Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 09.11.2007 року нею з відповідачем було укладено договір про надання кредиту зі сплатою 9,6 відсотків на рік за користування кредитом. З 01.02.2009 року банк самовільно збільшив відсоткову ставку до 21%, не повідомивши її про підвищення. Тому просить визнати дії банку з збільшення відсоткової ставки незаконними і зобовязати його здійснити перерахунок заборгованості виходячи з відсоткової ставки, встановленої в п. 7 .1 договору та надати новий графік погашення кредиту. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягає, на підставах, викладених в ньому. Про те, що банк в самовільно збільшив відсоткову ставку, дізналася тільки після того, як банк подав до неї позов в 2013 році і вона отримала розрахунок боргу разом з позовом. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти позову, оскільки вважає, що дії банку були законними. Про збільшення відсоткової ставки банк повідомив позивача ще в грудні 2008 року. В подальшому, в 2011 році, позивач погодилася на збільшення відсотків до 21% річних. Більш того, позивач пропустила строк позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що 09.11.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №DN 81AR03110019 про надання не відновлювальної кредитної лінії. Згідно з п.7.1 договору плата за користування кредитом складає 0,80% в місяць (9,6% річних). Пунктом 2.3.1 договору встановлено, що банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки письмово попередивши про це позичальника. Згідно з ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. 25.12.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» повідомило [PERSON] про збільшення відсоткові ставки по кредитному договору до 21% річних. З реєстру на листи з рекомендованим повідомленням ПАТ КБ «Приватбанк» 07.01.2009 року [PERSON] направлено листа. Однак й в листі й в реєстрі вказана адреса [PERSON] - м. Запоріжжя, пр..Ювілейний, 20-а, кВ.108, хоча, й у договорі й і позові зазначено адресу [PERSON] - м.Запоріжжя, вул..Зимова, 4. Тобто банк не повідомив [PERSON] про зміну відсоткової ставки, і відповідно змінив її в односторонньому порядку в порушення вимог Законодавства та договору. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №DN 81AR03110019, виконаним ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що з 01.02.2009 року відсоткова ставка за договором складає 21% річних. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не доведено, що позивач був обізнаний про зміну відсоткової ставки та вчинив будь які дії на підтвердження своєї згоди з цим. Разом з тим, 27 вересня 2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено додаткову угоду до договору №DN 81AR03110019, якою змінено п.7.1 договору та встановлена плата за користування кредитом у розмірі 1,75% в місяць (21% річних). Тобто, від цього часу позивач погодилася сплачувати банку 21% річних за користування кредитом. Тому позов підлягає задоволенню за період незаконного підвищення відсоткової ставки з 01 лютого 2009 по 27 вересня 2011 років. Ухвалою Жовтневого районного суду від 25.07.2013 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Суд не приймає заяву відповідача про пропуск строку позовної давності, оскільки позивач дізналася про порушення свого права тільки в 2013 році. Згідно зі ст.. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. (Стаття набрала чинності з 10.01.2009 року). Тобто банк не довів, що до 10.01.2009 року ( дня набрання чинності ст.. 1056-1 ЦК України) він належним чином повідомив позивача про збільшення відсоткової ставки. Також банк не підтвердив, що позивач прийняв його пропозицію та став сплачувати відсотки за новою ставкою.

Outcome: partial