Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

У лютому 2013 року позивачка звернулася до суду з метою реалізації своїх прав спадкоємиці та просила визнати, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], та належить їм в рівних частках по 1/2, та визнати за нею право власності на 1/2 частину даної квартири. На підтвердження своїх вимог вказувала, що під час перебування в шлюбі з [PERSON] вони придбали квартиру [ADDRESS], яка була зареєстрована на чоловіка. Після розірвання шлюбу в 2010 році вона продовжувала проживати в даній квартирі з чоловіком та дітьми, підшуковуючи варіанти для розміну житла. Колишній чоловік раптово помер [INFO] року. При звернення до нотаріальної котнори нотаріус розяснила їй, що вона є співвласницею квартири та їй потрібно виділити свою частку, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнавав. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином. Заперечень, пояснень чи заяв на адресу суду не надходило. Представник Територіальної громади м. Полтави Кривохижа Ю.А. заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.09.1994 року. Рішенням Октябрського районного суду від 09.09.2010 року шлюб між подружжям було розірвано (а.с. 9). Під час перебування у шлюбі за договором купівлі - продажу від 20.11.1996 року [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS], яку 02.12.1996 року було зареєстровано на нього (а.с. 6). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Наразі в даній квартирі проживає позивачка разом зі своїми синами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Вартість житла станом на 04.02.2013 року за висновками ТОВ «Експертсервіс» складає 266 470 грн. (а.с. 13). Станом на 16.03.2013 року жодна особа до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину не зверталась (а.с. 39). Відповідно до ч. ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з положеннями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України В силу вимог ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1. ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з п. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 4 цього закону «обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно..». Стаття 19 цього Закону встановлено, що «…державна реєстрація прав та їх обтяжень здійснюється на підставі рішення суду, що набрали законної сили…». На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved