Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

12 грудня 2013 року до Розівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із зазначеним позовом до територіальної громади в особі Пролетарської сільської ради, в якому вказала, що 8 квітня 2009 року в с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 8,16 га, що розташована на території Пролетарської сільської ради (землі колишнього КСП ім. Орджонікідзе) та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта серії II-ЗП № 015190, виданого 16 травня 2001 року вказаною сільською радою. Відповідно до заповіту все своє майно [PERSON] заповів їй, але через втрату правовстановлюючого документа на земельну ділянку та неможливість отримання його дубліката на ім’я померлого, оформлення спадкових прав у Розівській державній нотаріальній конторі Запорізької області виявилося неможливим, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. За таких обставин у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовом, в якому вона просила визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надали суду відповідні пояснення. Представник відповідача - територіальної громади в особі Пролетарської сільської ради в судове засідання не з’явився, хоча був викликаний до суду у встановленому законом порядку, але сільський голова Пролетарської сільської ради [PERSON] надіслав до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи без участі представника відповідача, а також просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В матеріалах справи знаходиться свідоцтво про смерть I-ЖС № 279944, видане 19 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції у Запорізькій області, згідно якого спадкодавець [PERSON] помер 8 квітня 2009 року в с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області. Також судом встановлено, що померлому [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю серії II-ЗП № 015190, виданого 16 травня 2001 року Пролетарською сільською радою, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 221, належала земельна ділянка (пай) площею 8,16 га, розташована на території вказаної вище сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до заповіту, посвідченого Пролетарською сільською радою 19 червня 2008 року, номер в реєстрі нотаріальних дій 222, все належне на момент смерті майно [PERSON] заповів [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження серії I-ЖС № 042148, виданого 31 травня 2001 року Пролетарською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] одружились 31 травня 2001 року, після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Також дослідженою в судовому засіданні спадковою справою № 140/2009, яку зареєстровано в спадковому реєстрі за № 48167944, підтверджено, що позивач [PERSON] звернулася до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини 25 вересня 2009 року, тобто в межах передбаченого статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку. Крім того, судом прийнято до уваги, що згідно матеріалів спадкової справи 7 жовтня 2009 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця [PERSON] – [PERSON], [INFO]. При цьому судом враховано, що згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. В абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз’яснено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Також суд враховує положення статті 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved