Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису і арешту майна звернувся до відповідачів, мотивуючи тим що, 21 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області Міцом Р.Ю. було описане, згідно зведеного виконавчого провадження № 38210854 зазначене в акті опису майно - за № 5 Крісло м'яке комп'ютерне вартістю 300 гривень, що знаходиться в [ADDRESS]. Крісло придбано позивачем 17 серпня 2013 року в торговому комплексі «Вена» м. Чернігова за 999 гривень та належить позивачу на праві власності, що підтверджується товарним чеком № 01182478 від 17 серпня 2013 року та накладною на відпуск. У судове засідання позивач [PERSON], не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], повністю визнали позовні вимоги, про що вказали в письмових заявах. Просять розглянути справу без їхньої участі. Представник співвідповідача - відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області Міц Р.Ю., в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає, при цьому навів слідуючі підстави, наявність товарного чеку в позивача не вказує на право власності на спірне майно, а саме крісло м'яке комп'ютерне вартістю 300 гривень. Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають так як припускає, що позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], придбали два однакові крісла у тому ж самому магазині. Крісло [PERSON], знаходиться напевно у нього вдома, а крісло [PERSON], в помешканні останнього. Суд,вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю, враховуючи слідуючі підстави. Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог вказується те, що ним придбане майно - крісло м'яке комп'ютерне за 999 гривень, що підтверджується товарним чеком та накладною на відпуск, на яке державним виконавцем накладений арешт та внесений до акту опису за адресою по [ADDRESS] Як вказав позивач, крісло знаходилось за вказаною адресою у [PERSON] на тимчасовому зберіганні з дня придбання, тобто з17 серпня 2013 року до 21 листопада 2013 року, коли був накладений арешт державним виконавцем. Представник співвідповідача - відділу ДВС Семенівського РУЮ Міц Р.Ю., припустив, що можливо позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], придбали два однакові крісла, одне з них знаходиться у [PERSON], а інше у [PERSON]. Суд дійшов висновку про те, що така думка є хибною, не грунтується на доказах. Відповідно до змісту статті 60 ЦПК України "1.Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 2.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях." У даному випадку пояснення співвідповідача Міц Р.Ю., грунтується на припущеннях і не може враховуватись судом як доказ.

Outcome: approved