Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

у жовтні 2012 року позивач звернувся з позовом до Відкритого акціонерного товариства Київський завод Комунального машинобудування «Коммаш», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Київський завод комунального машинобудування «Коммаш» про зміну формулювання звільнення та стягнення заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що його незаконно було звільнено на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України 12.07.13р. та не проведено з ним повний розрахунок при звільненні та не видано трудову книжку. Одночасно позивач просить змінити формулювання підстави звільнення за власним бажанням, без обґрунтування підстав такої вимоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не змінював їх та не уточнював, незважаючи на те, що судом неодноразово роз»яснювалося право щодо можливості уточнення позовних вимог, а також зміни предмету та підстав позову. Представник відповідача ВАТ КЗКМ Коммаш заперечив проти позову, пояснивши, що звільнення позивача відбулося у встановленому порядку, з підстав невідповідності працівника посаді, на яку його прийнято з випробуванням у відповідності до ст. 28 КЗпП України. Затримка видачі трудової книжки не має місце, оскільки позивач відмовляється її забирати, про що складено відповідний акт, те ж стосується і заробітної плати, яка була депонована, у зв'язку з відмовою позивача її отримувати. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду письмові пояснення, в яких зокрема зазначив обставини звільнення позивача та вказав про те, що при звільненні позивач відмовився оформити обхідний лист та отримати трудову книжку. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 16 лютого 2012 року між позивачем та ВАТ КЗКМ «Коммаш» укладено трудову угоду №829, відповідно до якої позивача було прийнято на посаду Головного механіка-енергетика Центру механіки та енергетики строком з 20.02.12р. по 21.03.12р. (а.с.74). 21 березня 2012 року наказом по ВАТ КЗКМ «Коммаш» №26-к позивача прийнято на посаду головного механіка-енергетика з 22.03.12р. у зв'язку з закінченням терміну трудового договору, з випробуванням терміном на 3 місяці (а.с.35). Суд критично відноситься до даного наказу та не приймає його за достовірний доказ прийняття на роботу позивача, оскільки з вказаним наказом позивач не ознайомлений та в графі «Підстава:» не значиться наявність заяви позивача про прийняття на роботу або продовження трудових відносин після закінчення дії трудового договору №829 від 16.02.12р. Таким чином, трудові правовідносин, що склалися між сторонами спору регулюються строковим трудовим договором №829 від 16.02.2012 року, оскільки після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривали і жодна із сторін не вимагала їх припинення. Отже, наказ №26-к від 21.03.12р. не породжує жодних правових наслідків у взаємовідносинах між сторонами, оскільки позивач не надавав згоду на продовження трудових відносин з випробуванням до 3 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Тобто, під час випробування працівник вважається прийнятим на роботу, але з умовою, що укладений з ним трудовий договір буде розірвано, якщо він не витримає випробування. Тому, згідно зі ст. 28 КЗпП України розірвання трудового договору з працівником під час терміну випробування не можна визнати таким, що провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, оскільки працівник при прийнятті на роботу, даючи згоду на випробування, фактично дає згоду і на можливість розірвання з ним трудового договору, якщо протягом строку випробування буде встановлено невідповідність його роботі, на яку його прийнято. За таких обставин, звільнення працівника під час терміну випробування не можна вважати таким, що проводиться лише з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Однак, виданий ВАТ КЗКМ Коммаш Наказ №69/1-к від 21.06.12р. про звільнення позивача з посади головного механіка-енергетика як такого, що не витримав випробування згідно з ст. 28 КЗпП України з 21.06.12р. не міг бути законною підставою для звільнення позивача, оскільки як встановлено судом позивач не надавав свою згоду на продовження трудових відносин з випробуванням до 3 місяців, а отже, його звільнення, за наявності підстав, мало відбуватися за п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім цього, суд критично відноситсяь до вказаного Наказу №69/1-к від 21.06.12р., як до доказу розірвання трудових відносин між сторонами спору, оскільки з даним наказом позивача не ознайомлено, будь-який акт про відмову позивача в ознайомленні з даним наказом у матеріалах справи відсутній, докази відмови позивача від отримання трудової книжки у матеріалах справи відсутні, докази направлення позивачу листа про його звільнення та необхідність отримання трудової книжки, у зв'язку з відсутністю на роботі у день звільнення суду не надано, як і докази, що у день звільнення позивач не працював. Як пояснив під час розгляду справи представник відповідача додатково надати будь-які докази щодо обставин прийняття на работу та звільнення позивача відсутня можливість, оскільки майже вся документація кадрової служби та бухгалтерського обліку ВАТ КЗКМ «Коммаш» за період 2010 - 2012 років була вилучена під час обшуку слідчим прокуратури Голосіївського району м.Києва відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2012 року. Проте, суд критично ставиться до вказаних доводів оскільки відповідно до зазначеного вище протоколу обшуку від 24.07.2012 р. документація кадрової служби та бухгалтерського обліку ВАТ КЗКМ «Коммаш» вилучена лише за період 2010 - 2011 років. За викладених обставин, суд позбавлений можливості зробити висновок на підставі достатніх, допустимих, достовірних та належних доказів про припинення трудових відносин між [PERSON] та ВАТ КЗКМ «Коммаш». Доказом продовження трудових відносин між сторонами спору є довідка без номеру та дати, але з відтиском печатки ВАТ КЗКМ «Коммаш» та підписом Голови правління [PERSON] про заборгованість по заробітній платі ВАТ КЗКМ «Коммаш» перед [PERSON], в тому числі за липень 2012 року у сумі 295 грн. 77 коп., що свідчить про нарахування заробітної плати позивачу за виконання трудових обов'язків у липні 2012 року, тобто вже після видачі наказу про звільнення №69/1-К 21.06.12р. (а.с.38) З вказаної довідки без номеру та дати виданої ВАТ КЗКМ «Коммаш» вбачається, що заборгованість ВАТ КЗКМ Коммаш перед позивачем за травень - липень 2012 року складає 2 693 грн. 59 коп. За правилами ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, позивачем заявлено вимогу про стягнення заробітної плати у сумі 4 700 грн. 00 коп., яка складається із невиплаченої заробітної плати за травень та червень 2012 року. Як встановлено судом заборгованість із заробітної плати ВАТ КЗКМ Коммаш перед позивачем за період з травня по липень 2012 року складає суму у розмірі 2 693 грн. 59 коп., яка підлягає задоволенню, однак це не позбавляє позивача права звернутися до суду про стягнення заробітної плати за інші періоди, якщо не виплата заробітної плати мала місце. Суд не приймає за докази, які мають значення для розгляду даного спору заяви про надання відпустки від 25.06.12р. (а.с.4,5), довідку про встановлення групи інвалідності (а.с.7), акт від 23.08.12р. (а.с.8), проїзні документи (а.с.10,11). Крім того, суд критично відноситься до акту складеного комісією представників ВАТ КЗКМ Коммаш 19.06.12р. про оцінку проходженню випробування [PERSON] з підстав викладених вище щодо наказу №26-к від 21.03.12р. про прийняття на роботу з випробуванням. Судом не приймається як доказ Наказ №18 від 16.05.12р. про оголошення догани [PERSON], з підстав порушення порядку застосування дисциплінарного стягнення передбаченого ст. 149 КЗпП України, а саме: відсутність доказів відібрання письмових пояснень порушника трудової дисципліни; не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; не зазначено коли та яке саме порушення трудової дисципліни мало місце; відсутні докази повідомлення працівника про оголошення догани під розпис. Судом не приймається як доказ посадова інструкція механіка-енергетика затверджена 22.03.12р., оскільки позивач з її змістом не ознайомлений про що свідчить відсутність підпису останнього про ознайомлення (а.с. 117-119). Суд критично ставиться до наданого ВАТ КЗКМ «Коммаш» штатного розпису затвердженого 04.01.2012 року, оскільки з тексту останнього не надається за можливе встановити значення стовпчиків №5,6,7,8 та відповідно розмір окладу позивача. За викладених обставин позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки проведення належного розрахунку при звільнені не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено належними та достовірними доказами припинення трудових відносин між сторонами спору, а отже, і відсутність підстав для стягнення вказаного виду суми. Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяви [PERSON] про звільнення з займаної посади за власним бажанням - у суду відсутні підстави задовольнити вказану позовну вимогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial