Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

17 грудня 2013 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його ти, що 11 травня 2011 року між [PERSON] та нею укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель. Згідно п. 1.1 договору [PERSON] зобов'язався передати їй майно у власність, а вона зобов'язалася прийняти це майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму. За даним договором відчужуються 195/1000 частин нежитлової будівлі, а саме: склад (літ. “Б”) площею 154,1 кв.м., що становить 21/1000 частини нежитлової будівлі та контору (літ. “Д”) площею 405,3 кв.м., що становить 174/1000 частин нежитлової будівлі, що знаходяться по вул. Українська, 2п в с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області. У зв'язку з необхідністю реєстрації права власності на майно вона звернулася до ОКП “Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації”, яким була проведена технічна інвентаризація об'єкта нерухомості, складено технічний паспорт на приміщення. 01 березня 2012 року ОКП “Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації” видано Витяг про державну реєстрацію її прав на 195/1000 частин нежитлових будівель, що знаходяться по вул. Українська, 2п в с. Нижній Вербіж. Крім того, 11 травня 2011 року між нею та відповідачем було досягнуто домовленостей також щодо купівлі-продажу приміщення залізного складу (літ. “З”) площею 430,9 кв.м., що знаходиться по вул. Українська, 2п/2 в с. Нижній Вербіж, що підтверджується розпискою, в якій зазначено, що відповідач отримав від неї грошові кошти за продане ним приміщення залізного складу (літ. “З”) площею 430,9 кв.м. Між ними було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема визначено предмет і ціну договору, з умовою подальшого посвідчення за місцем складання в нотаріальній конторі, а тому між ними відбулося повне виконання умов угоди, що виразилося в передачі нежитлової будівлі - залізного складу відповідачем та в оплаті нею його вартості. Однак, з моменту укладення угоди до цього часу, відповідач без поважних на те причин ухиляється від явки до нотаріуса для наступного посвідчення договору купівлі-продажу, хоча жодних обмежень для цього немає. Вона неодноразово телефонувала до нього, через знайомих передавала повідомлення про виконання ним обов'язку щодо нотаріального посвідчення договору, однак, [PERSON] перестав відповідати на її дзвінки та спілкуватись із нею, що свідчить про його безповоротне ухилення. Вона втратила будь-яку можливість нотаріально посвідчити правочин, а тому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - залізного складу (літ. “З”) площею 430,9 кв.м., що знаходиться по вул. Українська, 2п/2 в с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області, укладений між [PERSON] та [PERSON] 11 травня 2011 року та визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - залізний склад (літ. “З”) площею 430,9 кв.м., що знаходиться по вул. Українська, 2п/2 в с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з’явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згідний. З’ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель. Згідно п. 1.1 договору [PERSON] зобов'язався передати позивачці майно у власність, а вона зобов'язалася прийняти це майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму. За даним договором відчужуються 195/1000 частин нежитлової будівлі, а саме: склад (літ. “Б”) площею 154,1 кв.м., що становить 21/1000 частини нежитлової будівлі та контору (літ. “Д”) площею 405,3 кв.м., що становить 174/1000 частин нежитлової будівлі, що знаходяться по вул. Українська, 2п в с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області. У зв'язку з необхідністю реєстрації права власності на майно позивачка звернулася до ОКП “Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації”, яким була проведена технічна інвентаризація об'єкта нерухомості, складено технічний паспорт на приміщення. 01 березня 2012 року ОКП “Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації” видано Витяг про державну реєстрацію її прав на 195/1000 частин нежитлових будівель, що знаходяться по вул. Українська, 2п в с. Нижній Вербіж. Крім того, 11 травня 2011 року між [PERSON] та відповідачем було досягнуто домовленостей також щодо купівлі-продажу приміщення залізного складу (літ. “З”) площею 430,9 кв.м., що знаходиться по вул. Українська, 2п/2 в с. Нижній Вербіж, що підтверджується розпискою, в якій зазначено, що відповідач отримав від неї грошові кошти за продане ним приміщення залізного складу (літ. “З”) площею 430,9 кв.м. Між ними було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема визначено предмет і ціну договору, з умовою подальшого посвідчення за місцем складання в нотаріальній конторі, а тому між ними відбулося повне виконання умов угоди, що виразилося в передачі нежитлової будівлі - залізного складу відповідачем та в оплаті позивачкою його вартості. Однак, з моменту укладення угоди до цього часу, відповідач без поважних на те причин ухиляється від явки до нотаріуса для наступного посвідчення договору купівлі-продажу, хоча жодних обмежень для цього немає. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України та п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 “Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними” передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним за позовом сторони, що здійснила його виконання. Відповідно до ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Статгею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу без поважних причин, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - залізного складу (літ. “З”) площею 430,9 кв.м., що знаходиться по вул. Українська, 2п/2 в с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області, укладений між [PERSON] та [PERSON] 11 травня 2011 року та визнати за позивачкою право власності на нежитлову будівлю - залізний склад (літ. “З”) площею 430,9 кв.м., що знаходиться по вул. Українська, 2п/2 в с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією договору купівлі-продажу від 11.05.2011р. /а.с.5-6/, копією витягу з Державного реєстру правочинів /а.с.7/, копією витягу про державну реєстрацію прав /а.с.8/, копією розписки /а.с.9/, копією технічного паспорта /а.с.10-13/, копією висновку про вартість майна /а.с.14/, копією довідки Нижньовербізької сільської ради від 13.12.2013р. № 1164 /а.с. 15/, копією рішення Нижньовербізької сільської ради від 24.10.2013р. № 381-19/2013 /а.с.16/. На підставі ст.,ст. 16, 207, 220, 328, 334, 375-377, 392, 638, 655, 657 ЦК України та

Outcome: approved