Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту необліковану та обліковану електричну енергію. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, мешкаючи за адресою: [ADDRESS], є абонентом ДФ ДП "Регіональні електричні мережі". При перевірці дотримання вимог діючого законодавства у відповідача виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, які полягали в пошкодженні фальсифікації державної пломби, про що складено акт № 18366 від 12.09.2007 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 739 грн. 00 коп., та у самовільному підключенні після відключення, про що складено акт № 30897 від 12.02.2013 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 7 688 грн. 70 коп. Крім того, відповідач, користуючись послугами позивача, спожиту обліковану електроенергію не оплачує, завдаючи позивачеві збитків, в зв'язку з чим має заборгованість за електроенергію, сума якої станом на 12 вересня 2013 р. становить 5 309 грн. 41 коп. Добровільно відшкодувати завдані збитки та сплатити заборгованість відповідач відмовляється, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за необліковану електроенергію в розмірі 8 427 грн. 70 коп., суми заборгованості за обліковану електроенергію в сумі 5 309 грн. 41 коп., а також 229 грн. 40 коп. - витрати на сплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтвердила позовні вимоги та їх обґрунтування у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач з позовом погодилась, суду пояснила, що дійсно нею було порушено правила користування електроенергією, про що складено відповідні акти від 12 вересня 2007 р., та 12 лютого 2013 р. Крім того, має заборгованість за спожиту обліковану електроенергію. Просить суд застосувати позовну давність щодо заборгованості за спожиту необліковану електричну енергію за актом від 12 вересня 2007 р., та заборгованості за спожиту обліковану електричну енергію. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з ст. 26 ч. 1 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32-35). Згідно копії особового рахунку, споживачем електричної енергії за вказаною адресою, постачання якої до будинку здійснює Державне підприємство "Регіональні електричні мережі", є [PERSON] (а.с. 27-31). У відповідності з записом акта про смерть № 7, [INFO] [PERSON] померла (а.с. 41). При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону "Про електроенергетику" споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Оскільки особовий рахунок на постачання електроенергії відкрито на [PERSON], померлу [INFO], за вказаною адресою мешкає та зареєстрована [PERSON], саме її суд вважає споживачем електричної енергії у розумінні ст. 1 Закону "Про електроенергетику" Викладене свідчить про те, що між [PERSON] та Державним підприємством "Регіональні електричні мережі" виникли договірні правовідносини з користування електроенергією. Згідно зі ст. 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов. Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушенням, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. В судовому засіданні встановлено, що при перевірці дотримання вимог Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, у [PERSON] виявлені порушення вимог діючого законодавства України, які полягали в пошкодженні фальсифікації державної пломби, про що складено акт № 18366 від 12.09.2007 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 739 грн. 00 коп. (а.с. 8-9), та у самовільному підключенні після відключення, про що складено акт № 30897 від 12.02.2013 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 7 688 грн. 70 коп. (а.с. 4-7). Статтею 26 Закону "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Пунктами 48, 53 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за споживання електричної енергії без приладів обліку. Отже, як встановлено в судовому засіданні, та підтверджується вищенаведеними та оціненим судом доказами, між сторонами виникли договірні правовідносини з користування електроенергією. [PERSON] дійсно було порушено Правила користування електроенергією для населення, та умови Договору на користування електроенергією, в зв'язку з чим з неї на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за необліковану електричну енергію за актом № 18366 від 12.09.2007 р. в розмірі 739 грн. 00 коп., актом № 30897 від 12.02.2013 р. в розмірі 7 688 грн. 70 коп. При цьому, в судовому засіданні відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за актом № 18366 від 12.09.2007 р. в розмірі 739 грн. 00 коп. Клопотання відповідача [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 256, 257 ЦК України загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки. В судовому засіданні встановлено, що вказаний акт складено 12 вересня 2007 р., до суду позивач з позовом звернувся 01 жовтня 2013 р., пропустивши встановлений строк позовної давності. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за необліковану електроенергію за актом № 18366 від 12.09.2007 р. в розмірі 739 грн. 00 коп. в зв'язку зі спливом позовної давності. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за обліковану електроенергію, суд виходить з наступного. Відповідно п. 42 Правил користування електроенергією для населення споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію. Згідно розрахунку, наданому Державним підприємством "Регіональні електричні мережі", заборгованість [PERSON] за спожиту обліковану електричну енергію за період з 01 липня 2004 р. по 12 вересня 2013 р. становить 5 309 грн. 41 коп. (а.с. 13). У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобов'язання перед позивачем за надані послуги належним чином не виконала, що є підставою для стягнення з неї суми заборгованості за спожиту обліковану електроенергію. При цьому, в судовому засіданні відповідачем [PERSON] заявила про застосування строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за спожиту обліковану електричну енергію. Клопотання відповідача [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. 01 жовтня 2013 р. Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту обліковану електроенергію за період з 01 липня 2004 р. по 12 вересня 2013 р., тобто поза межами позовної давності. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за спожиту обліковану електроенергію за період з 01 липня 2004 р. до 01 жовтня 2010 р. в сумі 3 419 грн. 22 коп. задоволенню не підлягають в зв'язку з пропуском позовної давності. З наведених підстав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту обліковану електричну енергію за період з 01 жовтня 2010 р. до 12 вересня 2013 р. в сумі 1 890 грн. 19 коп. Згідно зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial