Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та права власності на нього, посилаючись на те, що 30 вересня 2013 року [PERSON] та відповідачі -[PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі - продажу належного відповідачу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями спорудами, огорожами біля нього розташований по вул. Островського, 34 в смт.Братське Миколаївської області, а саме житловий будинок (А-1) загальною площею 111,4кв.м, житловою 56.3 кв.м., Б-1-літня кухня, В-1-сарай, Гп/д - погріб, огорожа №2,3 споруда №1, вартістю 15000грн. Даний житловий будинок належить відповідачам на праві Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1/2 частка житлового будинку належить [PERSON]; - 1/2 частка житлового будинку належить [PERSON]; Відповідно розписки укладеної 30.09.2013 року між відповідачами та позивачем , останні передали [PERSON] ключі від домоволодіння та господарських будівель, споруд, огорож, правовстановлюючі документи на майно, а він відповідачам - грошову суму в розмірі 15000 грн. При звернені в органи БТІ для реєстрації права приватної власності на будинок позивач дізнався, що вказаний договір купівлі - продажу не оформлений нотаріально не являється документом, який засвідчує право приватної власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак нотаріально посвідчити даний договір в нотаріальній конторі, не має можливості, так як відповідачі не з'являються до нотаріальної контори, ухиляються від посвідчення договору. Позивач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Відповідачі до початку судового засідання звернулися із письмовими заявами, в яких визнали позовні вимоги в повному об’ємі та просили суд справу слухати без їх участі. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2013 року [PERSON] та відповідачі -[PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі - продажу належного відповідачу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями спорудами, огорожами біля нього розташований по вул. Островського, 34 в смт.Братське Миколаївської області, а саме житловий будинок (А-1) загальною площею 111,4кв.м, житловою 56.3 кв.м., Б-1-літня кухня, В-1-сарай, Гп/д - погріб, огорожа №2,3 споруда №1, вартістю 15000грн. Даний житловий будинок належить відповідачам на праві Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1/2 частка житлового будинку належить [PERSON]; - 1/2 частка житлового будинку належить [PERSON]; Відповідно розписки укладеної 30.09.2013 року між відповідачами та позивачем , останні передали [PERSON] ключі від домоволодіння та господарських будівель, споруд, огорож, правовстановлюючі документи на майно, а він відповідачам - грошову суму в розмірі 15000 грн. При звернені в органи БТІ для реєстрації права приватної власності на будинок позивач дізнався, що вказаний договір купівлі - продажу не оформлений нотаріально не являється документом, який засвідчує право приватної власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак нотаріально посвідчити даний договір в нотаріальній конторі, не має можливості, так як відповідачі не з'являються до нотаріальної контори, ухиляються від посвідчення договору. У відповідності до діючого на даний час законодавства України, а саме ст. 204 ЦК України (в редакції 2003 року), правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо неї встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України (в редакції 16.01.2003 року), якщо сторони до мовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 41 Конституції України, ст.ст. 41, 321 ЦК України (в редакції 16.01.2003 ро ку), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього пра ва чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України (в редакції 16.01.2003 року), власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не ви знається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право влас ності. Стаття 15 ЦК України (в редакції 16.01.2003 року) наголошує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорюван ня. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, сплачені ним при поданні позову в розмірі 114,70 грн.з кожного.

Outcome: approved