Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

11 вересня 2013 року позивач ПАТ „Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 13 жовтня 2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-14162-131011, відповідно до якого позивач надав відповідачці [PERSON] кредит у сумі 2 299 грн. 00 коп. на придбання певного майна (послуг), із остаточним терміном повернення не пізніше ніж 12.10.2013 року та сплати процентів 5 % в рік. Однак відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту, станом на 15.07.2013 року заборгованість складає: за сумою кредиту - 2 143 грн. 54 коп., за відсотками - 81 грн. 00 коп., за комісіями - 1056 грн. 24 коп.. Оскільки відповідачка добровільно не погасила суму боргу позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 3280 грн. 78 коп. та судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп.. В судове засідання представник позивача Романченко А.С. не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду представник разом з позовом надав заяву про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка не надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 жовтня 2011 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-14162-131011, відповідно до якого позивач надав відповідачці [PERSON] кредит у сумі 2 299 грн. 00 коп. на придбання певного майна (послуг), із остаточним терміном повернення не пізніше ніж 12.10.2013 року та сплати процентів 5% в рік (а.с.7-10). Відповідно до меморіального ордеру № 36727900 від 14 жовтня 2011 року відповідачці [PERSON] було надано кредит у сумі 2 299 грн. 00 коп. (а.с. 5). Також згідно з рахунком № 131011 від 13 жовтня 2011 року відповідачка [PERSON] отримала у своє розпорядження майно, а саме: кухню «Корона» та бензопилу (а.с. 15). Як встановлено в судовому засіданні укладений договір № 003-14162-131011 від 13 жовтня 2011 року не скасований, не оскаржений і є чинним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідачка всупереч вимогам кредитного договору № 003-14162-131011 від 13 жовтня 2011 року (у подальшому „Договору") порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту. Станом на 15.07.2013 року заборгованість складається з: тіла кредиту - 2 143 грн. 54 коп., заборгованості за відсотками - 81 грн. 00 коп., заборгованості за комісіями - 1056 грн. 24 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 6). Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам "Договору" безпідставно не сплачується заборгованість по кредитному договору. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229 гривень 40 копійок, розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved