Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

04 вересня 2013 року [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 15.08.2010 року з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ» була скоєна дорожньо -транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тойота» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2010 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до заключення експерта складає 115 232,06 грн. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] (транспортне) страхове бюро України є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону). Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». [PERSON] (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів -юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідач на дату дорожньо - транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів. 25.10.2010 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди. Ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 25 500 грн. в межах обов'язкового ліміту відповідальності МТСБУ (ст.9 Закону). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 910 грн. (ст.40.3 Закону), а всього 26 410 грн. (25 500 грн. + 910 грн.) Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати [PERSON] у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача 28.10.2010 року листом за вих. №20193/3-2-05 та 27.12.2010 року листом за вих. №24913/3-2-05 [PERSON] (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але нажаль сума відшкодування сплачена не була. [PERSON] (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України: -грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 26 410 гри. (двадцять шість тисяч чотириста десять) гри. 00 коп.; - стягнути судові витрати по справі в розмірі 1 229 (одна тисяча двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. У судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач [PERSON] спричинив дорожньо -транспортну пригоду, що підтверджується матеріалами справи, не мав полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є особою звільненною від обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, завдав матеріальної шкоди, а потерпіла особа звернувся до МТСБУ з заявою для отримання страхового відшкодування в порядку ст.35 Закону, то МТСБУ обґрунтовано провело виплату відповідно до ст..45 ч.1 п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до ст.38 ч.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних "транспортних засобів» звернулося з регресним позовом до відповідача [PERSON] Абзацом 1 п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту від 24.11.2003 року №142/5/2092 встановлено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду з зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. З наведеного витікає, що виклик відповідача, для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу діючим законодавством не передбачено, як і не передбачено і попередження особи, яка проводить дослідження не в рамках призначеної ухвалою суду експертизи, про кримінальну відповідальність. Відповідно до ст.7 Закону України проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Так, приписами ст.22 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент дорожньо-транспортної пригоди) обов'язковий ліміт відповідальності МТСБУ становив 25 500 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження розмір матеріальної шкоди складає 115 232,06 грн. За заявою потерпілого МТСБУ провело 16.11.2010 року виплату - на користь потерпілого в розмірі 25 500 грн. в межах обов'язкового ліміту відповідальності МТСБУ. Таким чином шкода, яка залишилася невідшкодованою є сума 89 732,06 грн. (115 232,06 грн. - 25 500 грн.), та твердження відповідача про те, що сума 11 500 грн. яку він сплатив на користь потерпілого складає 40% від суми шкоди та виливає на право МТСБУ на пред'явлення регресного позову є хибним, оскільки сума 11 500 грн. є лише частиною відшкодування матеріальної шкоди, яка залишилася не покрита за рахунок обов'язкового ліміту МТСБУ та жодним чином не впливає на регресиий позов МТСБУ до відповідача [PERSON], оскільки за законом ст.38 ч.1 п.1та ст.1191 ЦК України після сплати потерпілим у МТСБУ виникло безспірне право на регресиий позов до [PERSON] в розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, твердження відповідача про те, що сума відновлюваного ремонту автомобілю завищена та з цих підстав не можна задовольнити позов у повному обсязі, є безпідставними, оскільки предметом позову є страхові відшкодування в порядку регресу, які позивач сплатив страхувальнику, а не матеріальної розмір шкоди, яку заподіяно постраждалому в наслідок дорожно -транспортної пригоди. Розмір матеріальної шкоди є предметом окремого спору між винуватцем дорожньо-транспортної пригоди та потерпілим, а не в рамках даної справи, де предметом спору є відшкодування шкоди сплаченої в порядку регресу, на що МТСБУ має беззаперечне право згідно ст.38.2 Закону та ст.1191 ЦК України в розмірі виплаченого відшкодування, тобто в сумі 26 410 грн. (25 500 грн. (розмір шкоди в межах ліміту) + 910 грн, (витрати на аварійного комісара згідно ст.40.3 Закону). За вищевикладеного вбачається, що МТСБУ відшкодувало потерпілому матеріальну шкоду в межах проведеної оцінки уповноваженою на це особою в межах ліміту, та в межах трирічного строку з моменту проведення виплати звернулося в порядку регресу до винуватця ДТП, що ґрунтується на нормах діючого законодавства та підтверджено матеріалами справи. Просив суд задовольнити позовні вимоги. Від відповідача [PERSON] до канцелярії Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення проти позову :11.10.2013 року, 12.11.2013 року. Позовні вимоги не визнає(а.с.17-18,99). 27 листопада 2013 року до канцелярії Васильківського районного суду Дніпропетровської області від відповідача надійшли письмові заперечення в яких вказано, що його не було залучено до оцінки вартості ремонту даного пошкодженого автомобілю "Тойота Авенсіс", як сторону, яка відшкодовує збитки. Його фахівцем в галузі права не перевірено установу, яка оцінює вищевказаний транспортний засіб, не повідомили [PERSON] належним чином про дії з оцінкою пошкодженого автомобілю. У день дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відшкодував збитки водієві даного транспортного засобу у розмірі 11 500 гривень, що складає близько 40% відсотків зазначених збитків що не зазначено при відкритті ухвали та нарахування такої суми. На день дорожньо-транспортної пригоди автомобіль яким він керував по довіреності був застрахований страховою компанією «Оранта» за пільговим полісом, але це не враховано. На даний момент [PERSON] не платіжеспосібний так, як не має заощаджень та цінного майна. Просив суд повернути позивачеві без руху даний позов з урахуванням його вимог(а.с.80). Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] була подана заява від 20.10.2010 року до [PERSON](транспорте) страхове бюро України відповідно до ст..35 та пп.а ст..41.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в якій прохав здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу Тойота Авенсіс з номерним знаком АЕ7769СТ, під час дорожньо-транспортної пригоди 15.08.2010 року в смт. Васильківка,по вул. Леніна біля будинку 229, Васильківського району, Дніпропетровської області з вини [PERSON] водія транспортного засобу ВАЗ2106 з номерним знакомЗ3529ДП, який не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності , чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди. Розмір шкоди складає 115232грн.06коп(а.с.7). До матеріалів справи долучений наказ №3275 від 16.11.2010 року [PERSON] (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 25500,00 грн. та довідка №1 від 28.10.2010 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON](транспортне)страхове бюро України (а.с.9-10). З платіжного доручення №4684 від 16.11.2010 року вбачається, що [PERSON](транспортне) страхове бюро України переказав страхове відшкодування згідно наказу №3275 від 16.10.2010 року на гр.. [PERSON] грошові кошти в розмірі 25500,00грн.(а.с.11). До матеріалів справи долучений поліс №ВС/6734006 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого на [PERSON], який є власником транспортного засобу Toyota Avenis , номерний знак [NUMBER](а.с.36). З висновку №1794 експертного авто товарознавчого дослідження по факту спричинення аварійних пошкоджень автомобілю Toyota Avenis від 10.09.2013 року, фототаблиці вбачається, що матеріальний збиток, з технічної точки зору , спричинених власнику автомобіля [NUMBER] пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає:115232,06 грн.(а.с.40-46). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь моторного (транспортного) страхового бюро України, з урахуванням задоволених майнових вимог позивача, судовий збір в розмірі 229,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність-це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 6 ст.261 ЦК України за регресними зобов' язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов' язання.

Outcome: approved