overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2007 року та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим та просить шлюб розірвати, а неповнолітню доньку залишити на виховання при ній. Сторони в судове засідання не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала (а.с. 12), а відповідач визнав (а.с. 13). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 18.07.2007 року, актовий запис № 1047, та мають від нього неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть, наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого в них 27 травня 2011 року народився син [PERSON]. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, син проживає з нею та перебуває на її утриманні, тому позивач просить винести рішення про стягнення аліментів в в сумі 600 гривень щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, заперечивши проти суми стягнення аліментів та вказав, що він не працює, тому 600 грн. - це значна сума. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7), а оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має, доказів про неможливість сплати аліментів суду не надав, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

04.09.2013 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.08.2001 року ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2001 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

16.08.2013 року [PERSON]. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.06.1994 року між ними був зареєстрований шлюб. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.1994 року у міському Палаці шлюбів м. Полтава між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП "Добропіллявугілля" про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що під час виконання трудових обовязків на шахті з ним трапився нещасний випадок. Так, 06 жовтня 2008 року він травмував ногу, отримавши закритий перелом нігтьової фаланги 1-го пальця лівої стопи без зміщення. Відповідно до довідки МСЕК від 27.01.2009 року, йому було за цією травмою встановлено 5% втрати професійної працездатності. Згідно акту №53 про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 08.10.2008 року, даний випадок травмування позивача визнано шахтою як виробничий. Вважає, що з вини підприємства йому завдано маральну шкоду, яка полягає в тому, що він відчув сильний фізичний біль, втратив 5% працездатності, змушений довгий час лікуватися. Крім того, внаслідок травми порушився звичайний уклад життя: через травму багато часу лікувався, не може довго ходити, бо турбує біль у нозі, не взмозі виконувати всю звичну роботу в побуті, і все це негативно позначається на його нервовій системі, поганий настрій відображається на відносинах із членами сім"ї, та вимагає від нього додаткових зусиль для його нормалізації. Моральну шкоду оцінює в 3000 гривень, яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача позов не визнав, вважаючи, що позивач не надав доказів, які б підтвердили його вимоги про факт завдання підприємством моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: У судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2008 року під час виконання трудових обов'язків внаслідок зкату крайньої гідростійки остання придавила стопу лівої ноги [PERSON] (а.с.5) За результатами травми складено акт за формою Н-1, тобто підприємством відповідача визнано, що нещасний випадок з позивачем пов'язаний із виробництвом (а.с.6) Відповідно до довідки МСЕК за №078114 від 27.01.2009 року, йому було встановлено за цією травмою первинно 5% втрати професійної працездатності (а.с.7). Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачу дійсно було завдано моральну шкоду у зв'язку з втратою 5% працездатності, у позивача звичайно порушився уклад життя, турбує часто сильний біль при ходінні, через травму він лікувався стаціонарно (а.с.9-10), і все це безсумнівно порушило його нормальний спосіб життя, відобразилось на відносинах у сім"ї, та вимагає від нього додаткових зусиль для його нормалізації. З урахуванням норм діючого законодавства з охорони праці, і наявних у справі доказів, суд знаходить доведеним той факт, що саме бездіяльністю відповідача, тобто з його вини заподіяно шкоду здоров'ю позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

06.08.2013 року публічне акціонерне товариство комерційного банку "Приват Банк" пред"явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в позові вказує, що відповідно зо укладеного договору ZPVORX06060011 від 08.12.2006 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2267.09 гри. зі сплатою за користування кредитом у розмірі 24. % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами падання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач взяті на себе зобов"язання не виконав і має заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 887 грн 47 коп., яка складається з наступного: 2267.10 грн. - заборгованість за кредитом; 11170 грн.92 коп. - заборгованість за користування кредитом; 14 182 грн. 73 коп. пеня за несвоєчасність виконання забов"язань за договором, а також штрафів відповідно до п 2.4.5.5 умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. штрафу (фіксована частка); -1399 грн. 40 коп. штраф (процентна складова). Позивач надав розрахунок та просив задовольнити його вимоги. В судове засідання представник позивача не з"явився, але ним подавалася заява в якій він просить задовольнити позовні вимоги, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і давши пояснення по справі, просить задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором, належним чином не виконав. -2- Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача [PERSON], який позов визнав та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 526, 527,530, 1054 ЦК України, кредитного договору ZPVORX06060011 від 08.12.2006 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

09.09.2013 року ПАТ КБ "Приват Банк" пред"явило позов до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В позові позивач вказує, що відповідно до укладеного договору ZPPVSЕ00000541 від 14.06.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4020 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № ZPPVSE00000541 від 14.06.2006 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором № ZPPVSЕ00000541 від 14.06.2006 року не погашає, що є порушенням законних прав позивача.. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 22.08.2013 року має заборгованість у розмірі 24437.67 гри., яка складається з наступного: 1775.65 грн. заборгованість за кредитом; 8584.68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 13293.44грн.-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Позивач в позові просить задовольнити його вимоги та стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 24437 грн. 67 коп. та судові витрати у розмірі 244 грн.38 коп. В судове засідання представник позивача не з"явився, але подав заяву в якій позов підтримує і просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнала; мотиви пред"явлення позову не оспорює та просить вимоги позивача задовольнити. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. -2- Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором креднтодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, який визнав позов та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.,ст. 526, 527, 530, 1050. 1054 Цивільного кодексу України, кредитного ZPPVSЕ00000541 від 14.06.2006 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року, ухваленим у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на 2/5 частини квартири, позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково: визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та скасовано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], в іншій частині позову відмовлено; зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: розірвано договір довічного утримання від 30 травня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 2-793, в іншій частині позову відмовлено. Згідно ухвали судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2013 року при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Сторони у судове засідання не зявилися. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. [PERSON], звертаючись до суду з позовом, сплатила судовий збір у розмірі 282 грн. 30 коп. (а. с. 6-7). Рішенням суду було визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та скасовано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], в іншій частині позову відмовлено. [PERSON] звертаючись із зустрічним з позовом до суду, сплатила судовий збір у розмірі 215 грн. (а. с. 102). Рішенням суду було розірвано договір довічного утримання від 30 травня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 2-793, в іншій частині позову відмовлено. Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 282 грн. 30 коп., з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 107 грн. 30 коп., з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 254 грн. 20 коп. , з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 428 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю, посилаючись на те, що він звернулася до відділу держземагенства у Новомосковському районі для отримання кадастрового номеру, однак при оформленні документів зясувалося, що у державному акті на право власності на землю було помилково зазначено прізвище заявника як „Митрохін у той час, як у паспорті його прізвище було зазначено як „Мітрохін. Заявник просив встановити даний факт для отримання кадастрового номеру а земельну ділянку Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені в свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, згідно рішення виконкому Піщанської сільської ради народних депутатів новомосковського району Дніпропетровської області № 74 від 29 травня 1997 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для ведення садівництва розміром 0,049 га , яка розташована на території Садовго товариства Трубник Піщанської сільської Ради. На підставі даного рішення було видано Державний акт на право приватної власності на землю ДПН Нв 006848, в якому прізвище заявника було зазначено як Митрохін. Згідно паспорту [PERSON] його прізвище зазначено як Мітрохін. Відділ держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області відмовив заявнику у виправленні помилки в акті на право приватної власності на землю. Факт, про встановлення якого просить заявник, має нього юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач в вересні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 вересня 2006 року [PERSON] отримала кредит у сумі 250 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак у звязку з порушенням [PERSON] умов договору станом на 31 липня 2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 24 427 грн. 06 коп. Просив суд, стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 24 427 грн. 06 коп. та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, подала до суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матери справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 вересня 2006 року [PERSON] отримала кредит у сумі 250 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка користувалася наданим кредитним лімітом, однак повернення коштів не проводила, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 24 427 грн. 06 коп., яка складається: 7 308 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; 15 479 грн. 48 коп. - заборгованості по процентам за користуванням кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 139 грн. 38 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 244 грн. 27 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення суду, вимагає тривалого часу, суд, вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до п'яти днів згідно вимог ч.3 ст.209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 12.11.1993 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Великокучурівською сільською радою Сторожинецького району, Чернівецької області,згідно свідоцтва про одруження 1-МИ №450444,за актовим записом №48. Під час спільного проживання у сторін народилось двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім`ї являється те що після укладення шлюбу на протязі багатьох років відповідач постійно вчиняв сварки. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 12.11.1993 року Великокучурівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, згідно свідоцтва про одруження 1-МИ №450444,за актовим записом №48. Від шлюбу у сторін народилось двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів як позивача, так і відповідача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved