Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 18.09.2013 року мотивуючи тим, що 17.12.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було відкрито провадження по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядженням майном, якими ставилась вимога про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженням належною їм на праві власності квартирою [ADDRESS], для чого зобов'язати [PERSON] перекрити самовільно обладнаний вихід з квартири № 21, яка належить їй на праві власності, до коридору «ХХІ» у цьому будинку і відновити технічний стан даного коридору до того стану який існував до порушення ( до самовільного існування виходу/входу), так, як частина даного коридору відноситься до власності відповідачів [PERSON], що підтверджується договором купівлі - продажу від 03.09.2012 року. З матеріалів даної справи їй стало відомо, що Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації, правонаступником якого є КПКОР «Південне бюро технічної інвентаризації», своїми неправомірними діями під час першої технічної інвентаризації включило незаконно та безпідставно до технічної документації квартири [ADDRESS] коридору загального користування площею 11,2 кв.м., власником якої була [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 07.08.2002 року та видало витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно де був неправомірно збільшений розмір загальної площі квартири до 69,6 кв.м. 11.09.2002 року начальник МБТІ Шомко С.А. звернувся з листом № 1221 до забудовника ТОВ «Екобуд» в якому просив роз'яснити письмово чи включати площу коридорів, які відокремлюють дві квартири в загальному площу квартир, чи відносити їх площу до загальної площі сходових клітинок. 12.09.2002 року Промислово - будівельний концерн «ЕКО»Будівельне підприємство ТОВ «Екобуд» листом № 14/22 дало відповідь в якій чітко повідомило, що площі коридорів, які відокремлюють по дві квартири в будинку [ADDRESS] відносяться до загальної площі сходових клітинок. Враховуючи вимоги ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 року, коридор загального користування ХХІ площею 11.2 кв.м. не може знаходитись у власності фізичної особи - власника квартири № 22 і не може бути приєднаний до загальної площі квартири. Позвиач вважає, що під час проведення первинної інвентаризації МБТІ було допущено порушення порядку інвентаризації визначеного інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» від 24.05.2001 року № 127, а саме: не вивчено документів що стосуються інвентаризації, не перевірено включення до площі квартири допоміжних приміщень та при виявленні змін щодо складу, технічного стану не внесено до інвентаризаційних документів відповідних виправлень та доповнень. Своїми незаконними та неправомірними діями МБТІ порушили її права, як співвласника будинку на користування місцями загального користування, адже жодним правовим документом не передбачено, що під час виготовлення технічної документації, а саме технічного паспорту необхідно включати до площі квартири, площу коридору загального користування ХХІ площею 11,2 кв.м, чим порушили чинне законодавство. В друге КПКОР «Південне бюро технічної інвентаризації», допустило грубе порушення під час виготовлення технічної документації для громадянки [PERSON], яка набула право власності згідно договору дарування від 09.11.2007 року. В подальшому це потягнуло припущення порушення під час виготовлення технічної документації і для [PERSON] 03.09.2012 року. Позивач просить в порядку ст.ст.317,355,369 ЦК України, захистити її права власника, оскільки вона не надавала дозволу на включення місць загального користування до технічної документації квартири [ADDRESS], а потім, щодо відчуження, дозволу жоден із співвласників для відповідачів не надавав. Вона вважає частково недійсним свідоцтво про право власності від 07.08.2002 року в частині визнання права власності на ? частину площі коридору загального користування ХХІ загальною площею 11,2 кв.м., оскільки даний правочин суперечить ЦК України та іншим законам України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а [PERSON] незаконно здійснила відчуження ? площі коридору , що був приєднаний до кв.22, який знаходиться в загальному користуванні так як не була одноособовим власником спільного майна. Позивач просить визнати частково недійсним договорі дарування квартири для громадянки [PERSON] від 09.11.2007 року в частині відчуження ? частини площі коридору загального користування ХХІ площею 5,6 кв. м.; визнати частково недійсним договір купівлі - продажу для громадянки [PERSON] від 03.09.2012 року в частині відчуження ? частину площі коридору загального користування ХХІ площею 5,6 кв. м.; витребувати з незаконного володіння [PERSON] площею 5,6 кв.м., що становить ? частину площі коридору загального користування ХХІ площею 11,2 кв. м., визнати дії Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» неправомірними та зобов'язати Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» провести перерахунок площі квартири № 22 та внести зміни до технічної документації по квартирі [ADDRESS], та виключити з технічного паспорту ? ( 5,6 кв.м.) площі коридору загального користування ХХІ площею 5,6 кв. м., покласти судові витрати на відповідачів. Представник позивача за довіреністю [PERSON] на попередньому судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив : визнати частково недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 09.11.2007 року в частині відчуження ? частини коридору загального користування ХХІ площею 5,6 кв. м.; визнати частково недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 03.09.2012 року в частині відчуження ? частину площі коридору загального користування ХХІ площею 5,6 кв. м.; витребувати з незаконного володіння [PERSON] частину коридору площею 5,6 кв.м., що становить ? частину площі коридору загального користування ХХІ площею 11,2 кв. м., визнати дії Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» неправомірними та зобов'язати Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» провести перерахунок площі квартири [ADDRESS] та внести зміни до технічної документації по квартирі [ADDRESS], виключити з технічного паспорту ? частину коридору загального користування ХХІ в розмірі 5,6 кв.м. та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що в 2003 році придбала квартиру [ADDRESS] за договором купівлі - продажу, за усним дозволом начальника ТОВ «Екорбуд» перенесла вхідні двері в бік на 30-40 см., та за згодою сусідів зробили тамбур, проте що коридор знаходиться у власності Грабоської вона не знала. Проблем з користуванням даним коридором не виникало до того часу поки квартиру не купили [PERSON] в кінці 2012 року. На момент першої інвентаризації вона ще не була власником квартири, коридором користувалась на загальних підставах разом з усіма сусідами. На момент придбання квартири вхід до неї був біля зазначеного коридору, в якому вона могла поставити свої речі і сусіди не заперечували, ніхто не повідомляв що коридор належить сусідам. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що МБТІ при проведені технічної інвентаризації було порушено вимоги законодавства, коридор «ХХІ» є коридором загального користування і знаходиться у спільній власності мешканців будинку, вони не мали права включати його до площі квартири № 22 в 2002 році, коли виготовлялось свідоцтво про право власності на квартиру [PERSON]. Площа коридору розміром 5,6 кв.м. в технічній документації на квартиру не зазначено як окремий коридор. В 2003 році позивач перемістила вхід до своєї квартири і на той час не передбачалось отримання письмових дозволів на проведення даних робіт, оскільки стіна не капітальна, вона з того часу користувалась даним коридором і ніхто не заперечував. В натурі коридор площею 5,6 кв.м. відповідачам не виділявся, де проходить дана межа невідомо. Власником будинку, як і балансоутримувачем, є його забудовник ТОВ «Екодуд», вони погодили проектну документацію щодо перенесення прорізу дверей квартири позивача в червні 2013 року. В 2002 році на момент інвентаризації ОСББ ще не існувало, оскільки власником будинку є ТОВ «Екодуд» позивач захищає своє право на користування коридором загального користування. Представник відповідача [PERSON], за довіреністю у справі, [PERSON] позов не визнав та пояснив, що при розгляді справи про усунення перешкод у користуванні власністю була присутня попередня власниця квартир « 22 [PERSON], яка зазначила, що ніколи не давала дозволу на перенесення позивачем дверей своєї квартири. Відповідач не може заважати позивачу користуватись коридором оскільки її двері виходять в іншу сторону, а коли двері її квартири знаходились біля коридору який перебуває у власності кв.22, позивач спричиняє порушення прав відповідача, дозволу на перебудову у позивача немає. Представник відповідача [PERSON], за довіреністю у справі, [PERSON]. Позов не визнала, надала до суду письмові заперечення проти позову та зазначила, що позивач зверталась щодо отримання дозволу на проведення переобладнання вхідного проходу, їй було надано дозвіл, однак 10.12.2013 року дане рішення було скасовано. Позивач заявляє вимоги щодо витребування майна з незаконного володіння однак вона даним коридором ніколи не володіла, оскільки як зазначила представник позивача даний коридор належить на праві власності ТОВ «Екобуд», а як слідує з технічної документації в 2002 році при видачі свідоцтва про право власності на ім'я [PERSON], площа зазначеного коридору вже була включена до квартири № 22. На момент придбання квартир позивачем в неї не існувало права власника чи співвласника даним коридором, оскільки він вже перебував у власності кв № 22. В 2003 році купуючи квартиру позивач повинна була знати що коридор знаходить у власності інших осіб. З 2002 року площа квартири № 22 не змінювалась , тому є незрозумілими вимоги недійсності договорів. А вимоги в порядку ст.ст. 387,388 ЦК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Представник відповідача Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» за довіреністю у справі Деркач Федір Федорович в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення та пояснив, що згідно матеріалів інвентаризаційної, справи перша інвентаризація була 1999 році після реконструкції гуртожитку, забудовником не було надано проектної документації, зазначений коридор відокремлював дві квартири від загального коридору дверним виступом, на момент інвентаризації діяла інструкція № 380 від 15.07.1985 року. При введені будинку в експлуатацію. Акт вводу від 17.06.2002 року, дані коридори відносились до відповідних квартир, що було затверджено виконавчим комітетом. [PERSON] виготовлявся технічний паспорт і ? часина коридору була включена до її квартири та проведено державну реєстрацію, з того часу площа не змінювалась. Лист на який посилається позивач було надано вже після видачі свідоцтва про право власності на квартиру № 22. Римськими цифрами позначаються не тільки місця загального користування, а й приміщення які не отоплюються у будинку. ТОВ «Екобуд» не є власником будинку, він проектну документацію не надавав. Коридор було віднесено до двох квартир з врахуванням по етажного плану. Представник третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», згідно довіреності у справі, [PERSON], позов підтримав та пояснив, що МБТІ допустили помилку при внесенні до квартири № 22 частини коридору загального користування, позивачу було дозволено перенесення дверей до одного коридору загального користування, їй було роз'яснено що потрібна письмова згода сусідів, але вона не прислухалась. Власником будинку за договором купівлі - продажу є ТОВ «Екобуб». Який проводив реконструкцію гуртожитку. Заявку на технічну інвентаризацію подавав ТОВ «Екобуд», в проектній документації нумерації квартир немає, МБТІ самі проводили дані визначення. [PERSON] в 2002 році ставила на облік квартиру № 22 сплачувала за неї комунальні платежі за площу вказану в технічному паспорті, так само і наступні власники квартири робили. Квартиру № 22 передавали [PERSON] як інвестору, вона сплатила кошти за надану квартиру. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату , час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, покази свідка [PERSON], матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] технічного паспорту та реєстраційної справ на квартиру [ADDRESS], дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до архівних матеріалів на житловий будинок [ADDRESS] технічна інвентаризація проводилася в листопаді 1999 року, в зв'язку з реконструкцією гуртожитку в житловий будинок, за результатами технічної інвентаризації коридор "XXI" загальною площею 11,2 м2 є окремим ізольованим вхідними дверима від загального коридору "XIX" загальною площею 21,1 м2, і є коридором, яким користуються квартири № 22 та № 23, який було включено до даних квартир по ? частині відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації житлового фонду» (в житлову квартиру, крім житлових кімнат входять: коридори, холи, кухні, уборні, ванни, кладові, внутрішні тамбури, передні), затвердженої наказом ЦСУ СРСР від 15.07.1985 р. за № 380, яка діяла під час проведення технічної інвентаризації. Відповідно до акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, затвердженого рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 207 від 25.06.2002 року( а.с.18, 20), було прийнято в експлуатацію п'ятиповерховий житловий будинок на 40 квартир по [ADDRESS]. Відповідно до списку громадян та організацій, що приймали пайову участь у споруджені будинку, що є додатком № 1 до ст.19 акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту ( а.с.21), [PERSON] (кв.№ 22) приймала пайову участь у спорудженні будинку. Згідно інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS] ( а.с.114), [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на дану квартиру, на підставі рішення Білоцерківської міської ради № 207 від 25.06.2002 року, та зареєструвала дане право в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації 08.08.2002 року за реєстровим номером 13413 в реєстровій книзі № 122. Згідно записів у даній книзі, балансова вартість даної квартири становила 55603 грн. за 69,6 кв.м., а з технічної характеристики житлових та підсобних приміщень квартири та оцінювального акту квартири вбачається, що загальна проща даного об'єкту становить 69,60 кв.м., до якої входить ? частина коридору ( 5,6 кв.м). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.09.2007 року ( а.с.122), до опису об'єкта , квартири [ADDRESS], загальною площею 69,6 кв.м., входить коридор площею 5,6 кв.м. Відповідно до договору дарування квартири від 09.11.2007 року ( а.с.129), [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS], квартира має характеристики: загальна площа - 69,6 кв.м., в тому числі два коридори. Право власності було зареєстровано в Білоцерківському МБТІ 28.08.2012 року за № 13413 в книзі № 122 ( а.с.130). 03.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], загальна площа квартири 69,6 кв.м., в тому числі коридору 5,6 кв.м., та 09.10.2012 року право власності було зареєстровано в Білоцерківському МБТІ. Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 13.03.2003 року ( а.с.30), укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивач набула права власності на квартиру [ADDRESS] та зареєструвала його в Білоцерківському МБТІ 21.03.2003 року, номер запису 13413 в книзі 122. Рішенням Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 14.02.2013 року ( а.с.28 - 29), задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», Комунальне підприємство Київської обласної ради Білоцерківське МБТІ, яким усунуто перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною [PERSON] на праві власності квартирою [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] перекрити самовільно обладнаний нею вихід з квартири № 21 до коридору «XXI», згідно технічного паспорту квартири зазначеного будинку та відновити технічний стан коридору «XXI» до того стану, який існував до самовільного обладнання виходу. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.04.2013 року зазначене рішення залишено без змін, та набрало законної сили 15.04.2013 року. Зазначеним рішенням встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється відповідач [PERSON], яка після отримання квартири у власність здійснила самовільно перебудову шляхом переобладнання вхідних дверей до своєї квартири з коридору «ХХІ». Дану обставину також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка на час здійснення переобладнання вхідних дверей була власником квартири № 22 і згоди та дозволу на здійснення такого переобладнання не надавала. Свідок також підтвердила, що вказане переобладнання вхідних дверей створило перешкоди власникам квартир 22-23 у користуванні коридором, оскільки вона обладнала в коридорі складове приміщення для власних речей. Щодо права власності на квартиру № 22 свідок зазначила, що в 2007 році вона подарувала квартиру донці [PERSON], було складено технічний паспорт на загальну площу квартири - 69,6 кв.м., та укладено угоду з ЖЕК ТОВ «Екобуд» на оплату комунальних послуг з розрахунку даної площі квартири. Після закінчення будівництва ? частина коридору була їй надана і входила по плану до її квартири. Даний коридор відноситься до кв. № 22 та № 23, по ? частині. ТОВ «Екобуд» сам включив частину коридору до технічного паспорту квартири, за дану площу вона сплачувала кошти як пайову участь при будівництві будинку. Позивач звертаючись з даним позовом до суду в порядку ст. ст. 317,355,369 ЦК України, які регулюють право власності та право співвласників майна, однак як слідує з вище зазначених обставин коридор «ХХІ» площею 5,6 кв.м. на час придбання нею квартири не перебував у спільній власності, а був віднесений до квартири [ADDRESS], акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту був затверджений рішенням № 207 від 25.06.2002 року, технічний паспорт попередньому власнику квартири № 22 гр. [PERSON] був виданий 18.07.2002 року, тобто до набуття права власності на квартиру у вказаному житловому будинку позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. З Цивільного процесуального Кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням положень статей 55, 124 Конституції України та відповідно до статті З ЦК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, проте лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а юрисдикція судів поширюється на всі відносини, що мають правовий характер. Тобто на момент проведення першої технічної інвентаризації у позивача були відсутні права та охоронювані законом інтереси, які могли бути порушені станом на 2002 рік, які б підлягали захисту в судовому порядку. Враховуючи, що у позивача права власності на квартиру на момент проведення першої інвентаризації не існувало, тому не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання дій КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» неправомірними та зобов'язання вчинити дії. В позовній заяві позивач посилається на незаконне володіння відповідачами [PERSON] та [PERSON] частиною коридору, проте незаконність володіння, про яку вона стверджує не підтверджена належними та допустимими доказами. Відповідач на підставі договору купівлі-продажу квартири та договору дарування набули у власність двокімнатну квартиру під номером [ADDRESS] площа квартири відповідно умов договору становила 69,6 кв. м., тобто з моменту першої інвентаризації була не змінною та становила 69,6 кв. м. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права вважається, що поведінка такої особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. Позивачем в судовому засіданні не доведено недобросовісність поведінки відповідачів при укладенні договорів та про існування будь-яких обставин, які б перешкоджали укладенню договорів дарування та продажу. Хибним є посилання позивача на порушення норм Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу № 76 від 17.05.2005 року, п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», рішення Конституційного Суду України у справі [PERSON] про офіційне тлумачення положень п. 2 г. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки вказані нормативні акти на момент укладення договорів купівлі-продажу та дарування, а також проведення первинної інвентаризації не діяли, оскільки були прийняті пізніше (Стаття 8 Конституції України вказує , що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи), а сфера застосування інших нормативно-правових актів та законів не розповсюджується на вказані спірні правовідносини оскільки регулюють порядок приватизації державного майна, в вданому випадку предметом купівлі - продажу та дарування було нерухоме майно приватної власності, побудоване на засадах пайової участі. Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначаються права та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку, а в судовому засіданні сторона позивача зазначили що такого об'єднання не існувало та не існує, а власником будинку, в тому числі допоміжних приміщень є ТОВ «Екобуд». Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги також посилається на лист TOB «Екобуд» від 12.09.2002 року № 14/22, за підписом гр. [PERSON], адресований начальнику Білоцерківського МБТІ Шомко А. С. та в якому повідомляється про те, що площі коридорів, які відокремлюють по дві квартири в будинку [ADDRESS] відносяться до загальної площі сходових клітин будинку. Даний лист є не належним доказом та відповідним документом для внесення змін до технічної документації квартир, крім того, він був надісланий вже після введення будинку в експлуатацію 17 червня 2002 року, виготовлення технічного паспорту на квартиру № 22 від 18.02.2002 року, видачі свідоцтва про право власності від 07.08.2002 року на квартиру [ADDRESS] та проведення державної реєстрації права власності на квартиру № 22 за [PERSON] 08 серпня 2002 року, та містить інформацію загального характеру, а не відносно спірної квартири. Враховуючи вищезазначене та те, що закони не мають зворотної дії в часі, в КП КОР «Білоцерківське МБТІ» відсутні будь-які законні підстави для внесення змін в технічний паспорт від 18.02.2002 р. на квартиру [ADDRESS], а саме вилучення із загальної площі квартири 1/2 частину коридору «ХХІ» площі 5,6 кв.м. та включення 1/2 частини коридору "XXI" площею 5,6 кв.м. до загальної площі квартири № 22 при проведенні поточних інвентаризаційно-оцінювальних робіт, які проводилися для встановлення змін за певний період часу після первинної інвентаризації у вересні 2007 року та в липні 2012 року, які були проведені відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Мінрегіонбуду № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за № 582/5773 (із змінами та доповненнями, які діяли на час проведення поточної інвентаризації). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач в судовому порядку не надала належних та відповідних доказів в підтвердження позовних вимог, тому даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», про визнання частково недійсними договору дарування та купівлі - продажу квартири, визнання дій неправомірними та внесення змін до технічної документації в повному обсязі. В порядку ст.88 ЦПК України за рахунок відповідачів компенсуються витрати позивача в разі задоволення його вимог, однак в даному випадку в позові відмовлено, тому і судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed