Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

До суду з позовними вимогами звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення виплати аліментів, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 11 березня 2011 року № 2-1989/2011з відповідача на користь позивачки стягнено аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач аліменти не платить. З січня місяця 2011 року по 31 липня 2012 року утворилася заборгованість у розмірі 12960 грн., і саме із зазначеної суми заборгованості зі сплати аліментів виходить позивачка при здійсненні розрахунків щодо заявлених позовних вимог. Позивачка вважає, що відповідач зобов’язаний сплатити неустойку (пеню) на користь позивачки у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 38801 грн. 73 коп. за період з 28 листопада 2012 року із заборгованості, що виникла з січня місяця 2011 року по липень місяць 2012 року. Представник позивачки [PERSON] та позивачка [PERSON] у судове засідання не з’явилися, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з викладених у позові підстав, справу розглянути без їх участі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання на виклики суду не з’являється. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача [PERSON], з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 11 березня 2011 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Згідно довідки Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції загальна сума заборгованості зі сплати аліментів складає: З 27.01.2011 по 31.01.2011 – 4 дні – 78 грн.; З 01.02.2011 по 29.02.2011 – (вказано 1 місяць), що відповідає 28 дням у лютому 2011 року – 603 грн.; З 01.03.2011 по 31.03.2011 – 31 день – 655 грн.; З 01.04.2011 по 30.04.2011 – 30 днів – 653 грн.; З 01.05.2011 по 31.05.2011 – 31 день – 676 грн.; З 01.06.2011 по 30.06.2011 – 30 днів – 696 грн.; З 01.07.2011 по 31.07.2011 – 31 день – 702 грн.; З 01.08.2011 по 31.08.2011 – 31 день – 697 грн.; З 01.09.2011 по 30.09.2011 – 30 днів – 702 грн.; З 01.10.2011 по 31.10.2011 – 31 день – 699 грн.; З 01.11.2011 по 30.11.2011 – 30 днів – 708 грн.; З 01.12.2011 по 31.12.2011 – 31 день – 836 грн.; З 01.01.2012 по 31.01.2012 – 31 день – 710 грн.; З 01.02.2012 по 29.02.2012 – 29 днів - 706 грн.; З 01.03.2012 по 31.03.2012 – 31 день – 742 грн.; З 01.04.2012 по 30.04.2012 – 30 днів - 742 грн.; З 01.05.2012 по 31.05.2012 – 31 день - 768 грн.; З 01.06.2012 по 30.06.2012 – 30 днів – 780 грн.; З 01.07.2012 по 31.07.2012 – 31 день – 807 грн. (а.с.29) Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7), від якого мають спільну доньку [PERSON] (а.с.6), яка на даний час проживає разом з матір’ю, позивачкою по справі (а.с.8). Згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області від 27 листопада 2012 року № 1232/823/12 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 37003 гривні 74 копійки пені за прострочення сплати аліментів, стягнених за рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 11 березня 2011 року № 2-1989/2011, а також понесені позивачкою судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 370 гривень 04 копійки (а.с.16-19). Вказане рішення суду було оскаржено до апеляційної інстанції, однак ухвалою апеляційного суду Луганської області від 13 серпня 2013 року дане рішення залишено без змін, на даний час воно набрало законної сили (а.с.13-15). За правилами ст. ст. 195, 196 СК України заборгованість за аліментами, присуджених у частині від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов’язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв’язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Вищезазначених обставин, які б виключали покладення на відповідача відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки (пені), судом у процесі розгляду вказаної цивільної справи встановлено не було. Відповідачу достовірно було відомо про наявність відповідного рішення суду про стягнення з нього аліментів, яке набрало законної сили та підлягало до виконання, при цьому останній ухилявся від виконання свого зобов’язання по перерахунку грошових коштів зі сплати аліментів та виниклої заборгованості, тому відповідач підлягає стягненню пені за заборгованість зі сплати аліментів. Законодавцем встановлено, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Таким чином, визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів необхідно враховувати загальну кількість днів з початку прострочення до дня ухвалення рішення. Однак, враховуючи матеріальний стан відповідача по справі та бажану до стягнення суму позивачки та її представника, суд вважає доцільним зменшити розмір неустойки, задовольнивши позовні вимоги у частині стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 38801 грн. 73 коп. за період з 28 листопада 2012 року із заборгованості, що виникла з січня місяця 2011 року по липень місяць 2012 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України відповідач також підлягає до стягнення на користь позивачки сплаченого останньою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного, ст. ст. 195, 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved