Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач 29.02.2012 року звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазпром», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи і підтримуючи який, зазначила, що [INFO] року приблизно о 03-30 год. на 17-км. + 500 м. траси Київ-Харків, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який належить ТОВ «Нафтогазпром», грубо порушив правила дорожнього руху, не впорався з кермом вказаного автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував чоловік позивача [PERSON] Внаслідок даної ДТП її чоловік [PERSON], від отриманих тілесних ушкоджень, загинув на місці. За даним фактом ДТП 24.01.2007 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 27 січня 2012 року постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Величко В.П. кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України закрито у зв'язку з смертю підсудного. У зв'язку з похованням чоловіка позивач понесла матеріальні витрати в розмірі 7 420 грн. 23коп. Також просить стягнути з відповідача понесені нею витрати пов'язані з оплатою правої допомоги адвоката, який приймав участь в ході досудового та судового слідства за період з 23.01.2007 року по 27.01.2012 року в розмірі 9 600 грн. 00 коп. Внаслідок смерті чоловіка позивач перенесла сильні страждання, нервові стреси, втратила душевний спокій, відчуває себе безпомічною та пригніченою. ЇЇ чоловік був головною опорою їхньої сім'ї. Він матеріально забезпечував родину. На цій підставі їй завдана моральна шкода в розмірі 200 000 грн. 00 коп. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача ТОВ «Нафтогазпром» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 7420 грн. 23 коп.; моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.00 коп.; витрат и пов'язаних із наданням правової допомоги в розмір 9600 грн. 00 коп.; кошти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі мінімальної заробітної плати та до досягнення ним 18 річного віку та судові витрати. 05.07.2012 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у зв'язку з тим, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні, тому просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі мінімальної заробітної плати до досягнення ним 18-ти річного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник позивача надав до канцелярії суду заяву, в якій справу просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явивсь про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, факсимільним зв'язком надав клопотання про відкладення розгляду справи. Оскільки відповідач дві не з'являвся в судове засідання без поважних причин та будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.3013 року рішення першої інстанції скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно ухвали суду від 26.11.2013 року після надходженням цивільної справи з канцелярії суду, дана цивільні справа прийнята до провадження та призначена до розгляду. Дослідивши матеріали справи та кримінальної справа №1-2/12, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року о 3-й годині 10 хвилин водій [PERSON], керуючи на підставі подорожнього листа технічно справним автомобілем [NUMBER], з напівпричепом ВАРЗ 9996 д.н. [NUMBER], який належить ТОВ "НАФТОГАЗПРОМ", у темну пору доби рухався зі швидкістю 90 км/годину по 18 км автодороги „Київ-Харків" в напрямку м. Харків, на території Бориспільського району, Київської області. Внаслідок порушення правил дорожнього руху України, водій [PERSON] не врахував дорожню обстановку, що позбавило змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «CHEVROLET LACETTI» [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. 27.01.2012 року постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області було закрито провадження по справі по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України у зв'язку зі смертю підсудного. Вказана постанова набула чинності (а.с.4) В судовому засіданні були досліджені матеріали кримінальної справи № 1-1/12 по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Судом встановлено, що [INFO] о 3-й годині 10 хвилин водій [PERSON], керуючи на підставі подорожнього листа технічно справним автомобілем [NUMBER], з напівпричепом ВАРЗ 9996 д.н. [NUMBER], який належить ТОВ "НАФТОГАЗПРОМ» по 18 км автодороги „Київ-Харків" в напрямку м. Харків, на території Бориспільського району, Київської області, під час руху не обравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожню обстановку, грубо порушуючи правила дорожнього руху, та не впоравшись з керуванням виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті зіткнення водій «CHEVROLET LACETTI» д.н. [NUMBER] [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. При судово-медичному дослідженні трупа [PERSON] виявлені наступні ушкодження: забійна рана лобної області, забійна рана із садном верхньої третини лівої щоки, крововиливи у м'яких тканинах лівої лобної області голови, багатоуламкові переломи кісток склепіння та основи черепу, зруйнування речовини головного мозку; крововиливи у прикореневих та міждольових відділах легень, крововиливи у зв'язувальному апараті печінки. Дані тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 5/20 від 19.03.2007 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення. Смерть [PERSON] настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багатоуламкових переломів кісток склепіння та основи черепу із зруйнуванням речовини головного мозку, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитись в строк та за обставин (ДТП, автотравма в салоні автомобіля). Водій [PERSON] грубо порушив Правила дорожнього руху, а саме: п. 1.5 ПДР - згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.10.1 ПДР - згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.11.2 ПДР - згідно якого нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини; п.12.1 ПДР - згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.3 ПДР - згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди», що спричинили смерть [PERSON] Порушення зазначених Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням тілесних ушкоджень [PERSON] Такі дії [PERSON], які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху (п.п.1.5, 10.1, 11.2, 12.1, 12.3) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого [PERSON], а [PERSON] отримав тілесні ушкодження, органами досудового слідства кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. Вина [PERSON]. підтверджується матеріалами кримінальної справи, зібраними досудовим органом слідства доказами, та не спростована відповідачем чи самим [PERSON] в судовому засіданні. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що вина [PERSON], в інкримінованому органами досудового слідства злочині доведена повністю, а його дії за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно, оскільки останній вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого [PERSON] В той же час з матеріалів кримінальної справи та під час розгляду цивільного позову [PERSON], суд не встановлено вини водія [PERSON] у скоєному ДТП, а також порушення ним Правил дорожнього руху, які б впливали на наслідки ДТП, та підтверджували б винуватість обох водіїв. Крім того, судом не встановлено також підстав для застосування ч.2 ст. 1188 ЦК України, оскільки в даному випадку лише [PERSON] Згідно до загального правила встановленого п.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи постановою слідчого позивач [PERSON] була визнана потерпілою. У зв'язку з цим останній завдано матеріальні збитки, а саме: понесені витрати на поховання свого чоловіка [PERSON] та оплата юридичних послуг, що підтверджується наявними в матеріалах кримінальної справи копіями накладних № 36, 103, 97, договору замовлення робіт (а.с.5-9). Витрати пов'язані з оплатою юридичних послуг є підтвердженими в суді (а.с.65). Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. У зв'язку з тим, що вина [PERSON] у вчиненні вищезазначеного ДТП доведена, останній перебував у трудових відносинах з відповідачем, тому між діями [PERSON], що виразились в порушенні правил дорожнього руху, і завданням [PERSON] тілесних ушкоджень, внаслідок яких спричинено його смерть, існує причинно-наслідковий зв'язок, за рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазпром» на користь [PERSON] підлягають відшкодуванню матеріальні збитки, пов'язані із понесеними витратами на поховання свого чоловіка [PERSON] (7420 грн. 23 коп.) та оплату юридичних послуг (9600 грн. 00 коп.) в розмірі 17 020 грн. 23 коп. Під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 02.06.2001 року укладено шлюб. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину, а саме: сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області від 10 квітня 2002 року серії [NUMBER] (а.с.43). Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). За таких обставин, суд вважає, що право на відшкодування шкоди внаслідок смерті потерпілого мають право особи, які перебували на його утриманні, а саме неповнолітній син позивача [PERSON], а тому на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання неповнолітнього сина. У зв'язку з тим, що потерпілий [PERSON] офіційно не працював і не мав трудової книжки на день смерті, суд розраховує розмір відшкодування з розміру середньомісячної заробітної плати на одного штатного працівника в м. Києві на момент смерті [PERSON] Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно інформації, отриманої з офіційного сайту Державної служби статистики України (ukrstat.gov.ua), середній заробіток в м. Києва у січні місяці 2007 року складав 1865 грн. 00 коп. Склад сім'ї потерпілого [PERSON] - 3 особи. Таким чином, розмір відшкодування має бути 1865 грн. 00 коп. - (1865, 00 - (1865,00:3)) = 1 243 грн. 34 коп. щомісячно до досягнення ним 18-ти річного віку. На думку суду таке відшкодування слід стягувати з моменту пред'явлення позову [PERSON], тобто з 29.02.2012 року. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно роз'яснень даних у п.9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Згідно чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У зв'язку з цим суд вважає, що можливо стягнути на користь позивача з відповідача 130 000 грн. 00 коп. на відшкодування заподіяної моральної шкоди завданої внаслідок загибелі чоловіка в дорожньо-транспортної пригоді, враховуючи глибину моральних страждань, тривалості негативних наслідків, втратою душевного спокою, психологічну, рівновагу матеріальний стан, та часу, з якого настала смерть чоловіка. В іншій частині вимоги щодо моральної шкоди на думку суду, є недоведеними в порядку, визначеному ст.ст. 58-60 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 1 170 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача, оскільки заочне рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору. Тому такий розмір підлягає стягненню з ТОВ «Нафтогазпром» на користь державного бюджету України. На підставі ст.ст. 22, 1167, 1186, 1188, 1200, 1201 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4,

Outcome: partial