overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач посилається на те, що з лютого 2001 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем по справі. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Сімейне життя не склалось, з липня 2012 року по теперішній час разом не проживають, відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу сину. Крім того, позивач не володіє інформацією стосовно місця роботи відповідача, тому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця до повноліття дитини. Позивач у судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак на адресу суду надала письмову заяву (а.с.15), відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить щоб аліменти на утримання дитини з відповідача стягувались в зазначеному розмірі. При розгляді справи відповідач позовні вимоги визнав частково та зазначив, що він не заперечує проти сплати аліментів на користь позивача на утримання сина, однак не в зазначеному розмірі, оскільки він приймає активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. Також відповідач вказав, що на утриамнні має ще одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.22). Взявши до увагт заяву позивача, заслухавши відповідача, вивчивши та дослідивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі - [PERSON]. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.6), який проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Ананьївської Першрї сільської ради Ананьївського району Одеської області від 14 травня 2013 року, №416 (а.с.7). При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та визначення аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 350 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, їх покласти на відповідача, посилаючись на матеріальне становище сторін.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне. [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. При зверненні до Барвінківської державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийнятті спадщини, позивачці було відмовлено на підставі того, що нею пропущено передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Причину пропуску строку звернення з заявою до нотаріальної контори позивачка пояснює тим, що тривалий час проживала за межами України в м. Москві РФ. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Богодарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника, проти позову не заперечують. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу технічного засобу не здійснювалося. Згідно з викладеною у позовній заяві обставинами, [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. При зверненні до Барвінківської державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийнятті спадщини, позивачці було відмовлено на підставі того, що нею пропущено передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Суд приймає до уваги пояснення позивачки про причини пропуску звернення до нотаріальної контори і вважає причину пропуску поважними. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Комунальне підприємство по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради звернулось до суду з позовною заявою, якою вказує, що відповідач несвоєчасно і не в повному розмірі оплачує вартість послуг з теплопостачання квартири за адресою: [ADDRESS], власником якої вона виступає. Станом на 01.12.2012 року заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2010 року по 01.12. 2012 року складає 2063,95 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій просить суд розглядати позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій просить суд розглядати позовну заяву без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до наступного. [PERSON] виступає власником квартири. Що розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідач несвоєчасно і не в повному розмірі оплачує вартість послуг з теплопостачання; станом на 01.12.2012 року заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2010 року по 01.12. 2012 року складає 2063,95 гривень. Відповідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 62 Житлового Кодексу УРСР, споживач зобов'язаний сплачувати вартість житлово-комунальних послуг у строки встановлені договором або законом. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ № 620 від 21.07.2005 р., - щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Також, згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із вищезазначеного, суд вважає що позовні вимоги Комунального підприємства по теплопостачанню «Вуглик» Горлівської міської ради до [PERSON] слід задовольнити. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що остання, відповідно до умов договору на користування електроенергією [NUMBER] від 17.01.2008р., є споживачем ПАТ «Одесаобленерго», на підставі якого Красноокнянський РЕМ поставляє електроенергію за адресою: 67940, с.Федорівка Красноокнянського району, а споживач відповідно до положень Договору повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. 19.03.2012р. уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, у вигляді земельної ділянки площею 5,40 в умовних кадастрових гектарах, право власності якої посвідчується Сертифікатом на право власності на земельну частку (пай) серії ОД № 0080562 від 29.11.1996р. Заповіту померлий не залишив, і позивачка є єдиним спадкоємцем за законом. Однак, в зв»язку з тим, що позивачці невідомо було про порядок прийняття спадщини, вона пропустила строк для звернення за спадщиною, що і спонукало її звернутись до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на своїх вимогах, а представник відповідача позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 18,19 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Царицинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, та Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ОД №0080562 від 29.11.1996р., виданого Красноокнянською райдержадміністрацією Одеської області, [PERSON], який помер [INFO], належала земельна ділянка площею 5,40 в умовних кадастрових гектарах, із земель КСП «Мир» с. Новокрасне Красноокнянського району Одеської області; /ар.сп. 4,5 / відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Рибницьким районним відділом ЗАГС від 10.12.1988р. позивачка є дружиною [PERSON], який помер [INFO];/ ар.сп. 8 / із повідомлення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 19.06.2013р. №933/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №34317010 від 19.06.2013р. видно, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась; /ар.сп. 16-17 / ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що зібраних та досліджених доказів достатньо для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для звернення за спадщиною її чоловіка, оскільки, на думку суду, причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітної платі за період з квітня 2012 року по вересень 2012 року в сумі 3128 гривень 39 копійок, мотивуючи свої вимоги тим, що саме через невиплату заробітної плати він змушений був написати заяву про звільнення, проте розрахунку з ним відповідачем проведено не було. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, до суду від керівництва підприємства надійшов лист в якому останні повідомляють про неможливість бути присутнім в судовому засіданні їх представника, обґрунтованих заперечень щодо вимог позову відповідачем не надано. Суд, вислухавши пояснення позивач та його представника, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Як вбачається з положень ст. ст. 1195, 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою, яка ЇЇ завдала. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення . Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з вимогами ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено в судовому засіданні, згідно наказу № 17 від 01 жовтня 2012 року, позивача було звільнене за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КзпП України. У відповідності до довідки про доходи від сума нарахованої позивачу заробітної плати за період з квітня 2012 року по вересень 2012 року становить 3128,39 гривень. Таким чином, оскільки судом встановлено, що з вини відповідача, позивач був позбавлений можливості на отримання коштів заробітної платні, його порушені права підлягають поновленню шляхом стягнення з відповідача зазначених сум. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за договором кредиту, посилаючись на наступні обставини, що перебувають у договірних відносинах з приводу надання кредиту. Проте умови договору порушені. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, згідно яких 29 вересня 2011 року укладено кредитний договір № BLaЖГ00081634. Згідно умов кредитного договору відповідачу наданий кредит у розмірі 10 000 гривень 00 коп, на поточні потреби, зі сплатою процентів в розмірі 17 % річних, з кінцевим терміном погашення 29.09.2013 року. Відповідно до кредитного договору, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом відповідно наведеного у кредитному договорі графіку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем заборгованість за кредитним договором станом на 02.04.2013 року становить 30837 гривень 15 коп., що складається з: 10000,00 грн. - кредит, 2563,44грн. - сума відсотків за користування кредитом; 3325,00грн. - коміся за обслуговування кредиту; 14948,71грн. - пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з клопотанням про забезпечення його позову до фізичної особи підприємця [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди. У заявленому клопотанні [PERSON] просить вжити заходи по забезпеченню позову, а саме в порядку ст. 152 ЦПК України призупинити дію договору кредиту від 02.12.2012 року. Суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, та таким, що не відповідає вимогам ст. 152 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позивачем заявлено позов про захист прав споживачів. Вид забезпечення позову, зазначений позивачем, не має відношення до заявлених ним позовних вимог. Яким чином незабезпечення позову обраним позивачем видом утруднить чи зробить неможливим виконання рішення по зазначеному позову позивачем не обгрунтовано. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з моменту предявлення позову до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) не приймає участі в утриманні дитини. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи учасники процесу в судове засідання не зявились. Позивач у своїй заяві від 28.05.2013 р. просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач заявою від 02.07.2013 р. просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав частково та погодився сплачувати аліменти в сумі 500 грн. щомісячно посилаючись на те, що має дитину від першого шлюбу на яку також сплачує аліменти. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, яка проживає разом з матірю. Встановлено, що відповідач у справі не приймає участі в утриманні дитини. Відповідно до заяви відповідача від 02.07.2013 р. в якій він вказав, що має іншу дитину від першого шлюбу на яку вже сплачує аліменти. Тому на утримання [PERSON], [INFO] може сплачувати аліменти лише в розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок що розташований по вул. Карла Маркса, 6 в с. Соколівка Васильківського району Київської області, після смерті 26 лютого 2011 року її матері [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на будинок на імя спадкодавця. Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності. Представники відповідача в судове засідання не зявилися, подавши до суду лист, в якому просять справу слухати у його відсутності, вимоги позову визнають та не заперечують проти їх задоволення. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 і 1268 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шості місяців він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування (№ 7 від 30.05.2008 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном. Згідно Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач фактично прийняла спадщину, факт належності спадкового майна її померлій матері документально підтверджений доказами, визнання відповідачем позову, дає суду підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial