Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

позивач [PERSON] подав до суду позов до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем [PERSON] вони набули майно, а саме: телевізор, мікрохвильову піч, комод, диван, праску, компютерний стіл, отримали право власності на земельну ділянку площею 0,1662 га в с. Ст. Яричів Камянка-Бузького району Львівської області. Зазначає, що після розірвання шлюбу 18.05.2012 р., між ним, позивачем, та відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу спільно нажитого в шлюбі майна. Вважає, що спірна земельна ділянка є спільною власністю подружжя, оскільки рішення Старояричівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області від 25.05.2011 р. № 65 «Про виділення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку приймалось в період їх з відповідачем подружнього життя. При цьому, позивач не заперечив того, що заяву в сільську раду на виділення йому земельної ділянки для будівництва житлового будинку, він не писав. Позивач просить визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1662 га в с. Ст. Яричів Камянка-Бузького району Львівської області, залишивши у його власності 831 кв.м. вказаної земельної ділянки. Інше, спільно нажите майно, просить залишити у власності [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач невірно вказує, що між ним та колишньою дружиною [PERSON] не досягнуто згоди, щодо поділу спільно нажитого майна. Сторони даного питання між собою не обговорювали. Зазначила, що до спільного майна подружжя сторін належить також депозитний вклад у Банку «ПриватБанк» на суму 20000 грн. з відсотками. Щодо спірної земельної ділянки, вважає, що така не підлягає поділу, оскільки була надана за заявою [PERSON] їй особисто для будівництва та обслуговування житлового будинку. Власного житла [PERSON] не має, зареєстрована в її, [PERSON], будинку, де проживає 6-ро осіб і на одного члена сімї припадає 4 кв.м. житлової і загальної площі. Натомість, позивач житловою площею забезпечений, проживає разом з батьками у 4-х кімнатній квартирі житловою площею 51,3 кв.м., з яких на одного члена припадає близько 13,4 кв.м. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З врахуванням викладеного представник відповідача [PERSON] просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 16.07.2005 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. 25.07.2006 п. в подружжя [PERSON] народився син [PERSON] Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.05.2012 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 30.08.2011 р. [PERSON] на підставі рішення Старояричівської сільської ради № 65 від 25.05.2011 р. було видано Державний акт серії ЯК № 035553 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1662 га по вул. М. Грушевського, 31 в с. Ст. Яричів Камянка-Бузького району Львівської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ст. 118 Земельного Кодексу України передбачає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Саме у такий спосіб [PERSON] і набула право власності на спірну земельну ділянку. Право на приватизацію земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації є особистим майновим правом особи, гарантованим земельним законодавством України. Це право тісно повязане з особою і реалізується нею особисто. Не допускається приватизація земельної ділянки на користь інших осіб чи відступлення права на приватизацію земельної ділянки. Законодавство України гарантує кожному громадянину України право на безоплатне одержання земельної ділянки в межах встановлених безоплатної приватизації. Таке право мають кожен із подружжя та можуть реалізувати його незалежно один від одного. Реалізація одним із подружжя права на приватизацію в межах норм безоплатної приватизації не позбавляє права іншого з подружжя скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію. Безоплатна приватизація здійснюється кожним з членів подружжя особисто, незалежно один від одного й поза будь-яким звязком із сімейними відносинами. При приватизації земельної ділянки одним із подружжя не відбувається витрачання спільного майна подружжя. Інший з членів подружжя жодним чином не бере участі в набутті такого майна. Волевиявлення попереднього власника земельної ділянки (держава, територіальна громада) на передачу земельної ділянки не у спільну сумісну власність подружжя, а в особисту приватну власність одного з членів подружжя. В даному випадку, у приватну власність відповідача [PERSON], що стверджується рішенням Старояричівської сільської ради № 65 від 25.05.2011 р. про передачу саме [PERSON] спірної земельної ділянки та Державним актом серії ЯК № 035553 про право власності на землю, в якому єдиним власником вказана [PERSON], інших співвласників не має. Відповідно до ч. 4 ст. 86 ЗК України право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю. Постановою Кабінету міністрів України від 2 квітня 2002 року №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» затверджено форму Державного акта на право власності на земельну ділянку. В даному Акті міститься зазначення, що у разі виникнення права спільної власності на земельну ділянку до акта додається список її співвласників. Із Державного акту серії ЯК № 035553 про право власності на землю, виданого на імя [PERSON] не вбачається, що такий містить список співвласників. Єдиним власником є [PERSON], котра приватизувала спірну земельну ділянку. Тому, суд вважає, що за [PERSON] залишається виключне право на приватизовану нею земельну ділянку площею 0,1662 га по вул. М. Грушевського, 31 в с. Ст. Яричів Камянка-Бузького району Львівської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається з заяви адресованої Старояричівській сільській раді 17.08.2007 р. [PERSON], остання просила надати їй земельну ділянку для індивідуального будівництва. У вказаній заяві [PERSON] не зазначала про виділення землі для її сімї та в якому складі, а сам [PERSON] з такою заявою не звертався, як і не звертались [PERSON] зі спільною заявою. Позивачем не надано суду доказу того, що він звертався у виконавчий комітет Старояричівської сільської ради про внесення змін у рішення № 65 від 25.05.2011 р.. А відтак, єдиним власником земельної ділянки площею 0,1662 га по вул. М. Грушевського, 31 в с. Ст. Яричів Камянка-Бузького району Львівської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд слід вважати відповідача [PERSON] З врахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання за ним прав власності на ? частину спірної земельної ділянки. Не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині залишення у власності відповідача речей домашнього вжитку і такі слід залишити у власності самого позивача, так як такі знаходяться за місцем його проживання і відповідач на такі не претендує.

Outcome: dismissed