Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою про надання дозволу на виїзд з України її неповнолітньої дитини - [PERSON] Даніла, який народився 15 грудня 2010 року, в одноособовому супроводженні його матері - [PERSON] без нотаріально посвідченої згоди та супроводу другого з батьків. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - [PERSON] підтримав заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Автозаводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи Відділ зі справ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника [PERSON] [PERSON], вивчивши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що заявниця - [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON] Даніла, який народився 15 грудня 2010 року, місце народження дитини - Республіка Сінгапур. Запис про народження [PERSON] Даніла був зареєстрований у реєстрі народжень Республіки Сінгапур. У свідоцтві про витяг з реєстру народжень дитини заявниці - [PERSON] Даніла, дані про батька (ім'я та по-батькові) не вказані (дані графи не заповнені), як це передбачено законодавством Республіки Сінгапур у випадку, якщо мати не перебуває в зареєстрованому шлюбі з батьком дитини. На підставі документу про народження - Свідоцтва про витяг з реєстру народжень № T1037376F від 04.01.2011 року, посольством України в Республіці Сінгапур було проведено реєстрацію [PERSON] Даніла громадянином України (Довідка від 11.01.2011 року № 599/5-016). В даний час заявниця з сином мешкає в Республіці Сінгапур, однак часто відвідує Україну, де в них залишилися близькі родичі (зокрема мати заявниці), яких заявниця відвідує кілька разів на рік. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 річного віку. На виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як вбачається з матеріалів справи у шлюбі з біологічним батьком дитини [PERSON] не перебувала, спільне господарство з ним не вела і разом не проживала. З моменту народження дитини по даний час вона повністю самостійно опікується дитиною, виховує та утримує її, як законний представник, одноособово вирішує всі питання щодо дитини у відносинах з будь-якими юридичними та фізичними особами. Під час перельотів з України до Сінгапуру заявниця разом з дитиною зіткнулася з проблемою, яка повязана з відсутністю у неї документа, який підтверджує те, що вона має статус одинокої матері (довідки). Отримати такий документ, встановлений статтею 135 СК України для неї не є можливим, оскільки при зверненні до посольства України в Республіці Сінгапур з запитом про отримання такої довідки, заявниці надано відповідь про неможливість отримання такої довідки, через відсутність реєстрації факту народження дитини органами РАЦС України чи в посольстві України в Республіці Сінгапур у відповідності до вимог ст. 135 Сімейного Кодексу України на підтвердження її статусу матері- одиночки, оскільки факт народження дитини зареєстровано за законодавством Республіки Сінгапур (заявницею надана копія довідки посольства України в Республіці Сінгапур від 22.02.2013 року № 61517/36-500-7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В свідоцтві про витяг з реєстру народжень [PERSON] Даніла в графі «батько» проставлені прочерки, тобто батьківство не встановлено, однак, як зазначає заявниця прикордонна служба такий доказ до уваги не приймає. Оскільки вирішити дане питання іншим правовим шляхом є не можливим, заявниця вважає за необхідне отримати дозвіл суду на виїзд її малолітнього сина - [PERSON] за межі державного кордону України без згоди на такий виїзд її біологічного батька в одноособовому її, [PERSON], супроводі. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Таким чином, оскільки процес виїзду з України пов'язаний з перетинанням державного кордону України то відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказана норма Закону відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення». Відповідно до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (окрім іншого) на підставі: рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тому, суд приймає рішення про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Outcome: approved