Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого народилась дочка [PERSON], [INFO]. 25.01.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист та відкрите виконавче провадження, однак відповідач аліменти не сплачує. За період з 15.01.2009 року по 10.11.2013 року у відповідача утворилась заборгованість по аліментам, яка станом на 10.11.2013 року складає 30776,49 грн. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) в зв’язку з несплатою аліментів в розмірі 9285,04 грн. Позивачка в судове засідання не з’явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з’явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв’язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 02.11.2008 року народилась [PERSON], що підтверджується письмовими матеріалами справи. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО №177715, виданого Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, 25.01.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що було зроблено відповідний актовий запис за №18. Відповідно до рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя встановлено, що з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до довідки, виданою Іллічівським ВДВС Маріупольського МУЮ 10.11.2013 року вбачається, що заборгованість по аліментам [PERSON] за період з 15.01.2009 року по 10.11.2013 року складає 30776,49. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не сплачував аліменти з 2009 року на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, що підтверджується наданими письмовими доказами. Відповідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичної чи юридичної особи, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що приймають участь у справі. Позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочки сплати аліментів згідно доданого розрахунку. Відповідно даного розрахунку неустойка нею нарахована у сумі 9285,04 грн. за період з 15.01.2009 року по 10.11.2013 року. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, розмір неустойки в зв’язку з простроченням сплати аліментів на утримання матері станом на 10 листопада 2013 року складає 9285,04 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачкою. Склавши таким чином нараховану суму неустойки за період прострочення сплати аліментів з вини відповідача в межах заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка за прострочу сплати аліментів в сумі 9285,04 грн., і цю суму суд стягує з відповідача на користь позивачки. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України – стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв’язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка звільнена від сплати судового збору, то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved