Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

16.08.2013 року [PERSON] звернулася з дійсним позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з 28.07.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO] року. Шлюбні відносини між ними припинено 10.10.2012 року, вони стали проживати окремо, дитина залишилась проживати з нею. Також позивачка зазначає, що вона є студенткою, стипендію не отримує, не працює, проживає разом з матір'ю, яка отримує 1000 гривень на місяць і цих коштів не достатньо для життєдіяльності і не забезпечує прожиткового мінімуму, а відповідач фізично здоровий, матеріально забезпечений. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутністю та не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 28.07.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO] року. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини дійсно є відповідач [PERSON] (а.с. 3) Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до статті 182 СК України та абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач не має постійного доходу, тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що прожитковий мінімуму для дітей віком до шести років, який на даний час, згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" становить 972 грн., а для дітей віком від шести років становить 1210 грн. суд визначає аліменти у розмірі 1000 грн., вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 215 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved