Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

24 жовтня 2013 року позивач звернулася в суд із позовом, в якому просила: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 14 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року по 14.12.2012 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дочка проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, сплачувати аліменти у розмірі 14 частини, щомісячно, на користь позивачки, на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його не явки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2012 року шлюб між ними розірвано (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Дочка проживає та знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою з КП ДЄЗ Океан № 5689 від 02.10.2013 року (а.с.6). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, зокрема, враховує те, що відповідач має нормальний стан здоровя, є працездатним, та не має інших утриманців. А тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], в розмірі 14 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ Про судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved