Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 04.02.2012 року у Залізничному відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №26. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем склалося невдало. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач здійснював фізичне насильство відносно позивачки та дитини, наносив багато чисельні образи. Перед дитиною принижував честь та гідність позивачки. Внаслідок такої обстановки у сім'ї у дитини стався розлад психіки. Позивачка категорично проти надання строку на примирення і зазначає, що подальше спільне життя це реальна загроза для її життя та для життя її дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити; не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про визнання позову. Просив розглянути справу у його відсутність. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що 04.02.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Залізничному відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №26. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Згідно листа Сімферопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №2015/19-1-287/27 від 20.11.2013 року, 20.11.2013 року спеціалістом центру проведено бесіду з [PERSON], [INFO], в ході якої з'ясовано, що дитина неодноразово була присутня під час того, як відповідач здійснював фізичне насильство відносно позивачки, бив дитину, кричав, ображав позивачку і дитину. Виводив дитину на балкон, брав на руки і перетинався через поручні так, що дитина виявлялася над землею, при цьому умовляв політати разом із ним у хмарах. Також відповідач показував дитині як потрібно різати руки ножами на ній та на собі. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, те що обстановка у сім'ї вкрай негативна, принципову позицію позивачки щодо розірвання шлюбу, та визнання позову відповідачем, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини. Обставин, які згідно вимог закону перешкоджають розірванню шлюбу у судовому порядку в позовному провадженні, не встановлено. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання позивачки залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище - [PERSON], судом приймається такий вибір. Відповідно до положення частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сума судового збору у сумі 229,40 грн. Враховуючи наведене, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статті 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved