Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно,в таких частках: ? частку - [PERSON], ? частку - [PERSON], ? частку - [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок під номером [ADDRESS], також до спадкового майна входить також земельна ділянка площею 0,0705га, що розташована на території міста Боярка по [ADDRESS] В установленому законом порядку спадкоємці звернулись до нотаріуса щодо оформлення спадщини. 04.11.2013 року нотаріус повідомила їм, що спадщину оформити неможливо, оскільки у свідоцтві про право власності, в імені [PERSON] допущена помилка і не зроблене виправлення належним чином. А саме, ім'я «[PERSON]» написано як «[PERSON]», а виправлення літери «д» на «л» зроблено шляхом набиття однієї літери поверх іншої, про що не зроблено відповідний застережний напис, у свідоцтві про право на спадщину за законом, не вказано прізвище, ім'я, по-батькові та адреса спадкоємця, на ім'я якого воно видане, щодо майна померлого [PERSON], що відповідно не дає можливості встановити належність майна спадкодавцю [PERSON]. Натомість в свідоцтві міститься інформація, що спадкоємцем є «жена умершего». Слід зазначити, що у період з 16.01.1943 року (дата реєстрації шлюбу) до [INFO] (дата смерті [PERSON]) [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON]. Тому просили встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 08.07.1980 року за реєстровим № 1980, зареєстрованого Київським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу під № 3903, [PERSON], яка померла [INFO]. Встановити факт належності свідоцтва про право власності, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 08.07.1980 року за реєстровим № 1982, зареєстрованого Київським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу під № 3903 [PERSON], яка померла [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку під номером [ADDRESS], загальною площею 91,7 кв.м., житловою площею 60,2 кв.м в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку під номером [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку цього будинку в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0705га, цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд, що розташована на території [ADDRESS] кадастровий номер 3222410300:01:035:5021 в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку цієї земельної ділянки в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на 1 /4 частку земельної ділянки в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з»явилась, про день слухання справи повідомлялась, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність, позов підтримує. Відповідач Боярська міська рада в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлялася. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON], про що 11 лютого 2013 року виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], а/з № 80 від 11.02.2013 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON]., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 348 від 02.07.2010 року. Згідно заповіту [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в таких частках: ? частку - [PERSON], [INFO], ? частку - [PERSON], [INFO], ? частку - [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно до складу якого входить житловий будинок під номером [ADDRESS]. Житловий будинок житловою площею 60,2 кв.м., має сарай літ. Б, уборна літ. В. Спадковий будинок належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 08.07.1980 року за реєстровим № 1980, зареєстрованого Київським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу під № 3903, інвентарна справа №3702, та свідоцтва про право власності, посвідченого Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою 08.07.1980 року за реєстровим № 1982, зареєстрованого Київським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу під № 3903. Згідно звіту про оцінку майна, проведеного ТзОВ «ЄСП оцінка-Капітал» 30.10.2013 року вартість житлового будинку становить 417 189 гривень. До складу спадкового майна входить також земельна ділянка площею 0,0705га, що розташована на території міста Боярка по [ADDRESS] Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії 11 - К В № 106854, виданого Боярською міською радою 17.11.1999 року на підставі рішення Боярської міської ради від 20.09.1999 року № 307/9, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3192. Земельна ділянка цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд. Кадастровий номер земельної ділянки 3222410300:01:035:5021. Згідно звіту про оцінку майна, проведеного ТзОВ «ЄСП Оцінка-Капітал» 30.10.2013 року вартість земельної ділянки становить 84 537 гривень. Згідно висновку про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, наданого управлінням Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області 22.08.2013 року № 4835/2 земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обов'язків землевласників відповідно до ст. 91, 103, 110, 111 Земельного кодексу України, обмежень (обтяжень) на використання земельної ділянки згідно з додатком 6 Порядку ведення Державногло земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року та відповідно до обмежень (обтяжень), зареєстрованих в Державному земельному кадастрі. В установленому законом порядку спадкоємці звернулись до нотаріуса щодо оформлення спадщини на майно, але приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області листом № 153/02-14 повідомила позивачам, що спадщину оформити неможливо, оскільки у свідоцтві про право власності, виданому державним нотаріусом Києво- Святошинської державної нотаріальної контори [PERSON] 08.07.1980 року за реєстровим номером 1982 в імені [PERSON] допущена помилка: не зроблене виправлення належним чином. А саме, ім'я «[PERSON]» написано як «[PERSON]», а виправлення літери «д» на «л» зроблено шляхом набиття однієї літери поверх іншої, про що не зроблено відповідний застережний напис. При цьому правильність виправлення не допускає будь-які замазування, штрихування, зафарбовування тексту, що виправляється, а виключно перекреслення тексту, із зазначенням у застережному написі який текст виправляється. Відповідно до п. 1,2 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріусом не може бути прийнято такий документ. У свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори [PERSON] 08.07.1980 року за реєстровим номером 1980, не вказано прізвище, ім'я, но-батькові та адреса спадкоємця, на ім'я якого воно видане, щодо майна померлого [PERSON], що відповідно не дає можливості встановити належність майна спадкодавцю [PERSON]. Натомість в свідоцтві міститься інформація, що спадкоємцем є «жена умершего». Слід зазначити, що у період з 16.01.1943 року (дата реєстрації шлюбу) до [INFO] (дата смерті [PERSON]) [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16.01.1943 року . Оформлення спадщини на земельну ділянку відбувається на підставі правовстановлюючих документів, а саме державного акта та витягу з Державного земельного кадастру. Однак, управління Держземагентство у Києво-Святошинському районі Київської області щодо надання витягу з Державного земельного кадастру враховуючи те, що державна реєстрація земельної ділянки та визначення кадастрового номеру проведена в порядку встановленому постановою КМУ від 17.10.2012 року « 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», а державний акт на право власності зареєстрований відповідно до чинного у 1999 році законодавства, надати Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не є можливим у зв'язку з тим, що перереєстрація зазначеної земельної ділянки не може бути проведена у зв'язку зі смертю власника. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ч.4 ст. 256 ЦПК України у тому разі коли є спір про право він розглядається в порядку позовного провадження. У зв'язку з тим, що у правовстановлюючих документах містяться виправлення без вірного застережного напису та вищезазначені помилки, право позивачів на спадщину не визнається. Окрім того, для отримання свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори необхідно надати правовстановлюючий документ з вірним виправленням та зареєстрованим у відповідному органі, оскільки відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрацій прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ст. 346 ЦК України смерть власника є підставою для припинення права власності. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями , згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, такими є позивачі по справі, що підтверджується копіями документів, отже позивачі є належними особами та спадкоємцями за заповітом, і їх звернення до суду є правомірним. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права па спадщину. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому позивач, набувши право на спадкове майно набув на нього правомірно право власності, так як це відповідає: законодавству України і відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачем права власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved