Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], про усунення від права на спадкування, в якому просила усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування після смерті померлої [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця, померла двоюрідна сестра [PERSON] - [PERSON] ([INFO]), яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], загальною площею 58,70 кв.м.; квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,80 кв.м. Заповіт спадкодавцем складено не було. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідно до ст..1265 ЦК України вона має право на спадкування за законом в п'яту чергу та у встановлений ст..1270 ЦК України строк звернулась до Третьої державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про прийняття спадщини. Також із заявою про прийняття спадщини звернулись відповідачі [PERSON] та [PERSON] - двоюрідні брати та сестри покійної, але [PERSON] вважає, що вони повинні бути усунуті від права на спадкування після смерті [PERSON], як такі, що ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, яка мала похилий вік та хворіла. З 2003 року, внаслідок важких хвороб та інвалідності стан здоров'я [PERSON] поступово погіршувався, вона регулярно потребувала медичної допомоги, часто перебувала в безпорадному стані, а за два тижні до смерті - не вставала з ліжка, а отже [PERSON], перебуваючи в безпорадному стані, що був зумовлений похилим віком та тяжкою хворобою, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Вказує, що [PERSON] зверталася до родичів, але, окрім, [PERSON] інші відмовились надавати допомогу та не проявляли до зацікавленості до життя і здоров'я [PERSON] Вважає, що відповідачі під час тяжкої хвороби [PERSON], яка була у безпорадному стані, мали можливість, але свідомо ухилялись від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. Позивач, протягом усього часу, надавала матеріальну допомогу та моральну підтримку [PERSON] передавала продукти із села, відвідувала її та підтримувала з померлою постійний зв'язок. У 2003 році на прохання [PERSON], онука позивача - [PERSON], разом зі своїм чоловіком [PERSON] переїхали на проживання до [PERSON], проводили поточний ремонт належних [PERSON] квартир, допомагали їй по господарству, купували продукти та ліки, несли витрати по утриманню квартир, в необхідних випадках здійснювали виклики швидкої медичної допомоги. Онука позивачки [PERSON] та її чоловік [PERSON] протягом, фактично шести років, постійно доглядали за двоюрідною сестрою позивача [PERSON] Водночас відповідачі на протязі останніх десяти років жодного разу не відвідували, не надавали матеріальної допомоги, не цікавилися здоров'ям [PERSON], яка мала похилий вік, тяжко хворіла та час від часу, і в тому числі в останні тижні свого життя, перебувала в безпорадному стан. Будь-яких поважних причин через які б у них була відсутня можливість надавати таку допомогу [PERSON] не існувало. Всі витрати по організації поховання [PERSON] взяла на себе [PERSON] та її чоловік [PERSON], від [PERSON] та [PERSON] пропозицій щодо допомоги не надходило. В часи Великої Вітчизняної війни [PERSON] врятувала [PERSON], яка була по національності єврейкою від смерті. Вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні бути усунуті від права на спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, третя державна нотаріальна контора м. Києва про визнання права на спадкування та прийняття спадщини, в якому просила встановити, що [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] з жовтня 2003 року по 16.03.2009 року, опікуючись та доглядаючи за нею, надаючи їй матеріальну допомогу та іншу допомогу в зв'язку з перебуванням її у безпорадному стані через тяжкі хвороби та похилий вік; визнати за [PERSON] право на спадкування, разом із відповідачами, спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування після померлої [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її двоюрідна бабуся [PERSON], яка постійно проживала та померла у [ADDRESS]. Після смерті відкрилася спадщина, яка складається із двох квартир [NUMBER] та [ADDRESS]. Спадкоємцями [PERSON] за законом являються родичі третьої черги, а [PERSON] є двоюрідною внучкою померлої у відповідності до ст. 1265 ЦК України та є спадкоємцем п'ятої черги. Вказує, що оскільки проживала із спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем за законом четвертої черги та у відповідності до ч.2 ст.1259 ЦК України, має право на спадкування разом із заінтересованими особами, оскільки протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу [PERSON], яка через похилий вік, тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані. В зв'язку з тяжким становищем [PERSON] запросила [PERSON] до себе на постійне проживання, та у 2003 році [PERSON] переїхала до Києва, щоб мати змогу допомагати, пізніше проживала разом з померлою, до її смерті здійснювала догляд за нею, виконувала роботу по приготуванню їжі, прибиранню квартири, прання та прасування білизни та одягу, виконувала інші роботи, пов'язані із забезпеченням життя [PERSON] Також, [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] за сімейні кошти на прохання померлої проводили ремонт належних [PERSON] квартир - місцями відремонтували штукатурку стін та стелі, замінили на стінах шпалери, виконали м'яльні роботи по фарбуванню вікон та дверей. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] не заперечував. Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Представник відповідачів та відповідачі [PERSON], [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] заперечували та просили відмовити в задоволенні позовів в повному обсязі. Представники третіх осіб: Головне управління юстиції у м. Києві та Третя державна нотаріальна контора м. Києва, в судове засідання не з'явилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Статтями 1216,1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] в м. Києві, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві в Книзі реєстрації смертей 17.03.2009 року зроблено відповідний актовий запис за №5264, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого 17.03.2009 року (а.с.9). [PERSON] була інвалідом ІІ групи, що підтверджується дублікатом посвідчення Серії [NUMBER] виданого 20.08.2003 року (а.с.22). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке, зокрема, складається з квартири [NUMBER] та [ADDRESS], та належать [PERSON], на праві приватної власності, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1996 року, виданого згідно з Розпорядженням №14137 від 25.03.1996 року, квартира [ADDRESS], на праві приватної власності належить [PERSON] та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Бібік С.В., зареєстровано в реєстрі за №3-2647 (а.с.12,17-18). Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просила усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування після смерті померлої [INFO] [PERSON]. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права на спадкування та прийняття спадщини. Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва №6463/07 від 19.05.10 р. [PERSON] отримувала пенсію, а саме: за 2003 рік - всього 3 636,62 грн., за 2004 рік - всього 4 061,67 грн., за 2005 рік - всього 7 135,72 грн., за 2006 рік - всього 8636,52 грн., за 2007 рік - всього 11 016,30 грн., за 2008 рік - всього 15 366,83 грн., за січень-березень 2009 року - всього 4 185,06 грн. Тобто, за період з січня 2003 року по березень 2009 року [PERSON] отримала пенсію у розмірі 54 038,72 грн. (т. 1, а.с.126-133). Крім того, [PERSON] отримувала з 09.09.1998 року кошти щоквартальних компенсаційних виплат для жертв холокоста, наданих Міністерством фінансів ФРН, загальний прибуток становив - 20 636,21 Євро. Згідно відповіді Єврейського Благодійного Фонду Хесед «Нахалат Авот Азріель», [PERSON] перебувала на обліку у Фонді з 1997 року по 03.2009 рік та за даний період отримувала допомогу від Фонду, а саме: набори продуктових пайків; традиційні святкові набори продуктів харчування, обіди в їдальні, програму «Їжа на колесах», медичні консультації, лікарські препарати, одяг та постільну білизну, побутовий ремонт та інше, що підтверджується роздруківкою наданих послуг (т.2, а.с.132-147). Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в Коропському районі №1745/05 від 19.05.10, розмір пенсії [PERSON] за період з січня 2003 року по грудень 2009 рік становив 47 039,42 грн. (т.1, а.с.139-141). Отже, покійна [PERSON] не потребувала матеріальної допомоги та мала значно вищий дохід ніж [PERSON] (т.1, а.с.121-123). Відповідно до ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Посилання позивача [PERSON] на те, що [PERSON] з 2003 року часто перебувала в безпорадному стані, а за два тижні до смерті - не вставала з ліжка, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились надавати допомогу та не проявляли зацікавленості до життя і здоров'я [PERSON], не знайшло свого документального підтвердження та спростовуються матеріалами справи. Згідно ч. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно виписки від 17.03.2011 року із амбулаторної картки хворої [PERSON], - [PERSON] перебувала на диспансерному обліку в поліклініці №2 Шевченківського району м. Києва з 1998 року (т.2.а.с.54). Так, [PERSON] особисто зверталась до поліклініки №2 на прийом до дільничного лікаря впродовж 2008 року, що підтверджується листом №212 від 24.03.2011 року Поліклініки №2 Шевченківського району м. Києва, в якому повідомлено, що [PERSON] спостерігалась в поліклініці №2 Шевченківського району м. Києва з діагнозами: ішемічна хвороба серця, стенокардія напруги, ФК-ІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, миготлива аритмія, гіпертонічна хвороба ІІ, СН-ІІА. Зверталась до поліклініки №2 на прийом до дільничного лікаря впродовж 2008 року: 16.04.2008 р., 2.09.2008 р., 27.10.2008 р. (т.2,а.с.99). Крім того, згідно відповіді Київської міської станції швидкої медичної допомоги №487 від 12.03.20111 року, повідомлено, що за реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи (АІДС) «Швидка медична допомога», за період часу з 01.12.2008 року по 16.03.2009 року за адресою: [ADDRESS], до гр. [PERSON], 72 років, [INFO] за викликом працівника служби «101» [PERSON] був здійснений один виїзд бригади швидкої медичної допомоги за №1609 з приводу: «без ознак життя», попередній діагноз: Смерть до приїзду бригади (т.2, а.с.30). Підтвердженням того, що [PERSON] з 09.09.1998 року по 07.03.2009 року особисто отримувала кошти щоквартальних компенсаційних виплат, є довідка ВАТ «Державний ощадний банк України» по рахунку [PERSON], згідно якої [PERSON] отримувала в ВАТ «Державний ощадний банк України» з 09.09.1998 року по 07.03.2009 року кошти щоквартальних компенсаційних виплат для жертв холокоста, наданих Міністерством фінансів ФРН, загальний прибуток становив - 20 636,21 Євро, витрати - 18 999,00 Євро, останній раз [PERSON] були зняті кошти з рахунку 07.03.2009 року (т.1, а.с.121-123). Крім того, позивачем не надано доказів звернення [PERSON] до відповідачів щодо надання їй допомоги, та відповідно ухилення відповідачів від надання цієї допомоги. Посилання [PERSON] на проживання однією сім'єю з [PERSON] з жовтня 2003 року по 16.03.2009 року, опікуючись та доглядаючи за нею, надаючи їй матеріальну допомогу та іншу допомогу в зв'язку з перебуванням її у безпорадному стані через тяжкі хвороби та похилий вік спростовуються матеріалами справи та показами свідків. Тобто, посилання [PERSON] та [PERSON] на те, що [PERSON], яка померла [INFO], з 2003 року часто перебувала в безпорадному стані, а за два тижні до смерті - не вставала з ліжка, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема, довідкою ВАТ «Державний ощадний банк України» по рахунку [PERSON], згідно якої [PERSON] регулярно знімала кошти з рахунку та останній раз - 07.03.2009 року; листом №212 від 24.03.2011 року Поліклініки №2 Шевченківського району м. Києва щодо особистого відвідування дільничного лікаря,а також, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON], вказала, що [PERSON] до останніх днів свого життя самостійно пересувалась, не була прикута до ліжка, досить часто облаштовувала ліжко на ніч то в одній квартирі, то в іній, в залежності від погодних умов. Свідок [PERSON], вказав, що неодноразово допомагав [PERSON] піднятися сходами на четвертий поверх до її квартири. Свідок [PERSON], вказала, що була знайома з [PERSON] більше десяти років, [PERSON] постійно відвідувала Хесед та тривалий час була волонтером та надавала допомогу іншим. Свідок [PERSON] вказав, що був запрошений [PERSON] та разом з відповідачем [PERSON] був у неї дома приблизно за місяць до смерті [PERSON] та безпорадності стану [PERSON] не помітив. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] проживала одна та приходила ночувати додому з лікарні, щоб не залишати квартиру без нагляду. Свідок [PERSON] вказав на те, що [PERSON] не перебувала в безпорадному стані. Також, свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] близько десяти років прикута до ліжка та сама потребує сторонньої допомоги та нагляду. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Позивачем [PERSON] та третьою особою з самостійними вимогами [PERSON] не надано належних та беззаперечних доказів щодо перебування [PERSON] у безпорадному стані, а також не підтверджено ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги та звернення самого спадкодавця за зазначеною допомогою. Відповідно до листа Третьої Київської державної нотаріальної контори №540/02-14 від 16.02.2010 року [PERSON] повідомлено, що Свідоцтво про право на спадщину видано бути не може, оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини (т.2, а.с.27). Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з жовтня 2003 року по 16.03.2009 року також спростовуються матеріалами справи та показаннями свідків. Так свідок [PERSON], вказала, що приблизно за місяць до смерті [PERSON], Єврейський Благодійний Фонд Хесед «Нахалат Авот Азріель» призначив [PERSON] патронажну сестру, яка навідувала покійну два рази на тиждень, а у разі наявності особи, яка доглядала б за [PERSON] - їй не призначалась би патронажна сестра. Крім того, свідок [PERSON] вказала, що за десять років жодних осіб, які б проживали б з [PERSON] та надавали б їй регулярну допомогу, не бачила. Проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] з жовтня 2003 року по 16.03.2009 року також спростовується Довідкою Дитячої поліклініки №1 Дніпровського району м. Києва №973 від 24.11.2011 року, відповідно до якої повідомлено, що дитина [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] перебував на обліку та отримував медичне забезпечення в поліклінічному відділенні №2 Дитячої поліклініки №1 Дніпровського району м. Києва з 21.07.2008 року по 27.05.2009 року (т.2, а.с.131). Довідкою дитячої поліклініки №4 Шевченківського району м. Києва вих.№366 від 17.11.2011 року, в якій зазначено, що дитина [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS], прибув з Дніпровського району та поступив під нагляд поліклініки №4 18.06.2009 року; регулярно наглядається дільницею №13; в 07.2009 р. оглянутий лікарями-спеціалістами, та за результатом медичного огляду був оформлений в дитячий заклад №543; в 11.2010 р., 17.03.2011 р.. 24.05.2011 р. - звертався до лікарів, останнє звернення до дільничного лікаря - 05.09.2011 року (т.2, а.с.130). Отже, син [PERSON] - [PERSON] народився [INFO] та перебував на обліку в поліклініці №1 Дніпровського району з 21.07.2008 року по 27.05.2009 року, що спростовує твердження [PERSON] щодо постійного проживання з [PERSON], зокрема протягом зазначеного періоду. Також, в судовому засіданні судом були досліджені матеріали ЖРЗПЗ №7334 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Відповідно до пояснень, наданих 16.03.2009 року, [PERSON] вказала, що проживає за адресою: [ADDRESS], періодично телефонувала двоюрідній сестрі своєї бабусі - [PERSON] та з 08.03.2009 року почали періодично навідувати її, оскільки [PERSON] повідомила, що погано почувається. До свідчень свідка [PERSON] щодо проживання [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років, суд ставиться критично, оскільки свідок в останнє була в квартирі [PERSON] приблизно у 2000 році, а отже бачити особисто чи проживає [PERSON] не могла. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо усунення [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування після смерті померлої [INFO] [PERSON] та проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з жовтня 2003 року по 16.03.2009 року, дані вимоги задоволенню не підлягають. Щодо вимоги [PERSON] про визнання за [PERSON] права на спадкування, разом із відповідачами, спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування після померлої [INFO] [PERSON], вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки вона є похідною від вимоги [PERSON] щодо встановлення проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] понад п'ять років, яка задоволенню не підлягає. Щодо витрат на поховання, на підтвердження витрат по організації поховання, позивачем [PERSON] надано копію Договору-замовлення від 17.03.2009 року та Копію Додатку №1 до договору-замовлення №2.29612.К від 18.03.2009 року. Відповідно до Договору-замовлення від 17.03.2009 року, укладеного між [PERSON] (замовник) та Суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON] (виконавець), предметом укладання якого є організація та проведення поховання померлої [PERSON], вартість замовлення послуг становить 1 940,00 грн. (а.с.35-36) Проте, Договір-замовлення від 17.03.2009 року та Додаток №1 до договору-замовлення №2.29612.К від 18.03.2009 року на суму 772,00 грн., замовником якого є [PERSON], судом не можуть бути взяті до уваги як належні та допустимі докази, оскільки вони не оформлені у відповідності до законодавства України, а саме: у Договорі-замовленні від 17.03.2009 року відсутній підпис замовника - [PERSON], а в Додатку №1 до договору-замовлення №2.29612.К від 18.03.2009 року - відсутні підписи як замовника ([PERSON]), так і приймальника. Крім того, позивачем [PERSON] не надано доказів оплати [PERSON], зазначених в договорах послуг по організації поховання [PERSON]., зокрема, штамп Київського крематорію «погашено» без зазначення дати та прізвищ осіб не є належним доказом, а інші документи щодо оплати в матеріалах справи відсутні (а.с.35-37). Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва №6466/07 від 19.05.10 р., повідомлено, що 23.03.2009 року допомогу на поховання [PERSON], яка померла [INFO], отримала [PERSON], яка прописана в [ADDRESS] у розмірі 2 790,04 грн. (т.1, а.с.134). Щодо вимоги [PERSON] про визнання за нею права на спадкування, разом із відповідачами, спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування після померлої [INFO] [PERSON], вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не доведено проживання однією сім'єю з спадкодавцем більше п'яти років. Відповідно до Закону України «про органи реєстрації актів громадянського стану», акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов'язків. Акти громадянського стану підлягають обов'язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Надання позивачем [PERSON] до позовної заяви копії Довідки Городищинської сільської ради Коропського району Чернігівської області від 09.09.2009 року №691/3-25, в якій зазначено, що [PERSON] ([INFO]), яка померла [INFO] є дійсно двоюрідною сестрою [PERSON] [INFO], не може бути прийняте судом до уваги як належний доказ родинних зв'язків. Городищинська сільська рада Коропського району Чернігівської області не має повноважень реєстрації (а.с.11). Крім того, в Картці праведника миру [PERSON] було вказано [PERSON], його невістку єврейку [PERSON] з дитиною [PERSON], як сусідів (а.с.82). Позивачем [PERSON] не надано документів чи рішення суду на підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON], а вимог щодо встановлення факту родинних відносин позивачем в позові чи під час розгляду справи не заявлялося. Суд розглядає справу в межах заявлених [PERSON] та [PERSON] вимог. На підтвердження звернення [PERSON] до Коропського районного суду Чернігівської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, підтверджується Рішенням від 02.12.2009 року Апеляційного суду Чернігівської області по справі №22ц-2544/2009р., яким апеляційну скаргу [PERSON] на Ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 27.10.2009 року про залишення без розгляду заяви про встановлення факту родинних відносин, залишено без змін (а.с.109). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, а отже позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed