Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання частки у приватній спільній сумісній власності. У позовній заяві позивач зазначав, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 745 від « 18» грудня 2008 року, виданого органом приватизації - виконавчим комітетом Христинівської міської ради на праві приватної спільної сумісної власності. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS]. Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Христинівським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднання БТІ" в книзі 1, запис 52 підтверджується право приватної спільної сумісної власності на квартиру за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частки не визначені. Квартира 2-х кімнатна, загальною площею 38,0 кв.м, житловою площею 20,9 кв.м. Загальна вартість квартири станом на 17.08.2013р. становить 78424,00 гривень, а вартість 1/3 частки квартири відповідно - 26141 гривня 00 коп. Оскільки ми з дружиною маємо 2 дітей - [PERSON] та [PERSON], а має свою частку квартири лише [PERSON], я хочу подарувати свою частку квартири своїй меншій доньці - [PERSON]. Мені відмовлено у даруванні у зв'язку з тим, що не виділена (визначена) моя частка у спільному майні. Дозвіл на визначення часток та на відчуження (дарування) від органу опіки та піклування Христинівської райдержадміністрації я маю розпорядження Христинівської райдержадміністрації №125 від 16.08.2013 року «Про надання дозволу на визначення частки та відчуження житла», але укласти договір про визначення часток ми не можемо через малолітню дитину, яка перебуває у спільної сумісній власності даної квартири і права підпису не має. Через це і звернулися до суду. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. А тому просить суд визначити позивачу частку в спільний сумісній власності на квартиру, яка знаходиться за адресую [ADDRESS] в розмірі 1/3 частки. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав повністю просить суд позов задовольнити, покликавшись на обставини, викладені у позовній заяві. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] позов визнали та не заперечували проти задоволення позову. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши представлені докази, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони по справі є співвласниками приватизованої квартири за адресою: [ADDRESS]., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.01.2009 року. Зазначені обставини не оспорюються сторонами по справі, об'єктивно підтверджуються матеріалами справи, а тому доказуванню не підлягають в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності 2-х і більше осіб (співвласників) належить на праві спільної власності. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність 2-х і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Між позивачем та відповідачами відсутні домовленості про розмір часток в праві спільної власності на спірну квартиру, що не заперечують ні відповідачі, ні позивач. Рішення судів про визначення часток в натурі щодо вказаної квартири не постановлялись. Без визначення частки кожного із співвласників в даному нерухомому майні позивач не має змоги вільно розпорядитись своєю часткою у спільному майні, що прямо зумовлює порушення законних прав та інтересів останнього, які підлягають захисту та відновленню судом. Таким чином, зважаючи на викладені обставини та аналізуючи правові норми, що регулюють правовідносини, які склались в даному випадку між сторонами по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення часток позивача та відповідачів в праві спільної власності на спірну квартиру та визнає, що їм належать рівні частки в цьому майні - по 1/3 за кожним. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved