overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 1542,41 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.10.1996 р. працює в ВАТ Житомирводбуд і станом на 01.06.2013 р. виникла заборгованість із сплати заробітної плати в сумі 1542,41 грн. У письмовій заяві від 23.08.2013 р. позивач уточнені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. ВАТ Житомирводбуд надіслав лист щодо розгляду справи без участі представника ВАТ Житомирводбуд. Дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що шлюб з відповідачем зареєстрований 04.03.2006 року в Лисецькій селищній раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду є те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, а тому у них виникають різні спори, сварки та непорозуміння. Спільних інтересів у них немає, вони віддалились одне від одного та проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі є недоцільним та суперечить інтересам позивачки, а тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперичив, просив відмовити позивачці у задоволенні позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейним кодексом України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

24 липня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 10 лютого 2011 року помер його батько [PERSON]. [PERSON] 09 грудня 2003 року склав заповіт, яким заповів все своє майно в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 4,129 га, яка розташована на території Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували та просили суд задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 10 лютого 2011 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 206000 (а.с.10). [PERSON] 09 грудня 2003 року склав заповіт, яким заповів все своє майно в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 4,129 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 002404 (а.с.12). Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлого 10 лютого 2011 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину не видавались. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що на спадкову земельну ділянку відсутня поземельна книга. Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що шлюб з відповідачем зареєстрований 21.09.1999 року в Угринівській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №15. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду є те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, а тому у них виникають різні спори, сварки та непорозуміння. Спільних інтересів у них немає, вони віддалились одне від одного та проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі є недоцільним та суперечить інтересам позивачки, а тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейним кодексом України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстровано 05 червня 1999 року виконкомом Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 13, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05 червня 1999 року виконкомом Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області, актовий запис - № 13. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів учасників судового розгляду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обгрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обгрантування доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Позивачка вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільно однією сім*єю не проживають у зв*язку з тим, що як виявилось вони зовсім різні люди і це ускладнює їхні взаємовідносини. Відповідач сім*ю покинув та виїхав до м. Дружківка. Важає, що їхня сім*я розпалася, примирення між ними неможливе. Розриває перший шлюб. Спору про виховання дитини та майнового спору нема. Просить розірвати шлюб, призвіще залишити - [PERSON]. Позивачка позов підтримала і підтвердила доводи позовної заяви, про що надала письмову заяву. Відповідач вдруге до судового засідання не з*вився, про причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2010 року. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільно однією сім*єю не проживають. Відповідач сім*ю покинув та виїхав до іншого міста. Збереження сім*ї притирічить інтересам сторін. Тому відповідано до ст. 112 Сімейного кодексу України позов необхідно задовольнити, шлюб необхідно розірвати, неповнолітню дитину залишити на виховання позивачці. Через відсутність клопотання нема підстав для зміни прізвища сторін після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-22 00:00:00

24 липня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб із [PERSON], посилаючись на те, що вони зустрічаються, в них склалися добрі відносини, бажають бути разом і проживати однією сімєю. [PERSON] перебуває в стані вагітності. Зазначили, що реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам, оскільки вони кохають один одного і хочуть разом виховувати дитину, їхні батьки не заперечують проти укладення шлюбу, тому просять задовольнити заяву та надати право на шлюб. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, просила задовольнити заяву. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву та просили суд задовольнити заяву. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспорту серії ТТ 088625, виданого Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22.12.2011 року, [PERSON] народилася 20 листопада 1995 року, зареєстрована за адресою: [INFO] (а. с. 6). Згідно паспорту серії ВН 363694, виданого Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області від 09.01.2007 року, [PERSON] народився 17 листопада 1990 року, зареєстрований за адресою: [INFO] (а. с. 7). Отже, на день розгляду заяви, заявник є неповнолітньою, а згідно висновку лікаря лікарсько-консультативної комісії № 2178 від 10.07.2013 року, [PERSON], [INFO], перебуває на 12 тижні вагітності (а.с. 5). З наданих суду пояснень заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] вбачається, що звернення до суду з заявою про надання права на шлюб є взаємним і реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам. На час звернення до суду заявниця досягла повних сімнадцяти років. Відповідно до\~ ст. 22 СК України\~ шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ ст. 23 СК України\~ за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи наведене, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 16 лютого 2002 року, у виконкомі Білоцерківської сільської ради, Рахівського району, про що зроблено актовий запис № 08. Від спільного проживання у них народилася одна дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду їх сім'ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, між ними часто виникали різного роду сварки та непорозуміння, під час яких вони ображали один одного. Вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, впевнившись в тому, що їх сім'я розпалася остаточно, відновити її неможливо, просила шлюб розірвати. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Свідоцтвом про укладення шлюбу стверджено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 16 лютого 2002 року у виконкомі Білоцерківської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №08, після одруження обом з подружжя присвоєно прізвище - [PERSON]. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд, з огляду на досліджені матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В ході розгляду справи судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивачки збігається з її прізвищем після реєстрації шлюбу, тобто вона є однофамільцем з відповідачем, тому після розірвання шлюбу її слід залишити прізвище - [PERSON]. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його сумісного проживання однією родиною в період з 1996 року до 17.11.2005 року з [PERSON], померлим 17.11.2005 року. В обґрунтування вимог своєї заяви [PERSON] посилається на те, що він є рідним онуком померлого [PERSON], проживав однією родиною з дідом з 1996 року по день його смерті у будинку №4 по вулиці Енгельса сел. Кирове м. Дзержинська Донецької області, який належить на праві власності [PERSON] Крім цього, з 16.01.2001 року до теперішнього часу він зареєстрований та продовжує проживати у вказаному будинку. Разом з [PERSON] вони вели сумісне господарство, робили ремонт у будинку, піклувались по вказане нерухоме майно, за спільні гроші здійснювали оплату комунальних послуг. 17 листопада 2005 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку №4 по вулиці Енгельса сел. Кирове м. Дзержинська Донецької області. Оскільки інших спадкоємців за законом у померлого [PERSON], крім нього, немає, він має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] У зв'язку з тим, що встановлення факту проживання однією родиною має для нього юридичне значення, а саме: оформлення права на спадщину, він змушений звернутись до суду з дійсною заявою. У судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві, та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON], дійсно мешкав з дідом однією родиною з 1996 року по час його смерті у будинку №4 по вулиці Енгельса сел. Кирове м. Дзержинська Донецької області. За час спільного проживання вони вели сумісне господарство, періодично робили ремонт в жилому помешканні, дбали за нерухомістю та присадибною ділянкою. В останні роки життя [PERSON] заявник доглядав за ним, після смерті організував його поховання. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] Заслухавши заявника, його представника, свідків, показання яких не суперечать обставинам справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а встановлення факту сумісного проживання однією родиною має для заявника [PERSON] юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.11.2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1676 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але через канцелярію подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію подав заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, та просив розглянути справу без його участі. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 30 листопада 2001 року, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві актовий запис № 1676. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved