Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

У травні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП в якому просить стягнути з відповідача на його користь 17013,97 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 2012 року близько 08 години 40 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем «Honda Accord», державний номер [NUMBER], рухаючись від моста Патона в сторону м. Лівобережна по вул. Русанівській Набережній в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo S 80», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху України». Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 25.12.2012 року [PERSON] визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП Украни за порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України. В судове засідання позивач подав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 06 грудня 2012 року близько 08 години 40 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем «Honda Accord», державний номер [NUMBER], рухаючись від моста Патона в сторону м. Лівобережна по вул. Русанівській Набережній в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo S 80», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху України». Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 25.12.2012 року [PERSON] визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП Украни за порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с.8). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до розрахунка виконаних робіт від 19 грудня 2012 року вартість матеріального збитку завданого позивачу-власнику автомобіля «Volvo S 80», державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП, складає 17013 грн. 97 коп. (а.с. 7). Так, відповідно до ч.1 ст 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цією статті. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"№ 4 від 31.03.95 року особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. При визначенні суми компенсації моральної шкоди, якої зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], якого притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача, суд враховує, що позивач протягом тривалого часу був позбавлений можливості користуватись автомобілем, що порушило його звичайний спосіб життя, був змушений витрачати час на звернення до суду за захистом порушеного права, тому на відшкодування завданої моральної шкоди суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію у розмірі 500 гривень. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП підлягають частковому задоволенню. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 344 грн. 10 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial