Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] 25 листопада 2013 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Як указує [PERSON] у своїй заяві, після смерті [INFO] року її матері, [PERSON], залишилася спадщина, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4941 га, що розташована на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, проте у Державному акті на вказану земельну ділянку, прізвище матері [PERSON] було помилково зазначено як [PERSON] У даний час у заявниці [PERSON] виникла необхідність отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку на своє ім'я, проте, дана неточність у вказаному Державному акті перешкоджає заявнику підтвердити, що він дійсно був виданий її матері [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві, підтримав та просить установити належність матері заявника [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.06.2006. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заінтересована особа направила суду заяву, у якій просить суд розглянути дану справу у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що пояснення представника заінтересованої особи у судовому засіданні є необов'язковими, справа може бути розглянута за його відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Судом установлено: [INFO] року померла мати заявника [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) заявник є спадкоємцем померлої першої черги за законом відповідно до наданих суду копій свідоцтва про народження (а.с. 5), де матір'ю [PERSON] є [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6), у відповідності до якого заявник змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. При оформленні спадкової справи після смерті [PERSON] Пирятинською державної нотаріальною конторою було встановлено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.06.2006 внаслідок допущення описки прізвище померлої помилково вказано як [PERSON] замість [PERSON] (а.с.8). Іншим чином, ніж у судовому порядку, внести виправлення в Державний акт неможливо. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що при видачі [PERSON] Державного акта була допущена помилка при написанні її прізвища [PERSON] замість [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть та копії свідоцтва про народження заявника прізвище його матері є [PERSON] (а.с. 5, 7). Установлення факту належності матері Державного акту на право власності на земельну ділянку заявнику необхідно для оформлення правовстановлюючого документу на своє ім'я. Як передбачено приписами частини 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved