Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Державна організація медичного автотранспорту м. Києва "Київмедавтотранс" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 3677,52 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що при виконанні трудових обов'язків, 26.04.2012 року [PERSON], керуючи автомобілем Фіат д.н.з. [NUMBER], який належить Держаній організації медичного автотранспорту м. Києва "Київмедавтотранс", рухаючись по вул. Славгородській, 41, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем БМВ д.н.з.[NUMBER]. Вина водія [PERSON] підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2012 року. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] суму шкоди в розмірі 3677,52 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за викладеними в позові обставинами та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідка [PERSON] та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 26.04.2012 року по вул. Славгородська, 41 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю [PERSON], який керував автомобілем Фіат д.н.з. [NUMBER] і вина якого доведена, відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 05.06.2012 року (а.с. 4). Показання свідка [PERSON] щодо невинуватості [PERSON] в скоєному ДТП, суд не приймає до уваги, оскільки останні спростовуються постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК УКраїни, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль "Фіат" д.н.з. [NUMBER] належить Державній організації медичного автотранспорту м. Києва "Київмедавтотранс", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до Калькуляції №3 від 25.05.2012 року матеріальний збиток, завданий автомобілю Фіат д.н.з. [NUMBER] становить 28026, 40 грн. (а.с. 7-8). На момент скоєння ДТП, [PERSON] перебував в трудових відносинах з ДО "Київмедавтотранс", що підтверджується довідкою відділу кадрів установи та не заперечується відповідачем [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до постанови Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" від 29.12.92 року №14 (зі змінами), під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей. В зазначеній Постанові ВСУ, передбачено, що при матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку, він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348, а саме виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців, а в разі коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві (в установі, організації). Відповідно до копії наказу від 23.01.1990 року та від 31.05.2013 року відповідач працював у Державній організації медичного автотранспорту м. Києва "КИЇВМЕДАВТОТРАНС" з 24 січня 1990 року по 31.05.2012 рік, що також підтверджується копією трудової книжки (а.с.69-70, 41) В матеріалах справи міститься довідка про розрахунок середньої заробітної плати [PERSON], з якої вбачається, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Однак прийняти дану довідку, суд не вважає за можливе, оскільки відповідно до розділу 2 п. 2 постанови КМУ "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами), працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Як вбачається з копій наказів від відповідач пропрацював в Державній організації медичного автотранспорту м. Києва "Київмедавтотранс" з 24 січня 1990 року по 31 травня 2012 рік, а тому середня заробітна плата повинна бути вирахована за фактично відпрацьовані дні останніх двох місяців роботи відповідача. Отже, середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 2760,73 грн., виходячи з формули: загальна заробітна плата за 2 останні місяці (315,05 + 5206,42=5521,47 грн.) ділиться на число відпрацьованих робочих днів (18+22=40 днів) та множиться на середню кількість робочих днів (40:2=20). З огляду на викладене, суд вважає, що позовна заява Державної організації медичного автотранспорту м. Києва "Київмедавтотранс" підлягає частковому задоволенню, а тому стягує з відповідача на користь позивача суму шкоди в розмірі 2760,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПУ України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 229, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial