Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що 27 лютого 2011 року померла моя мати – [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою: місто Донецьк, вулиця Широка, будинок № 35. Вона, як донька померлої є єдиним спадкоємцем першої черги, заповіту вона не залишила. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після матері, у зв’язку з чим була заведена спадкова справа за № 33/2011. За життя її матері вищевказаний житловий будинок № 35 по вулиці Широка в . Донецьку належав: в 1/3 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину на законом, виданого 18.12.1981 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4626, та в 2/3 частинах – на підставі договору дарування, посвідченого 03.06.1982 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1746. 01 листопада 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на 2/3 частини житлового будинку з надвірними побудовами № 35 по вулиці Широка у місті Донецьку, а саме: на житловий будинок саманний літера А-1, житловою площею - 14,5 кв.м, загальною площею - 35,9 кв.м, яму вигрібну літера К, убиральню літера И, огородження №3-4, що фактично і є спадковою масою, яка залишилась після смерті її матері, та яка юридично зареєстрована у встановленому законом порядку. У зв’язку з тим, що її померлою матір’ю свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.12.1981 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4626, було втрачене, 12 жовтня 2012 року державним нотаріусом Донецького обласного держаного нотаріального архіву [PERSON], їй був виданий дублікат цього свідоцтва. Однак, зареєструвати його у реєстраційному центрі вона не може, оскільки право власності за померлими не реєструється. 01 листопада 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинку № 35 по вулиці Широка у м. Донецьку після померлої 27.02.2011 р. [PERSON], у зв’язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказану частку успадкованого майна відповідно до законодавства що діяло на момент його виникнення та їй рекомендовано звернутися до суду. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з надвірними побудовами № 35 по вул. Широкій у м. Донецьку. До судового засідання позивачка не з’явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник позивачки за договором про надання юридичної допомоги [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача- Виконавчого комітету Ленінської районної в м. Донецьку Ради за довіреністю [PERSON] до судового засідання не з’явився, надіслав заяву з прохання розглядати справу у її відсутність та ухвалити рішення у відповідності до діючого законодавства. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 27 лютого 2011 року померла мати позивачки – [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28.02.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 236 (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою: місто Донецьк, вулиця Широка, будинок № 35. У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є позивачка як донька померлої. У встановлений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, у зв’язку з чим була заведена спадкова справа за № 33/2011 (а.с.16). Спірне домоволодіння за життя [PERSON] належав їй на праві власності: в 1/3 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину на законом, виданого 18.12.1981 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4626 (а.с.12-13), та в 2/3 частинах – на підставі договору дарування, посвідченого 03.06.1982 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1746. 01 листопада 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1693 після померлої [PERSON] на 2/3 частини житлового будинку з надвірними побудовами № 35 по вулиці Широка у місті Донецьку, а саме: на житловий будинок саманний літера А-1, житловою площею - 14,5 кв.м, загальною площею - 35,9 кв.м, яму вигрібну літера К, убиральню літера И, огородження №3-4 (а.с.14). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Померлою матір’ю позивачки свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.12.1981 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4626, було втрачене, 12 жовтня 2012 року державним нотаріусом Донецького обласного держаного нотаріального архіву [PERSON], позивачці був виданий дублікат цього свідоцтва. Однак, зареєструвати його у реєстраційному центрі вона не може, оскільки право власності за померлими не реєструється. 01 листопада 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинку № 35 по вулиці Широка у м. Донецьку після померлої 27.02.2011 р. [PERSON], у зв’язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказану частку успадкованого майна відповідно до законодавства що діяло на момент його виникнення (а.с.17). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до технічного паспорту в спірному домоволодінні є самочинно побудовані споруди, а саме: прибудова літера а3 у 2005 року побудови та сарай літера З у 2005 року побудови, які відповідно до чинного законодавства повинні бути прийняті до експлуатації відповідним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції, тому питання про визнання права власності на зазначені споруди позивачка не ставить. На підставі ст. ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», та

Outcome: approved