Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-31 00:00:00

25.07.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок розташований по вул. Гоголя, 44 в м. Пирятин, Полтавської області в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є спадкоємцем першої черги після померлого 13.07.2012 року її чоловіка [PERSON], однак вона позбавлена можливості оформити право на вказане спадкове майно, оскільки померлий чоловік отримавши вказаний будинок у спадок від своєї матері не зареєстрував у встановленому законом порядку видане йому свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист міського голови про слухання справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №219512 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 4). Судом встановлено, що позивачка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Зі змісту листа Пирятинської державної нотаріальної контори №1379/02-17 від 19.07.2013 року вбачається, що нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо житлового будинку №44 по вул. Гоголя в м. Пирятин, Полтавської області, оскільки в КП «Лубенське МБТІ» право власності на вказаний житловий будинок за померлим не зареєстроване (а.с. 7). Відповідно до інформаційної довідки КП «Лубенське МБТІ» №55 від 20.06.2013 року, власником будинку №44 по вул. Гоголя в м. Пирятин, Полтавської області є [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 24.01.1989 року спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син [PERSON]. Вказане свідоцтво видане щодо права на житловий будинок №44 по вул. Гоголя в м. Пирятин, Полтавської області (а.с. 6). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивачка, як дружина померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги. За даними, які містяться у спадковій справі на майно померлого [PERSON], дочка померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після свого померлого батька на користь своєї матері позивачки по справі. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлий [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку у звязку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд вважає, що це майно належало йому на праві приватної власності, а тому позивач як спадкоємець за законом має право на його спадкування. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивач є єдиним спадкоємцем, однак належним чином оформлений правовстановлюючий документ на житловий будинок у спадкоємця відсутній, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved