Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

13 листопада 2013 року позивачка звернулася з позовом до [PERSON], відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Сумської області Роменського міськрайонного управління юстиції, треті особи : [PERSON], [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим , що вона з грудня 2009 року по листопад 2012 року вела сімейне життя без укладення шлюбу з відповідачем [PERSON] Під час спільного проживання з відповідачем 13 серпня 2010 року вона народила сина – [PERSON] За їх з відповідачем попередньою домовленістю в свідоцтві про народження сина в графі «батьки» батьком записаний – «Кочерга Олег Григорович», так як в дійсності відповідач є його біологічним батьком. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень за № 7 від 08 вересня 2010 року був проведений в порядку, передбаченому ст.. 135 СК України, а саме за прізвищем матері « Кочерга», а ім’я та по-батькові батька сина записані за її вказівкою «Олег Григорович». На даний час відповідач відмовляється внести відповідні дані про батька дитини. Тому просила визнати [PERSON] батьком дитини – [PERSON], [INFO] та внести наступні зміни в актовий запис про народження [PERSON], [INFO] , актовий запис № 07 від 08 вересня 2010 року виданий виконавчим комітетом Перекопівської сільської ради, Роменського району, Сумської області: в графі «відомості про батька» батьком записати – [PERSON], [INFO], виключивши відомості про [PERSON]. Після народження сина відповідач декілька місяців надавав їй матеріальну допомогу на утримання сина, а після того як вони посварилися, то відповідач відмовився надавати матеріалу допомогу на утримання сина. Відповідач працює, має задовільний стан здоров’я і має можливість сплачувати аліменти. Тому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що вимоги позивачки в частині визнання його батьком [PERSON], [INFO] та внесення відповідних записів в графі «батько» в актовому записі про народження дитини визнає в повному обсязі. А позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку не визнав, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1 / 4 частини та на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 / 4 частини. Представник третьої особи: відділу ДРАЦС по Роменському районі в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від них до суду надійшла заява, в якій просили справу слухати без участі їх представника. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від них до суду надійшла заяви, в якій просили справу слухати без їх участі та врахувати, що відповідач сплачує аліменти на їх користь на утримання дітей. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], 13.08.2010 року серії 1-БП № 095276, що видане виконкомом Перекопівської сільської ради Роменського району Сумської області , батьком дитини вказаний [PERSON] ( а.с.7). Дитина проживає разом з матір’ю і знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Перекопівської сільської ради (а. с. 8-9). Згідно довідки Андріяшівської сільської ради від 30.10.2013 року № 569 [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] з 2009 року по 2012 рік за адресою с.Андріяшівка, вул.Приозерна, 43, Роменського району, але за даною адресою не була зареєстрована ( а.с.10). Відповідно до довідки про доходи від 19.12..2013 року № 1202, [PERSON] працює водієм НГВУ «Полтаванафтогаз» загальна сума доходу за період з 01.06.2013 року по 30.11.2013 року за винятком аліментів становить 12269 грн. 89 коп. На підставі постанови Роменського районного суду Сумської області від 10.04.2002 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до Рішення Роменського міськрайонного суду від 13 грудня 2006 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини заробітку щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу визнання батьківства та утримання дитини. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред’явлений матір’ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності докази по справі, пояснення позивача, а також те, що відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання його батьком [PERSON], [INFO] та внесення відповідних даних в графу «батько» в актовий запис про народження дитини визнав повністю, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в цій частині обґрунтовані та підлягаю задоволенню. Тому [PERSON] необхідно визнати батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] вказавши в графі «відомості про батька» батьком – [PERSON] Вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 / 4 частини підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно ст. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і розмір аліментів визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює на водієм НГВУ «Полтаванафтогаз», тобто має постійний дохід. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості , а також враховуючи прожитковий мінімум, потреби , які виникають при утриманні дитини відповідного віку, та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає , що позовні вимоги слід задовольнити частково. З відповідача необхідно стягувати на користь позивачки аліменти, на утримання сина [PERSON], 13 серпня 2010 року в розмірі 1/ 6 частини його заробітку , щомісячно до повноліття дитини. При цьому суд враховує, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини заробітку та на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини заробітку. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дочки , яка продовжує навчання. Відповідачка в судовому засіданні не надала доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1 / 4 частини заробітку. Оскільки позивачка відмовилася від негайного виконання рішення суду , то суд вважає , що непотрібно застосовувати вимоги ст.. 367 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць. Відповідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial