Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач- [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на наступне. 07 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір грошової позики на суму 50 000 доларів США строком на один місяць. Відповідно до договору грошової позики, на виконання своїх зобов`язань позивач [PERSON] передала відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, а відповідач отримав зазначені кошти та власноруч написав розписку про це, зобов`язавшись повернути отримані кошти через один місяць. Проте відповідач у встановлений строк своїх зобов`язань не виконав, гроші повернув частково, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 384 664 грн. 07 коп., яка складається з: сума основної заборгованості- 314 220 грн. 00 коп.; загальна сума 3% річних від простроченої заборгованості- 35 075 грн. 04 коп.; загальна сума інфляційних витрат-35 369 грн. 03 коп. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених зменшених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики в сумі 384 664 грн. 07 коп. та судовій збір в розмірі 3 555 грн. 70 коп. Представник позивача- [PERSON] у судовому засіданні уточнені зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача- [PERSON] у судовому засіданні уточнені зменшені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму, грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оригіналом розписки, наданої представником позивача в судовому засіданні, написаною власноруч [PERSON], від 07 жовтня 2010 року підтверджується, що відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 50 000 тисяч доларів США на строк один місяць /а.с. 45/. З довідки щодо встановлення еквівалента заборгованості вбачається, що станом на 07 листопада 2013 року за курсом НБУ 100 долар США дорівнює 799 грн. 30 коп /а.с. 15/. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, який не оспорюється представником відповідача, суми річних та інфляційних витрат станом на 07 листопада 2013 року та загальна сума заборгованість відповідача становить 393 106 грн. 44 коп., яка складається з: сума основного боргу- 319 720 грн. 00 коп.; сума річних- 36 126 грн. 17 коп.; сума інфляційних витрат- 37 260 грн. 27 коп. /а.с. 07/. Відповідно до розписки [PERSON] від 18 листопада 2013 року /а.с. 46/ та розписки [PERSON] від 19 червня 2013 року /а.с. 47/, відповідач [PERSON] повернув частину боргу в розмірі 5 500 грн. та 10 000 доларів США. А тому, з урахуванням уточнених позовних вимог, станом на 18 грудня 2013 року загальна сума заборгованості складає 384 664 грн. 07 коп., яка складається з: сума основного боргу- 314 220 грн. 20 коп.; сума річних- 35 075 грн. 04 коп.; сума інфляційних витрат- 35 369 грн. 03 коп. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу. Із статті 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку; що у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. Зазначене також визначено у постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2012 року /справа № 6-24ц-12/. Нормами ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй дільності нормативно- правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. На підставі викладеного, беручи до уваги, що відповідач видав розписку позивачу як борговий документ, що підтверджує укладення договору позики та прийняття кожним із них відповідних зобов`язань, враховуючи, що борговий документ до цього часу знаходиться у позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] заборгованість в сумі 384 664 грн. 07 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд покладає на відповідача, оскільки вони доведені матеріалами справи /а.с. 01, 03/.

Outcome: approved