Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її тітки [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS] в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області, право власності на яку у неї виникло на підставі свідоцтва про право власності на житло. За життя [PERSON] заповіту не залишила. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовив через ненадання документів, які б підтверджували факт належності її до четвертої черги спадкоємців за законом. Оскільки спадкодавець набув право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, вона спадщину прийняла, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вважає своє право порушеним. Просила суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області з 2003 року до часу відкриття спадщини - дня смерті [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позов. У судове засідання представник Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Померла [PERSON] була тіткою [PERSON], [INFO]. З матеріалів спадкової справи №4/2013 приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу встановлено, що 19 серпня 2013 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було відмовлено з підстав ненадання документів, які б підтверджували факт належності її до четвертої черги спадкоємців за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 серпня 2013 року за №247/02-14. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. При розгляді справи встановлено, що на час відкриття спадщини спадкоємцями за законом є [PERSON], племінниця померлої [PERSON] - спадкоємець четвертої черги за законом. З матеріалів спадкової справи №4/2013 вбачається, що окрім [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у прийнятті ніхто не звертався. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. З довідки, виданої виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за №3251 від 15 серпня 2013 року та акту депутата Боярської міської ради від 01 серпня 2013 року вбачається, що [PERSON] проживала без реєстрації разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2003 року до дня смерті вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з [PERSON] та знав померлу [PERSON], проживає по сусідству зі спірною квартирою. [PERSON] проживала з померлою в одній квартирі однією сім'єю та являється для неї племінницею. Про інших спадкоємців йому невідомо. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області з 2003 року до часу відкриття спадщини - дня смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З матеріалів інвентаризаційної справи встановлено, що спірна квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1993 року виданого Органом приватизації Боярської міської ради народних депутатів. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя у встановленому законом порядку набула право власності на спірну квартиру, тому до [PERSON] також переходить право власності на спірну квартиру. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Позивачка спадкове майно прийняла так як, постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шестимісячного строку подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] з 2003 року до часу відкриття спадщини, а також за [PERSON] як спадкоємицею 4 черги необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved