Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання рішення недійсним, у якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 20 вересня 2000 року приватним нотаріусом Мар»їнського районного нотаріального округу [PERSON] їй на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] За вищевказаною адресою ані позивач, ані її чоловік ніколи не жили, оскільки багато років в будинку проводяться ремонтні роботи. У зазначеному будинку зареєстрований син позивача [PERSON], але фактично в цьому будинку він ніколи не проживав. Домоволодіння підключено до електропостачання, електроенергія використовується під час тих чи інших ремонтних робіт. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім'я позивача, періодично нею сплачуються платежі за використану електроенергію (оскільки в будинку ніхто не мешкає, суми сплати є незначними та несистематичними). Так, в грудні 2011 року вона отримала попередження про наявну заборгованість по сплаті електроенергії, в якому було зазначено, що заборгованість становить 1471,79 гривень. У січні 2012 року заборгованість була сплачена, що свідчить про добросовісне ставлення до виконання своїх зобов'язань по сплаті електроенергії. Письмовий договір на отримання електроенергії між позивачем та відповідачем до липня 2013 року не укладався. Навесні 2012 року позивач звернулася до Мар»їнського РЕМ із заявою про підключення належного їй домоволодіння до електромережі із напругою 380 Ватт, оскільки вони з чоловіком мали на меті зробити електричне опалення. Заява була прийнята, позивачу було роз'яснено про необхідність отримання ним технічних умов приєднання до електромереж жилого будинку. Окрім того, саме тоді, тобто навесні 2012 року нею було сплачені кошти за отримання технічних умов. Протягом 2012-2013 років позивач та її чоловік неодноразово зверталися до відповідача з приводу отримання технічних умов, на що отримували відповідь, що технічні умови ще не виконані. Приблизно у квітні 2012 року за відсутності позивача та відсутності будь-якого з членів його сім'ї працівниками відповідача був встановлений новий лічильник електроенергії у її домоволодінні. Цей лічильник позивач не придбала, він їй не належить, він був встановлений на будівлі гаражу з сусідської сторони, про що позивач дізналася лише зі слів чоловіка, якому це стало відомо з телефонної розмови із працівниками відповідача. При цьому кабель, за яким постачається електроенергія до будинку був демонтований від старої дерев'яної опори та приєднаний до нової бетонної опори № 15. Будь-якого документа, як то акт про заміну приладу обліку електроенергії, чи акт збереження пломб позивач не підписувала, адже взагалі не знала про заміну електролічильника. Пізніше зі слів мешканців вона дізналась, що прилади обліку електроенергії змінювалися безкоштовно працівниками відповідача не тільки у її будинку, а ще у декількох по цій же вулиці. Відповідно до встановленого приладу обліку електроенергії позивачем проводились розрахунки за спожиту електроенергію, про що свідчить наявна у позивача книжка про сплату електроенергії. 11 червня 2013 року була проведена перевірка лічильника, встановленого у належному йому домоволодінні. Працівниками відповідача, які входили до складу комісії, позивач була повідомлена про те, що лічильник, який встановлений у її будинку встановлений позивачем самовільно, бо він не прийнятий до розрахунків та встановлений без необхідного дозволу. В цьому працівники відповідача вбачають порушення, а тому у відношенні позивача був складений акт про порушення ПКЕЕН № 179553 від 11.06.2013 року. У зазначеному акті вказано, що лічильник має заводський номер 0339407, показання лічильника 001216 (станом на 11.06.2013 року). Цей прилад обліку електроенергії був знятий з будівлі гаражу лише 03 липня 2013 року, його забрали працівники відповідача, встановивши позивачу новий прилад обліку електроенергії. Того ж дня був укладений договір про користування електричною енергією, акти заміни та збереження приладу обліку електроенергії. 02 липня 2013 року позивач була присутня в Мар»їнському РЕМ при розгляді комісією з розгляду складеного акту про порушення ПКЕЕН питання щодо його причетності до порушення Правил. За результатами розгляду цього питання щодо причетності позивача до порушення Правил. За результатами розгляду цього питання було комісією встановлено, що саме позивачем допущено порушення, що нею встановлений прилад обліку електроенергії, а тому позивачу була видана квитанція на сплату суми у розмірі 116.017 гривень 32 копійок, то позивач була попереджена про можливе відключення її домоволодіння від електропостачання в разі несплати суми у зазначеному розмірі. Під час розгляду судової справи від відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» надійшла зустрічна позовна заява, у якій позивач зазначає, що [PERSON], яка є власником жилого будинку за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. Боржником неодноразово здійснювались перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію (згідно особового рахунку), таким чином між енергопостачальником та споживачем є зобов'язання. 11 червня 2013 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року, ПКЕЕН), за місцем проживання боржника було виявлено порушення ним ст. ст. 26,27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 42,48 ПКЕЕН, що виразилося у самовільному підключенні до мережі постачальника з порушенням схеми обліку. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року, на підставі вищевказаного Акту про порушення ПКЕЕН споживачу було визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії, внаслідок порушення на суму 116 017 гривень 32 копійок. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, із зустрічними позовними вимогами не погодилася, як безпідставними та необґрунтованими. Представник відповідача в судове засідання з'явився, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримала, із позовом [PERSON] не погодилася. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він у 2012 році працював начальником Мар"їнского РЕМ і саме за його вказівкою, на підставі поданої [PERSON] заяви, він дав доручення ремонтній брегаді встановти трьохфазний лічильник на будинку [PERSON] У зв"язку з тим, що на цій же вулиці встановлювалися такіж лічильники, на будтинку [PERSON] лічильник було встановлено без виготовлення технічної документації. Лічильник належить Мар"їнському РЕМ. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги як [PERSON], так і ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) Визнання права; 2) Визнання правочину недійсним; 3) Припинення дії, яка порушує право; 4) Відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) Примусове виконання обов'язку в натурі; 6) Заміна правовідношення; 7) Припинення правовідношення; 8) Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) Відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) Визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; Отже, що позивач звернулася із позовом про визнання недійсним рішення, а зазначений спосіб захисту не передбачений статтею 16 ЦК України, суд вважає її позовні вимоги залишити без задоволення. Відповідно до ч.1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що завдана не з її вини. Відповідно договору купівлі-продажу від 20 вересня 2000 року [PERSON] є власником жилого будинку [ADDRESS] 11 червня 2013 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року, ПКЕЕН), за місцем проживання боржника було виявлено порушення ним ст. ст. 26,27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 42,48 ПКЕЕН, що виразилося у самовільному підключенні до мережі постачальника з порушенням схеми обліку. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року, на підставі вищевказаного Акту про порушення ПКЕЕН споживачу було визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії, внаслідок порушення на суму 116 017 гривень 32 копійок. Відповідно до акту складеного депутатом Курахівської міської ради 18.07.2013 року будинок [ADDRESS] Судом встановлено, що прилад обліку електричної енергії, і цей факт не оспорюється сторонами був встановлений без її присутності або членів її сім'ї. [PERSON] всупереч діючому законодавству після складання акту, 12.06.2013 року були видані технічні умови приєднання до електричних мереж, датовані 13.04.2013 року, з яких позивачу стало відомо про порядок встановлення та взяття на облік нових приладів електроенергії. Дослідивши матеріали справи (акт про порушення ПКЕН № 050276 від 11.11.2007 року, акт про порушення ПКЕН № 088754 від 12.03.2007 року, розрахунок суми спричинених збитків), суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам: а саме, при проведенні перевірок представниками енергопостачальника у [PERSON], за якою рахується обліковий рахунок № [NUMBER] було виявлено порушення ППЄЄ, що виразилося у самовільному підключенні на підставі п.53 ПКЕЕ виявлене було зафіксовано в актах. Судом було встановлено, що прилад обліку електричної енергії № 0339407 тип НИК 2301АПЗ на балансі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» знаходиться. Відомостей про те, коли даний прилад обліку надійшов до складу Мар»їнського РЕМ не має. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він видав розпорядження про встановлення приладу обліку № 0339407 НИК 2303АПЗ за адресою: [ADDRESS]. Зазначений прилад обліку електричної енергії за адресою:[ADDRESS] був встановлений Мар»їнським РЕМ без виконання усіх заходів, передбачених технічними умовами приєднання до електричних сітей жилого будинку № 09-26/343 від 23 квітня 2013 року без дозволу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Тому суд вбачає у діях відповідача протиправні дії і вважає, що складений акт у відношенні [PERSON] є таким, який викликає сумніви у його правдивості, а відповідно й розрахунки щодо грошової суми, яку повинна сплатити [PERSON] Окрім того, відповідач не надав ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх показів, хоча у відповідності до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Дані докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі статті 16,1166 ЦК України,

Outcome: dismissed