Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що він як і його рідний брат [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Його батько, [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON]. Таким чином як позивач [PERSON], як і його рідний брат [PERSON], є дітьмином [PERSON] та [PERSON] та онуками [PERSON] та [PERSON]. 21.05.2011р. [PERSON], який є дідом позивача, помер, після смерті якого залишилося спадкове майно, серед якого земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер 1423382500:04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, та належить [PERSON] згідно державного акту серія П-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22 серпня 2002р. Земельний пай, а саме земельна ділянка на день звернення з позовом позивача до суду, перебуває в орендному користуванні у СТОВ Жовтневе на підставі Договору оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Марийському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. № 4АА 007605-040916300168. Також після смерті [PERSON], який є дідом позивача, в якості спадщини, залишився майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04.10.2001р. До моменту смерті [PERSON] 06.07.2010р. склав заповіт, який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області, розташованої за адресою: с.Єлізаветівка, вул. Радянська, з яких один залишився в сільській раді на зберіганні, а другий був виданий заповідачу. Заповітом, [PERSON], на випадок його смерті розпорядився належним йому майном наступним чином, а саме: земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер 1423382500:04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, який належить [PERSON] згідно державного акту серія П-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22.08.2002р. та майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04.10.2001р. заповів [PERSON], який є позивачем за цією справою. Незважаючи на наявність складеного заповіту померлим [PERSON] на користь [PERSON], родичі позивача, а саме батько, брат та бабця вважають, що земельний та майновий паї, які зазначені в заповіті, повинні бути розподілені між позивачем та відповідачами, з урахуванням родинних відносин, та таким чином не визнають [PERSON] власником зазначених паїв. Позивач, [PERSON], в судове засідання з'явився та повністю підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві. Надав суду для огляду оригінал заповіту, який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. На зазначеному заповіті виконкомом Єлізаветівської сільської ради зроблена відмітка від 23 вересня 2013 року, що даний заповіт не скасовувався і не змінювався заповідачем до дня смерті, за підписом секретаря Єлізаветівської сільської ради та скріплена печаткою Єлізаветівської сільської ради. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмове пояснення відповідно якого не заперечував проти задоволення позову [PERSON], посилаючись на волевиявлення [PERSON] шляхом складання заповіту на користь позивача, та просив суд розглядати справу за його відсутністю з огляду на приписи ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, якою зазначив що вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, просив суд розглядати справу без його участі, посилаючись на ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, якою зазначила що з тієї підстави, що земельний та майновий пай були заповідані її чоловіком [PERSON] її онуку [PERSON], вона не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та посилаючись на ч.2 ст. 158 ЦПК України просила суду розглядати справу без її участі у судових засіданнях. Дослідивши матеріали справи та позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим 12.02.1988р. Єлізаветівською сільською радою Марийського району Донецької області серія УП-НО №308012. Також сином [PERSON] та [PERSON], [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим 21 серпня 1989 року Єлізаветівською сільською радою Марийського району Донецької області серія УП-НО №425635, який є рідним братом позивача. Батько позивача [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим 22.01.1966р. виданим Єлізаветівською сільською радою Марийського району Донецької області серія УП-УР №0066282. Таким чином позивач [PERSON] є собою сином [PERSON] та [PERSON] та онуком [PERSON] та [PERSON]. 21.05.2011р. [PERSON], який є дідом позивача, помер, про що в Книзі реєстрації смертей 23.05.2011р. зроблено відповідний актовий запис за №12 та видано Свідоцтво про смерть серія 1-НО №549167. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, серед якого: -\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер 1423382500:04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, та належить [PERSON] згідно державного акту серія П-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22.08.2002р., земельна ділянка якого на день звернення позивача до суду з позовною заявою, перебуває в орендному користуванні у СТОВ Жовтневе на підставі Договору оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Мар'їнському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. №4АА 007605-040916300168. -\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04 жовтня 2001 року. 06.07.2010р. [PERSON] розпорядився належними йому земельним та майновим паями та склав заповіт, який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області у двох примірниках в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Марийського району Донецької області, розташованої за адресою: с.Єлізаветівка, вул. Радянська, з яких один залишився в сільській раді на зберіганні, а другий був виданий заповідачу. Статтею 1247 ЦК України встановленні загальні вимоги до форми заповіту, тобто заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Відповідно до ст.1248 ЦК України посвідчення заповіту здійснюється нотаріусом. Однак з урахуванням ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно зі ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт та у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. З наданого суду позивачем оригіналу заповіту, який було складено 06.07.2010р. сільським головою Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області міститься запис від 23 вересня 2013 року, що даний заповіт не скасовувався і не змінювався заповідачем до дня смерті, за підписом секретаря Єлізаветівської сільської ради та скріплена печаткою Єлізаветівської сільської ради. Таким чином, на підставі положень ст.ст.1247, 1248, 1251, 1254 заповіт [PERSON], який був складено сільським головою Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області у двох примірниках в приміщенні Єлізаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, розташованої за адресою: с.Єлізаветівка, вул.Радянська, не скасований у визначеному законом порядку та є собою дійсним на час розгляду справи. Відповідно тексту заповіту, складеного 06.07.2010р., [PERSON], як заповідач, на випадок його смерті зробив наступне розпорядження: - земельний пай за №230 в розмірі 3,02га, кадастровий номер 1423382500:04:000:2007, який розташований на території Єлізаветівської сільської ради, та належить [PERSON] згідно державного акту серія ІІ-ДН №078014 виданого Єлізаветівською сільською радою 22.08.2002р. та майновий пай в розмірі 16 320 гривень, який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай серія ДНХІ №079610 виданого Єлізаветівською сільською радою 04.10.2001р. - заповів [PERSON], який є позивачем по справі. Книга шоста Цивільного кодексу України містить в собі механізм застосування спадкового права. Статтею 1216 ЦК України зазначено що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Цивільним кодексом України в частині 1 статті 1225 передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Таким чином з огляду на приписи статті 1235 та приписи статті 1236 ЦК України заповідач не обмежений будь-якими перепонами щодо визначення у заповіті кола спадкоємців та визначення частки спадкового майна, яке передається у спадщину за заповітом особі, яка визначена заповідачем. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права на спадкове майно, яке визначене у заповіті від 06.07.2010р., складеному заповідачем [PERSON], є собою обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] щодо визнання останнього правонаступником [PERSON] як орендодавця за Договором оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Мар'їнському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. № 4АА 007605-040916300168 також підлягають задоволенню з наступних підстав. Цивільним кодексом України статтю 1218 передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків. Договором оренди землі №403 від 04.01.2008р., який зареєстрований у Мар'їнському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2009р. №4АА 007605-040916300168 передбачені права та обов'язки [PERSON] як орендодавця. На час розгляду справи дія Договору оренди землі №403 від 04.01.2008р., відповідно пункту 8 не припинилася, та відповідно права та обов'язки [PERSON] як орендодавця за зазначеним договором увійшли до складу спадщини з огляду на приписи статті 1218 ЦК України. Враховуючи положення ст. 392 Цивільного кодексу України, згідно яких власник, право власності якого оспорюється чи не визнається іншою особою, має право пред'явити позов про визнання його права власності, суд вважає законними та такими, що відповідають нормам Цивільного кодексу України позовні вимоги позивача [PERSON]. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved