Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON], 2008 року народження, 17.10.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3 особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про вселення в квартиру [ADDRESS], усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою. Позивачка зазначала, що вона з [PERSON] (відповідачем 2) перебуває в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі вони мають спільну дитину - сина [PERSON], 2008 року народження; в квартирі [ADDRESS] зареєстровані три особи - вона (позивачка), чоловік та дитина; квартира [ADDRESS] є однокімнатною, житловою площею 18,0 кв. м, квартира на даний час належить на праві власності чоловікові; [PERSON] (відповідачка 1) є матір»ю [PERSON] (чоловіка). Оскільки 11.09.2013 року відповідачі вчинили конфліктну ситуацію, в результаті якої вони фактично вигнали її (позивачку) з квартири разом із сином [PERSON], з того часу перешкоджають їй в користуванні квартирою, іншого житла вона (позивачка) не маю, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким вселити її разом із дитиною в квартиру [ADDRESS] та зобов»язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні квартирою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] позов не визнав, стверджуючи, що право позивачки разом із дитиною на проживання в спірній квартирі відповідачами не оспорюється; просив в задоволенні позову з зазначених позивачкою підстав відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась повторно; про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких заяв-клопотань від неї не надходило. Представник 3-ої особи - Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засіданні не з»явився, до матеріалів справи подано заяву, згідно якої Служба просить справу розглядати за відсутності представника та постановити судове рішення із максимальним врахуванням інтересів малолітньої дитини. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідач 2) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року, від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування квартири від 28.02.2008 року, укладеного [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний), що підтверджується довідкою БТІ м. Києва від 03.12.2013 року №25426 (И-2013) і не заперечується сторонами; при цьому, відповідачем [PERSON] (його представником) суду не надано копії правовстановлюючого документа на квартиру. Як вбачається з довідки форми №3 від 13.11.2013 року (а.с.27), квартира [ADDRESS] є однокімнатною, житловою площею 18,0 кв. м; зареєстровані в квартирі три особи - [PERSON] (відповідач 2 - власник) - з 2002 року, [PERSON] (позивачка) - з 09.01.2007 року та син [PERSON], 2008 року народження - з 27.08.2013 року. Ствердження позивачки [PERSON] про те, що 11.09.2013 року за місцем проживання мав місце конфлікт, у тому числі за участі [PERSON] - матері [PERSON], внаслідок якого вона (позивачка) разом із сином [PERSON], залишили приміщення квартири [ADDRESS], і з того часу вони в квартирі не проживають, фактично підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] (сусідів). Ствердження позивачки [PERSON] про те, що вона з дитиною вимушені були залишити спірну квартиру з 11.09.2013 року внаслідок протиправної поведінки відповідачів, підтверджуються довідкою Дарницького РУ ГУ МВС України від 17.09.2013 року (а.с.4) та висновком від 24.09.2013 року (а.с.5), з яких вбачається, що позивачка 11.09.2013 року зверталась до правоохоронних органів з питання перешкоджання з боку відповідачів у користуванні нею спірною квартирою та вимогою залишити квартиру; при цьому, [PERSON] пояснював, що «між його дружиною виникають конфліктні ситуації щодо сумісного проживання у квартирі [ADDRESS], в ході конфлікту фізична сила не застосовувалась». Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України власник (співвласник) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім»ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як стверджує представник відповідача [PERSON] - [PERSON], відповідачем 2 не оспорюється право позивачки (дружини) разом із дитиною - сином [PERSON], 2008 року народження на користування (проживання) в квартирі [ADDRESS], він (відповідач 2) також не заперечує проти вселення (повернення у квартиру) позивачки та сина [PERSON]. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачкою [PERSON] судові не надано. Таким чином, аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі; заперечення представника відповідача 2 в частині щодо добровільного залишення квартири позивачкою судом не приймаються, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судові витрати в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved