Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 13.12.2012 помер її чоловік [PERSON], з яким вона постійно проживала в [INFO]. Після смерті чоловіка вона є єдиною спадкоємицею, прийняла спадщину та в частині житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою оформила її. Іншими спадкоємцями, якими є їхні з [PERSON] діти, [PERSON] та [PERSON] його спадщина не приймалась та заявами від 13.05.2013 вони відмовились від неї в її користь. Окрім зазначеного житлового будинку до складу спадщини входить також земельна ділянка площею 2,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 786675 від 14.07.2003. Крім того, факт належності [PERSON] зазначеної земельної ділянки згідно даного державного акту підтверджується також довідками відділу Держземагентства в Красилівському районі від 27.09.2013 № 04-04-03/2033 та ТОВ «Агропартнер» від 26.09.2013 № 935 про укладення з [PERSON] договору оренди цієї земельної ділянки, як її власником. Однак, правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку за невідомих їй обставин [PERSON] був втрачений, зберігся лише його архівний примірник та копія, яка додавалась до договору оренди. Із зазначених причин постановою державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори від 02.10.2013 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку. При цьому в зв’язку зі смертю [PERSON] повторно отримати на його ім’я правовстановлюючий документ на земельну ділянку (свідоцтво про право власності) неможливо так, як документ може бути оформлений та виданий лише власнику майна. Таким чином, у зв’язку з втратою правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку та неможливістю з незалежних від неї причин отримати його дублікат, відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на згадану земельну ділянку вона не може в звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права. Просить визнати за нею право на земельну ділянку площею 2,13 га вартістю 50 633 грн. 17 коп., яка розташована на території [PERSON] сільської ради, право на яку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 786675 від 14.07.2003, виданого згідно рішення [PERSON] сільської ради від 29.01.2002 № 20 та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 176, мав її чоловік [PERSON], який помер 13 грудня 2012 року в селі Заслучне Красилівського району Хмельницької області. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з’явився, надіслав заяву про те, що позовні вимоги визнає і справу просить розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved