Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Національного банку України з вимогами про визнання недійсним договору про надання кредиту, укладеного 6 серпня 2008 року між ним та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», про звільнення його від сплати суми пені та застосування будь-яких інших штрафних санкцій за несвоєчасне виконання позичальником умов кредитного договору, про визнання недійсним укладеного між сторонами іпотечного договору, визнання недійсним договору поруки. Ухвалою суду від 4 серпня 2011 року об'єднано в одне провадження цивільну справу 2-3709/11 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання договору недійсним - з іншою цивільною справою за № 2-1567/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позивач за об'єднаним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» - звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором, заборгованості за відсотками, пені та штрафних санкцій, посилаючись на такі обставини. 06.08.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № SR-501/201/2008, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в розмірі 155 000,0 доларів США зі строком користування до 06 серпня 2023 року. У якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] 06.08.2008 року укладено договір поруки, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором. Позивач повністю та в строки виконав свої зобов'язання за кредитними договорами, однак, в порушення умов кредитних договорів, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів у належному розмірі та строк відповідач не виконує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за об'єднаним позовом у судове засідання не з'явилися неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 18 вересня 2013 року позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Національного банку України про визнання договору недійсним, за участі третьої особи - [PERSON], - залишено без розгляду через повторну неявку вказаних позивачів як позивачів за первинним позовом у призначене судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Між сторонами - [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (на час укладення договору - Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк») - 06.08.2008 року укладено кредитний договір № SR-501/201/2008, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] у кредит грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 155 000,0 доларів США зі строком користування до 06 серпня 2023 року. За договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.10.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» придбало у Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП банк», кредитний портфель, який включає майнові права за вказаним договором № SR-501/201/2008. Відповідно до п. 2 частини № 1 кредитного договору № ML-501/201/2008 від 6 серпня 2008 року, укладеного між сторонами, [PERSON] отримав від позивача кредит в іноземній валюті в сумі 155 000,0 доларів США із остаточною датою повернення кредиту 06 серпня 2023 року. За п. 3 частини № 1 договору сторони погодили, що для розрахунку процентів за користування кредитом підлягає використанню плаваюча процентна ставка. Стороною [PERSON] не виконані умови п.1.5.1 частини 2 договору, відповідно до якого повернення відповідної частини кредиту здійснюється кожного календарного місяця, відповідно до графіку платежів. У відповідності до п. 1.9.1. частини № 2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Таким чином, враховуючи, що позивачем неодноразово порушувались вимоги щодо щомісячного повернення кредиту, суд вважає, що позивач набув права дострокової вимоги за вказаним кредитним договором. Щодо загальної суми заборгованості за договірним зобов'язанням та валюти зобов'язання. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № SR-501/201/2008 від 06.08.2008 року станом на 06.07.2010 року (а.с. 63) у позивача перед банком існує наступна заборгованість за кредитом: ? залишок заборгованості за кредитом - 153 500,60 доларів США, що в еквіваленті складає 1 214 128,34 гривень за курсом НБУ станом на 6.07.2010 року; ? несплачені відсотки за користування кредитом - 32 556,01 доларів США, що в еквіваленті складає 257 505,02 гривень за курсом НБУ станом на 6.07.2010 року; ? сума пені за прострочення виконання зобов'язань - 8 121,95 доларів США, що в еквіваленті складає 64 241,38 гривень за курсом НБУ станом на 6.07.2010 року; ? сума штрафних санкцій - 75,00 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором станом на 06.07.2010 року складає 194 178 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 6.07.2010 року складає 1 535 874,74 гривень, та 75,00 гривень. Відповідно до ст. 524 ЦК України валютою зобов'язання є національна валюта України. Згідно з правилом частини 3 статті 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. За пунктами 11, 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно з п. 14 постанови Пленум Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Відтак, вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). З огляду на наведене, сума залишку заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом має бути стягнута в валюті кредиту, а сума пені за прострочення виконання зобов'язання - в національній валюті України. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо позовних вимог поручителя [PERSON] Судом враховано, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] 06.08.2008 року укладено договір поруки, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання солідарно з позичальником відповідати перед банком за належне виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як вбачається зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Офіційний курс української валюти, встановлений НБУ на день постановлення рішення, складає 799,3 гривень за 100 доларів США. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне встановити, що у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, сума заборгованості відповідача за вказаним договором позики становить 194 178,56 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день постановлення рішення - 18 вересня 2013 року - складає 1 551 486,69 гривень. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача судових витрат за сплачений судовий збір. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial