overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її сина [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В обґрунтування поданої заяви вказує, що 1 травня 1997 року син пішов з дому і не повернувся. Розшук особи органами внутрішніх справ результатів не дав. З підстав, викладених у заяві просила визнати сина безвісно відсутнім. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків суд прийшов до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. 1 травня 1997 року [PERSON], [INFO] пішов з дому та з невідомих обставин не повернувся. З приводу розшуку мати 10 липня 1997 року звернулась з письмовою заявою до Дарницького (Харківського) РУ ГУМВС України в місті Києві (а.с.10). Оперативно-розшуковими заходами місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Відповідно до частини першої статті 248 Цивільного процесуального кодексу України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Листом від 23 липня 2013 року № 48/13-2048 Дніпровське РУ ГУМВС України в місті Києві поінформувало, що в ході перевірки перевірялись обліки невстановлених трупів, осіб доставлених до лікувальних закладів м.Києва та Київської області, обліки ОДС ГУМВС України в м.Києві та Київської області, та проведено інші розшукові заходи спрямовані на встановлення місцезнаходження [PERSON] Проведеними заходами місцезнаходження [PERSON] не встановлено, інформації щодо скоєння протиправних дій відносно нього не отримано (а.с.8, 28). КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» не заперечує факт відсутності [PERSON] в місці його постійного проживання, а також про відсутність відомостей про його місцеперебування. Заявник самостійно вчиняла дії, спрямовані на розшук сина. Так вона неодноразово зверталась на телепроект «Жди меня» (а.с.11-13). Свідки в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини незнаходження [PERSON] з 1997 року за його місцем проживання. Їм також невідоме місце перебування [PERSON] на теперішній час. Частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2013 року звернуто стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщено по [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,12 га., земельну ділянку площею 0,22 які належать [PERSON] на користь Публічноо акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», однак в рішенні не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь Публічноо акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 249 687,17 грн. Представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Судом встановлено, що при постановлені рішення 01 червня 2013 року в резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь Публічноо акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 249 687,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2011 року виконкомом Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, за актовим записом № 11. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Вказує, що до народження дитини вони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Народження сина не вплинуло позитивно на їхні стосунки, продовжують проживати окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Причинами розпаду сім'ї стали постійні непорозуміння та сварки, які виникали як на побутовому ґрунті так і на ґрунті відношення до сімейних цінностей, між ними втрачено взаєморозуміння через різні характери та погляди на життя, що перешкоджає продовженню шлюбних відносин. Зазначає, що сім'я існує формально, сімейні стосунки остаточно припинені, подальше збереження сім'ї протирічить її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини. Миритись не бажає. Просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи в суді був належним чином повідомлений судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 2011 року виконкомом Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, за актовим записом № 11 (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.10). 10 липня 2012 року позивачкою [PERSON] було змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] (а.с.6). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та сварки, які виникали між сторонами, що привело до втрати почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства більше року. Строк для примирення, наданий сторонам з метою збереження сім'ї, не змінив у їх взаємостосунках нічого. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, зареєстрований 05 березня 1988 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим запис № 367. Вказує, що неповнолітніх дітей не має. Зазначає, що шлюб виявився невдалим, протягом останніх трьох-чотирьох років подружні стосунки не склались, сторони часто сварились, після чого мирились. Подружні стосунки між ними припиненні два роки тому. Сторони не мають спільного бюджету. Спільного господарства не ведуть. Проживають в одній квартирі, але фактично як чужі люди. Подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. На примирення не згідний, просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що з відповідачкою припинили подружні відносини більше трьох років тому, хоча вони проживають в одній квартирі, але спільного бюджету та господарства не ведуть, не розмовляють вже три роки. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідачка порушує подружню вірність, постійно провокує його на сварки та конфлікти. Зазначає, що у зв'язку із тим, що їхні спільні діти є повнолітніми, він неодноразово пропонував відповідачці звернутись в органу РАЦСу та добровільно за спільною заявою розірвати зареєстрований між ними шлюб, однак на його пропозицію відповідачка не реагує. На примирення не згідний, просить розірвати шлюб, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи в суді була належним чином повідомленою судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомила, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 березня 1988 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції реєстрації, за актовим записом № 367 (а.с.19). Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами через порушенням відповідачкою подружньої вірності, через що були припинені подружні стосунки. На примирення позивач не згідний, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 13.06.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON]. [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] року народженн.. Позивач посилається на те, що між ними через непорозуміння припинились фактичні шлюбні відносини, спільного господарства не ведеться. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проте не згоден з тим, що позивач вказала про зловживання ним спиртнгими напоями. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.3 ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу, ч.1 якої передбачає право подачі позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з*ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2009 року. Суд, враховуючи думку позивача, який наполягає на розірванні шлюбу , та відповідача, який також наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше спільне життя у сторін по справі та збереження сім*ї неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

15 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом і просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання доньки, через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення добровільно у належному розмірі. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що за припинення спільного проживання з чоловіком у серпні 2013 року, донька [PERSON], 2000 року народження, проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини лише двічі надав кошти на купівлю одягу. При цьому, він має задовільний стан здоров'я, є працездатним, інших утриманців не має. Відповідач у судове засідання не з'явився. За належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не сповістив та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у порядку глави 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами представленого свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 10 жовтня 2010 року за актовим записом №4, вчиненим у Киселівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області (а.с.3). Малолітня дитина проживає з матір'ю. Про таке, позивачка надала суду довідку №983, датовану 28 листопада 2013 року від виконкому Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.8). Позивачка ствердила, що відповідач за проживання поза сім'єю належного та регулярного матеріального утримання доньці не надає, остання не має самостійних джерел матеріального забезпечення, власного чи спадкового майна. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, який визначається ст.180 СК України. За судового розгляду встановлено невиконання відповідачем такого обов'язку. Статтею 181 СК України визначається, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення в порядку ст.182 СК України, суд враховує на стан здоров'я та матеріального становища дитини, дані про сімейний та матеріальний стан сторін по справі, відсутність у них інших утриманців і не встановлення обставин, які б мали істотне значення для вирішення спору. При цьому, приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки. Справу вирішено на підставі ст.180, ч.3 ст.181,182,183 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення з відповідача судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № NKXRFF500665 від 12.01.2011 року в розмірі 30172,31грн., посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків за вказаним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 12.01.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № NKXRFF500665, відповідно до умов якого позивач надав відповідачукредит в розмірі 3366 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у Заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Дотепер відповідач не виконує свої грошові зобов'язання за вказаним договором належним чином, що привело до виникнення заборгованості по поверненню кредиту в розмірі 30172,31 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 3366 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2,26 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 403,92 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 24487,16 грн., а також штрафи відповідно до п.2.4.5.5 Умов та правил надання батьківських послуг- штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) -1412,97 грн. На час розгляду справи заборгованість в розмірі 30172,31 грн. відповідачем не погашена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором № NKXRFF500665 від 12.01.2011 року, тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 30172,32 грн. Таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 301,72 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS], що був укладений 17.05.1999 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 17.05.1999 року та посвідчений на Товарній Біржі «Нерухомість - Південь» за реєстровим №3928. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач є сином [PERSON] та онуком [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, 17.05.1999 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON], [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло №327 від 05.05.1999 року, зареєстрованого ММБТІ 14.05.1999 року за р.№17006, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 20000 грн. Даний договір посвідчений на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» за реєстровим №3928. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передала позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останнім визначену грошову суму. На підставі вказаного договору купівлі-продажу право власності на дану квартиру 31.05.1999 року зареєстровано КП ММБТІ за [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв її син [PERSON] [INFO] помер б [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], для оформлення якої позивачу необхідно визнати вищевказаний договір дійсним у судовому порядку. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки покупці квартири померли. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, пояснила, що вона з відповідачем з 2007 року по 2013 рік перебували у фактичних шлюбних стосунках, проживали однією сім»єю та вели спільне господарство, в період спільного проживання у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Відповідач визнав себе батьком дитини; з 2013 року проживає окремо від сім»ї, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька повністю знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні не з"явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не з"явився, однак подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв"язку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, в період яких у них [INFO] року народилася донька [PERSON], яка згідно довідки виданої Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області проживає з матір"ю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Поскільки сторони не досягли домовленості між собою у добровільному порядку щодо утримання дитини, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти. На підставі викладеного,

Outcome: approved