Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування 1/3 частину житлового будинку №38 по вулиці Білоруській в м. Житомирі, яка складається з коридора 2-1 площею 7,5 м.кв., кладової 2-2 площею 3,5 м.кв., кухні 2-3 площею 5,9 м.кв, кімнати 2-4 площею 4,7 м.кв., кімнати 2-5 площею 13,3 м.кв загальною площею 34,9 м.кв, а також сараю літ. «В», 1/3 колодязя, 1/3 огорожі, як за спадкоємцем першої черги у після смерті матері [PERSON]. При цьому посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем за померлою, на момент смерті був прописаний разом з матірю, але при зверненні до приватного нотаріусу останній відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину, мотивуючи тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на право власності на майно. Сторони у судове засідання 06.09.2013 р. не зявилися. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Представник позивача при вирішенні спору поклався на розсуд суду та просив розглядати справу без його участі. У відповідності ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи представника позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. 11 серпня 2008 року померла мати позивача [PERSON] /актовий запис №534/, яка за життя була власником 1/3 частини будинку №38 по вул. Білоруській /попередня адреса вул. Кірова, 34/ в м. Житомирі, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.08.2013 р. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді зазначеної вище частини будинку, яке складається з коридору площею 7,5 м.кв., кладової площею 3,5 м.кв., кухні площею 5,9 м.кв, двох жилих кімнат площею 18,0 м.кв., загальною площею 34,9 м.кв, а також сараю літ. «В», 1/3 колодязя, 1/3 огорожі. Вказана частина будинку має окремий вхід. Вказане майно згідно витягу КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» ЖОР зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.1983 р. та договору конкретного користування від 15.05.1983 р. У вказаній частині будинку на день смерті матері проживав разом з нею її син [PERSON] (позивач), що підтверджується довідками УДМС в Житомирській області за №№001670, 001671 від 07.06.2013 р. Згідно рішення органу місцевого самоврядування буд №34 по вул. Кірова в м. Житомирі переіменований у буд. №38 по вул. Білоруська у м. Житомирі, що підтверджується довідкою за №1863/13 від 05.09.2013 р. Звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку з відсутністю даних в Реєстраційній службі Житомирського міського управління юстиції про реєстрацію вказаного майна за [PERSON], а також оригіналів правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців на вказане майно немає, що підтверджується листом нотаріального органу за №1642 від 27.08.2013 р. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, неприйняття ними спадщини. У відповідності до ст. 1261 вказаного кодексу позивач як син відноситься до 1 ї черги спадкоємців за законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень ч.3. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що інших спадкоємців щодо майна померлої не має, що позивач фактично прийняв спадщину, а відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно порушує його право на отримання належної йому спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно.

Outcome: approved