Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

12 серпня 2013 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], третя особа: Універсальна біржа товарів, робіт, майнових прав та послуг «Епіцентр» про визнання угоди дійсною та визнання права власності на домоволодіння в рівних частках та просить визнати контракт Універсальної біржі товарів, робіт майнових прав та послуг «Епіціентр» від 25.12.1997 між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з [PERSON] дійсним та визнати за позивачами право власності ( з набувальної давності) на житловий будинок [ADDRESS] в рівних частках по 1/3 за кожним. Свої вимоги мотивують наступним. 25 грудня 1997 року на Універсальній біржі товарів, робіт майнових прав та послуг «Епіцентр» м. Донецька між позивачами та відповідачем був підписаний контракт, згідно якого позивачі міняли належну їм квартиру [ADDRESS] на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], належний відповідачу. Згідно контракту, позивачі обміняли належну їм квартиру, яку сторони оцінили в 16000грн. на будинок, що належав відповідачу, який сторони оцінили у 16000грн. Обмін здійснений без доплати. Згідно вказаного контракту право власності на нерухомість переходить сторонам з моменту реєстрації контракту біржею. У зв'язку з тим, що позивачі на протязі більше 10 років володіють, користуються і фактично стали власниками будинку [ADDRESS] в порядку набувальної давності, у зв'язку з чим вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачі та їх представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правових послуг, до судового засідання не з'явилися, надали до суду заяви в яких просив суд розглянути справу та ухвалити рішення за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Наполягали на заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово завчасно повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. 25 грудня 1997 року на Універсальній біржі товарів, робіт майнових прав та послуг «Епіцентр» м. Донецька між позивачами та відповідачем був підписаний контракт, згідно якого позивачі обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], належний відповідачу. Згідно контракту, позивачі обміняли належну їм квартиру, яку сторони оцінили в 16000грн. на будинок, що належав відповідачу, який сторони оцінили у 16000грн. Обмін здійснений без доплати. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", Контракт зареєстровано на Універсальній біржі товарів, робіт майнових прав та послуг «Епіцентр» м. Донецька за № 97-028/12 від 25.12.1997. Згідно вказаного контракту право власності на нерухомість переходить сторонам з моменту реєстрації контракту біржею. Втім, Контракт не було посвідчено нотаріально. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про товарну біржу" (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР, що діяв на час укладення Контракту, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний Контракт міни є волевиявленням обох сторін, вони домовилися щодо усіх істотних умов угоди і відбулося повне виконання умов угоди, оскільки житловий будинок [ADDRESS] на лежить на праві власності позивачам, що підтверджується технічним паспортом на вказаний будинок. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги про визнання Контракту міни від 25.12.1997 дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Позовні вимоги про визнання права власності з набувальної давності на зазначене майно є зайвими, оскільки визнання контракту дійсним є самостійним способом захисту права власності та право власності переходить до позивачів з часу визнання контракту дійсним. Згідно зі ст. 369 ч.1 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Враховуючи те, що позивачі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], їх частки у спільній сумісній власності на вказаний будинок слід вважати рівними , як 1/3 частину будинку на кожного співвласника. На підставі викладеного та

Outcome: partial