overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати його шлюб з [PERSON] Позов мотивований тим, що 08.05.1997 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, шлюб був зареєстрований Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, запис в книзі реєстрації актів про одруження №14. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.11). Відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю (а.с.12). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, 08.05.1997 року у Дачненській сільській раді Біляївського району Одеської області сторони по справі зареєстрували шлюб, про що того ж дня в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №14. Цей факт встановлено судом на підставі наявного в матеріалах справи свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 08.05.1997 року (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 03.02.1998 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, відповідний запис в книзі записів актів громадянського стану про народження №9 (а.с.8). Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалось через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З урахуванням викладеного суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, як це передбачено ст.112 Сімейного кодексу України, отже шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

В суд з позовом звернувся ПАТ «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення з неї боргу за кредит в сумі 29155,79грн. Свої позовні вимоги він мотивує тим,що 22.04.2008року року між позивачем та відповідачем був укладений договір № ACG0RX08450045. Згідно з договором позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4939,10грн.,а відповідач зобов’язався повернути кредит та сплатити відсотків у розмірі 12,00%на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленому договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості відповідачем здійснюється щомісяця в період сплати шляхом надання позивачу грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом,за відсотками,комісією ,а також іншими витратами згідно договору. Проте відповідач не повернув позивачеві отримані кошти протягом встановленого періоду. Станом на 22.03.2013року утворилась заборгованість за договором 29155,79грн.,яка складається: з заборгованості за кредитом-4617,45грн., заборгованості за відсотками-540,56грн.,заборгованості по комісії-1677,43грн.,пені-20455,79грн., штрафу-500,00грн.,штрафу-1364,56грн. В судове засідання представник позивача не зявився,однак надіслав заяву відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні,просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Оглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача,суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України забов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено,що відповідачеві [PERSON] дійсно наданий кредит в сумі 4939,10грн. але відповідач не виконав свої забов'язання та не сплатив борг порушуючи умови договору,в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом разом з відсотками, комісією, пені в сумі складає 29155,79грн., яка на час розгляду справи відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню разом із судовими витратами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 31.07.2013 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою з тих підстав, що стосунки між подружжям погіршились, та він не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою. Відповідачка визнала позовні вимоги та підтвердила підстави позову, заявлені позивачем, вважає примирення неможливим. Перед початком судового засідання сторони заявили клопотання про слухання справи без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачкою - [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2012 року, кожен з них мешкає окремо, сім'я існує формально. Від відповідачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 2 лютого 1995 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що життя з відповідачем не склалося з причин психологічної несумісності характерів, та різних поглядів на сумісне життя. Вони припинили шлюбні відносини в червні 2009 року і вона не бачить можливим проживати разом з відповідачем в майбутньому. Ними припинене ведення спільного господарства, і на її переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення вважала неможливим в просила шлюб з відповідачем розірвати, вважаючи, що шлюб існує формально. В судове засідання позивачка не з»явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджено повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши заяву позивачки, з якої видно, що вона позові підтримує повністю і згодна на винесення заочного рішення, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспортів сторін, свідоцтва про народження дитини, довідку АДБ відносно місця проживання відповідача, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з червня 2009 року разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем знаходилася у зареєсрованому шлюбі і від спільного життя з ним є неповнолітня дитина - донька [PERSON] [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач за час окремого проживання будь-якої добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Офіційно відповідач не працює, має нерегулярний мінливий дохід, а тому просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши, що її звернення до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання дитини позитивного результату не дали. Відповідач сказав, що в судове засідання він не з»явиться і аліменти не сплачуватиме. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджено повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно із ст. 182 ч.1 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. При цьому враховується матеріальний стан позивачки, середньомісячний заробіток якої становить 1270 грн. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, на утримання якої позивачка бажає отримувати аліменти, є працездатним, відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, а дитина проживає разом з позивачкою. Вказані обставини стверджені копіями паспортів сторін, свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження дитини, рішення Сторожинецького райсуду Чернівецької області від 27 серпня 2009 року, довідкою КЖРЕПу №6 м.Чернівці. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.08.2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 19.09.2009 року, Від даного шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, і на час звернення до суду з вказаним позовом їх шлюб має лише формальний характер, так як шлюбні відносини між ними припинені, і подальше спільне життя та примирення між ними не можливе, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча його належним чином, і у встановленому порядку було повідомлено про місце, день і час судового засідання, призначеного на 19.09.2013 р.(а.с.12), яке було відкладено в зв'язку з його неявкою, а також судового засідання, повторно призначеного на 07.10.2013 року (а.с.18). За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивачки проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 19.09.2009 року (а.с.3). Від даного шлюбу дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення їй шлюбного прізвища підлягають задоволенню . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

[PERSON] 13.08.2013р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2008 року. Від шлюбу у сторін є дитина: [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачу одній важко утримувати дитину. Відповідач проживає окремо та відмовляється від надання матеріальної допомоги сину в добровільному порядку . Посилаючись на наведене, позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просила стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 650грн, щомісячно. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2008 року до 29 липня 2010 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 червня 2008року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 650грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, судові витрати по справі слід стягнути з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши в позові, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 09.05.1992 року у виконавчому комітеті Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за актовим записом № 02. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами склалися неприязні відносини, непорозуміння, стосунки погіршилися, намагання зберегти шлюб позитивних результатів не дали. Позивач вважає, що збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, його треба припинити, на примирення не згідний. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, на примирення не згідний, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка до судового засідання не з'явилася двічі - 24.09.2013 року та 07.10.2013 року, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.05.1992 року у виконавчому комітеті Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за актовим записом № 02 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне життя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, дитина проживатиме біля матері, питання майнового характеру між сторонами вирішено добровільно. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

ПАТ ЕК "Херсонобленерго" в особі його структурного підрозділу В.Олександрівського РЕЗ і ЕМ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків вказуючи, що 23.06.2013 до В.Олександрівського РЕЗ і ЕМ від жителів села Борозенське надійшла інформація про те, що в селі Борозенське автомобілем збито залізобетонну опору лінії електропередачі. Після виїзду на місце оперативно-виїздної бригади РЕЗ і ЕМ було встановлено, що опора №18 по вулиці Молодіжна повітряної лінії 0,4 кВ Л-1 від КТП-158 дійсно пошкодженна і знаходиться в аварійному стані. Розмір збитків нанесених В.Олександрівському РЕЗ і ЕМ від пошкодження автотранспортом залізобетонної опори інвентарний №002957 становить - 2090,33 грн. 25.06.2013 за вих. №05/174-09 В.Олександрівським РЕЗ і ЕМ направлено заяву до В.Олександрівського РВ УМВС з проханням провести розслідування та встановити особу, яка нанесла збитки. До В.Олександрівського РЕЗ і ЕМ 31.07.2013 за вх.№07/888 надійшов лист від начальника ВДАІ В.Олександрівського РВ УМВС України в Херсонській області капітана міліції Троцая Ю.В., та повідомлено, що в результаті виїзду на місце пригоди було встановлено, що особою, що здійснила наїзд на залізобетонну опору В.Олександрівського РЕЗ і ЕМ є гр. [PERSON] [INFO] мешканець [ADDRESS]. Відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення АГ2 №837152 від 23.06.2013 та за наслідками розгляду якого накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Однак матеріальні збитки нанесені В.Олександрівському РЕЗ і ЕМ в сумі 2090,33 грн. залишаються не відшкодованими. Добровільно відповідач матеріальні збитки не відшкодовує. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила, що 23.06.2013 було встановлено, що опора №18 по вулиці Молодіжна в с.Борозенське пошкодженна і знаходиться в аварійному стані в результаті ДТП за участю [PERSON] [INFO] Розмір збитків нанесених В.Олександрівському РЕЗ і ЕМ від пошкодження автотранспортом залізобетонної опори інвентарний №002957 становить - 2090,33 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав і пояснив, що дійсно в червні 2013 здійснив ДТП в результаті якого збив стовб електроопори, проти стягнення з нього збитків не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче. В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2013 було встановлено, що опора №18 по вулиці Молодіжна пошкодженна і знаходиться в аварійному стані в результаті ДТП за участю [PERSON] [INFO] Розмір збитків нанесених В.Олександрівському РЕЗ і ЕМ від пошкодження автотранспортом залізобетонної опори інвентарний №002957 становить - 2090,33 грн. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, позивача, тобто спору між сторонами не має, таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

ПАТ ЕК "Херсонобленерго" в особі його структурного підрозділу В.Олександрівського РЕЗ і ЕМ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків вказуючи, що 05.03.2013р. при перевірці дотримання Правил користування електрострумом у побуті було встановлено, що відповідач допустив без облікове користування електроенергією шляхом самовільного підключення до електромереж, заподіявши позивачу матеріальні збитки на суму 683,28 грн., з яких 50 грн., вона сплатила, також у відповідача є борг за електроенергію в сумі 361,74 грн., так загальний борг становить 995,02 грн., в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила, що 05.03.13 р. працівниками енергопідприємства проводилася перевірка дотримання правил користування електроенергією побутовим споживачем. В ході перевірки було виявлено, що відповідач, шляхом самовільного підключення до електромереж безобліково споживав електроенергію. Такими діями відповідача енергопідприємству завдано збитки у розмірі 683,28 грн., з яких 50 грн., вона сплатила, також у відповідача є борг за електроенергію в сумі 361,74 грн., так загальний борг становить 995,02 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала і пояснила, що дійсно безобліково споживала електроенергію. Даний факт був встановлений контролером в присутності її доньки. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче. Відповідач є абонентом-споживачем електроенергії, що постачається позивачем, має особовий рахунок. В судовому засіданні встановлено, що 05.03.13р. в ході перевірки дотрималися Правил користування електроенергією побутовим споживачем було виявлено самовільне підключення відповідачем по справі, до мереж позивача, що підтверджується актом № 224313. Такими діями відповідача енергопідприємству заподіяно матеріальні збитки в сумі 683,28 грн., з яких 50 грн., вона сплатила, також у позивачаки є борг за електроенергію в сумі 361,74 грн., так загальний борг становить 995,02 грн., що підтверджується розрахунком до акту. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved