Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] міської ради Луганської області про встановлення факту проживання та визнання права користування житловим приміщенням, за участю третіх осіб Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», служби у справах дітей [PERSON] міської ради, посилаючись на те, що малолітня [PERSON], батьками якої є вона та [PERSON], який помер 01.09.2012 року, проживала разом з останнім за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, і тому вважає, що малолітня [PERSON] також має всі права на житло, квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3. У звязку із викладеним, із урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд встановити факт проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON], який помер 01 вересня 2012 року, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, а також визнати за малолітньою [PERSON], [INFO], право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали доводи, викладенні в уточненій позовній заяві, просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Луганської області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити, так як будь-яких доказів щодо проживання малолітньої разом з померлим позивачем не надано, а постанова про відмову в порушенні кримінальної справи свідчить про те, що померлий мешкав в квартирі самостійно, що зокрема підтверджується довідкою від 26.11.2012 року, яка видана КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», актом перевірки санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] від 18.09.2012 року, листом головного лікаря КУ СМБЛ від 20.08.2013 року та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Представник третьої особи Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав пояснення представника відповідача у судовому засіданні. Представник третьої особи служби у справах дітей [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, оскільки малолітня дитина має право проживати з будь-яким з батьків, тому відмовою в задоволенні позову може бути порушено її право. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що після смерті [PERSON] комісія у складі її, майстрів Цикваса та Костенка вийшли за адресою проживання померлого для складення акту санітарно-технічного стану квартири. Запросили жителів квартири № 2, перевірили наявність усіх побутових приборів, в квартирі не бачили дитячих іграшок, речей, всередину шафи не дивилися. Сусіди казали, що колишня дружина влаштувала похорон померлого, у звязку із чим зробили висновок про те, що [PERSON] проживав один. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був її сусідом, з ним проживала дівчинка [PERSON], бачила як [PERSON] постійно гуляв із дівчинкою, водив її в цирк, в магазин, чекав її повернення із школи на вулиці. В квартирі була 2 рази, бачила портфель та дитячі куртки, у ванній дитячі речі, дівчинка рідко була відсутньою, іноді ходила жити до мами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він перебував у добрих відносинах із [PERSON], який познайомив його з донькою, в квартирі перебував 5-7 разів, був свідком розмови [PERSON] із донькою про уроки, часто бачив дівчинку із підручниками, а також бачив підручники на столі в квартирі [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знайома із [PERSON] з 1989 року та є хресною матірю його доньки, яка часто жила у батька на канікулах та у вихідні дні. В квартирі [PERSON] знаходилися як його речі, так і речі доньки, яка періодично жила як з батьком, так і з матірю. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знала з 1987 року, в останній час його донька часто перебувала в його квартирі, поводилася як вдома, в шкільний час в основному проживала з батьком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 1992 року, який спочатку проживав з дружиною, а після розлучення проживав з донькою, яка бажала проживати з батьком. Донька [PERSON] проживала з ним, але не переривала спілкування з матірю, факт проживання доньки може підтвердити тим, що бачила доньку в квартирі [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що знав [PERSON] та його дружину в молодості, останні три роки не спілкувався із ним внаслідок хвороби. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що приблизно раз на тиждень бачила чоловіка із квартири [ADDRESS], дитину не бачила, до квартири не заходила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є судово-медичним експертом, на місці смерті [PERSON] не був, постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.09.2012 року за фактом смерті [PERSON] виніс на підставі наявних матеріалів, запис у постанові про самостійне проживання [PERSON] нічим не підтверджений та зроблений виключно з метою встановлення факту насильницької чи ненасильницької смерті. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є оперуповноваженим Сєвєродоенцького МВ УМВС України в Луганській області. Приблизно на початку вересня 2012 року він приїхав зафіксувати смерть за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, при цьому факту наявності дитячих речей в квартирі не памятає, ящиків та шаф не перевіряв. Встановлення кола осіб, з якими мешкав померлий, не відносилось до його компетенції, тому ці обставини ним не перевірялись. Вислухавши позивача, представника відповідача, представників третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків та відповідних їм правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії ЕД № 140607 видно, [PERSON] народилась 27.06.2000 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області, її батьком є [PERSON], матірю є [PERSON]. При цьому, копіями свідоцтва про одруження від 25.12.1998 року, свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.07.2003 року, свідоцтва про шлюб від 24.04.2009 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Коваленко) одружилися 25.12.1998 року, а 03.07.2003 року шлюб між ними було розірвано і 24.04.2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], змінивши своє прізвище на «Балакіна». 01 вересня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 344840. Відповідно до копії довідки, виданої КП «Житлосервіс «Світанок» 05.03.2012 року, [PERSON] проживав у [INFO], а згідно пояснень сторін, дана квартира є не приватизованою та знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Світанок», засновником якого є [PERSON] міська рада Луганської області. Позивач, звертаючись до суду в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що малолітня [PERSON], батьками якої є вона та [PERSON], який помер 01.09.2012 року, проживала разом з останнім за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, у звязку з чим вважає, що малолітня [PERSON] має право користування квартирою, розташованою за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3. Представник відповідача [PERSON] міської ради Луганської області [PERSON] та представник третьої особи Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність будь-яких доказів щодо проживання малолітньої разом з померлим, так як в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи зроблено висновок, що померлий мешкав в квартирі самостійно, що зокрема підтверджується довідкою від 26.11.2012 року, яка видана КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», актом перевірки санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] від 18.09.2012 року, листом головного лікаря КУ СМБЛ від 20.08.2013 року та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому підстав задоволення позову немає. Однак суд не може погодитись з даними ствердженнями представників відповідача та третьої особи. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на імя якого видано ордер. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно із ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Отже, на думку суду, під правом дитини на місце проживання слід розуміти юридичну можливість дитини у віці до 14 років через законних представників, а у віці від 14 до 18 років особисто (але за їхньою згодою) визначати місце проживання в межах України, тобто можливість обирати місце проживання, облаштуватися за місцем проживання, стати на облік осіб, які потребують покращення житлових умов (якщо є підстави), змінити місце проживання, вимагати від інших осіб не порушувати право на місце проживання, звернутися за захистом до правомочного органу держави у разі порушення цього права тощо, що зокрема закріплено і в Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року. Так, з пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні видно, що малолітня [PERSON], [INFO], проживала разом із батьком [PERSON], який помер 01 вересня 2012 року, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3. При цьому, згідно пояснень свідка [PERSON] у судовому засіданні, який проводив судово-медичну експертизу, запис у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.09.2012 року за фактом смерті [PERSON] щодо самостійного проживання [PERSON], на який, як на доказ, посилається представник відповідача, нічим не підтверджений та зроблений виключно з метою встановлення факту насильницької чи ненасильницької смерті, що також підтвердив і свідок [PERSON], який виїжджав на місце смерті [PERSON] та складав відповідний протокол огляду місця події. При цьому суд не може взяти до уваги пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] у звязку з тим, що вказані свідки не змогли дати пояснень щодо фактів, які стосуються справи, а свідок [PERSON] зробила висновок про проживання [PERSON] у квартирі самостійно на підставі огляду квартири після смерті [PERSON], в той час як предметом розгляду по справі є факт проживання [PERSON] разом із донькою до моменту його смерті. Довідка від 26.11.2012 року, яка видана КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», та акт перевірки санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] від 18.09.2012 року, в яких зазначено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований один до дня смерті, і лист головного лікаря КУ СМБЛ від 20.08.2013 року, в якому вказано, що [PERSON] мешкає за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Радянський, 61/24, суд не може взяти до уваги, так як дані документи при їх складанні не мали на меті встановлення будь-яких фактів в якості підтвердження обставин, які є предметом доказування у даній цивільній справі та повністю спростовуються наданими поясненнями свідків у судовому засіданні, які в своїй сукупності повністю відповідають наданим поясненням позивача в якості обґрунтування вимог та не викликають у суду сумнівів щодо їх правдивості. З копій заяв про зняття з реєстрації місця проживання від 15.12.2011 року, заяв про реєстрацію місця проживання від 15.12.2011 року видно, що [PERSON] та [PERSON] було вчинено необхідні дії, спрямовані на зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою [INFO], та реєстрацію її за його місцем проживання [INFO]. Тобто, на думку суду, [PERSON] вчинив дії, спрямовані на реєстрацію своєї доньки, як члена своєї сімї, в квартирі, яка розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, але не закінчив їх підстав, що не залежали від його волі, а саме через його смерть 01 вересня 2012 року. При цьому факт їх спільного проживання також вбачається з фотографій, зроблених в 2009- 2011 роках, які були оглянуті у судовому засіданні. Таким чином, із урахуванням письмових доказів та показань свідків, суд приходить до висновку про те, що малолітня [PERSON], [INFO], проживала разом із батьком [PERSON], який помер 01 вересня 2012 року, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, а також про необхідність захисту її прав та задоволення вимог позивача в цій частині. Враховуючи викладене, а також враховуючи встановлений судом факт проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON], який помер 01 вересня 2012 року, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, суд приходить до висновку про необхідність також захисту прав малолітньої дитини на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, шляхом визнання за малолітньою [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 21/3, так як її право є похідним від права померлого батька, який був належним наймачем вказаної квартири та мав законне право на користування нею, а малолітня [PERSON] була членом його сімї, і отже мала законне право на користування спірним житлом.

Outcome: approved