Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

позивач посилається на те, що з відповідачем з 09.06.1991 року по 20.10. 2010 року перебували у шлюбних відносинах. За час шлюбу за спільні кошти з [PERSON] 21 листопада 1994 року придбали 11/25 частин житлового будинку, що розташований за адресою м.Хотин вул. Незалежності, 1 «в». Просить про визнання спільною власністю подружжя 11/25 частин житлового будинку та визнати за нею право на 1/2 частину цієї частки, що складає 11/50 частин. Посилається також на те, що за період спільного проживання з відповідачем вони звели добудову літ. «а» та сарай літ. «г». Витрати в справі покласти на відповідача. В судовому засіданні, посилаючись на вищенаведене вимоги підтримала, згідна щоб витрати в справі було покладено на обі сторони. Відповідач вимоги визнає, просить витрати в справі покласти на обі сторони та визнати за ним право власності на 11/50 частин житлового будинку. Судом досліджено письмові докази в справі: план будинку, експлікація, схематичний план земельної ділянки, характеристика будинку та господарських споруд, копія договору купівлі - продажу, довідка КР БТІ, копія будинкової книжки, копія свідоцтва про шлюб, копія рішення суду про розірвання шлюбу, довідка міської ради. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: згідно договору купівлі- продажу від 21 листопада 1994 року по реєстру № 2104 [PERSON] придбав 11/25 частин житлового будинку та відповідних частин господарських та побутових споруд в [ADDRESS], яка складається з коридора 2,90 кв.м., кухні 9,00 кв.м., кімнати 10. 20 кв.м., 1/2 частин сараю літ.Б, 2/3 частини огорожі №1. За час спільного проживання сторони самочинно звели добудову літ. «а -2», сарай літ. «Г». До зазначених правовідносин слід застосовувати наступні правові норми. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частина 1 ст. 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина і чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 376 ЦК України: ч. 1 - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил ч. 2 Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, самочинно збудовані добудова літ. «а -2», сарай літ «Г» не є об’єктом права власності, а тому не можуть бути предметом поділу разом з господарськими будівлями і спорудами, які підлягають до нього. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial