Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

27.11.2013 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира [ADDRESS]. За даною адресою значаться зареєстрованими: вона - [PERSON], [PERSON] - її донька, [PERSON] - її онук та [PERSON] - відповідач по справі. В квітні 2010 року позивач зареєструвала в вищезазначеній квартирі свого рідного брата - відповідача по справі, оскільки він хворів і йому необхідно було пройти лікування. В квітні 2013 року [PERSON] виїхав зі спірної квартири, пообіцявши знятися з реєстраційного обліку. Однак до теперішнього часу він з реєстрації не знявся, але добровільно виїхав з квартири за своїм постійним місцем проживання до м. Орехов Запорізької області. За таких обставин позивач звернулась до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]; зобов'язати Алчевський МВ УДМС України в Луганській області зняти його з реєстрації за вищевказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, ніякої поважної причини суду не повідомив (а.с. 24, 30, 35). Суд прийняв рішення про розгляд справи по суті в заочному порядку. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи Алчевського МВ Управління державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, з позовною заявою згодні (а.с. 37). 16 грудня 2013 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 6 та ч. 1 ст. 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку, як службових жилих приміщень і гуртожитків. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро по приватизації Алчевського меткомбіната, власниками квартири [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Право власності на дану квартиру належним чином зареєстровано МБТІ за реєстраційним № 20994. З довідки (витягу з будинкової книги про склад сім'ї та прописку), виданої 14.11.2013 року ЖЕД № 1 КП «АЖЕО» (а.с. 5) вбачається, що в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS], складеного 11.11.2013 року комісією в складі повноважних осіб ЖЕД № 1 КП «АЖЕО» (а.с. 6), підтверджено, що відповідач [PERSON] не мешкає в даній квартирі протягом останніх семи місяців, оскільки проживає разом зі своєю дружиною в м. Запоріжжя. З цього приводу у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно [PERSON] є рідним братом [PERSON] і в вищезазначеній квартирі він не мешкає з весни 2013 року. Їм відомо, що відповідач виїхав мешкати до м. Орехов Запорізької області, де раніше і проживав разом зі своєю сім'єю. Виходячи з положень ст. 71 Житлового кодексу України та роз'яснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітни 1985 року № 2, право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом 6 місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців, провадиться в судовому порядку. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно покинув надане йому житлове приміщення, перешкод йому в мешканні позивачем не здійснювалось, більше шести останніх місяців відповідач відсутній в наданому йому позивачем житловому приміщенні без поважних причин, та неможливістю зняття його з реєстрації місця проживання, суд вважає, що [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловою площею у вищевказаній квартирі. На підставі викладеного та

Outcome: approved