Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 31.07.1986 року Чернівецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 31 травня 1986 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося. З 2003 року між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відсутність між сторонами взаєморозуміння та спільної думки, щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву відносин. Позивач вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б особистим інтересам. З 2004 року подружні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведеться. На даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин, позивач вважає, що сім'я існує формально, миритися з відповідачем позивач не бажає. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб у органах РАГСУ. Спір про майно відсутній, неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Позивач в судове засідання не з»явилася, до суду надійшла нотаріально посвідчена заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, погодилася на ухвалення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, погодився на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК через оголошення у пресі. Причину своєї неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач та її представник не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи в порядку заочного провадження, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 31 липня 1986 року, який був зареєстрований Чернівецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1352 (а.с. 3). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Причиною розпаду сім'ї є відсутність порозуміння та спільної думки щодо вирішення побутових питань, втрата почуттів кохання, взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. Подружні стосунки припинені з 2004 року, спільне господарство не ведеться. Заходи для збереження сім'ї сторони не приймають. Таким чином, шлюб розпався, носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя не можливе, збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. Оскільки від позивача не надходило заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу, тому суд не вирішує це питання в судовому засіданні.

Outcome: approved