Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2006 року по 31.03.2013 року у розмірі 11058 грн. 30 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" посилається на те, що за адресою: [ADDRESS] мешкають відповідачі, які є споживачами послуг теплопостачання. Відповідачі не сплачували за наданні послуги теплопостачання за період з 01.11.2006 року по 31.03.2013 року, у зв'язку з чим утворився борг у розмірі 11058 грн. 30 коп., який позивач просить стягнути з відповідачів в судовому порядку. Представник позивача комунального підприємства "Харківські теплові мережі" Долгарева О.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що з жовтня 2004 року по теперішній час в квартирі [ADDRESS] вона та її донька [PERSON] не проживають, хоча і зареєстровані в ній, а відтак не споживають надані позивачем послуги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІУ від 24.06.2004 року, "Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497 та "Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги. Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. Судом встановлено та не заперечується відповідачем [PERSON], що вона є власником квартири [ADDRESS]. В дану квартиру позивачем надаються послуги з теплопостачання, про що також не заперечує ніхто з учасників судового розгляду. За період з 01.11.2006 року по 31.03.2013 року відповідачі не сплачували вартість наданих послуг, у зв'язку з чим утворився борг у розмірі 11058 грн. 30 коп.. Цей факт також визнавався відповідачем [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до статті 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з вимогами статті 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б свідчили про фактичне неотримання нею послуг, наданих позивачем. Так, відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с. 33). Крім неї в даній квартирі зареєстровані також відповідачі [PERSON] та [PERSON] Акт мешканців будинку [ADDRESS] суд не приймає до уваги як доказ посилань відповідача [PERSON] щодо непроживання у квартирі [ADDRESS], оскільки відповідачем була додана до матеріалів справи лише ксерокопія акту, а крім того, даний акт не засвідчений дільницею КП «Жилкомсервіс» (а.с. 34). Звернення [PERSON] та відповіді на її ім'я про неможливість вселитися до даної квартири суд також не приймає до уваги, оскільки вони стосуються подій 2010-2011 років (а.с. 35, 36). Зокрема, у відповіді в.о. заступника начальника Харківського міського управління юстиції - начальника Дзержинського ВДВС Фоменко І.М. зазначено, що 22.05.2007 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1053/07, виданого 10.04.2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова про вселення [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] в квартиру [ADDRESS], згідно акту державного виконавця відбулось вселення стягувача у вищевказану квартиру. 10.06.2010 року згідно акту державного виконавця відбулося повторне вселення стягувача у квартиру [ADDRESS]. 11.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним та фактичним виконанням рішення суду (а.с. 36). Копію пояснення [PERSON] щодо перешкод з її боку [PERSON] потрапити до квартири [ADDRESS] суд також не може прийняти до уваги як доказ, оскільки дане пояснення датовано 05.10.2005 року (а.с. 37). В той час, коли позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.11.2006 року по 31.03.2013 року. За таких обставин, оцінивши в сукупності всі докази по справі, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. А оскільки відповідачем не заявлялось про застосування судом строку позовної давності, то суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved