Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Борисенко В.В.06.06.2013 року звернувся до суду з позовом, в інтересах [PERSON], в якому просив визнати за позивачем право власності на 1/3 частину житлового будинку №12 по вул. Будівельників в м. Городня Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька позивача - [PERSON], який помер 05 жовтня 2006 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. З приводу заявленого позову пояснив, що 05.10.2006 року помер батько позивача. Позивач є спадкоємцем за законом, у строк та в порядку, встановленому законом він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була заведена спадкова справа. До складу спадщини входить в тому числі 1/3 частина житловго будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Будівельників,№12 в м. Городня Чернігівської області. Зазначена частина спадкового будинку належала батькові позивача на підставі свідоцтва про право власності від 01 вересня 1998 року, виданого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі № 494. 03.03.2007 року позивач подав заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Окрім позивача спадкоємцем першої черги за законом є дід позивача дудко [PERSON], який у встановлений законом строк подав заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про відмову від спадщини на користь позивача. В травні 2013 року позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріусом було виявлено у свідоцтві про право власності помилку у загальному розмірі житлової площі, що становить 1/3 частину будинку, яка належить батькові позивача [PERSON]. У свідоцтві про право власності зазначено, що батькові позивача [PERSON] належить кімната „I-4 , площею 10,6 кв.м, кімната „I-5, площею 24,7 кв.м., всього жилою площею 24,7 кв.м., замість загальною житловою площею 35,3 кв.м.(10,6+24,7=35,3). Внести застережне виправлення у свідоцтво про право власності загальної житлової площі з „24,7 кв.м на „35,5 не можливо, оскільки нотаріус, який видавав свідоцтво, в даний час на цій посаді не працює. Окрім цього, застережне виправлення здійснюється не тільки у оригіналі свідоцтва, а і у його примірнику, який залишається у нотаріуса у спадковій справі. В даний час спадкова справа [PERSON] знаходиться на зберіганні у Державному нотаріальному архіві Чернігівської області, що також є перепоною для внесення у цей примірник свідоцтва відповідних виправлень. Ці обставини є перешкодою для оформлення спадкових прав позивача на 1/3 частину спадкового будинку. Нотаріус не видав позивачеві свідоцтво про право на спадщину на вказаний частину будинку, усно розяснивши право звернутись до суду за вирішенням питання про визнання права власності в порядку спадкування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання не зявився, міський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки представника суд не повідомлено. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Судом після заслуховування пояснень представника позивача по справі зясовано всі обставини, на які позивач посилається, та досліджено докази, якими вимоги обґрунтовуються. Зясувавши на підставі наданих доказів обставини справи, перевіривши докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер 05.10.2006 року у м. Городня Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ЕЛ № 047754/а.с.6/ Дослідженням свідоцтва про право власності ААО № 460660 посвідченого приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], встановлено, що жилий будинок № 12 по вул. Будівельників в м. Городня Чернігівської області з надвірними та побутовими спорудами придбано за час шлюбу між [PERSON], якому належить 1/3 частина вказаного будинку, та [PERSON], якій належить 2/3 частини цього будинку. Вказане свідоцтво містить реєстраційний напис про те, що право власності зареєстровано 04.09.1998 року в Чернігівському міжміському БТІ в реєстраційній книзі №36 за реєстровим №3119 /а.с.8зв./ 1/3 частина зазначеного домоволодіння за даними Городнянського БТІ зареєстрована за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 01.09.1998 року № 494, посвідченого Городнянською державною нотаріальною конторою /а.с.9/ Державна реєстрація права власності на вказаний будинок підтверджена і матеріалами дослідженої в судовому засіданні інвентаризаційної справи №3205 /р№1423218/ Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що до припинення цивільної дієздатності [PERSON] фактично являвся власником 1/3 частини будинку №12 по вул. Будівельників у м. Городня, оскільки на правових підставах отримав цю частину будинку у власність. У відповідності до приписів ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З копії домової книги встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті батька проживав разом з ним в будинку № 12 по вул. Будівельників у місті Городня/а.с.12-13/ Отже позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, який прийняв його спадщину. Як встановлено у судовому засіданні позивач в 03.03.2007 р. звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини до майна після смерті батька [PERSON], у звязку з чим було заведено спадкову справу. /а.с.25-28/ Як зазначає в позові позивач, в травні 2013 року він звертався до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану вище частину будинку, але отримав усну відмову нотаріуса та усне розяснення нотаріуса, що перешкодою в отримані позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом є помилка у загальному розмірі житлової площі, допущена у свідоцтві про право власності, виданому батькові позивача. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності нотаріусів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні позивач не навів доказів того, що зареєстроване у встановленому законом порядку право власності його батька на спадкову частину будинку оспорюється або не визнається будь-якими особами, в тому числі нотаріальним органом. Під час судового розгляду позивач не надав доказів подачі заяви нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку, встановленому ст. 68 Закону України „Про нотаріат, та не надав доказів відмови нотаріуса у видачі такого свідоцтва на спадкову частину будинку. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена позивачем належними доказами, а саме письмовою відмовою нотapiyca y видачі свідоцтва право на спадщину. Це є підставою для відмови у позові у звязку з недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed