Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Прокурор м.Макіївки в інтересах держави в особі Макіївської міської ради 21.08.2013 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої витратою бюджетних коштів на лікування потерпілих від злочину. В обґрунтування вимог зазначив, що 01.08.2013 року до Совєтського районного суду м.Макіївки були надіслані матеріали кримінального провадження №12013050430000373 з клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України. За матеріалами кримінального провадження [PERSON] обвинувачувався в тому, що 12.06.2013 року о 12.00 годині керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись з селища Н.Кринка в напрямку селища Ханжонкове в Совєтському районі м.Макіївки по вул. ХХ партз'їзду, перевозячи при цьому в якості пасажирів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в порушення діючих Правил дорожнього руху, виїхав на узбіччя, де керований ним автомобіль перекинувся в кювет. В результаті вказаної дорожньо-транспортної події, пасажирам: [PERSON], [PERSON]- заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходились в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо - транспортної події та настанням суспільно небезпечних наслідків. Ухвалою Совєтського районного суду м.Макіївки від 14.08.2013 року кримінальне провадження закрито та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілими. Разом з тим, вказаним злочином завдано матеріальну шкоду КМУ «Клінічна руднична лікарня» у розмірі 2464,80 грн. Згідно довідки медичної установи [PERSON] перебувала в травматологічному відділенні на лікуванні з 12.06.2013 року по 26.06.2013 рік, при цьому на її лікування витрачені кошти у сумі 2300.48 грн. Згідно довідки КМУ «Клінічна руднична лікарня» [PERSON] перебувала в нейрохірургічному відділенні вказаної медичної установи на лікуванні з 12.06.2013 року по 13.06.2013 рік , при цьому на її лікування витрачені кошти у сумі 164,32 грн. Зазначені витрати на лікування потерпілих не сплачені та підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави в особі Макіївської міської ради, у зв'язку з чим до суду було подано позовну заяву. В судовому засіданні прокурор, який виступає в інтересах лікарні, підтримав заявлені вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] витрачені кошти на лікування потерпілих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої останній винний. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, проти задоволення позову про стягнення з нього коштів на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди заперечував, судові повідомив, що дійсно 12.06.2013 року о 12.00 годині він управляючи автомобілем марки ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], перевозячи при цьому в якості пасажирів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не впорався з керуванням автомобілю та виїхав на узбіччя в районі селища Н.Кринка, в результаті чого автомобіль перекинувся. Пасажири [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості. За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження і на підставі ухвали суду провадження було закрито за примиренням його та потерпілих. Потерпілі [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували на лікуванні в лікарні. Проте відповідно до полісу обов'язкового страхування №6577765 серії АВ від 12.06.2012 року його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», термін дії договору до з 00.00 годин 13.06.2012 року до 12.06.2013 року, включно. Тобто на момент дорожньо-транспортної пригоди його відповідальність як водія була застрахована, тому страхова компанія повинна сплатити витрати на лікування потерпілих, оскільки укладений договір страхування передбачає відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров'ю потерпілих, що передбачено пунктом 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /а.с.35-36/. Представник відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 12 червня 2013 року о 12.00 годині відповідач [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись з селища Н.Кринка в напрямку селища Ханжонкове в Совєтському районі м.Макіївки по вул. ХХ партз'їзду , перевозячи при цьому в якості пасажирів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], допустив порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, виїхав на узбіччя, де керований ним автомобіль перекинувся в кювет. В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пасажирам: [PERSON], [PERSON], - заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості. За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження стосовно [PERSON] за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. Ухвалою Совєтського районного суду м.Макіївки від 14.08.2013 року зазначене кримінальне провадження стосовно [PERSON] було закрито на підставі ст. 46 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілими. Згідно ухвали суду, що набрала законної сили, відповідач [PERSON] свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю, у вчиненому розкаявся. /а.с.3-4/ Обставини дорожньо - транспортної пригоди сторонами не оспорюються, та відповідно до ст.61 ЦПК України, не підлягають доведенню при розгляді даної справи. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки вина відповідача [PERSON] встановлена ухвалою Совєтського районного суду м.Макіївки від 14.08.2013 року у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля, яким останній керував, обставини дорожньо - транспортної пригоди сторонами не оспорюються, тому суд підсумовує: вина відповідача [PERSON], що керував автомобілем, перевозячи пасажирів: [PERSON] та [PERSON], яким в результаті вказаної дорожньо-транспортної події заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, - доведена. В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована в ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на підставі укладеного договору страхування, в підтвердження чого виданий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №6577765 серії АВ від 12.06.2012 року. Строк дії договору з 00.00 годин 13.06.2012 року по 12.06.2013 рік включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого встановлена полісом наступна: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 100000 гривень; за шкоду, заподіяну майну 50000 гривень. Розмір франшизи встановлений договором визначений у сумі 1000 гривень. /а.с.9, 14/ Зазначений факт визнаний сторонами і у відповідності вимог ст. 61 ч.1 ЦПК України, не потребує доведенню. Отже дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля відповідача [PERSON] відбулась в період дії договору страхування, відповідальність відповідача [PERSON] за яким застрахована в ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик, у відповідності з лімітами відповідальності страховика, відшкодовує в установленому даним Законом порядку оцінену шкоду, спричинену в результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В позовній заяві прокурором ставиться питання про стягнення витрат на лікування потерпілих, що постраждали від злочину, на корить лікувального закладу КМУ «Клінічна руднічна лікарня». Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплює можливість відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого страховою компанією. Відповідно до ст.1 зазначеного Закону, потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Крім того стаття 23 даного Закону закріплює, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. В пункті 24.1 статі 24 спеціального Закону N 1961-IV зазначено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. В статті 36 даного Закону закріплено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Таким чином, проаналізувавши законодавство та правові відносини, що склались між сторонами, суд дійшов висновку, що потерпілими від дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] та [PERSON], КМУ «Клінічна руднічна лікарня» за Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відноситься до кола осіб, що є потерпілими. Будь-яких доказів того, що КМУ «Клінічна руднічна лікарня» є погоджена з потерпілими особа, що має на отримання страхових виплат, судові не надано. Отже, в даному випадку на ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» не покладений законодавством обов'язок відшкодування витрат на лікування потерпілих від злочину, у зв'язку з чим саме відповідач [PERSON] несе обов'язок у відповідності вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України відшкодувати витрати на лікування потерплих від кримінального правопорушення, вина якого за цим правопорушенням встановлена ухвалою суду. Прокурором в підтвердження витрат на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] надані довідки КМУ «Клінічна руднічна лікарня», згідно яких: - потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні в травматологічному відділені зазначеної медичної установи з 12.06.2013 року по 26.06.2013 рік, за весь курс лікування було витрачено 2300.48 гривень /а.с.5/; - потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні в нейрохірургічному відділені КМУ «Клінічна руднична лікарня» з 12.06.2013 року по 13.06.2013 рік, за весь курс лікування було витрачено 164.32 гривень /а.с.5/ Загалом сума збитків, завданих державі, при лікуванні потерпілих від винних дій відповідача [PERSON] складає 2464.80 гривень, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Крім цього, з відповідача [PERSON] в силу ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави в сумі 229.40 гривень.

Outcome: approved