Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред’явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. В позовній заяві покликається на те, що 22.07.1984 року уклала шлюб з відповідачем і проживала з ним до 16.11.2010 р., після чого розлучилися. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою. З 01.09.2013 р. син навчається на другому курсі в Івано-Франківському коледжі фізичного виховання Національного університету фізичного виховання та спорту України. Покликаючись на ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, позивачка вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається, однак добровільно цього не робить. Відповідач в даний час працює водієм швидкої допомоги ФАП с. Росохач Городенківського району, отримує дохід, розмір якого позивачці не відомий. В поданій до суду заяві позивачка уточнила позовні вимоги, аліменти просить стягувати в користь повнолітнього сина. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з наведених в ньому підстав, просить уточнений позов задовольнити. Ствердила, що відповідач сплачував аліменти на утримання сина до 09.11.2013 р. Син [PERSON] досяг повноліття і відповідач аліменти вже не платить. Син навчається в Івано-Франківському коледжі фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що до досягнення сином повноліття він сплачував аліменти на його утримання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2010 р. по справі № 2-962/2010 р. розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 262349, виданого 19 листопада 1995 року Слобідською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] народився 9.11.1995 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Позивачка змінила прізвище [PERSON] на своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Син сторін [PERSON] досяг повноліття 09.11.2013 р. Він навчається на другому курсі в Івано-Франківському коледжі фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України, про що свідчить довідка № 365, видана 17.10.2013 р., в якій вказано термін закінчення коледжу – 2015 р. В зв’язку з продовженням навчання повнолітній син потребує матеріальної допомоги батька. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідач має постійне місце роботи, стабільний дохід. При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, встановивши, що доходи відповідача мають регулярний характер, враховуючи стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та осіб, яких він зобов’язаний утримувати, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 згаданого кодексу, тому, у відповідності до статті 191 СК України, аліменти за рішенням суду слід присудити від дня пред'явлення позову - з 30.10.2013 р. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід’ємно пов’язане з навчанням, а тому в разі припинення навчання до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, припиняється право на утримання (ч.2 ст.199 СК України). Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір” позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено: якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Виходячи із мінімальної заробітної плати 1147 грн., з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України

Outcome: approved