Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

17 квітня 2013 р. Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ПАТ «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконаного напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач просила визнати виконавчий напис вчинений 08 лютого 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на договорі про надання споживчого кредиту, зареєстрований в реєстрі за №227, про повернення [PERSON] коштів на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 березня 2013 року нею було отримано повідомлення №В-2/6642 від 01.03.201З р. від Шевченківського відділу ДВС ЛМУЮ, з якого стало відомо, що на виконанні у Шевченківському відділі ДВС ЛМУЮ знаходиться виконавчий напис №227, виданий 08.02.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на належне їй нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначила, що з листа ПАТ «Дельта Банк», вбачається, що 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПрАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ГІАТ «УкрСиббанк» відступає ПрАТ «Дельта Банк» права вимоги за кридитними та забезпечувальними договорами. В листі № 48.2-08/4779/12 від 08.10.2012р. зазначено, що оскільки між нею, Позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки №б/н від 25.02.2008р., відповідно до якого вона поручилась своїм майном за виконання боржником [PERSON] зобов'язання щодо своєчасного повернення грошових коштів, наданих банком у вигляді кредиту відповідно до умов кредитного договору №11304403001 від 25.02.2008р. сплати відсотків та інших встановлених платежів за користування кредитом у строк та в порядку, встановленому кредитним договором. Також, в листі зазначалось, що станом на 04.10.2012р. за кредитним договором наявна прострочена (поточна) заборгованість у сумі 7 271,16 доларів США, при загальній сумі заборгованості 49 782,73 доларів США. Позивач вважає, що вчиняючи виконавчі написи, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону "Про нотаріат" про безспірність заборгованості. Так, на думку Позивача, розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчих написах зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позичальника [PERSON] та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Оскільки їй - Позивачу, як остання зазначає у позові, не було відомо про невиконання боржником протягом такого тривалого періоду часу кредитного зобов'язання перед боржником, а також розмір коштів, що підлягає стягненню не є безспірним, тому звернулась з вказаним позовом до суду. Представник Позивача - [PERSON], котрий діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, що аналогічні до викладеного в тексті позовної заяви. Просив позовні вимоги його довірительки задовольнити.. Представник відповідача - ПАТ «Дельта Банк», Шубак М.І. заперечив позовні вимоги. вважаючи такі безпідставними та надуманими. Просив відмовити у їх задоволенні. Третя особа, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала письмові заперечення проти позовних вимог [PERSON] та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Глави 16. п.3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. N 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до Глави 16. п.3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. N 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно нотаріусу подаються: а)оригінал нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Виконавчий напис вчиняється за письмовою заявою, яку зацікавлена особа (стягувач або уповноважений ним представник) разом з іншими документами, передбаченими Переліком, подає будь-якому нотаріусу незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника чи стягувана (за винятком виконавчих написів на чеках, які вчиняються за місцезнаходженням платника (ст. 93 Закону України „Про нотаріат"). Від імені підприємства, установи, організації заява подається за підписом осіб, уповноважених на це їх статутом (положенням) або довіреністю встановленої форми, з прикладенням печатки. В заяві має бути зазначено:відомості про найменування і адресу стягувана та боржника;дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Надання зазначених відомостей та документів є обов'язком стягувача. За відсутності цих відомостей та документів нотаріус відмовляє у вчиненні виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Так, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. На виконанні у Шевченківському відділі ДВС ЛМУЮ знаходиться виконавчий напис №227, виданий 08.02.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на належне [PERSON] нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Як встановлено з листа ПАТ «Дельта Банк», 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПрАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ГІАТ «УкрСиббанк» відступає ПрАТ «Дельта Банк» права вимоги за кридитними та забезпечувальними договорами. Між Позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки №б/н від 25.02.2008р., відповідно до якого [PERSON] поручилась своїм майном за виконання боржником [PERSON] зобов'язання щодо своєчасного повернення грошових коштів, наданих банком у вигляді кредиту відповідно до умов кредитного договору №11304403001 від 25.02.2008р. сплати відсотків та інших встановлених платежів за користування кредитом у строк та в порядку, встановленому кредитним договором. В процесі розгляду справи у суді не спростовано твердження Позивача, що останній не було відомо про невиконання боржником протягом такого тривалого періоду часу кредитного зобов'язання перед боржником. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іиотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Суду не доведено належно допустимими доказами, що Позивачу було надслано письмову вимогу про виконання порушеного кредитного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Однак Позивачу було надіслано досудову вимогу № 48.2- 08/4779/12 від 08.10.2012 р., яка не відповідає змісту ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», оскільки у ній відсутнє попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, більше того, текст несе зовсім інше інформативне навантаження, адже вміщує повідомлення про те, що Банк набув право вимагати повне дострокове погашення кредиту та вимогу про таке, що «У разі не задоволення цієї претензії Банк буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 04.10.2012р. становить 49 782,73 доларів США». Натомість, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 08.02.2013р. №227 вчинено на суму 428728,37 грн. що згідно курсу НБУ станом на 24 грудня 2012р. становить 53 637,98 доларів США. Судом не здобуто доказів надсилання досудової вимоги [PERSON] на суму заборгованості 53 637,98 доларів США. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус [PERSON] не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 88 Закону "Про нотаріат" про безспірність заборгованості. Як встановлено з відповіді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.08.2013р. № 785, 17.06.2013р. до цього суду надійшла позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 16.07.2013р. по даній справі відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання на 19.08.2013 р. Даний факт сторонами визнано та не оспорено. Отже, судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та позичальником [PERSON] існує спір стосовно розміру кредитної заборгованості та способу її погашення, а тому, суд вважає. що ПАТ «Дельта Банк» були відсутні правові підстави для звернення стягнення на заставне майно шляхом вчинення виконавчого напису щодо нього. Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основними зобов'язаннями. Так 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСибаик» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами зареєстрований за №2949.2950 від 08 грудня 2011р. приватним нотаріусом [PERSON] Зобов'язання повідомлення позичальника та осіб, що надають забезпечення , відповідно до підпункту (її), пункту 4.6 договору купівлі взяв на себе покупець, тобто ПАТ «Дельта Банк». Суду не подано доказів письмового повідомлення про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основними зобов'язаннями Позивача [PERSON] Оцінюючи досліджувані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved