Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати недійсним заповіт подружжя – [PERSON] та [PERSON], складений 22.10.2008 року, посвідчений державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори [PERSON] за зареєстрованим номером 2075. Позов мотивовано тим, що на початку жовтня 2008 року позивачка та її чоловік [PERSON] звернулись до Гайворонської державної нотаріальної контори для складання заповіту та бажали, щоб заповіт був складений таким чином, що після смерті одного з подружжя все майно переходить до іншого, а останній з них повинен заповісти все майно, де б воно де було , та на що він по закону матиме право та що буде належати йому день смерті, заповість дочці – [PERSON]. 22 жовтня 2008 року до позивачки яка хворіла та знаходилась на лікуванні прийшов чоловік і повідомив, що необхідно терміново піти до нотаріуса, щоб підписати заповіт. Коли подружжя – [PERSON] та [PERSON] прийшли до нотаріуса, то нотаріус надала їм віддрукований заповіт, сказала, його вголос прочитати та підписали, що подружжя і зробили. 06.02.2013 року чоловік позивачки помер. Коли позивачка звернулася в державну нотаріальну контору про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в м. Гайворон по вулиці Енгельса 10/8 та на інше майно, постановою нотаріуса від 27.09.2013 року їй було відмовлено на підставі ст.. 1243 ЦК України в зв’язку з наявністю заповіту подружжя. Згідно якого в разі смерті одного з подружжя, нотаріус накладає заборону відчуження майна , зазначеного в заповіті подружжя, що робить неможливим для пережитого подружжя розпорядитися зазначеним в заповіті майном. І тільки після смерті другого з подружжя все майно перейде доньці подружжя [PERSON]. Позивачка вважає, що вказаний заповіт слід визнати недійсним в зв’язку з тим, що заповіт був складений під впливом їхньої помилки стовно їхніх прав та обов’язків, які виникають в подальшому, що було пов’язано з її душевним станом, з її хворобою та не обізнаністю стосовно суті заповіту та не могла в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Ві дповідачка в судовому засіданні позов визнала, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Третя особа в судове засідання не з»явилась про час та місце слухання справи повідомлена в установленому порядку пояснень та заперечень суду ненадала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Су дом встановлено, що подружжю на праві власності належать будинок № 10/8 по вул. Енгельса в м. Гайворон Кіровоградської області та квартира [ADDRESS] (а.с.7, 8) Як вбачається з заповіту від 22.10.2008 р. за № 2075, посвідченого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори [PERSON] подружжя зробило заповіт на все належне їм майно на доньку. Позивачка по справі є дружиною померлого [PERSON] (а.с. 4, 5, 6) Як вбачається з свідоцтва про смерть [PERSON] помер 06.02.2013 року. (а.с.5) З наданої суду медичної документації вбачається, що позивачка на період складання заповіту 21.10.2008 р. хворіла, що підтверджується виписним епікризом, консультативним заключенням та випискою із медичної амбулаторної картки хворого, що суд вважає таким, що могло вплинути на сприйняття тексту заповіту та повне і всебічне розуміння його. З медичної документації вбачається, що позивачка відповідно до стану здоров'я , на момент складання заповіту, могла не усвідомлювати значення своїх дій та в повній мірі керувати ними оскільки пребувала на стаціонарному лікуванні з діагнозами ІБЦ стенокардії напруги, дифузного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, змішаного генезу атеросклеротичного, гіпертонічного, метаболічного, церебростенічного вестібюлопаточного синдрому, цукрового діабету та в силу свого віку, пригніченого стану, пов’язаного з хворобою, помилялася щодо суті заповіту та його наслідків на момент складення та підписання нею заповіту 22.10.2008 року. Таким чином, суд на підставі цих доказів вважає, що [PERSON] на момент складання заповіту могла не розуміти значення своїх дій та керувати ними. Отже за цих підстав заповіт складений нею слід визнати недійсним. Відповідач в ході розгляду справи не заперечувала проти визнання заповіту її батьків не дійсним. Інших доказів, які б спростовували вищезазначені докази та цей висновок суду ненадано. Відп овідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Таким чином, суд вважає, що вказаний заповіт слід визнати недійсним.

Outcome: approved