Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення аліментів у розмірі ? частини щомісячного заробітку відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є законним опікуном малолітнього [PERSON] Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, однак позивач вража, що це не звільняє відповідача від обов'язку утримувати свою дитину, та надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з цим, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього Данііла у розмірі ? частини щомісячного заробітку. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач по справі є рідною матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.12.2007 р. серії [NUMBER]. Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 29 січня 2013 року по справі № 2107/3528/2012 [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 302 КК України, та назначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Розпорядженням голови Генічеської районної державної адміністрації від 07.03.2013 року за № 91, [PERSON] встановлено юридичний статус дитини позбавленої батьківського піклування. Крім того, розпорядженням голови Генічеської районної державної адміністрації від 07.03.2013 за № 92 опікуном над [PERSON] призначено [PERSON], та влаштовано дану дитину до сім'ї позивача. Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Стаття 150 Сімейного кодексу України визначає обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, ч.2 вказаної статті передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, у відповідності до ч.5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексуУкраїни, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частина 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи те, що малолітній [PERSON] перебуває під опікою [PERSON], що в свою чергу не усуває обов'язку відповідача піклуватися про свого сина, утримувати його, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved