Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про стягнення завданих збитків в порядку регресу. В обґрунтування позовної заяви вказував, що 23.11.2011 року між ним та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів № АВ/0774554, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. 18.01.2012 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 21099, державний реєстраційний №СА3640ВЕ, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ГАЗ 2705, державний реєстраційний №СА0423АР, під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]І.). Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси № 3-407/12 від 14.03.2012 року причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення [PERSON] п.п. 2,3б, 11.2, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. 26.03.2012 року до ПАТ УСК Гарант-Авто із заявою звернувся представник потерпілої сторони щодо виплати страхового відшкодування в звязку з подією, яка є страховим випадком відповідно до умов полісу № АВ/0774554 від 23.11.2011 року. ПАТ УСК Гарант-Авто виконуючи свої договірні зобовязання перед страхувальником на підставі страхового акта №136848 від 21.09.2012 року та розрахунку суми страхового відшкодування, виходячи з розрахунків відновлювального ремонту №1037019/5 від 27.04.2012 року зробленого спеціалістами ТОВ Євроасистанс, здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 1938,81 грн. Дану суму позивач вважає, що відповідач повинен повернути позивачу оскільки [PERSON] відповідно до закону повинен був невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику повідомлення про ДТП. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач позов не визнав, пояснив суду, що дійсно був учасником дорожньо-транспортної пригоди 22.01.2012 року, проте, після огляду працівниками ДАІ місця пригоди його було визнано потерпілим, а протокол було складено на водія іншого автомобіля, проте, з незрозумілих для нього причин на нього також був складений протокол про адміністративне правопорушення, проте це було зроблено лише 02 лютого 2012 року. У суді при розгляді даного протоколу він визнав себе винним. Оскільки вважав, що це буде для нього економічно вигідно. Оскільки після ДТП його вважали потерпілим, тому він не повідомляв страхову компанію, і вважав що страхове відшкодування в даному випадку проводитися не буде, так як він не був винним в ДТП. Просив суд відмовити у позові. Дослідивши матеріали справи вислухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 23.11.2011 року укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією полісу №АВ/0774554. З копії постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.03.2012 року № 3-407/12 вбачається, що 18.01.2012 року о 8-25 год. в м. Черкаси на території бази ОПС по вул. Смілянській, 149 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] та [PERSON], [PERSON] визнано винним в скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено штраф у сумі 340 грн. Дана постанова винесене за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії СА1 №160156 від 02.02.2012 року. Тобто, на [PERSON] було складено протокол про вчинення ним ДТП лише через пятнадцять днів після того як відбулася дорожньо-транспортна пригода. Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року № 1961 (далі Закон України №1961) передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Крім того, у разі порушення даної норми особою, яка зобовязана повідомити про ДТП страховика, страховик має право заявити регрес до страхувальника (підпунк 38.1.1 г) пункту 38.1 ст.38 Закону № 1961). Відповідно до ст.6 Закону №1961 страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. На думку суду, оскільки після дорожньо-транспортної пригоди працівники ДАІ не складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно відповідача, у останнього не було підстав вважати, що його діями була завдана шкода іншій особі і настали обставини, які можуть бути підставою для здійснення страхового відшкодування позивачем, тому він обґрунтовано не здійснив повідомлення позивача відповідно до Закону №1961. Крім того, позивач посилається, як на підтвердження здійснення страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у сумі 1938 грн. 81 коп., на копію платіжного доручення від 18.10.2012 року № 9609. Проте, в даному платіжному дорученні платник коштів зазначений ТОВ ЄвроАсистанс, а не позивач. На підставі вищевикладеного суд вважає, що законних підстав для стягнення коштів з відповідача немає. На підставі пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року № 1961, ч.1 ст.88, ст.ст. 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed