overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] помер її брат [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, у вигляді земельної ділянки площею 3,81га., що розташована на території Маяківської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, право власності якої посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №010127 виданий Красноокнянською районною державною адміністрацією 19.08.2004р. Заповіту померлий не залишив, і позивачка є спадкоємицею за законом. Однак в зв»язку з тим, що позивачці невідомо було про існування зазначеної спадщини, вона пропустила строк для звернення за спадщиною, що і спонукало її звернутись до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на своїх вимогах, представник відповідача позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 18,22/ Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.2010р., виданого виконкомом Маяківської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, та Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ОД №010127 виданий Красноокнянською районною державною адміністрацією 19.08.2004р., [PERSON], який помер [INFO], належала земельна ділянка площею 3,81га., що розташована на території Маяківської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області; / ар.сп. 6,9 / відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого в м. Кадиевка Волошиловоградської області 19.09.1970р. позивачка до шлюбу носила прізвище «[PERSON]» і вона є сестрою покійного [PERSON]; / ар.сп. 8 / із повідомлення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 09.09.2013р. №1726/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №35053950 від 09.09.2013р. видно, що після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривались; /ар.сп. 16-17 / ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що зібраних та досліджених доказів достатньо для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для звернення за спадщиною її матері, оскільки, на думку суду, причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважною. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 190 від 13 серпня 1998 року є власником земельної ділянки 0,3391 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана земельна ділянка була йому відведена у власність на підставі рішення Щасливцівської сільської ради народних депутатів для обслуговування житлового будинку. Згодом він помітив, що в державному акті його по батькові зазначено як "[PERSON]", хоча згідно паспортних даних по батькові значиться як "[PERSON]". На сьогоднішній день, [PERSON] замовив технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки з метою отримання кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки наявний державний акт є старого зразку. Відділом держземагенства у Генічеському районі йому було в усній формі відмовлено у видачі документу про присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, оскільки по батькові [PERSON] в державному акті та в паспорті різняться, тому він звернувся до суду та просить суд, встановити факт того, що вказаний державний акт належить саме [PERSON]. В судове засідання представник заявника [PERSON] надала заяву в якій вказала, що підтримує вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просить їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи до суду не з'явися, хоча про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ХС № 190 від 13 серпня 1998 року площею 0,3391 га., розташованої на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району земельна ділянка належить [PERSON] (а.с.6); відповідно до технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS], вона видана на ім'я [PERSON] (а.с. 7); згідно довідки від 22 серпня 2013 року вих. № 871 виданої виконавчим комітетом Щасливцівської сільської ради підтверджено факт того, що земельна ділянка площею 0,33791 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], дійсно належить [PERSON], [INFO], згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС зареєстрованого за № 190 від 13 серпня 1998 року, в державному акті помилково було вказано по батькові власника "[PERSON]" (а.с. 5); згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 07 травня 1998 року Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області прізвище, ім'я, по батькові заявника [PERSON] (а.с.7). В судовому засіданні встановлений факт того, що в державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена технічна помилка, і замість по батькові "[PERSON]" зазначено по батькові "[PERSON]", внаслідок чого заявник не може отримати кадастровий номер на вказану земельну ділянку, яка належить йому на праві власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

09 квітня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між ЗАТ «АІСЕ Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків, якого є ПрАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] було укладено Угоду № 190283 від 20 березня 2008 року та підписано Додатки № 1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами Угоди. Дана Угода укладена в рамках створеної Позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів "Автоплан". Вказана система відома під назвою «придбання в групах». Дана система продажу полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості - наприклад автомобіль - і які стають учасниками системи. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні умов Угод, укладених з Учасниками в рамках системи Автоплан, Позивач надає Учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи Автоплан. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах Асигнаційних актів, а також інших послуг, передбачених Угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним Учасником системи Автоплан. На Асигнаційному акті від 28.07.2008 року [PERSON] було надано Право на отримання автомобіля. [PERSON], скориставшись положеннями ст.10 Додатку №2 до Угоди, звернувся із заявою про вибір іншої моделі автомобіля, ніж та, що вказана у Додатку №1 (Деу Ланос) до Угоди, та обрав автомобіль CHERY AMULET. При цьому, 18.08.2008 року [PERSON] було сплачено різницю поточної вартості між цінами вищезазначених моделей автомобілів в розмірі 7860 грн. 00 коп. (50820,00 грн. (актуальна ціна CHERY AMULET в серпні 2008 р.) - 46250,00 грн. (актуальна ціна Деу Ланос в серпні 2008 р.). В подальшому [PERSON] повинен був сплачувати наступні Повні внески у відповідності до поточної ціни автомобіля вказаного в Додатку №1 до Угоди (Деу Ланос), як то передбачено п. 10.2 ст. 10 Додатку № 2 до Угоди. 22 серпня 2008 року [PERSON]- отримав автомобіль CHERY A15 AMULET, кузов № [NUMBER], 2008 року випуску і зареєстрував його на своє ім'я у Дніпропетровському ВРЕР-ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 22.08.2008 року, (д.н.з. [NUMBER]), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. [PERSON] - в свою чергу, зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% Ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних Повних внесків (Стаття 5 Угоди № 190283).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за договором кредиту, посилаючись на наступні обставини, що перебувають у договірних відносинах з приводу надання кредиту. Проте умови договору порушені. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідоми, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, згідно яких 08 травня 2007 року укладено кредитний договір № 001-26043-080507. Згідно умов кредитного договору відповідачу наданий кредит у розмірі 1499 гривень 00 коп, на придбання певного майна, зі сплатою процентів в розмірі 12 % річних. Відповідно до кредитного договору, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом відповідно наведеного у кредитному договорі графіку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем заборгованість за кредитним договором станом на 24.05.2013 року становить 1744 гривень 87 коп, що складається з: 1543,97 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 31,06 грн. - сума заборгованості за відсотками; 169,84грн. - сума заборгованість за комісіями. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Заявник звернулася до суду в липні 2013 року з заявою про встановлення факту родинних відносин. У заявника [PERSON] у 2012 році померли її батьки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] після них залишився будинок по [ADDRESS], де вони проживали до самої смерті. У цьому ж будинку мешкала та була зареєстрована заявник до 3 серпня 1989 року. При оформленні свідоцтва про право на спадщину на будинок по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] заявник отримала нотаріальну відмову, оскільки в свідоцтві про народження у заявника по батькові "[PERSON]", а в договорі купівлі-продажу будинку батько вказаний як "[PERSON]". В судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву в повному обсязі. Зацікавлена особа, яка повідомлена належним чином до суду не з'явилася. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника від 19 червня 1959 року завник мала ім'я [PERSON]. Батьки заявника були: [PERSON] [PERSON]. 19 липня 1959 року батьки внесли зміни до свідоцтва заявника про народження: "[PERSON]" змінили на "[PERSON]". Про зміну свідчить і витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00012391321 виданий заявнику. 03.05.2013 року на вимогу нотаріуса заявник отримала новее свідоцтва про народження, де відсутнє виправлення і по батькові вказано: "[PERSON]". Згідно свідоцтву про одруження батьків від 22 червня 1958 року [NUMBER] батько завника було звати: "[PERSON]". У 1966 році батьки кпили будинок по [ADDRESS], у якому були зареєстровані та мешкали до своєї смерті. Договір купівлі-продажу будинку оформлений на батька [PERSON]. Але після купівлі будинку батько змінив своє ім'я з "[PERSON]" на "[PERSON]" і при отриманні нової домової книги 01 березня 1979 року [PERSON] був зареєстрований у будинку як "[PERSON]". Також у паспорті з 70 років ХХ століття його ім'я значилось "[PERSON]". Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Тому суд вважає доведеним, що [PERSON] був рідним батьком заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди посилаючись на наступні обставини. 09.06.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда була прийнята постанова у справі № 3-2129/10, згідно з якою Відповідача було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, що є підставою для звільнення від доказування згідно ст. 61 ЦПК України. Як встановлено вищевказаною постановою Відповідач 02.04.2010 року близько 19 год. 05 хв. на 80 км від автодороги Бориспіль - Дніпропетровськ поблизу с. Світанок Переяслав - Хмельницького району Київської області, керуючи автомобілем «Опель -Вектра», державний номер [NUMBER], в умовах недостатньої видимості рухався у напрямку міста Дніпропетровськ. Здійснюючи обгін вантажного автомобіля, під час виконання маневру обгону та вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху перед початком обгону та не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку виїде, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п.п. 10.1, 12.1, 14.2 «В» Правил Дорожнього руху України в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем «Опель-Вектра», держаний номер [NUMBER], який належить Публічному акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплаві» на праві приватної власності, що підтверджується документами згідно з додатками до цього позову, під керуванням водія ПАТ «НЗФ» [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вина [PERSON] підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями, постановою про відмову в порушення кримінальної справи від 10.04.2010 року, а також постановою суду від 09.06.2010 року. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.04.2010 року, встановлено, що в результаті вищевказаного ДТП постраждав [PERSON] згідно з актом СМЕ №163 від 09.04.2010 року. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданнях, які завдані йому внаслідок фізичного та психічного впливу. У нього порушився сон, виникли стійка втома та негативні нав'язливі думки, що гальмують та знижують його соціальну активність. Це перешкоджає йому належним чином виконувати свої службові та громадські обов'язки, як водія посадової особи підприємства. Завдану шкоду оцінює в сумі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

17.07.2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.12.2007 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 183, від якого подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що шлюбні відносини не склалися через негативну поведінку відповідача, відсутність взаємоповаги один до одного. Спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. Враховуючи, що примирення неможливе, шлюб суперечить інтересам позивача, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, оскільки вона здійснює догляд за малолітньою дитиною, на задоволенні позову наполягала. Після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]», дитину залишити проживати разом із нею. У зв'язку з неявкою відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Оскільки відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання, про дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову не надавав, по телефону повідомив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], зареєстрованого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 183, між [PERSON]. та [PERSON] 14.12.2007 року було укладено шлюб /а.с. 5/. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], зареєстроване Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 77. Дитина проживає та буде проживати разом з матір'ю [PERSON] /а.с. 3/. Спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа ВІРФО Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник ВІРФО Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України у судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] являється власником квартири №2, яка розташована в житловому будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 20.08.2010 року, серії ВРА №274632, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., реєстраційний №1762. У вказаній квартирі зареєстрований брат позивачки - [PERSON], [INFO], але починаючи з 2002 року відповідач фактично у вказаній квартирі не проживає, що підтверджується актом ОСББ "Гемопласт" від 05.09.2013 року. Позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб прописаних у квартирі, включаючи відповідача. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв'язку з вище висловленим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа ВІРФО Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщення обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Зважаючи на те, що при викладенні повного рішення суду є потреба в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved