Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

В липні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №54. Від вказаного шлюбу є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї послужили різність характерів подружжя. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, які мають істотне значення. При таких обставинах позивачка вирішила шлюб розірвати та на примирення не згодна. Проживання однією сім'єю з відповідачем було фактично припинено з грудня 2012 року, та відновлювати спільне проживання з відповідачем позивачка не має наміру. Тому, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №54. Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], , просить залишити проживати з матір»ю. Після розірвання шлюбу просить надалі іменувати її шлюбним прізвищем «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Також позивачка просила залишити проживати неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], з нею та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, просить шлюб розірвати, на примирення не згодний, майнового спору немає, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з матір'ю. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №54. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи, що між стронами досягнута домовленість, суд вважає можливим залишити проживати неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] - з матір'ю. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 114,70 грн. на користь позивачки [PERSON]. На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved