Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Дрогобицьке міжрайонне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання недійсним договору №29/05 про пайову участь у будівництві від 23.02.2005 року на ім'я [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане 08.10.2008 року виконкомом Трускавецької міської ради на ім'я [PERSON]; скасувати державну реєстрацію в Дрогобицькому МБТІ і ЕО свідоцтва про право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 01 листопада 2008 року за яким [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON]; скасувати державну реєстрацію в Дрогобицькому МБТІ і ЕО договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON], за яким [PERSON] продала однокімнатну квартиру [ADDRESS]. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги, залучено співвідповідачем [PERSON] та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 02 березня 2010 року за яким [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON]; скасувати державну реєстрацію в Дрогобицькому МБТІ і ЕО договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON], за яким [PERSON]продала однокімнатну квартиру [ADDRESS] [PERSON] Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою [PERSON] він підтримував цивільні шлюбні стосунки з 1990 року по червень 2006 року. Під час сумісного проживання [PERSON] за згодою позивача уклала з дочірним підприємством «Делакс - житлобуд» спільного українсько - канадського підприємства ТзОВ «Делакс - Україна» договір №29/05 від 23.02.2005 року про пайову участь у будівництві, відповідно до якого дочірне підприємство «Делакс - житлобуд» спільного українсько - канадського підприємства ТзОВ «Делакс - Україна» зобов'язалося збудувати однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,7 кв.м., а позивач з відповідачем [PERSON] зобов'язалися сплатити для цієї мети забудовнику гроші в сумі 19665 доларів США, на момент укладення цього договору становило 104225 гривень. В 2006 році позивач звернувся до суду про поділ спільного майна подружжя. Відповідач [PERSON] переслідуючи корисні інтереси, умисно, без згоди позивача, особисто звернулась в Дочірне підприємство «Делакс - житлобуд» спільного українсько-канадського підприємства ТзОВ «Делакс - Україна» та переоформила договір №29/05 від 23 лютого 2005 року про пайову участь у будівництві на свою старшу доньку [PERSON]. У жовтні 2008 року [PERSON] отримала відповідно до підробленого її матір'ю [PERSON] договору документи про право власності на новозбудовану квартиру. 01 листопада 2008 року за договором купівлі - продажу, посвідченим приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу, [PERSON] продала згадану квартиру [PERSON], а 02.03.2010 року [PERSON] перепродала згадану квартиру відповідачці [PERSON]. Позивач вважає, що відповідачка [PERSON] у змові з донькою [PERSON] поступили не порядно, знаючи про наявність в Трускавецькому міському суді позову позивача про розподіл майна подружжя, умисно, з метою позбавити останнього частки у спільному майні подружжя, продали спільну квартиру, а тому позивач змушений звернутись до суду з вищезазначеним позовом. Позивач та його адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. Адвокат [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачкою [PERSON] підтримував цивільні шлюбні стосунки з 1990 року по червень 2006 року. Під час сумісного проживання [PERSON] за згодою позивача уклала з дочірним підприємством «Делакс - житлобуд» спільного українсько - канадського підприємства ТзОВ «Делакс - Україна» договір №29/05 від 23.02.2005 року про пайову участь у будівництві, відповідно до якого дочірне підприємство «Делакс - житлобуд» спільного українсько - канадського підприємства ТзОВ «Делакс - Україна» зобов'язалося збудувати однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 43,7 кв.м., а позивач з відповідачем [PERSON] зобов'язалися сплатити для цієї мети забудовнику гроші в сумі 19665 доларів США, на момент укладення цього договору становило 104225 гривень. В 2006 році позивач звернувся до суду про поділ спільного майна подружжя. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач в позові зазначає, що відповідач [PERSON] переслідуючи корисні інтереси, умисно, без згоди позивача, особисто звернулась в Дочірне підприємство «Делакс - житлобуд» спільного українсько-канадського підприємства ТзОВ «Делакс - Україна» та переоформила договір №29/05 від 23 лютого 2005 року про пайову участь у будівництві на свою старшу доньку [PERSON]. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Трускавецького міського суду Львівської області по справі №1-86/2008 від 24.12.2008 року встановлено, що [PERSON] 23 лютого 2005 року уклала договір №29/05 про пайову участь у будівництві будинку, яке здійснювалось ДП «Делакс-Житлобуд» ТзОВ «Делакс - Україна» по [ADDRESS], на однокімнатну квартиру загальною площею 43,7 кв. м. В подальшому [PERSON], з метою позбавлення претензій на вказану квартиру з боку свого співмешканця [PERSON], виготовила новий договір за №29/05 від 23.02.2005 року про пайову участь у будівництві на зазначену вище квартиру на ім'я [PERSON], в якому підробила підпис [PERSON] Крім цього, [PERSON] достовірно знаючи про те, що вищевказаний договір №29/05 від 23.02.2005 року про пайову участь у будівництві будинку є підробленим, використала його, шляхом подачі в ДП «Делакс Житлобуд» для набуття в подальшому права на отримання квартири [PERSON] Даним вироком Трускавецького міського суду, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч1,3 ст.358 КК України та визначено покарання згідно ст.70 КК України остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - штраф 680 грн. Вирок набрав законної сили і у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З вищенаведеного вбачається, що договір про пайову участь у будівництві від 23.02.2005 року №29/05 [PERSON] не підписувала, а підписала її матір [PERSON], чим самим ввела в оману ДП «Делакс Житлобуд» та свого співмешканця позивача по справі [PERSON] У жовтні 2008 року [PERSON] отримала відповідно до підробленого її матір'ю [PERSON] договору документи про право власності на новозбудовану квартиру. 01 листопада 2008 року за договором купівлі - продажу, посвідченим приватним приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу, [PERSON] продала згадану квартиру [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. №9 правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Дослідивши вищезазначені правочини, та беручи до уваги вирок Трускавецького міського суду від 24.12.2008 року, суд вбачає підстави для визнання договору №29/05 від 23.02.2005 року про пайову участь у будівництві на ім'я [PERSON], недійсним в частині переоформлення даного договору на ім'я [PERSON], оскільки дана дія була здійснена, шляхом обману та підроблення документів з метою уникнення в подальшому розподілу майна подружжя, а також даний договір про пайову участь з сторони пайовик, підписаний особою яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для підписання такого договору. Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. Враховуючи те, що судом договір №29/05 від 23.02.2005 року про пайову участь у будівництві на ім'я [PERSON] визнано недійсним, а свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] видане на підставі виконання договору про пайову участь, тому суд приходить до висновку, що слід визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане 08.10.2008 року виконкомом Трускавецької міської ради на ім'я [PERSON] та скасувати державну реєстрацію в Дрогобицькому МБТІ і ЕО. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 01.11.2008 року продала спірну квартиру [PERSON], підтвердженням чого є договір купівлі-продажу квартири від 01.11.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2879. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. №9 реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК ( 435-15 )) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] 02.03.2010 року продала спірну квартиру [PERSON], підтвердженням чого є договір купівлі-продажу квартири від 02.03.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №188. Відповідно до абз.2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. №9 норма частини першої статті 216 ЦК ( 435-15 ) не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Оцінюючи зібрані по справі докази, беручи до уваги вищенаведене, враховуючи реституцію, як спосіб захисту цивільного права, суд приходить до висновку, що слід визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 01.11.2008 року, за яким [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON], однак в задоволенні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2010 року, за яким [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON], слід відмовити за безпідставністю позовної вимоги, оскільки позивачем не надано суду доказів щодо недобросовісності набувача.

Outcome: dismissed