Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Тернопільської міської ради, треті особи - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON], про визначення частки в праві спільної сумісної власності, а саме просить визначити, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності у квартирі [ADDRESS] становила 1/5 частку. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті, [INFO], його мами [PERSON] відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS] Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що у правовстановлюючих документах на майно не зазначено розмір частки, що належала померлій [PERSON], нотаріус не може встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже видати свідоцтво про право на спадщину та провести державну реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно. В судове засідання позивач не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з»явився, у зв»язку із неможливістю забезпечити явку представника, про що подав відповідну заяву. Представник третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, по наявних в справі в документах. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 19.09.2006 року відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 25.10.2013року №2967/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що у правовстановлюючих документах на майно не зазначено розмір частки, що належала померлій [PERSON], а тому нотаріус не може встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже видати свідоцтво про право на спадщину та провести державну реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно. Як вбачається із вищезазначеної постанови, 19.11.2012року, Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] заведено спадкову справу №926 до майна померлої [PERSON]. Останній вступив в управління спадковим майном будучи зареєстрованим у квартирі з спадкодавцем. Із свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.05.1996року міським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Враховуючи наведене, суд вважає, що частки співвласників квартири є рівними та становлять по 1/5 кожному. Суд розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно п.3.4 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013року, розглядаючи спори, пов»язані зі спадкуванням частки майна, що є у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно ст.368 Цивільного кодексу України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім»ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином : «Визначити , що частка померлого в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила ?». Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом визначення частки померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності у квартирі [ADDRESS], яка становила 1/5 частку.

Outcome: approved