Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] з позовною заявою про звільнення з-під арешту заставленого майна квартири 26, за адресою: м.Харків, вул..Олімпійська, 9А. В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до умов договору безпроцентної позики № 4039 від 10 серпня 2013 року [PERSON] позичив у неї 400 000 грн. та забезпечив виконання умов договору позики шляхом укладення договору іпотеки. [PERSON] та [PERSON] 18.08.2011 року уклали іпотечний договір № 4201, за яким [PERSON] передав квартиру [ADDRESS] в іпотеку для забезпечення виконання грошових зобовязань перед [PERSON] На час судового засідання заборгованість не погашена та становить 400 000 гривень. На момент укладення іпотечного договору не існувало жодних інших зареєстрованих обтяжень відносно предмету іпотеки. У березні 2013 позивачу стало відомо, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.01.2012 року накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі і на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в м. Харків.Позивач зверталась до [PERSON] ВДВС ХМУЮ з вимогою скасувати арешту предмету іпотеки, на що [PERSON] ВДВС ХМУЮ відмовив та розяснив право Іпотекодавця звернутися до суду. Накладення арешту на майно [PERSON] було здійснено після виникнення у Позивачки права іпотеки. Таким чином, державний виконавець Фрунзенського ВДВС ХМУЮ не врахував факт виникнення у [PERSON] права іпотеки до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, чим порушено право позивача на заставу. Наявність арешту предмета іпотеки заважає позивачу реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи із діючого законодавства України та умов Договору іпотеки. В зв'язку з вищевикладеним Позивачка просила зняти арешт із заставного майна. Представник позивача [PERSON], який діє згідно довіреності, у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] ВДВС ХМУЮ Головний державний виконавець Цурков С.І. в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності та винести рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена заздалегідь і належним чином, про що свідчить розписка представника третьої особи [PERSON] Третьої особою [PERSON] неодноразово надавались до суду клопотання про відкладення розгляду справи (08.08.2013 року про відкладення у звязку з відрядженням, 30.08.2013 року - у звязку з хворобою, 30.10.2013 у звязку з хворобою представника), однак жодного разу не надали підтвердження поважності їх неявки у судові засідання, у звязку з чим суд приходить до висновку, що третя особа не скористалася правами, передбаченими ст. 26 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики. За яким у [PERSON] виникло зобовязання грошового характеру в розмірі 400 000 грн., в забезпечення виконання якого між сторонами було укладено договір іпотеки. Предметом Іпотеки виступила квартира № 26 (, загальною площею 47,0 м. кв., житловою площею 19,3 кв. м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 9-А. На момент укладення договору іпотеки не існувало жодних інших зареєстрованих обтяжень відносно предмету іпотеки. Відповідно до постанови від 16.01.2012 року старшим державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2088\\11 Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2011 року про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 873090,00 грн. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі і на квартиру № 26 , по вул. Олімпійська, 9-А в м. Харків. Накладення арешту на майно [PERSON] було здійснено після виникнення у [PERSON] права іпотеки. Арешт предмета іпотеки позбавлено права [PERSON] на задоволення вимог з вартості майна переважно перед іншими стягувачами, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Як встановлено в судовому засіданні вказана квартира є забезпеченням виконання зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] та знаходиться в іпотеці, про що свідчить договір іпотеки від 18.08.2011 № 4201, у іпотекодержателя. Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 36 Закону України „Про іпотеку виникають майнові права на передачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону чи то право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ст. 572 ЦК України зазначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 588 ЦК України, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та застав, які зареєстровані пізніше. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки позивач має безумовне та безспірне право переважно перед іншими кредиторами [PERSON] задовольнити вимоги забезпечені іпотекою, в спосіб визначений на власний розсуд.

Outcome: approved