Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі позивач) звернулось із позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач) в якому просить суд стягнути з нього на свою користь заборгованість у сумі 16021,54 грн., за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, пеню та штраф за порушення грошових зобов'язань, а також судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних зобов'язань з оплати кредиту, що виникли за договором № б/н від 14.01.2008р. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити, заборгованість стягнути в примусовому порядку. Відповідач та його представник в судових засіданнях заперечували проти позову, вказуючи на те, що ніякого кредитного договору відповідач не укладав, жодних правовідносин з банком не мав та гроші не отримував. Мав намір отримати кредит та написав заяву про надання кредиту, але працівником банку йому було повідомлено, що після того, як банк розгляне його заяву, йому повідомлять про час, коли він зможе отримати кредитну картку та отримати грошові кошти. Але з банку йому не подзвонили і він вирішив, що йому було відмовлено в видачі кредиту. Кредитну картку не отримував, гроші не отримував, заява про отримання картки підписана невідомою особою. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що надана позивачем до матеріалів справи заява про отримання кредитної картки до кредитного договору № б/н від 14.01.2008р., порушення умов якого стало підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості, останнім не підписувалася, про що свідчить висновок експерта почеркознавчої експертизи № 41/04-15 від 22.09.2013 року, виконаний науково - дослідним експертним криміналістичним центром ГУ МВС України в Дніпропетровській області(а.с.83-88). Таким чином, твердження відповідача, що він не отримував кредитної картки та не отримував відповідно грошові кошти, знайшли підтвердження під час судового розгляду. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України - договір є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В силу ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 3,5,6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Угодами є вольові акти поведінки людей, при цьому вольовий характер угод виявляється у тому, що сторони, укладаючи угоду, мають намір досягнути певного правового результату. Внутрішнє бажання особи укласти ту чи іншу угоду й тим самим досягнути певного правового результату іменується волею. Однак наявність внутрішньої волі особи недостатньо для укладання угоди. Зовнішнє вираження внутрішнього бажання особи є волевиявлення. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] мав намір укласти з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» кредитний договір але фактично його не укладав і не підписував, що підтверджується висновком експерта почеркознавчої експертизи № 41/04-15 від 22.09.2013 року, виконаним науково - дослідним експертним криміналістичним центром ГУ МВС України в Дніпропетровській області(а.с.83-88). Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким що, вчинений у письмовій якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи приведені вище норми права та співвідношуючи їх з встановленими в судовому засіданні обставинами справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав та у спосіб заявлений позивачем. За проведення почеркознавчої експертизи № 41/04-15 від 22.09.2013 року, відповідач кирпа В.О. сплатив 900, 48 гривень, про що свідчить копія квитанції (а.с.81). У відповідності до ст. 79 ЦПК України, до судових витрат включаються витрати, пов'язані з проведенням експертизи. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved