Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Прокурор Михайлівського району Запорізької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Старобогданівської сільської ради Михайлівського району до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення заподіяної шкоди, за участю третіх осіб - державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, відділу держземагенства у Василівському районі Запорізької області. В позові зазначено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку державної власності, загальною площею 1,17 га, а саме: а саме: 0,99 га - рілля для ведення особистого селянського господарства та 0,18 га - пасовища, яка знаходиться на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області у межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS] На вказаній земельній ділянці проведені сільськогосподарські роботи, а саме: знаходиться рілля. Рішення про надання земельної ділянки в користування відповідачу не приймалося, договір оренди вказаної земельної ділянки з відповідачем не укладався, плата за користування земельною ділянкою відповідачем не сплачувалась, будь-які правовстановлюючі документи щодо земельної ділянки у відповідача відсутні, тобто, відповідач використовує земельну ділянку без законних підстав. Внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки у межах населеного пункту, яка знаходиться у державній власності, державі заподіяні збитки, розмір яких складає 1200 гривень 25 копійок. Прокурор просить суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 1,17 га, а саме: 0,99 га - рілля для ведення особистого селянського господарства та 0,18 га - пасовища, вартістю 29189 гривень 66 копійок, яка знаходиться на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області у межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS], та повернути її за належністю Старобогданівській сільській раді Михайлівського району Запорізької області в стані, придатному для подальшого використання, а також стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в розмірі 1200 гривень 25 копійок. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач самовільно використовує земельну ділянку без відповідних правовстановлюючих документів. В судове засідання представник позивача - Старобогданівської сільської ради Михайлівського району не з'явились, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, в частині повернення самовільно зайнятої ним земельної ділянки - пасовищ він не заперечує, а частині зайняття ним земельної ділянки - ріллі позовні вимоги не визнав та пояснив, що в 2010 році він після смерті свого діда [PERSON] отримав у спадщину житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], та отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок. В подальшому, згідно рішення Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області йому було надано згоду на розробку технічної документації щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та для введення особистого селянського господарства. На момент оброблення ним земельної ділянки правовстановлюючих документів у нього не було, але технічна документація розроблялась. В теперішній час правовстановлюючих документів на земельну ділянку в нього немає. Однак відповідач вважає, що оскільки в право спадкування він вступив своєчасно, а термін для оформлення правовстановлюючих документів не обмежений, тому він ніякої земельної ділянки самовільно не займав. В судове засідання представник третьої особи - державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, жодних заперечень проти позову не зазначено. В судове засідання представник третьої особи - відділу держземагенства у Василівському районі Запорізької області не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 211 ЗК України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Як встановлено в судовому засіданні, згідно заяви відповідача від 12 травня 2010 року, останній звернувся до Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області з проханням щодо виділення йому земельної ділянки, розміром 0,25 га, за адресою: [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також земельної ділянки, розміром 0,99 га, за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого сільського господарства в зв'язку зі вступом в спадщину після смерті [PERSON]. Згідно рішення Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 14 травня 2010 року № 6 «Про надання згоди на розробку проектів відведення на земельні ділянки громадянам України», сільська рада вирішила: дати згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, розміром 0,25 га, наданих у користування для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в зв'язку з оформленням спадщини, [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 14 травня 2010 року № 7 «Про надання згоди на розробку технічної документації на земельні ділянки громадянам України», сільська рада вирішила: дати згоду на розробку технічної документації на земельну ділянку, надану у користування для ведення особистого селянського господарства, в зв'язку з оформленням спадщини, [PERSON], розміром 0,99 га, за адресою: [ADDRESS]. Зазначені рішення сільської ради зареєстровані в журналі прийнятих сільською радою рішень за № 9 та № 10 від 14 травня 2010 року відповідно. Згідно рішення Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 14 травня 2010 року № 8 «Про надання згоди на розробку технічної документації на земельні ділянки громадянам України», сільська рада вирішила: дати згоду на розробку технічної документації на земельну ділянку, надану у користування для ведення особистого селянського господарства, в зв'язку з оформленням спадщини, [PERSON], розміром 0,99 га, за адресою: [ADDRESS]. Крім того, Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області 19 листопада 2012 року була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства щодо використання земельної ділянки, площею 1,17 га, на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, якою встановлено, що на території Старобогданівської сільської ради на землях природно-заповідного фонду «Урочище Старобогданівське» самовільно зайнята земельна ділянка, площею 0,28 га, яка розорана [PERSON]. Отримавши рішення Старобогданівської сільської ради про згоду на розробку технічної документації на земельну ділянку, площею 0,99 га, по [ADDRESS], [PERSON] до цього часу не отримав правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою та приступив до її використання та збільшення за розміром шляхом розорення прилеглих територій із земель для сінокосу та випасу худоби (пасовища) - самовільно зайняв земельну ділянку, площею 0,18 га, із земель загального користування (за рахунок вулиці) - самовільно зайняв земельну ділянку, площею 0,07 га, та 0,25 га для обслуговування будинку і 0,99 га ріллі для ведення особистого селянського господарства. За результатами перевірки було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19 листопада 2012 року та акт обстеження земельної ділянки від 19 листопада 2012 року, відповідно до якого, на момент обстеження самовільно зайнята земельна ділянка загального користування, площею 1,17 га, земель сільськогосподарського призначення, в тому числі 0,99 га рілля та 0,18 га пасовищ у межах населеного пункту с. Старобогданівка по [ADDRESS]. Земельна ділянка розорана. Також відносно відповідача був складений протокол № 000021 від 19 листопада 2012 року про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою державного інспектора сільського господарства в Запорізькій області від 20 листопада 2012 року справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито, оскільки в порушені є ознаки злочину, відповідальність за яким передбачено ст. 197-1 КК України. Згідно повідомлення прокуратури Михайлівського району Запорізької області від 05 грудня 2012 року, до прокуратури Михайлівського району 03 грудня 2012 року з державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області надійшли матеріали щодо порушення вимог земельного законодавства [PERSON]. За результатами вивчення матеріалів ознак кримінального правопорушення не виявлено. Підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування відсутні. Згідно довідки, виданої 20 листопада 2012 року приватним підприємством «[PERSON] Союз», зазначене підприємство розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,9900 га, яка знаходиться за адресою: Михайлівський район, [ADDRESS]. Згідно рішення Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 06 березня 2013 року № 3 «Про скасування рішень Старобогданівської сільської ради № 9 та № 10 від 14 травня 2010 року», сільська рада вирішила: скасувати рішення Старобогданівської сільської ради № 9 та № 10 від 14 травня 2010 року «Про надання згоди на розробку технічної документації на земельні ділянки громадянам України» як такі, що перевищують свої повноваження та не відповідають вимогам чинного законодавства України; вважати рішення № 9 та № 10 від 14 травня 2010 року такими, що втратили чинність. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 липня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 56, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], який помер [INFO] року, є його онук - [PERSON], батько якого - [PERSON] помер [INFO] року. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку [ADDRESS] з господарчими та побутовими будівлями і спорудами. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на об'єкт нерухомості - житловий будинок [ADDRESS] з господарчими та побутовими будівлями і спорудами. Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на посаді землевпорядника Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. В ході виконання нею своїх обов'язків, вона розмовляла з відповідачем, з'ясовувала, які в нього є документи на земельні ділянки, попереджувала його, що за межами земельної ділянки розташований заказник. Відповідач знав, який розмір наданої йому земельної ділянки та пояснював, що йому готовлять документи. В подальшому, під час проведення перевірки було встановлено, що відповідач розорав значно більшу з розмірами земельну ділянку, ніж йому була надана, при цьому жодних правовстановлюючих документів у нього немає. Таким чином, зі свідчень допитаного в судовому засіданні свідка вбачається, що відповідач дійсно використовує земельну ділянку без отримання відповідних правовстановлюючих документів. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаного в судовому засіданні свідка, її свідчення не суперечать іншим встановленим під час судового розгляду обставинам, жодного противоречивого факту свідком судовому засіданні надано не було. Отже, судом встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України, без набуття права власності чи права користування земельною ділянкою, відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, загальною площею 1,17 га, а саме: 0,99 га - рілля для ведення особистого селянського господарства та 0,18 га - пасовища, яка знаходиться на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області у межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS], яка ним використовується за відсутності рішення сільської ради про передачу її відповідачу, а також без правових документів, що посвідчують право користування цією ділянкою, та їх державної реєстрації. Внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, державі заподіяно шкоду, розмір якої, відповідно до розрахунку, доданого до позову, складає 1200 гривень 25 копійок. Вказана сума заподіяної шкоди підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем, наданого позивачем. Разом з цим, посилання прокурора щодо скасування рішень сільської ради про надання згоди на розробку технічної документації на земельні ділянки, надані в зв'язку з оформленням спадщини [PERSON], судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в рішенні Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 06 березня 2013 року № 3 «Про скасування рішень Старобогданівської сільської ради № 9 та № 10 від 14 травня 2010 року», скасовані рішення зазначені як № 9 та № 10 від 14 травня 2010 року «Про надання згоди на розробку технічної документації на земельні ділянки громадянам України», а рішення, якими вирішувалось питання щодо спірних земельних ділянок зареєстровані під зовсім іншими номерами. Самі по собі такі посилання прокурора не можуть бути покладені в основу судового рішення в якості підтвердження цього факту, оскільки з наданих документів неможливо однозначно встановити, що були скасовані рішення саме відносно спірних земельних ділянок, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також не можуть бути прийняті до уваги судом і посилання відповідача на те, що він використовував земельну ділянку правомірно, згідно з нормами чинного законодавства, а також на те, що самовільно він цю земельну ділянку не займав, оскільки жодних доказів на підтвердження таких заперечень відповідачем суду не надано. Так само як не надано й відповідачем ані жодних правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, ані жодних доказів на підтвердження факту правомірного зайняття ним спірної земельної ділянки, а постановою компетентного органу справа про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності саме за самовільне зайняття земельної ділянки закрита з нереабілітуючих підстав і ця обставина відповідачем оскаржена не була. До того ж, в судовому засіданні і самим відповідачем не заперечувались ті обставини, що яких-небудь правовстановлюючих документів щодо спірної земельної ділянки у відповідача немає й до теперішнього часу. Посилання відповідача щодо своєчасного його вступу в право спадкування, а термін для оформлення правовстановлюючих документів не обмежений, тому він правомірно використовує земельну ділянку, також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, дійсно, згідно положень до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування, однак, при цьому згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тому отримане відповідачем свідоцтво про право на спадщину за законом підтверджує право власності позивача виключно на житловий будинок, дає можливість в подальшому набути право власності на спірну земельну ділянку, але не є правовстановлюючим документом щодо земельної ділянки. Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, відповідне рішення про надання йому земельної ділянки було скасовано, будь-які правовстановлюючі документи відсутні, плата за користування самовільно зайнятою земельною ділянкою відповідачем не сплачувалася, тому суд вважає необхідним шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнення з відповідача на користь держави шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в розмірі 1200 гривень 25 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 303 гривні 90 копійок, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved