Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про розподіл майна, набутого сумісно, зазначивши в обґрунтування своїх вимог наступне. Відповідач перебував з нею у фактичних шлюбних відносинах у період з 2003 року по січень 2010 року, що встановлено органами місцевого самоврядування та правоохоронними органами. За вказаний час [PERSON] придбав два автомобілі, будівлю у м. Красногорівка Мар»їнського району Донецької області, а також побутову техніку. Вважає, що відповідно до вимог ст. 69 Сімейного Кодексу України їх спільне з [PERSON] майно підлягає розподілу у рівних частках. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені в обґрунтуванні позову. Крім того зазначила, що раніше судом розглядався її позов про визнання факту її сумісного проживання з відповідачем, однак постановлено рішення яким її вимоги залишено без задоволення, факт сумісного проживання не встановлено. Разом з тим, як вбачається із змісту відповідей наданих їй правоохоронними органами, постанови про відмову у порушенні кримінальної справи на заяву про притягнення [PERSON] до відповідальності за незаконне заволодіння її майном, вона сумісно проживала з відповідачем. З огляду на викладене, вона звернулася до суду з даним позов, вважає, що відповідно до діючого законодавства України має право на поділ майна, яке у теперішній час знаходиться у відповідача. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причину своєї відсутності суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. З урахування викладених обставин, за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і наявні у ній докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, суд вважає доведеними і такими, що не підлягають доказування факти, встановлені рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12 січня 2012 року у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з травня 2006 року по лютий 2008 року, що набрало чинності 23.01.2012р., а саме [PERSON] і [PERSON] у шлюбних відносинах не перебували, сумісне господарство не вели. Допитаний в рамках вказаної справи відповідач [PERSON] також не підтвердив факт сумісного проживання з позивачем [PERSON] Крім того, як встановлено з рішення Червоногвардійського районного суду м.Макіївки Донецької області від 23 жовтня 2013 року ухваленого за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі та гідності, відшкодування шкоди, позивач з 25.03.1993 року на підставі договору купівлі-продажу володіла квартирою [ADDRESS], та відповідно до витягу з особового рахунку була зареєстрована за вказаною адресою зі своїм чоловіком [PERSON] Фактів, які б свідчили про сумісне проживання [PERSON] з позивачем судом не встановлено. Як вбачається із рішення Червоногвардійського районного суду м.Макіївка від 06 листопада 2013 року ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Червоногвардійського РВ МГУ ГУМВС України в Донецькій області про запобігання дій, якими порушується право на повагу, гідність та честь, позивач звернулася до суду про спростування недостовірної інформації щодо перебування її у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] і її вимоги було задоволено у повному обсязі. Із долученого до матеріалів справи акту обстеження житлово-побутових умов від 11 вересня 2013 року, складеного депутатом Калінінської районної у м.Донецьку ради 4 скликання встановлено, що з кінця вересня 2006 року до кінця 2007 року залишившись без квартири, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], у квартирі, що належить [PERSON] сумісно з нею і рідною сестрою [PERSON] Разом з тим, у судовому засіданні позивач вказала, що дійсно з відповідачем не проживала сумісно, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON] до 27 грудня 2006 року, що підтверджується рішенням Мар»їнського районного суду м.Донецька Донецької області про розірвання шлюбу. Крім того, як вбачається із пояснень [PERSON], що знаходяться в матеріалах слідчої перевірки СВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області проведеної на підставі заяви [PERSON], він також заперечує факт сумісного проживання з позивачем. За таких обставин, суд вважає, що дані правовідносини не можуть регулюватися ст. 69 СК України, на яку посилається [PERSON] у своєму позові про розподіл майна набутого сумісно, оскільки судом встановлено, що сторони сумісно не проживали, сумісно майно не набували, а тому у задоволенні її позовних вимог необхідно відмовити. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що у судовому засіданні були досліджені матеріали слідчої перевірки СВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області щодо незаконного привласнення [PERSON] майна [PERSON], за наслідками якої у порушенні кримінальної справи було відмовлено. Однак, як вбачається із звернення [PERSON], позовних вимог про витребування будь-якого майна у відповідача вона не заявляла. На підставі викладеного, ст.ст 60, 70 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed