overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

22.07.2013 року Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначення над нею опіки. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є підопічною заявника з 20.10.2007 року. Через хворобу вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Представник заявника та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявились. До суду надійшли заяви заявника та заінтересованої особи про розгляд справи за відсутності їх представників. Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити заяву частково у звязку з відсутністю подання органу опіки та піклування про призначення опікуна. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Згідно довідки виданої Грабарівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату з 20.10.2007 року та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 6). У відповідності з довідкою від 10.07.2013 року [PERSON] знаходиться на державному утриманні починаючи з 20.10.2007 року і по теперішній час (а.с.9). Відповідно до висновку районного психіатра Пирятинського району від 12.03.2013 року [PERSON] страждає на шизоафективний розлад змішаного типу (а.с.11). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №503 від 16.09.2013 року, наявний у [PERSON] стійкий хронічний психічний розлад позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 21-23). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви стосовно визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення опікуна, вимоги заяви в частині встановлення опіки не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

22.07.2013 року Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначення над нею опіки. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання і підопічною заявника з 27.07.1967 року. Через хворобу вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Представник заявника та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявились. До суду надійшли заяви заявника та заінтересованої особи про розгляд справи за відсутності їх представників. Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити заяву частково у звязку з відсутністю подання органу опіки та піклування про призначення опікуна. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Згідно довідки виданої Грабарівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату з 27.07.1967 року та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 6). У відповідності з довідкою від 10.07.2013 року [PERSON] знаходиться на державному утриманні починаючи з 27.07.1967 року і по теперішній час (а.с.9). Відповідно до висновку районного психіатра Пирятинського району від 12.03.2013 року [PERSON] страждає на шизоаференію параноїдальної форми (а.с.11). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №485 від 16.09.2013 року, ступінь наявних психічних розладів у [PERSON] є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 20-23). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви стосовно визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення опікуна, вимоги заяви в частині встановлення опіки не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

18.07.2013 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання свого сина [PERSON] недієздатним. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства та має діагноз олігофренія, а тому не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заява з підстав викладених у ній, просить її задовольнити і визнати [PERSON] недієздатним. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні вимоги заяви визнав і просить її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити заяву, враховуючи дані проведеної судово-психіатричної експертизи. Суд, вислухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Відповідно до довідки серії МСЕ №001869 від 01.08.1995 року, Витягу з акту огляду у МСЕК №001869 від 01.08.1995 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства та страждає на олігофренію (а.с. 5-7). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №515 від 23.09.2013 року, ступінь порушень у ентиликтуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері у [PERSON] в теперішній час такий, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 23-25). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви стосовно визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

22.07.2013 року Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначення над нею опіки. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і підопічним заявника з 07.01.1994 року. Через хворобу вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Представник заявника та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявились. До суду надійшли заяви заявника та заінтересованої особи про розгляд справи за відсутності їх представників. Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити заяву частково у звязку з відсутністю подання органу опіки та піклування про призначення опікуна. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Згідно довідки виданої Грабарівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату з 07.01.1994 року та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 5). У відповідності з довідкою від 10.07.2013 року [PERSON] знаходиться на державному утриманні починаючи з 07.01.1994 року і по теперішній час (а.с.8). Відповідно до висновку районного психіатра Пирятинського району від 12.03.2013 року [PERSON] страждає на шизофренію, параноїдна форма, приступо-прогредієнтний перебіг із змішаним дефектом (а.с.10). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №514 від 16.09.2013 року, [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії параноїчної форми, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в теперішній час (а.с. 18-21). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви стосовно визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення опікуна, вимоги заяви в частині встановлення опіки не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтувати докази, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення відкласти до 22.10.2013 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

ПАТ КБ Надра звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просила стягнути достроково, солідарно з [PERSON], [PERSON]В, на його користь кредитну заборгованість за кредитним договором № 804/6/07/7007/840к/97 від 18.07.2007 у сумі 14\~ 971,52доларів США, що еквівалентно 118\~ 156,13 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 1181,56 грн. В судове засіданні сторони не зявилися про час та місце слухання справи повідомлені в установленому законом порядку. Згідно ст. 220 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, оскільки їх присутність не є обовязковою. Дослідивши матеріали справи суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, оскільки однією з позовних вимог було заявлено про дострокове, солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON]В, на користь позивача кредитної заборгованості за кредитним договором № 804/6/07/7007/840к/97 від 18.07.2007 у сумі 14\~ 971,52доларів США, що еквівалентно 118\~ 156,13 грн. і з приводу саме такої вимоги представники позивача, що був присутнім в судовому засіданні, подавали суду докази та надавали пояснення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

У липні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 25 жовтня 2003 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1683. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 жовтня 2003 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю [PERSON] З вересня 2012 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання сторони не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 12-13). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 25 жовтня 2003 року уклали шлюб в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1683, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 100158, виданим 25 жовтня 2003 року (а. с. 5). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 131084, видане відділом РАЦС Октябрського районного управління юстиції м. Полтави (а. с. 4). Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують з вересня 2012 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

У липні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 02 квітня 2011 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 221. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02 квітня 2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю [PERSON] З червня 2013 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання сторони не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 16-17). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 02 квітня 2011 року уклали шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 221, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 079579, виданим 02 квітня 2011 року (а. с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 142074, видане Октябрським відділом РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області (а. с. 7). Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують з червня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним рішенням суду можна ознайомитись 23 жовтня 2013 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 11 лютого 1995 року. Шлюб був зареєстрований відділом РАГСу Луцького міськвиконкому, актовий запис № 164. Від шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. На протязі тривалого часу подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя існує формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Примирення між сторонами не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 262964 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 11 лютого 1995 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 164 (а.с.14). Від шлюбу є неповнолітні діти [PERSON], [INFO](а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на пять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Враховуючи, що для складання повного мотивованого рішення необхідний тривалий час, суд відповідно до положень ч.3 ст.209 ЦПК України ухвалює резолютивну частину рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у вересні 2013 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 25.11.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки подружжя має різні характери. Вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне сімейне життя суперечить їхнім інтересам. Подружжя разом не проживає з 01.08.2013, спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що 25.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з чоловіком спільних дітей не мають. Стосунки з відповідачем зіпсувалися, а втрата взаємних почуттів та взаємоповаги призвела до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд уважає, що справу можливо розглянути у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 208 (а.с.4). Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги між подружжям. Подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться. Фактично сімя повністю розпалась, примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки сторони спільно однією сім'єю не проживають з 01 серпня 2013 року, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved