Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

25.01.2013 позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 08.12.2009 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу частки нежитлових будівель виробничого призначення, які знаходяться в с. Бондарівка Марківського району Луганської області по вул. Леніна, № 94а, відповідно до умов якого він продав, а відповідач купив наступне майно: 1\\2 складу готової продукції № 1 з цегли Б, площею 374, 6 м, 1\\2 фруктосховища з цегли А, площею 617, 85 м, 1\\2 прибудови А-1 площею 59,4 м, 1\\2 складу готової продукції № 2 з цегли, площею 72 м, 1\\2 складу склотари з з/б блоків та шлакоблоку В площею 1021 м, 1\\2 артезіанської скважини з пластикових труб, вбиральні з шлакоблоку у. Вказаний договір цього ж дня посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Марківського районного нотаріального округу Луганської області. Право власності на вказану частку в майні було зареєстровано за [PERSON] в Марківському БТІ 09.12.2009 року. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №835621 він являється власником земельної ділянки площею 1.1000 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства і розташована за адресою: Луганська область, Марківський р-н с. Бондарівка вул. Леніна, 94 а. Зазначені в договорі купівлі-продажу нежитлові будівлі та споруди розташовані на належній йому земельній ділянці, яка являється землею сільськогосподарського призначення і яку неможливо відчужити та використовуються ним безпосередньо для ведення особистого селянського господарства та його дружиною [PERSON] для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, він самостійно, без участі співвласника [PERSON], несе затрати на утримання і збереження вказаного майна. Будь-якої участі у здійснені поточного ремонту приміщень та збереження майна у належному стані відповідач ні працею, ні грошовими коштами не приймав. Відповідно до вимог ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Враховуючи ці обставини він прийняв рішення про поділ майна в натурі, але відповідач не бажає в добровільному порядку поділити їх спільне майно. Позначена в технічному паспорті літерою А-1 прибудова площею 59,2 м була ним відремонтована та переобладнана в офісне приміщення. Позначений в технічному паспорті літерою В склад площею 204,2 м був переобладнаний ним в сарай, де він утримую свійських тварин та птицю для підсобного господарства. Позначений в технічному паспорті літерою Г гараж площею 144 м використовується ним для зберігання техніки. Позначений в технічному паспорті літерою Б склад площею 749,2 м використовується його дружиною [PERSON] для здійснення підприємницької діяльності. Приміщення, позначене в технічному паспорті літерою А площею 1235, 7 м ним не використовується і він вважає, що саме це майно можливо виділити відповідачеві в натурі без істотного порушення його прав та інтересів. В приміщенні А маються окремі ворота, мається підїздний шлях до цього приміщення з боку вїзних воріт і таким чином, поділ майна в запропонованому ним вигляді можливий без істотних переобладнань і його можливо використовувати для особистих цілей відповідача без суперечностей з його боку, оскільки він не заперечує проти права проїзду відповідача до цього приміщення по належній йому земельній ділянці. Враховуючи, що в запропонованому ним вигляді, відповідачеві виділяється більша частина майна на 79, 1 м ( 1235,7 м - ( 59,2 м+204,2 м+ 144 м+ 749,2 м )) вважає за доцільне виділити йому також скважину, позначену в технічному паспорті літерою С, а уборну, позначену в технічному паспорті літерою У залишити у спільній частковій власності. Позивач [PERSON] та його представник-Красноруцький О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі із наведених підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та прохав розділити дане майно в натурі згідно договору купівлі-продажу, тобто виділити йому 1/2 частину всіх побудов та споруд. Доказів на обгрунтування своїх заперечень на позов , а також даних про технічну можливість вказаного варіанту поділу не надав. У разі поділу судом майна за його варіантом у подальшому планує належні йому частки будівель будівлі демонтувати. У судове засідання задля участі у дебатах не зявився, хоча був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, спеціаліста, дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав,- Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України, майно,яке перебуває у власності двох або більше осіб \\співвласників\\ належить їм на праві спільної власності \\спільне майно\\. Згідно ч.2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням частки кожного з ниху праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співласниками за їх згодою. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння й користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві сспільної часткової власності. Згідно ч.1ст. 367 ЦК України. майно,яке знаходиться у спільній частковій власності може бути поділено у натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 1\\2 частки нежитлових будівель виробничого призначення, які знаходяться у с.Бондарівка, Марківського району Луганської області , вул.Леніна № 94а від 8.12.2009р. \\а.с. 7-9\\ позивач продав, а відповідач купив 1\\2 частину складу готової продукції № 1 з цегли Б, площею 374, 6 м, фруктосховища з цегли А, площею 617, 85 м, прибудови А-1 площею 59,4 м, складу готової продукції № 2 з цегли, площею 72 м, складу склотари з з/б блоків та шлакоблоку В площею 1021 м, артезіанської скважини з пластикових труб, вбиральні з шлакоблоку у. Згідно технічного паспорту на нежитлові будівлі виробничого призначення \\а.с. 14-23\\ позивач та відповідач є співвласниками майна, розташованого у с.Бондарівка, Марківського р-ну, вул .Леніна, 94а із розміром частки власності 1\\2 кожному. Згідно державного акту на право приватної власності на землю \\а.с. 13\\ позивач є власником земельної ділянки площею 1.1000 га розташованої у с.Бондарівка, Марківського району, Луганської області, вул.Леніна 94а. Цільовим призначенням вказаної земельної ділянки є ведення особистого селянського господарства. Факт перебування вказаного майна у іх спільній частковій власності із рівними частками визнаний та не оспорюється сторонами. Обговорюючи варіанти поділу спірного майна суд погоджується із варіантом, запропонованим позивачем, оскільки ним виконані вимоги ст. 60 ЦПК України та доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог до відповідача, а саме те, що позначена в технічному паспорті літерою А-1 прибудова площею 59,2 м була ним відремонтована та переобладнана в офісне приміщення. Позначений в технічному паспорті літерою В склад площею 204,2 м був переобладнаний ним в сарай, де він утримує свійських тварин та птицю для підсобного господарства. Позначений в технічному паспорті літерою Г гараж площею 144 м використовується ним для зберігання техніки. Позначений в технічному паспорті літерою Б склад площею 749,2 м використовується його дружиною [PERSON] для здійснення підприємницької діяльності. Ці обставини підтверджується фотокартками зазаначених приміщень, \\а.с.24-27\\, свідоцтвом про шлюб \\а.с.6\\, свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] \\а.с.10\\ та свідоцтвом платника єдиного податку [PERSON] \\а.с.11\\. Крім того, позивачем надано письмовий висновок спеціаліста \\а.с.47-55\\, згідно якого ,- - нежитлове приміщення, позначене в технічному паспорті літерою А, нежитлове приміщення, позначене в технічному паспорті літерою А-1, нежитлова будівля, позначена в технічному паспорті літерою В. нежитлова будівля, позначена у технічному паспорті літерою Г, уборна, позначена у паспорті літерою У, скважина позначена у технічному паспорті літерою С відповідають площі та технічним характеристикам, які зазначені в технічному паспорті, виданим Марківськім БТІ 6.11.2009р; - при огляді зазначених приміщень та будівель встановлено,що поділ в натурі цих приміщень та будівель є технічно неможливим, оскільки для створення суміжних приміщень в одній будівлі необхідно збудувати протипожежну стіну, яка повинна відповідати вимогам ДБН В.1 1.7-202 п. 4\\13\\Пожежна безпека обєктів будівництва\\ та Правил Пожежної безпеки в Україні п. 4.2.4 п.2.9\\ яка в даному випадку потребує сертифікованих матеріалів, та вартість будівництва протипожежної стіни буде перевищувати вартість самої будівлі, що є неприпустимим з точки зору кошторисної вартості цих робіт. - запропонований поділ майна в позовній заяві [PERSON] з точки зору вартості обєктів є допустимим, оскільки вартість виділяємих об'єктів [PERSON] є меншою, ніж вартість обєкту, віділяємого [PERSON] У судовому засіданні спеціаліст [PERSON] у повному обсязі підтримав вищевказані висновки. В свою чергу, відповідачем не виконані вимоги ст. 60 ЦПК України та не доведені ті оставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень на позов. Ним не надано ніяких доказів на обгрунтування його варіанту поділу спірного майна, що з урахуванням положень ч.1 ст.11 ЦПК України свідчить про обгрунтованість позову. Вартими уваги обставинами, які також свідчать про обгрунтованість вимог позивача є те, що згідно запропонованого позивачем варіанту поділу спірного майна відповідачеві належатиме більша частина майна на 79.1 кв.м., а також намір відповідача у разі прийняття судом його варіанту поділу спірного майна у подальшому демонтувати частини спірних приміщень, що з огляду на триваючу господарську діяльність позивача та його дружини у цих приміщеннях є неприпустимим, та таким що значно ускладнить, або зовсім унеможливлить цю діяльність. Суд погоджується із доводами позивача про те, що виділення відповідачеві приміщення , позначеного на плані літерою А не порушуватиме та не обмежуватиме у подальшому володіння та користування ним відповідачем, оскільки воно \\приміщення\\ є окремим, не потребуючим значного переобладнання мається підїзний шлях до нього. Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та відповідно про необхідність їх задоволення у повному обсязі. Судові витрати суд розподілює у відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved