Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 22.10 2013 року у задоволенні позовних вимог за первісним позовом [PERSON] відмовлено у повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] був задоволений у повному обсязі. Проте судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не з‘явилися, їх присутність не є обов‘язковою. Відповідно до ст.220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Таким чином суд ухвалює додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 114,70 грн. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, до судових витрат, серед інших, належать і витрати на правову допомогу. Статтею 84 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2013 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги адвоката (а.с. 95-96). На рахунок адвоката [PERSON] було перераховано за юридичні послуги: 30.08.2013 року - 350,00 грн., 30.09.2013 року - 200,00 грн., 21.10.2013 року - 200,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 77, 117, 118). Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На даний час це питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», на 2013 рік встановлена мінімальна заробітна плата: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень. У даній справі фахівець у галузі права, залучений позивачем, приймав участь у судовому засіданні, яке відбулося 30.09.2013 року з 08-47 години до 12-20 години (а.с. 106-109), 22.10.2013 року з 13-01 години до 14-20 години (а.с. 120). Таким чином, виходячи з того, що фахівцем у галузі права було затрачено в судових засіданнях 4 години 52 хвилині, тому позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі й з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 750,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved