Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка обгрунтувола свої вимоги тим, що 29 січня 1998 року помер її батько – [PERSON], з яким мешкала вона, її мати [PERSON], та її рідний брат [PERSON] за адресою: с.Лозно-Олександрівка, вул. 1 Травня-23. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом серії ЛГ № 0113758 виданого на підставі розпорядження Білокуракинської районної державної адміністрації від 20 січня 1997 року, за № 21 виданого 07 лютого 1997 року з земель колишнього КСП «Заріччя» Білокуракинського району Луганської області, площа ріллі складала 9,56 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області. Вартість, згідно з витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю) від 30.10.2013р. №1466 відділу Держземагенства в Білокуракинському районі Луганської області, становить 104 565 грн. 50 коп. За своє життя батько бажав, щоб право на земельну частку після його смерті належало їй, так як вона проживала разом з ним, піклувалася про нього, вела спільне господарство. На підтвердження свого волевиявлення батько за часи життя віддав їй всі правовстановлюючі документи. Після смерті батька, вона не оформила спадщину в нотаріальній конторі, так як вважала, що фактично спадщину прийняла, так як має на руках всі необхідні документи. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, вона дізналася, що вона, її мати та брат, які були приписані разом з померлим батьком, також мають право на спадщину, так як в установлений шестимісячний строк вони від спадщини не відмовилися. З приводу цього в їхній родині постійно виникає спір, що й змусило її звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом серії ЛГ № 0113758 виданого на підставі розпорядження Білокуракинської районної державної адміністрації від 20 січня 1997 року, за № 21 виданого 07 лютого 1997 року з земель колишнього КСП «Заріччя» Білокуракинського району Луганської області, площа ріллі складала 9,56 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області та належало її померлому батькові – [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ- ЕД № 445306 [PERSON] народилася 23.01.1986 року, в графі „батько” вказаний [PERSON] (а.с.12) Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 червня 2010 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "Маслакова" (а.с.11) Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 106333 [PERSON] помер 29 січня 1998 року (а.с.15). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0113758, виданого Білокуракинською районною державною адміністрацією Луганської області 07 лютого 1997 року, зареєстрованого 23 лютого 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за № 34, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП „Заріччя”, розміром 9,56 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю) вартість земельної частки (паю) становить - 104565,50 грн.(а.с. 7,9) Згідно зі ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved