Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Горішньошерівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яким порушено речове право та відновлення становища, яке існувало до порушення речового права. Посилається на те, що в період з 2003 по 2006 рік він за власні кошти самовільно побудував житловий будинок та прилеглі до нього господарські споруди по вул.Молодіжній, 76 в с.Г.Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. 21 грудня 2006 року відповідач своїм рішенням визнав право власності на вказане спірне майно за [PERSON] Вважає, що дане рішення є незаконним, підлягає скасуванню з відновленням становища, яке існувало до порушення його прав виходячи з наступного. Оскільки спірний житловий будинок він будував власними силами самовільно, то згідно закону був наділений правами та обовязками нести відповідальність за здійснення самочинного будівництва і в подальшому отримати відповідні дозвільні документи для введення його в експлуатацію та отримати свідоцтво про право власності. На його думку, відповідач не був наділений повноваженнями щодо прийняття 21 грудня 2006 року оскаржуваного рішення, грубо порушив вимоги діючого на той час законодавства. [PERSON] в свою чергу не подала виконавчому комітету жодного документу, який би підтверджував її причетність до будівництва. Вказав, що з моменту початку будівництва і до його завершення, станом на 2006 рік та вказаний час, ні він, ні жодна інша особа не розробляли проект, не отримували жодного дозвільного документу від контролюючих органів, не вводили будинок в експлуатацію. Внаслідок прийняття даного рішення відповідачем створено умови за яких він не зміг в передбаченому законом порядку оформити право власності на створене ним майно, в свою чергу [PERSON] зробила це безпідставно та незаконно, оформила право приватної власності на це майно. Зазначив, що він ніколи не давав виконавчому комітету Горішньошерівецької сільської ради та будь-кому іншому дозволу на оформлення права власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами. Також він ніколи його не дарував, не передавав в користування та іншим чином не висловлював свою волю щодо передачі [PERSON] у власність або оренду вказаного нерухомого майна чи будівельних матеріалів з якого він побудований. Вважає, що самовільно побудоване майно, яке не введене в експлуатацію, а саме даний житловий будинок, є нерухомим майном, і як особа що його створила він володів речовими правами щодо визначення його подальшої долі. Скасування рішення прийнятого органом місцевого самоврядування, яке він оскаржує, відновить становище, яке існувало до порушення його прав. В подальшому під час розгляду справи змінив підставу позовної заяви та вказав, що просить задовольнити позов у звязку із здійсненням ним самовільного будівництва житлового будинку №76 по вул.Молодіжній с.Г.Шерівці, Заставнівського району в період з 1998 року по 01 січня 2003 року. До суду також звернувся з позовом як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] в якому зазначив, що він уклав шлюб з [PERSON] 19.10.2003 року. В період шлюбу, з 2003 року по 2006 рік, ними за спільні кошти побудовано житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами по вул..Молодіжній, 76 в с.Г.Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. По завершенню будівництва право власності на даний житловий будинок було зареєстровано на [PERSON] Останнім часом стосунки між ними, як подружжям погіршилися та позивач за первісним позовом [PERSON] та його дружина [PERSON] стали заперечувати його право частку в даному спірному майні. Згоди щодо його поділу добровільно не досягнуто. Він вважає, що даний обєкт є спільною власністю подружжя, тому просить визнати за ним право власності на ? ідеальну частку та припинити право спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] подану ним позовну заяву підтримав в повному обсязі підтримавши обставини викладені в ньому та додатково пояснив, що він купив землю у [PERSON] на якій знаходився фундамент під житловий будинок, однак документів у нього не було. В подальшому він побудував на вказаній землі житловий будинок. Його донька [PERSON] одружилася із [PERSON] та почали будівництво літньої кухні. Він забезпечив їх фундаментними блоками та половиною цегли. Внутрішні ремонтні роботи та оздоблювальні робили тільки [PERSON] та [PERSON] Він ніколи там не жив. Позов [PERSON] не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених в запереченні. Представник позивача підтримав в судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтував їх наведеними в позові підставами. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Горішньошерівецький сільський голова в судовому засіданні первісний позов не визнав та пояснив, що в 2003 році [PERSON] звернулася до сільської ради з заявою про передачу земельної ділянки, яка була їй передана для будівництва раніше, на користь [PERSON] В подальшому від [PERSON] поступила заява про безоплатну передачу їй в власність вказаної земельної ділянки. Також дана особа зверталася із заявою про видачу свідоцтва про право власності. Вказав, що свідоцтво про право власності на житловий будинок та державний акт про право власності на земельну ділянку за адресою вул..Молодіжна, 76 в с.Г.Шерівці видані сільською радою законно. [PERSON] ніколи на себе не оформляв спірну земельну ділянку в передбаченому законом порядку. Щодо самого порядку будівництва додав, що зведення житлового будинку проводилося [PERSON], а решту робіт проводили [PERSON] та [PERSON] Просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що її батько [PERSON] після її одруження з [PERSON] дав їм дозвіл проживати за спірною адресою. Однак для цього необхідно було зробити ремонтні та оздоблювальні роботи, які вони проводили разом. Вказала, що вона на даний момент є власником земельної ділянки. Також додала, що вона не писала заяву про видачу будівельного паспорту, але також не заперечувала, що разом з [PERSON] вкладала кошти в будівництво. В задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав вимоги викладені ним в своєму позові. Також додав, що після одруження з [PERSON] вони проживали у позивача [PERSON], оскільки в будинку за адресою вул.Молодіжна, 76 в с.Г.Шерівці не було умов для проживання, стояла лише коробка. В шлюбі ним спільно з [PERSON] проведено ремонт та інші оздоблювальні роботи в спірному будинку, побудовано літню кухню, разом зробили огорожу. Вважає, що даний обєкт є їх спільною сумісною власністю подружжя, а тому просив задовольнити його вимоги. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов поданий його довірителем повністю, в задоволенні первісного позову просив відмовити. Суд, вислухавши думку сторін та її представників, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. 19.10.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 40). Протягом всього часу та на момент розгляду справи даний шлюбу не припинявся та не розірваний. Згідно рішення Горішньошерівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 12.03.2003 року скасовано рішення цієї ж ради №1 від 19.01.1990 року про надання дозволу [PERSON] на будівництво житлового будинку та вилучено земельну ділянку під №76 по вул.Молодіжній. Надано дозвіл [PERSON] на будівництво житлового будинку по вул..Молодіжній, 76 на земельній ділянці розміром 0,08 га. Доручено районному архітектору виготовити будівельний план. Дана обставина підтверджується випискою з вказаного рішення (а.с. 57), інформацією на адвокатський запит (а.с. 62) та копією самого рішення (а.с. 67-68). На виконання вказаного рішення розроблено будівельний паспорт забудовника [PERSON] на житловий будинок за адресою с.Г.Шерівці вул.Молодіжна, 76 (а.с. 55-60). На підставі заяви [PERSON] від 21.12.2006 року (а.с. 10) Горішньошерівецькою сільською радою оспорюваним рішенням від 21.12.2006 року №3-9/06 оформлено право власності на нерухоме майно №76 в с.Г.Шерівці по вул..Молодіжній за [PERSON], також прийнято рішення про видачу свідоцтва про право власності на це майно та зобовязано зареєструвати вказане свідоцтво в Заставнівському РБТІ (а.с. 65). На виконання вказаного рішення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на спірний житловий будинок індивідуального житлового фонду, інвентарну справу та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.04.2007 року [PERSON] САВ №117807 (а.с. 11-16). Також в судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення сесії Горішньошерівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 17.11.2006 року №6-4/06 та рішення від 17.01.2207 року №7-6/07 [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0817 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Молодіжна, 76. Дана обставина підтверджується інформацією на адвокатський запит (а.с. 62) та витягами з вказаних рішень (а.с.63, 64). Як видно з відповіді на адвокатський запит від 03.06.2013 року №422 (а.с. 69) та самого державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №084809 зареєстрованого 30.10.2008 року (а.с. 25), за [PERSON] зареєстровано земельну ділянку за кадастровим номером 7321583300:02:005:0083, площею 0,0817 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по вул.Молодіжна, 76 с.Г.Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. З довідки виданої виконавчим комітетом Горішньошерівецької сільської ради від 03.06.2013 року №1287 (а.с. 47) вбачається, що [PERSON] зареєстрований за спірною адресою, до складу його сімї входять дружина вітюк М.І. та син [PERSON] У відповідності до ст.60 СК України, ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.61, ст.63 СК України, Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Також в ст.69 СК України йдеться про можливість поділу спільного майна подружжя незалежно від розірвання шлюбу за їх взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дана норма регламентована ч.1 ст.70, ч.2 ст.372 СК України. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 25 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що у разі коли жоден із подружжя не вчинив дій щодо можливої грошової компенсації іншому із подружжя за частку у спільному сумісному майні, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки майно [PERSON] було набуте нею в період шлюбу з [PERSON], то спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Г.Шерівці Заставнівського району Чернівецької області є їх спільною сумісною власністю подружжя, а їх частки в цьому майні є рівними, оскільки між ними відсутні будь-які домовленості, а також відсутній шлюбний договір. Також суд вважає, що на підставі ч.3 ст.372 ЦК України, право спільної сумісної власності між [PERSON] та [PERSON] слід припинити у звязку із поділом майна. Посилання позивача [PERSON] на той факт, що він є належним землекористувачем земельної ділянки по вул.Молодіжній, 76 в с.Г.Шерівці, оскільки придбав її у [PERSON], а також того, що він є забудовником спірного житлового будинку та те, що оскаржуване ним рішення видане з порушенням вимог чинного законодавства не знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, позивач не довів свого права на спірний житловий будинок, не надав належних та допустимих доказів щодо порушення свого права. Посилання на довідку сільської ради від 04.02.2013 року №13 (а.с. 9) з якої видно, що будівництво житлового будинку та господарських споруд в с.Г.Шерівці, вул.Молодіжна, 76 здійснювалось позивачем [PERSON] (у період з 2003 року по 2006 рік) не може свідчити про його право на результат будівництва. Дана обставина тільки підтверджує той факт, що він добровільно надавав допомогу своїй доньці [PERSON] та своєму зятю [PERSON] в будівництві спірного житлового будинку. Дана обставина також випливає з даних в судовому засіданні пояснень позивача [PERSON] Претендуючи на частку в спірному майні, останній також не надав жодних доказів на укладення договору про дольову участь в будівництві. Наявна в матеріалах справи технічна документація дозвільного характеру та відповідні рішення сесії сільської ради не дають суду можливість зробити висновок про те, що спірний обєкт є самочинно збудованим. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що продав спірну земельну ділянку з фундаментом [PERSON], однак дана обставина спростовується дослідженими рішеннями сільської ради, які містять відомості про попереднього та наступного землекористувачів [PERSON] та [PERSON] З цих же підстав спростовуються покази свідка [PERSON] та [PERSON] щодо належності земельної ділянки позивачу. Разом з тим, зазначені свідки підтвердили ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] проводили ремонтні, оздоблювальні та будівельні роботи, а [PERSON] їм допомагав. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що в різний період з 2003 року по 2006 рік проводили ремонтні роботи в спірному будинку. З ними розраховувався та замовляв роботи [PERSON] або ж [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є батьком [PERSON] і приймав участь в будівництві шляхом надання матеріальної допомоги, підбору майстрів. Додав, що Він та [PERSON] добровільно допомагали своїм дітям з метою покращення їх умов життя. Аналізуючи все вищевикладене суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] та законність оскаржуваного ним рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved