overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищенаведеним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Позивач наполягає на розгляді справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, та оголосив згідно ст. 224 ЦПК України заочний розгляд справи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач після припинення між ними сімейних стосунків перестав піклуватися про виховання сина та його матеріальне утримання. Вона тимчасово не працює, знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, отримує соціальну допомогу у розмірі 130 грн, тому коштів на належне матеріальне забезпечення сина неї не вистачає. Місце роботи відповідача їй не відомо, але їй відомо, що інших утриманців відповідач не має, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Встановлено, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 грн, дитина потребує матеріальної підтримки. Відомостей про місце роботи відповідача судом не встановлено, але встановлено, що він є працездатним, інших утриманців не має, тому суд вважає, що він може працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що про день та час розгляду справи відповідач повідомлений своєчасно, в установленому порядку (а.с.19), заперечень проти позову не надав. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду виготовити протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав , справу розглянути за його відсутності , про що надав до суду письмову заяву а.с. 18 . Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача вказуючи , що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 01.06.2012 року і на теперішній час вони припинили між собою шлюбні стосунки з середини травня 2013 року , перестали вести спільне господарство і проживати разом . Від даного шлюбу мають дітей дочку [PERSON] ,[INFO] , яка проживає з нею і на її утриманні , а добровільно утримання відповідач на дочку ні коштами ні речами ані продуктами не надає . Просить суд стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини з його всіх видів заробітку /доходу/ , але не менше 30 відсотків від встановленого законом мінімального розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини відповідного віку , на її користь . Позивач свої позовні вимоги підтримує , справу просить суд розглянути в її відсутність , заява а.с. 22 . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що сторони в шлюбі з 01.06.2012 року і як вказує позивачка в останній час вони припинили між собою шлюбні стосунки з середини травня 2013 року , перестали вести спільне господарство і проживати разом , і згідно копії свідоцтва про народження мають від шлюбу дітей дочку [PERSON] ,[INFO] , і відповідач є її батьком а.с. 6 . Дитина проживає з мамою позивачем по справі і знаходиться на її утриманні а.с.7 . Відповідач же добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає , чим порушує права дитини. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття , що також передбачено ст. 180 СК України . Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів які передбачені ст. 182 СК України , так дитина не хворіє , проживає з мамою , стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача задовільний , він працює і має заробіток , не платить нікому аліменти , вказує в своїй заяві а.с. 18 , і суд вважає обґрунтованими вимоги позивача , а відповідач в змозі платити аліменти на утримання своїх дітей дочки [PERSON] ,[INFO] , в розмірі 1/4 частини , з усіх видів його доходів , що суд визначає відповідно ст. 183 СК України , та п.17 абзац 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову , тобто 02.12.2013 року а.с. 1 . Тому позов слід задовольнити у розмірі 1/4 частини . Також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 229 грн. 40 коп. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

26.11.2013 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача вказав, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 25.02.2011 р. укладено кредитний договір зі встановленням кредитного ліміту на платіжну картку з подальшим збільшенням до 3700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік, позичальник зобов'язався сплачувати щомісячні обов'язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але цих зобов'язань не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.07.2013 р. виникла заборгованість в розмірі 927403 грн. Представник позивача Тимчик Б.О. в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 61). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлення про час та місце розгляду справи вручалось йому належним чином. (а.с. а.с. 62,63). З урахуванням позицій позивача, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Доведено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 25.02.2011 р. укладено кредитний договір зі встановленням кредитного ліміту на платіжну картку з подальшим збільшенням до 3700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік, позичальник зобов'язався сплачувати щомісячні обов'язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але цих зобов'язань не виконує, в зв'язку з чим станом на 30.07.2013 р. виникла заборгованість в розмірі 927403 грн. Вказані правовідносини регламентуються: - ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки, [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом на підставі укладеного ним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором від 25.02.2011 р., в зв'язку з чим станом на 31.10.2013 р. виникла заборгованість в сумі 9274,03 грн., то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідача й судові витрати в сумі 229,40 грн. необхідно стягнути рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

20.12.2013 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Немирівському професійному ліцеї, в сумі 400 грн. і до закінчення нею навчання, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їй щомісячне утримання, хоча має регулярний дохід і можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з»явилася, письмово вимоги позову підтримала повністю, просила справу розглянути без неї (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав, просив справу розглянути у його відсутність(а.с. 8). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, хоча має таку можливість, оскільки працює в ПРАТ «Зерно продукт МХП» м. Ладижин та має стабільний дохід. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 182, 184, 199, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки [PERSON] має стабільний місячний дохід і можливість надавати утримання своїй повнолітній дочці [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в Немирівському професійному ліцеї до 30.06.2015 р., але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно примусово стягувати з нього щомісячно в розмірі 400 грн., починаючи з дня звернення позивачки до суду і до закінчення дочкою навчання, - 30.06.2015 р., але не пізніше ніж до досягнення нею 23 років, - [INFO] Висновки суду підтверджуються ще й такими доказами: - довідкою № 430 від 29.11.2013 р., відповідно до якої [PERSON] навчається у Немирівському професійному ліцеї, термін навчання до 30.06.2015 р. (а.с.6); - довідкою виконкому Носовецької сільської ради Гайсинського району від 19.12.2013 р. № 943, за якою на утриманні [PERSON] перебуває її дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.12.1995 р., за яким [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); - довідкою ПРАТ «Зернопродукт МХП» м. Ладижин від 20.12.2013 р. за якою [PERSON] в.І. працює в ПРАТ «Зернопродукт МХП» м. Ладижин на посаді мельнику(а.с. 11);

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою в наведенні доводів та обґрунтувань, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріяшівської сільської ради площею 2,9102 га. Вказала, що [INFO] в с. Андріяшівка, Крижопільського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на час смерті майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину ніхто не приймав. Заповіт на час смерті спадкодавця не змінено і не скасовано. Після смерті спадкодавця було встановлено, що майновий пай належний спадкодавцю було реалізовано ще за життя спадкодавця і цього майна на час смерті вже не було. Замість зазначеного в заповіті сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавцем в 2006 році було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, але заповіт на час смерті спадкодавця щодо цього майна не було змінено. Проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем, позивач відповідно до статті 1268 ЦК України є, такою, що прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не відмовилася від її прийняття. Для оформлення спадщини звернувся до Крижопільської державної нотаріальної контори. Однак оформити нотаріально своє право на спадщину після смерті [PERSON] вона не може в зв'язку з тим, що в заповіті було зазначено сертифікат на право на земельну частку (пай), а на час смерті на земельну ділянку спадкодавцем було отримано державний акт на право власності. Нотаріусом їй було роз'яснено, що спадщину вона може отримати звернувшись до суду із заяво про визнання права на спадщину за заповітом. Таким чином вона була змушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси. Позивач в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, так як він не заперечує проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвом про смерть, довідками сільської ради, витягом Держземагенства у Крижопільському районі, заповітом, довідкою Крижопільської ДНК, свідоцтвом про одруження, копією державного акта на право власності на земельну ділянку, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1261, 1264, 1268, 1270, 1277 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право на спадщину за законом, а саме: житловий будинок по [ADDRESS]. Вказала, що [INFO] в смт. Крижопіль, Вінницької області помер її батько [PERSON]. [INFO] в смт. Крижопіль, Вінницької області померла її мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS]. Даний будинок був куплений батьками 01.09.1990 року під час перебування в шлюбі, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Крижопільської ДНК Питель М.С. 01.09.1990 року, реєстраційний № 2278, та свідоцтвом про шлюб. Після смерті батька спадщину, у відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 р.), прийняла її мати, оскільки вона фактично вступила у володіння житловим будинком, продовжуючи там проживати. Також спадщину після смерті батька прийняла й [PERSON], оскільки мати часто хворіла і вона була змушена переїхати проживати у її будинок з метою її догляду. Згідно ст. 1268 ЦК України, позивач вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки вона проживала разом із нею на момент смерті. Однак, коли позивач вирішила оформити свої спадкові права на житловий будинок, то було встановлено, що батько, заповів увесь будинок своєму внуку [PERSON]. Але [PERSON] спадщину по заповіту відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.), після смерті свого діда не приймав. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України (1963 р.), він вважається таким, що відмовився від прийняття спадщини. Також відповідно до письмової заяви [PERSON] від 16.12.2013 року, він від прийняття спадщини відмовився. В нотаріуса оформити спадкове майно не може в зв'язку з відсутністю право встановлювальних документі на вказаний будинок. Таким чином позивачка була змушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси. Тому в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але надіслали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність, так як вони не заперечують проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню як такий, що доведений свідоцтвами про смерть, довідками селищної ради, копією свідоцтва про шлюб, технічним паспортом на житловий будинок, довідкою Крижопільської ДНК, договором купівлі-продажу будинку, копією свідоцтва про народження, обґрунтований ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1234, 1261, 1264, 1268, 1270, 1277 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 04.01.2011 року вони звідповідачем зареєстрували шлюб в Комсомольській сільській раді Козятинського району вінницької області за актовим записом №01. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоч має можливість це робити. Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 04.01.2011 року уклали шлюб, зареєструвавши його в виконкомі Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 01, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5) Від спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.4), який проживає і знаходиться на утриманні позивачки (а.с.6). Відповідач працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивачки порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Своєю заявою до суду [PERSON] просив встановити факт належності йому трудових книжок, виданих 20.07.1971 року Вінницьким будівельно-монтажним управлінням № 4 та 10.09.1974 року СМУ-113 СУ «Укрсоцбытстрой». В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що в даний час досяг пенсійного віку і тому звернувся в УПФ у Крижопільському районі для призначення пенсії за віком. При оформленні документів для нарахування пенсії в управлінні ПФ України у Крижопільському районі було встановлено, що в його трудовій книжці, виданій 20.07.1971 року Вінницьким будівельно-монтажним управлінням № 4, помилково записано його прізвище як «[PERSON]», в трудовій книжці, виданій 10.09.1974 року СМУ-113 СУ «Укрсоцбытстрой» його прізвище записано «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про народження і паспорті він записаний на прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Згідно п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, із змінами, внесеними постановою КМ України № 497 від 11 квітня 2002 року, якщо прізвище, ім'я та по батькові, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж працівника, не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, так як дозволить йому вирішити питання отримання пенсії. Тому заявник в своїй заяві до суду просив заяву задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню, як таку, що доведена копією паспорту заявника, його трудовими книжками, свідоцтвом про народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що необхідно значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. Суд,

Outcome: approved