Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

29 жовтня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві зазначає, що 17 липня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 216 (а.с. 3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області (а.с. 4,5). Спочатку спільне життя з відповідачем складалося непогано, вони кохали та поважали один одного, разом вели домашній побут. З часом взаємні стосунки між ними погіршилися, виявилося, що у них з відповідачем зовсім різні погляди на питання побуту та сімейного життя. На сьогодні позивачка поставила питання про розірвання шлюбу. На даний момент позивачка з відповідачем разом не проживають. ЇЇ чоловік знаходиться в місцях позбавлення волі строком на 7 років, що підтверджується вироком Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.19.2009 року (а.с. 6). У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з питанням про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виконавчого комітету Великознам'янської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 28.10.2013 року за № 3418 (а.с. 7). Позивачка не працює у зв'язку з тим, що доглядає за маленькими дітьми. Єдиним джерелом доходів є кошти, які виплачує держава на дітей, але цих коштів не вистачає, оскільки діти дуже маленькі і потребують великих витрат. Позивачка вважає, що відповідач повинен виконувати свої обов'язки стосовно матеріального забезпечення їх дітей. Враховуючи той факт, що вирішити мирним шляхом питання участі відповідача у матеріальному забезпеченні дітей не представляється можливим, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та прав дітей. Просить стягнути аліменти на дітей. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судові засідання відповідач не з'являвся, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, доказів, що підтверджують поважність причин неявки до суду не надав (а.с.13, 17). Суд вважає справу необхідно розглядати у заочному порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі викладеного та

Outcome: approved