overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

12.11.2013 р. до суду подано заяву, в якій заявник просить скасувати рішення суду від 23.08.2006 р. за заявою органу опіки та піклування Гайсинської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання його безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та пояснив, що в 1997 р. він залишив своє постійне місце проживання, де він проживав із своєю сім'єю, та поїхав на заробітки в м. Москва до Російської Федерації і з того часу не повідомляв про своє місце перебування, 23.08.2006 р. за заявою органу опіки та піклування Гайсинської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] рішенням суду його визнано безвісно відсутнім, в 2010 р. він повернувся додому і в 2013 р. дізнався про таке рішення суду, тепер проживає в [ADDRESS]. Представник Пенсійного фонду України у Гайсинському районі в судове засідання не з'явилася, письмово заявлені вимоги визнала, справу просила розглянути без неї (а.с.а.с.13, 14). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] в 1997 р. залишив своє постійне місце проживання в [ADDRESS], та поїхав на заробітки в м. Москва Російської Федерації і з того часу не повідомляв про своє місце перебування, 23.08.2006 р. за заявою органу опіки та піклування Гайсинської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] рішенням суду його визнано безвісно відсутнім, в 2010 р. він повернувся додому і в 2013 р. дізнався про таке рішення суду, тепер проживає в [ADDRESS]. Дані правовідносини регулюються: - ст.45 ЦК України, відповідно до якої якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою; - ст.250 ЦПК України, за якою у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки [PERSON], якого рішенням суду від 23.08.2006 р. визнано безвісно відсутнім, з'явився особисто до суду в м. Гайсині, на час звернення до суду він проживає в [ADDRESS], то з метою захисту прав та законних інтересів заявника на підставі ст.45 ЦК України, ст.250 ЦПК України рішення суду про визнання його безвісно відсутнім необхідно скасувати. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - паспортом серії [NUMBER], виданого 10.11.2006 р. Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, яким підтверджуються особа [PERSON], [INFO] (а.с.а.с.2-4); - копією рішення Гайсинського районного суду від 23.08.2006 р., яким [PERSON] визнано безвісно відсутнім (а.с.8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

30.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 14 лютого 2009 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину – сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказала, що її особисті доходи не дають змоги повноцінно виховувати та утримувати дитину. Відповідач працює, отримує заробітну плату, однак надавати допомогу у добровільному порядку відмовляється, тому вона просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 30 вересня 2013 року. Позивач до судового засідання не з’явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не з’явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що позивачка і відповідач знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2009 року виконкомом Артемівської міської ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 2 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину – сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач дитину не забезпечує, тому позивач має бажання отримувати аліменти на утримання дитини за виконавчим листом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що відповідач по справі є її батьком. Згідно рішення суду від 04.04.2012 року відповідач виплачував на її користь аліменти на її утримання до її повноліття. В теперішній час вона продовжує навчання в Артемівському медичному училищі, строк навчання до 01.07.2015 року, денна форма навчання, у зв’язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Позивач практично повністю знаходиться на утриманні матері, відповідач працює, за виконавчими листами зобов’язань не має, у добровільному порядку допомоги на її утримання не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 14 частки від всіх видів доходу, щомісячно до закінченням нею навчання. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовом згодний. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З матеріалів справи вбачається, що позивач навчається в Артемівському медичному училищі, на 3 курсі, денна форма навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2015 року. (а.с. 3 ). Відповідач – [PERSON] згідно копії свідоцтва про народження (а.с. 5) є батьком позивача [PERSON], [INFO]. З огляду на зазначене, враховуючи положення ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання у зв’язку з продовженням навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в Єнакіївський міський суд з позовом до [PERSON], про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, відповідно до укладеного кредитного договору від 21 листопада 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачем не виконуються. Станом на 30 вересня 2013 року він має заборгованість у розмірі 21681,38,38 гривня. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 21 листопада 2006 року [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір (а.с. 11-14), отримавши кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачем не виконуються. Станом на 30 вересня 2013 року він має заборгованість у розмірі 21681,38 гривня (а.с.4-9). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно інформації, наданої позивачем, [PERSON] має заборгованість: - 4988,09 гривень - по кредитній заборгованості; - 11593,29 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3591,36 гривня - заборгованість по комісії за користування кредитом; А також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 1008,64 гривень - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості у сумі 21681,38 гривня підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

29 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28 серпня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Єнакієве Донецької області, актовий запис № 318. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року, позивач та відповідач проживають окремо один від одного, почуття любові та поваги повністю втрачені. Спору про місце проживання дитини та щодо поділу майна подружжя немає. Сторони у судове засідання з"явились. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав, просили шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, укладеному 28 серпня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Єнакієве Донецької області (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З пояснення відповідача та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з вересня 2013 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в Єнакіївський міський суд з позовом до [PERSON], про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, відповідно до укладеного кредитного договору від 19 травня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачкою не виконуються. Станом на 14 жовтня 2013 року вона має заборгованість у розмірі 24346,84 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була сповіщена належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 травня 2008 року [PERSON] уклала з позивачем кредитний договір (а.с. 8-11), отримавши кредит у розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідачкою не виконуються. Станом на 14 жовтня 2013 року вона має заборгованість у розмірі 24346,84 гривень (а.с.4-6). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно інформації, наданої позивачем, [PERSON] має заборгованість: - 3000 гривень - по кредитній заборгованості; - 12781,28 гривня - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6930 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; А також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 1135,56 гривень - штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості у сумі 24346,84 гривень підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом 04 листопада 2013 року, в якому вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 вересня 2008 року . Від шлюбу мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов’язків по утриманню дитини. Крім того, просить при встановлені розміру аліментів взяти до уваги те, що дитина хворіє, є інвалідом дитинства. Вона не працює і проживає з сином тільки на ті гроші, які отримує від держави по догляду за дитиною, інших доходів не має. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/ 3 частини усіх видів заробітку відповідача. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, просить розглянути справу у її відсутність . Підтримує позовні вимоги, просить задовольнити їх повністю. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомив. Суд розглядає справу у його відсутність відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідив письмові матеріали по справі, надав оцінку доказам в їх сукупності приходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину – сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. Згідно копії посвідчення серії ААБ № 316322 [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства. Згідно до копії медичного висновку № 51 від 23.11.2012 року [PERSON], [INFO] є дитиною інвалідом з дитинства та має право на отримання допомоги на дітей-інвалідів з дитинства у віці до 18 років. Відповідач має можливість утримувати дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, ст. 183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються від доходу її батька у твердій грошовій сумі, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів. Суд дійшов висновку, що, з урахуванням стана здоров’я дитини та матеріального становища сторін, відповідач має можливість надавати утримання дитині у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно. Питання судових витрат вирішити згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 вересня 1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають . Сімейне життя не склалося. Подружні відносини припинено з вересня 2010 року. Причиною стало протилежність характерів, різні погляди на сімейне життя. Примирення не можливе. Тому просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, просить розглянути справу у її відсутність , свої вимоги підтримує, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « Самойленко» . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд розглядає справу у його відсутність відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, щодо чого немає заперечень у позивача. Суд, дослідив докази по справі і надав їм оцінку в їх сукупності , приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 1981 року. Шлюб зареєстровано відділом запису актів громадянського стану виконкому міської ради народних депутатів м. Горлівки Донецької області у Міському палаці одруження , актовий запис № 2751. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей . Подружні відносини припинено , примирення сторін не можливе. Спільне господарство сторони не ведуть. Спору про розподіл майна, яке є спільною сумісною власністю, між сторонами немає. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Збереження сім'ї за таких умов неможливо, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

27.09.2013 року ПАТ ДТЕК “Донецькобленерго” в інтересах Селидівського РВЕ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією, вказуючи на те, що 22.09.2012 року при перевірці робітниками РВЕ за адресою м.Новогродівка вул.Піонерська,1/8 було виявлено порушення п.42 “Правил використання електричної енергії для населення”, а саме: самовільне підключення електроприладів до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, про що було складено акт про порушення “Правил використання електричної енергії для населення” та здійснений розрахунок збитків. Позивач просить стягнути з відповідача 25грн.63коп. та судові витрати. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник позивача просить слухати справу заочно. Суд ухвалив слухати справу заочно. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як згідно акту № 175702 від 22.09.2012 року при перевірці робітниками Селидівського РВЕ за адресою м. Новогродівка вул. Піонерська,1/8 були виявлені порушення п. 42 «Правил використання електричної енергії для населення», а саме: самовільне підключення електроприладів до мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, але підписати акт вона відмовилася в присутності трьох контролерів. . Згідно з п.11 “Правил використання електричної енергії для населення” відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача та пломб на них, несе споживач. Відповідно п.53 “Правил використання електричної енергії для населення” та «Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, спричинених енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем “Правил користування електричною енергією для населення» був проведений розрахунок збитків, який складає 25грн.63коп., та підлягає стягненню з відповідача. Наданий розрахунок перевірений судом. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 229грн.40коп. судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Дана справа є складною у зв»язку з чим суду необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Ці обставини суд вважає винятковими і тому приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.209 ч.3 ЦПК України складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п»ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved