Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

27.06.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позові позивач посилався на те, що в 2012 році відповідач у неї взяла в борг 21000 грн., в установлений строк до кінця 2012 року борг не повернула, прохає стягнути з відповідача борг по договору позики в сумі 28560 грн. та судові витрати. 21.10.2013 року до суду звернулася відповідач з заявою про розгляд справи у свою відсутність. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що в 2012 році відповідач у неї взяла в борг 21000 грн., в установлений строк до кінця 2012 року борг не повернула, прохає стягнути з відповідача борг по договору позики в сумі 28560 грн. та судові витрати. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 19.07.2012 року відповідач склала розписку про те, що взяла в борг у позивача 21000 грн. та зобов`язалась повернути борг до кінця 2012 року (а.с.4). На момент розгляду справи судом відповідач борг не повернула. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Між позивачем та відповідачем склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та умовами договору позики від 19.07.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 19.07.2012 року позивач надав відповідачу 21000 грн., про що було складено боргову розписку 19.07.2012 року, в якій відповідач зобов`язалася повернути борг до кінця 2012 року, на момент розгляду справи борг не повернула. Відповідач у встановлений у договорі строк гроші не повернула, що свідчить про порушення нею зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив грошове зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як розмір проценту за прострочення грошового зобов`язання відповідачем не встановлений договором позики, то відповідач на вимогу позивача відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням три процента річних від простроченої суми, що становить 7560 грн. за період з 01.01.2013 року до 21.10.2013 року. Відповідно до ст.88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь позивача, то суд відповідно до ст.88 ЦК України присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 285,60 грн. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Outcome: approved