overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду с позовом до відповідачки з вимогами повернення карткового кредиту, отриманого відповідно укладеної кредитної угоди без номеру між сторонами від 24 листопада 2010 року, відповідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно умов кредитного договору, відповідачка зобов'язалась повертати кредит своєчасно, але свої обов'язки не виконує, тобто не повернула позивачеві суму кредиту та відсотків. Станом на 31 жовтня 2013 року за відповідачкою наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 7616,42 гривень, яка складає: непогашений кредит - 2995,20 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2612,34 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом - 1170,00 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (відсоткова складова) - 338,88 гривень. У судовому засіданні представник позивача вимоги на адресу [PERSON] підтримав у повному обсязі, а відповідачка їх визнала, та пояснила, що у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем вона немала можливості повертати своєчасно кредит. Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, бо є законними та обґрунтованими. Уклавши угоду з позивачем, відповідачка поклала на себе обов'язки по поверненню кредиту, відсотків за користування ним щомісячними платежами, про що свідчить копія кредитної угоди без номеру від 24 листопада 2010 року, надана до матеріалів справи. Виходячи з викладеного, порушив умови угоди, відповідачка повинна нести відповідальність перед позивачем у розмірі боргу, відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.130ч.4 ЦПК України ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні в разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнає, суд вважає постановити судове рішення в попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначив, що [INFO] померла його сестра - [PERSON]. Оскільки в документах, які підтверджують родинні відносини, існують розбіжності, заявник просить суд встановити факт, що він є братом [PERSON], яка померла [INFO]. Встановлення факту родинних відносин йому необхідно для оформлення спадкових прав. У судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги. Від заінтересованої особи в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі. Вислухавши представника заявника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно актового запису про смерть складеного 01 червня 2006 року виконавчим комітетом Надлиманської сільської ради Овідіопільського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 68 років. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського РУЮ в Одеській області №1048/04.1-28 від 29.10.2013 року, повідомлено про наявність актового запису про шлюб на громадян [PERSON] та [PERSON] за №25 від 05.10.1957 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив факт того, що померла [PERSON] була рідною сестрою [PERSON]. Отже, факт того, що померла [INFO] [PERSON] була сестрою [PERSON] повністю підтверджується матеріалами справи а також показами свідка [PERSON] Встановлення факту родинних відносин заявникові необхідно для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Таким чином, заява підлягає задоволенню. Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 10.05.2008 року відповідач [PERSON] уклала з ним кредитний договір № 003-21051-100508 і отримала кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Оскільки умови договору кредиту відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 2380 гривень та судові витрати в сумі 229 гривень 40 копійок. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 10.05.2008 року відповідач [PERSON] уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (тепер - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») договір № 003-21051-100508 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого вона отримала кредитну лінію з лімітом 3000 гривень. На теперішній час відповідач умов договору не виконує належним чином. Згідно розрахунку борг [PERSON] за кредитним договором станом на 25.12.2012 року становить 2380 гривень, з яких: тіло кредиту - 910 гривень; заборгованість за комісіями - 1470 гривень. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 229 гривень 40 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № 003-21051-100508 від 10.05.2008 року у загальній сумі 2380 гривень та 229 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним, [PERSON], та [PERSON], зареєстрований 17.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №27, та судові витрати покласти на відповідача обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Шлюб з відповідачем зареєстровано 17.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №27. Шлюб у сторін другий. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині психологічної несумісності, шлюбні відносини припинені. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягає та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, так як позов визнає в частині розірвання шлюбу, а судові витрати вважає за необхідне покласти на позивача, адже він винен в розпаді сім'ї. Суд, заслухавши представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 17.07.2010 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №27, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 6). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач хоче розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач проти цього не заперечує, що свідчить про відсутність у сторін по справі бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що сім'я сторін по справі розпалась безповоротно і не може бути відновлена шляхом примусу. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 50% сплаченого судового збору на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Херсонський державний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.10.2009 року між Херсонським державним університетом та відповідачем було укладено договір № 8994б про навчання. Згідно п. 4.3 Договору відповідач зобов'язаний вносити плату щомісячно шляхом перерахування суми оплати за навчання на рахунок позивача через будь-яку банківську установу. Але в період з вересня по листопад 2012 року оплата за навчання відповідачем не здійснювалась. В результаті цього утворилась заборгованість в розмірі 1530 грн. Згідно п. 5.2 Договору у зв'язку з несвоєчасним внесенням плати за надання освітніх послуг відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день простроченого виконання зобов'язання, що становить 269 грн. 28 коп. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Херсонського державного університету заборгованість за навчання в розмірі 1799 гривень 28 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 гривень 40 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, на задоволенні позову наполягають з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнала, не заперечували проти стягнення з неї заборгованості за навчання в розмірі 1799 гривень 28 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 гривень 40 копійок. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Судом встановлено, що 01.10.2009 року між Херсонським державним університетом та відповідачем було укладено договір № 8994б про навчання (а.с. 4). Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за навчання за період з вересень 2012 року - листопад 2012 року складає: заборгованість за навчання - 1530 гривень, пеня - 269 гривень 28 копійок, а разом 1799 гривень 28 копійок (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 229 гривень 40 копійок. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для примусового стягнення з відповідача заборгованості за навчання на користь позивача, а також сплаченого судового збору . На підставі ст. ст. 88, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником жилого будинку [ADDRESS]. В належному їй будинку вона зареєструвала відповідачку [PERSON], яка є дружиною її сина. З часу реєстрації відповідачка за місцем реєстрації не мешкає, її особистих речей немає, будь-якого господарства не веде, не оплачує вартість нарахованих комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню будинку. Просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом - будинком [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала, повідомила, що дійсно з часу реєстрації вона не мешкає у будинку позивачки, її особистих речей там немає, комунальні послуги та інші витрати з утримання будинку вона не сплачує. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником жилого будинку [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Відповідачка [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS], зареєстрована 29 жовтня 2010 року (а.с. 7), але з часу реєстрації не мешкає, особистих речей її у будинку за вищевказаною адресою немає, що також підтверджено поясненнями самої відповідачки [PERSON] Доказами по справі не підтверджена будь-яка домовленість між сторонами щодо користування спірним жилим будинком. Відповідно до статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: відповідачку [PERSON] варто визнати такою, що втратила право користування житлом у будинку [ADDRESS], оскільки у судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідачки у вказаному житлі з моменту реєстрації по теперішній час без будь-яких поважних причин, і у судовому засіданні сторонами не доведено про існування будь-якої домовленості між ними з приводу користування житлом. На підставі ст.ст. 386, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

21 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до суду с позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. У судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року, від якого у них народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у дольовому відношенні з усіх видів його заробітку, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач у судовому засіданні позов визнав часткового та не заперечував проти стягнення з нього аліментів, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю, але просив врахувати, що у нього на утриманні знаходяться мати та тітка з онкологічними хворобами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2003 року, зареєстрованого у Відділі реєстрації актів цивільного стану Гірницького районного управління юстиції м.Макіївки, актовий запис № 185. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони фактично припинили сумісне життя, на теперішній час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 28 серпня 2002 року було стягнуто з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати, щомісячно, але не менш ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача визначити - 1/6 частина, з урахуванням його матеріального стану та того, що на його утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Для виготовлення повного тексту рішення у зв'язку з складністю справи необхідно затратити багато часу, а тому відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України оголошується вступна та резолютивна частина рішення, повний текст рішення буде виготовлено протягом 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно з тих підстав, що відповідач є батьком малолітньої дитини, але матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає , що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 06 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). Батьком малолітнього є [PERSON], але ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, [PERSON] проживає разом з матір'ю та находиться на її утриманні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено,що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює у 30 державній пожежно-рятувальній частині Головного управління ДСНС України в АР Крим з 29.10.2013 року за основним місцем роботи та займає посаду пожежний-рятувальник 30 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління (а.с. 12,13-14), проте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у зв'язку із визнанням позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави, у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду АРК з позовом мотивуючи своєї вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка при своєму житті була володарем двох земельних ділянок [ADDRESS]. Вона залишила заповіт, яким заповіла усе майно позивачці. Позивачка у теперішній час не має можливості оформити спадщину у зв'язку з тим, що у державному акті на ім'я матері не вказаний кадастровий номер та також відсутні відомості у АС ДЗК, але коли надавався державний акт відображення цих даних не було обов'язковим. У судове засідання позивачка не з'явивлась, була попереджена завчасно та належним чином. Про причини неявки суд офіційно не повідомила. Представник відповідача до судового засідання не прибув, був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] є донькою [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження / а.с. 6/ та свідоцтво про укладення шлюбу / а.с. 5/. Як свідчить свідоцтво про смерть спадкодавець [PERSON] померла [INFO] / а.с. 8/. Відповідно до копії державного акту на право власності Серії „І - КМ" № 001687 від 25 травня 2001р. [PERSON] були надані дві земельні ділянки загальною площею 38.50 га. для сільськогосподарського виробництва на землях Батальненської сільської ради Ленінського району АР Крим / а.с. 10/. Витяг з державного реєстру свідчить про те, що інших спадкоємців не має, або вони у встановлений законом строк не звернулися до нотаріуса про оформлення права власності у порядку спадкування. Суд враховує те, що згідно до п.9.1.1. тимчасового положення ведення державного реєстру земель не передбачена видача и реєстрація правовстановлюючих документів померлому громадянину. Відповідно до ст. 216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлюваних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Крім того п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд приходить до висновку, що можливо визнати за позивачем право власності на земельну ділянку яка була оформлена на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії „І - КМ" № 001687 від 25 травня 2001р. На підставі ст.ст. 16, 328, 392, 1218, 1225, 1296 ЦК України та

Outcome: approved