Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 жовтня 1997 року позивач за біржевим контрактом (договором купівлі-продажу нерухомого майна) № 303-н придбав квартиру [ADDRESS]. Даний Договір був укладений на Донецькій Товарній Біржі і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 № 1956-ХІІ зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 303-н від 07 жовтня 1997 року. Положенням п. 1 ч. 1.7. даного Договору передбачено, що подальше його нотаріальне посвідчення не потрібно. Цей пункт було включено до Договору відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», якою передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю ним виконані, а 15 жовтня 1997 року цей договір було зареєстровано у Донецькому бюро технічної інвентаризації, з того часу він зареєстрований в даній квартирі та постійно в ній мешкає. Також йому був виданий ордер № 3150 від 27.08.1988 року на квартиру [ADDRESS]. Згідно реєстраційному посвідченню, яке видане КП «БТІ м. Донецька» від 30.09.1992 року, дана квартира зареєстрована за ним на праві приватної власності, пайовий внесок за квартиру у розмірі 2 690 рублів сплачений ним, що посвідчується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Мир 12» від 20.09.1992 року. В 2013 році він звернувся до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку стосовно оформлення свідоцтва про права власності, але йому було відмовлено, тому він просив суд визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позо підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 07 жовтня 1997 року [PERSON] за біржевим контрактом (договором купівлі-продажу нерухомого майна) № 303-н придбав квартиру [ADDRESS]. (а.с.7). Даний Договір був укладений на Донецькій Товарній Біржі і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 № 1956-ХІІ зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 303-н від 07 жовтня 1997 року.(а.с. 8) Положенням п. 1 ч. 1.7. даного Договору передбачено, що подальше його нотаріальне посвідчення не потрібно відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», якою передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (а.с.7) 15 жовтня 1997 року цей договір було зареєстровано у Донецькому бюро технічної інвентаризації, з того часу позивач [PERSON] зареєстрований в даній квартирі та постійно в ній мешкає, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 6а). Крім того, встановлено, що [PERSON] був виданий ордер № 3150 від 27.08.1988 року на квартиру [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно реєстраційному посвідченню, виданого Донецьким бюро технічної інвентаризації від 30.09.1992 року, вищевказана квартира зареєстрована за позивачем [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 10), пайовий внесок за квартиру у розмірі 2 690 рублів сплачений ним, що посвідчується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Мир 12» від 20.09.1992 року (а.с. 11). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого та зареєстрованого в КП «БТІ м. Донецька» 19.06.2013 року [PERSON], [INFO] належить [ADDRESS] на підставі біржового контракту № 303 (договір купівлі-продажу від 17.10.1997 року) (а.с. 12-17). Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інших речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається членам житлового, житлово - будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Таким чином, позивачем доведено, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є всі підстави для визнання права власності за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved