Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до Соломянського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що 16.01.1993 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Соломянським відділом ГАГС м. Києва, актовий запис №65. Від шлюбу сторони мають дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з 2008 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіря. Позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб. подальше спільне життя позивача із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не зявилась про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала до канцелярії суду заяву, згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 16 січня 1993 року Відділом актів громадського стану Жовтневого району м. Києва, про що зроблено актовий запис №65, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія IV-БК №459994 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5-6). Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. В контексті ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та їхніх неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved