Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] працював в [PERSON] «УДП» з 2010 року. На підставі наказу [PERSON] «УДП» № 140 від 02.07.2013 року був звільнений з роботи з 15.07.2013 року, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. В день звільнення йому не виплачена заробітна плата в сумі 9653,73 грн., в зв’язку з чим він звернувся до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] «УДП» невиплачену суму та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, та пояснив що крім раніше заявлених позовних вимог, позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 15000 грн., та витрати на правову допомогу 1000 грн. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечував проти стягнення суми заборгованості і за час затримки розрахунку відповідно до діючого законодавства, заперечував проти стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Позивач [PERSON] на підставі наказу № 140 від 02.07.2013 року був звільнений з роботи з 15.07.2013 року, згідно п.1 ст..36 КЗпП України за згодою сторін. Відповідно довідки РКВ-879 від 07.10.2013 року, заборгованість по заробітній платі працівника [PERSON] «УДП» [PERSON], станом на 07.10.2013 року, складає 8075,73 грн. Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні позивача з роботи у зв'язку із звільненням відповідачем зазначена грошова винагорода йому виплачена не була. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення. Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»від 08 лютого 1995 року № 100 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв’язку з затримкою розрахунку при звільненні він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р .нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З матеріалів справи вбачається, що за травень 2013 року, та червень 2013 року (повні два місяці, що передували звільненню) заробітна плата позивача становила: травень - 2642,19 гривень, червень – 1240,00 грн., на місяць його дохід у цей період становив 3882,19 грн.(2642,19+1240,00). Середньоденна заробітна плата позивача склала 215 грн. 68 коп. (3882,19:18 робочих днів травень 2013р. червень 2013 р). У липні 2013 року було 12 роб. днів, у серпні 21 робочий днів, у вересні 21 роб. днів, у жовтні 6 роб. днів. Всього з дня звільнення по день ухвалення рішення було 60 робочих днів, які включаються у розрахунок при визначені розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку з 15.07.2013 року по 08.10.2013р. мав складати 12940 грн. 80 коп. (60 роб. дн. х 215 грн.68 коп.). Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 12940 грн. 80 коп. при цьому, відповідач має нарахувати і утримати із зазначеної суми прибутковій податок та інші обов’язкові платежі (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Також, суд частково задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки дії відповідача призвели до побутових незручностей, та погіршення життєвого рівня позивача та його сім’ї, яку суд оцінює в розмірі 200 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі встановленого,

Outcome: partial