Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, який уточнила в судовому засіданні,в якому зазначила,що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі,і час перебування у шлюбі на спільні кошти придбали легковий автомобіль «ЗАЗ-ДЕОО-Сенс», а так як в свій час [PERSON] був засуджений до покарання пов»язаного з позбавленням волі та конфіскацією 1/2 належного йому на праві власності майна - на виконання рішення суду державним виконавцем відділу ДВС Гаврисевич Т.В. був неправомірно накладений арешт на згаданий автомобіль, тому що у належній до конфіскації частці автомобіля [PERSON] належить тільки 1/4 частина, що в грошовому еквіваленті складає 5 658, 50 грн. (22 634:4 = 5 658, 50 грн.), такий стан справ перешкоджає їй вільно користуватися автомобілем, тому просила суд визнати даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя,звільнити згаданий автомобіль з під арешту, виключити його з акту опису та арешту від 3 липня 2013 року, визнати право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль, зобов»язавши при цьому [PERSON] сплатити в дохід держави вартість частки, що підлягає конфіскації в дохід держави в грошовому еквіваленті,що складає суму 5 658,50 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON]заявлені позовні вимоги підтримала та надала відповідні пояснення. В судовому засіданні [PERSON] з заявленими вимогами погодився, вважає їх правомірними тому просив суд їх задовольнити. Представник-Малинської ОДПІ в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, причину своєї неявки до суду не повідомив. Представник відділу ДВС Радомишльського в судовому засіданні з заявленими позовними вимогами погодився. Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка з 11 серпня 1979 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Баранівським районним відділом ЗАГС Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 64 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Під час перебування в шлюбі - 24 лютого 2004 року, за спільні кошти вони з чоловіком придбали у власність легковий автомобіль «ЗАЗ-ДЕ00- СЕНС», 2004 року випуску, бежевого кольору, об'єм двигуна 1299 куб. см., № двигуна [NUMBER], кузов [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], вартістю 32400 грн., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та квитанціями про оплату за придбаний автомобіль № 8 60013 від 13.02.2004 року, № 15 від 24.02.2004 року. 19 грудня 2011 року Малинським районним судом Житомирської області [PERSON] засуджено за ст.368 ч.2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки 24 дні з конфіскацією 1/2 належного йому майна та позбавлення 11 рангу державного службовця. З метою виконання в частині конфіскації 1/2 частини належного [PERSON] майна Малинським районним судом Житомирської області до Радомишльської ДВС був направлений виконавчий лист 1/0614/7/ІІ від 23 жовтня 2012 року. На виконання вироку Малинського районного суду від 19.12.2011 року, в частині конфіскації майна, старший державний виконавець державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції Гаврисевич Т.В. 03 липня 2013 року описала зареєстрований за її чоловіком [PERSON] легковий автомобіль «ЗАЗ-ДЕ00-СЕНС», 2004 року випуску, бежевого кольору, об'єм двиїуна 1299 куб. см. , № двигуна [NUMBER], кузов [NUMBER], реєстраційний номер № [NUMBER], вартістю 32400 грн., який є спільною сумісною власністю подружжя. 04.07.2013 року старшим державним виконавцем Гаврисевич Т.В., відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції , винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - [PERSON], яка має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, виданий 20.02.2011 року за № [NUMBER] Фондом державного майна України для проведення оцінки легкового автомобіля ЗАЗ-ДЕУ Т13110 2004 р. випуску, бежевий, № двигуна [NUMBER] кузов [NUMBER], ДНЗ [NUMBER]. 05.07.2013 року субєктом оціночної діяльності [PERSON] проведена оцінка легкового автомобіля ЗАЗ-ДЕУ Т13110. 2004 р. випуску, бежевий, № двигуна [NUMBER], кузов [NUMBER] ДНЗ [NUMBER], ринкова вартість якого складає 22634 грн. Відповідно до ч.І ст.60 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, лековий автомобіль придбаний за рахунок спільних коштів під час перебування в шлюбі є спільною сумісною власнісю як засудженого [PERSON] так і позивачки. Відповідно до ч. 1 ст.70 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст.372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Співвласникам спільної часткової власності належить право власності на конкретну частку спільного майна. Конфіскацію звернуто на легковий автомобіль, який є неподільним майном, частка в якому на праві спільної сумісної власності належить і позивачу. Частина 2 ст. 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виходячи з викладеного, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя - частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними і мають становити 1/2 частку кожного співвласника. Отже, все майно належне [PERSON] на праві спільної сумісної власності становить 1/2 частини спільного майна . Виходячи з вказаних положень закону [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина описаного автомобіля, набутого під час перебування у шлюбі, а інша 1/2 частина описаного автомобіля належить на праві спільної сумісної власності позивачу. Відповідно до ч.1 ст.73 Сімейного кодексу України, при виникненні яких-небудь зобов'язань зі сторони одного із подружжя, стягнення може бути покладено тільки на його долю в спільному сумісному майні. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України все належне [PERSON] майно на праві спільної сумісної власності становить 1/2 частину. Малинським районним судом Житомирської області не винесено рішення щодо конфіскації всього належного [PERSON] майна. Так як конфіскації підлягає не все майно належне [PERSON] на праві спільної сумісної власності, то відповідно частина належного [PERSON] майна, що підлягає конфіскації, становить 1/4 частина всього майна, що є в спільній сумісній власності подружжя. Отже, конфіскації підлягає 1/2 частина належного [PERSON] майна, що становить 1/4 частину описаного легкового автомобіля «ЗАЗ-ДЕ00- СЕНС», ринкова вартість якого становить 5658 грн.50 коп., (22634 : 4 = 5658, 5) . Таким чином, доля відповідача в описаному майні складає 5658,50 грн. Статтею 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від йолі інших осіб. Нормами статті 392 ЦК України, встановлено, що власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, на звернення до суду з позовом про визнання права на майно та про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ в справах про виключення майна з опису № 6 від 27.08.7 6 р. в редакції ПВСУ № 15 від 25.05.1998 р. сама по собі вказівка у вироку(постанові) про звернення стягнення на конкретне майно або про його конфіскацію, незалежно від підстав її застосування, не позбавляє права зацікавлених осіб можливості доказування свого права власності на це майно шляхом пред'явлення позову у порядку цивільного (господарського) судочинства. У відповідності до ст. 183 ЦК України автомобіль, є неподільною річчю, яку неможливо поділити без втрати її цільового призначення. Оскільки описаний легковий автомобіль є спільним сумісним неподільним майном, на яке звертається конфіскація, технічної можливості виділити належні сторонам частини в натурі немає. Відповідно до. вимог ч. 1 ст.73 СК України, за зобов'язанням одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Оскільки частка відповідача в спірному майні автомобілі, не виділена в натурі, то автомобіль повинен бути виключений з акту опису в повному обсязі. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № б від 27 серпня 197 б року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», в тих випадках, коли предметом позову є частка в спільній сумісній власності на неподільну річ, на яку звертається конфіскація або стягнення на користь організації, питання про виключення цієї речі опису (при відсутності іншого спільного майна) вирішується відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.7 постанови від 22 грудня 1995 р. N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". При цьому суд з урахуванням конкретних обставин може виключити річ з акта опису і стягнути з позивача в доход держави чи на користь організації грошову компенсацію за частку, що припадає боржнику, або залишити річ в опису,зобов'язавши відповідну державну податкову інспекцію або організацію виплатити позивачу відповідну частину її вартості. У відповідності до ст.88 ІДПК України, суд стягує з відповідача [PERSON]на користь [PERSON]сплачений нею судовий збір в сумі 805 гривень 35 коп.,т.к.органи ДПІ звільнені від сплати судовго збору. Суд відмовляє [PERSON] у задоволенні її вимоги про зупинення виконавчого провадження щодо конфіскації майна, т.к.по даній цивільній справі виконавче провадження не відкривалось. На підставі викладеного,

Outcome: partial