Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Гарант Система» звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 серпня 2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія Гарант-Система» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000648. 17 грудня 2012 року приблизно 15 год. 25 хв. Відповідач, керуючи автомобілем Пежо д/н [NUMBER], рухаючись в м. Києві по вул. Чорновола, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, і здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Згідно постанови Соломянського районного суду м. Киэва від 12 лютого 2013 року у справі про адміністративне правопорушення № 760/264/13-п у скоєнні ДТП був визнаний винний відповідач [PERSON]. Для встановлення характеру та розміру завданих матеріальних збитків позивачем було замовлено проведення авто товарознавчого дослідження експерту ФОП [PERSON] Згідно з висновком даного авто товарознавчого дослідження № 2612-1 від 27 грудня 2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda CR-V, д/н АА 3311НА, пошкодженого в результаті ДТП з урахуванням фізичного зносу складових частин складає 9436,50 грн. 30.01.2012 року страхувальником було подано заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до укладеного договору страхування наземного транспорту. Відповідно до звіту про розслідування події засобом наземного транспорту від 27 грудня 2012 року сума страхового відшкодування становить 9436,50 грн. 18.02.2012 року позивачем було перераховане страхове відшкодування в розмірі 8574 ,21 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжним дорученням № 302 від 18.02.2013 р. Крім того, позивачем було понесено витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 520 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 208 від 30.01.2013 року Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 8561,92 гривень, 520 гривень вартість авто товарознавчого дослідження та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не азперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі -ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, 28 серпня 2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія Гарант-Система» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000648. 17 грудня 2012 року приблизно 15 год. 25 хв. Відповідач, керуючи автомобілем Пежо д/н [NUMBER], рухаючись в м. Києві по вул. Чорновола, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, і здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Згідно постанови Соломянського районного суду м. Киэва від 12 лютого 2013 року у справі про адміністративне правопорушення № 760/264/13-п у скоєнні ДТП був визнаний винний відповідач [PERSON]. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Для встановлення характеру та розміру завданих матеріальних збитків позивачем було замовлено проведення авто товарознавчого дослідження експерту ФОП [PERSON] Згідно з висновком даного авто товарознавчого дослідження № 2612-1 від 27 грудня 2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda CR-V, д/н АА 3311НА, пошкодженого в результаті ДТП з урахуванням фізичного зносу складових частин складає 9436,50 грн. 30.01.2012 року страхувальником було подано заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до укладеного договору страхування наземного транспорту. Відповідно до звіту про розслідування події засобом наземного транспорту від 27 грудня 2012 року сума страхового відшкодування становить 9436,50 грн. 18.02.2012 року позивачем було перераховане страхове відшкодування в розмірі 8574 ,21 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжним дорученням № 302 від 18.02.2013 р. Крім того, позивачем було понесено витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 520 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 208 від 30.01.2013 року Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин суд, знаходить що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 979, 981, 983, 984, 988, 992, 1187, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 6, 8, 9, 16, 18, 20, 25 Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved