Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що відповідно до заповіту, посвідченого 22 червня 2005 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 2910 [PERSON] заповіла [PERSON] квартиру [ADDRESS], а також надала йому довіреність на право бути її представником по продажу частки будинку [ADDRESS]. Вважає, що вказаний заповіт посвідчений з порушенням норм діючого законодавства, а крім того, під час його посвідчення [PERSON] тяжко хворіла та не відповідала за власні дії. Просить суд визнати недійсними заповіт, посвідчений 22 червня 2005 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 2910, та довіреності на право продажу частки будинку. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що заповіт складений відповідно до вимог чинного законодавства України, та підстав для його скасування не має. Просив застосувати строки позовної давності, справу закрити. Третя особа: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі діючого законодавства України, за участю представника, який просив суд застосувати строки позовної давності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого 22 червня 2005 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 2910 [PERSON] заповіла [PERSON] квартиру [ADDRESS], а також надала йому довіреність на право бути її представником по продажу частки будинку [ADDRESS]. [PERSON] раніше в 2006 році вже зверталась з позовом до суду. Відповідачем та третьої особою за тим позовом були тіж самі особи, що у цивільній, що слухається судом у цьому провадженні, а позовні вимоги - були аналогічним тим, які розглядаються у цьому проваджені. Цей факт беззаперечно доводить, що позивачу було відомо про існування заповіту та його змісту вже в 2006 році, саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності. За позовною заявою, поданою позивачем у 2006 році, було відкрито провадження, але у липні 2012 року позивач звернувся до суду з заявою про залишення поданого в 2006 році позову без розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 03.07.2012 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання заповіту недійсним, залишений без розгляду. Відповідно до вимог ч.1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Тобто залишення судом без розгляду позовної заяви, поданої у 2006 році не призвело до зупинення перебігу строку позовної давності, наслідком чого є те, що перебіг строку позовної відновився починаючи з 2006 року, тому строк позовної давності сплинув у 2009 році, а позов поданий у 2012 році - поданий після закінчення строку позовної давності. На підставі ст.ст. 256, 258, 260, 261, 263-265 ЦК України,

Outcome: dismissed