Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту належності, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просила слухати справу в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представивши заяву про визнання позову та прохання розглядати справу в його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2013 року. За своє життя померлий [PERSON] мешкав на правах власника у ? частині житлового будинку [ADDRESS], який в цілому з: літ.«А1» - житловий будинок, загальною площею - 91,9 кв.м., житловою площею - 51,5 кв.м.; літ.«Б» - сарай; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - вбиральня; літ.«Д» - душ; №1 - ворота; №2 - хвіртка; №3 - огорожа; №4 - водопровід; №5 - огорожа; №6 - ворота, але за життя належним чином право власності на вказану частину житлового будинку не оформив. Рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів №877 від 14 листопада 1980 року, дозвіл на виконання робіт №28 від 28 листопада 1980 року, технічний паспорт та договір купівлі-продажу від 01 липня 1977 року підтверджують, що [PERSON] був власником ? частини житлового будинку [ADDRESS], який в цілому з: літ.«А1» - житловий будинок, загальною площею - 91,9 кв.м., житловою площею - 51,5 кв.м.; літ.«Б» - сарай; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - вбиральня; літ.«Д» - душ; №1 - ворота; №2 - хвіртка; №3 - огорожа; №4 - водопровід; №5 - огорожа; №6 - ворота. За своє життя померлий батько [PERSON] ? частину житлового будинку [ADDRESS], який в цілому з: літ.«А1» - житловий будинок, загальною площею - 91,9 кв.м., житловою площею - 51,5 кв.м.; літ.«Б» - сарай; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - вбиральня; літ.«Д» - душ; №1 - ворота; №2 - хвіртка; №3 - огорожа; №4 - водопровід; №5 - огорожа; №6 - ворота заповідав позивачці [PERSON], що підтверджується заповітом від 23.11.2012 року, серії ВТА №344251, посвідчений приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу, Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №2936. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки був відсутній правовстановлюючий документ на частину житлового будинку та зареєстрованого права власності на імя спадкодавця, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Позивачка фактично прийняла спадщину, після померлого батька, мешкали разом, проводила поховання, проводила необхідні будівельні роботи та здійснювала всі платежі. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved