Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення у житлове приміщення, зобов’язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою. Вказав, що 30.09.2008 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 864. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], яка народилася 17.06.2000 року. Рішенням Центрально – Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15.03.2013 року, яке набрало чинності, вищезазначений шлюб між ними було розірвано. Сторонам належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Фактично їх шлюбні відносини припинені в травні 2012 року, саме з цього часу він вимушений був піти жити до своєї матері, оскільки відповідачка створювала йому умови, які не дозволяли йому повноцінно вести у будинку господарство. Після того він декілька разів звертався до відповідачки з проханням повернути йому його особисті речі, а також поділити майно, що набуто під час шлюбу, але остання категорично відмовлялася повернути речі, під час бесід починала сварки. У серпні 2012 року він намагався потрапити до квартири, однак не зміг цього зробити,оскільки відповідачем змінені замки на вхідних дверях, а нових ключів йому ніхто не дав. У зв’язку з неправомірними діями відповідача він звертався з заявою до Центрально – Міського РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області про вжиття до відповідачки заходів. Просив усунути перешкоди у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], які йому чинить [PERSON]. Вселити його в квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Зобов’язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві. Додатково пояснив, що квартиру [ADDRESS] вони з відповідачкою придбали за спільні кошти. На момент купівлі, квартира була у нежилому стані, вони все відремонтували, зробили ремонт. Він пішов з дому в травні 2012 року, оскільки посварився з відповідачкою, вона не дозволяла його матері переночувати у них вдома. З вересня 2012 року він в будинок потрапити не може, оскільки відповідачкою змінені замки на вхідних дверях, а нових ключів йому ніхто не дав. В будинку знаходяться його особисті речі, але забрати їх він не може. З цього приводу він звертався і до Центрально-Міського РВ, і до дільничного інспектора. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності . Позивачем, з приводу порушення його прав, подавалася заява до Центрально – Міського РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області та 21 травня 2013 року отримано висновок по його заяві, яким встановлено,що колишня дружина – [PERSON] не впускає додому [PERSON], з огляду на те, що у них склалися неприязні відносини. Замки на дверях замінені. До того ж, встановлено, що раніше вже розглядалася аналогічна заява [PERSON] Центрально-Міським РВ , матеріали перевірки були зареєстровані в ЖЕУ за № 4165 від 08.05.2013 року та відповідно до Закону України «Про звернення громадян» , розгляд якого припинено. Ознак складу кримінального правопорушення в діях [PERSON] встановлено не було. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що дійсно вони з [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідач ніколи постійно не мешкав у вказаній квартирі, був відсутній по декілька місяців за місцем проживання. У них з відповідачем була домовленість про те, що він залишить кімнату їх доньці, а вона не буде подавати виконавчий лист по справі про стягнення аліментів на дитину до виконання. Вона не хоче жити з позивачем в одному домі, якщо судом буде вирішено вселити позивача в будинок, то нехай він робить собі окремий вхід та окремо сплачує комунальні послуги. Заперечувала ствердження позивача щодо замінених замків, стверджувала, що замки не міняла. Крім того,з міліції до неї ніхто не приходив з приводу заяви позивача ,ніяких пояснень не відбирав. Наразі, вона звернулася до виконавчого комітету Горлівської міської ради з приводу позбавлення батьківських прав позивача відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON]- його двоюрідний брат, відповідачка – колишня дружина позивача, особистої неприязні до сторін не має. Йому відомо, що будинок купили сторони сумісно, будинок був непридатний до мешкання, в ньому раніше була теплиця. Будинок сторони ремонтували разом. Позивач з відповідачкою часто сварилися, [PERSON] по 2-3 місяці не мешкав з [PERSON], потім знову сходилися, чому вони сварилися він не знає. Відповідачка дуже замкнута людина, навіть своїх родичів не пускає до себе додому, вона не хотіла, щоб мати позивача жила з ними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка - її знайома, продає їй молоко,а позивач [PERSON] - колишній чоловік відповідачки, особистої неприязні до сторін не має. По справі може пояснити, що в будинку сторін ніколи не була, однак їй відомо, що відповідачка має трьох дочок, веде нормальний образ життя, не зловживає спиртними напоями. Був випадок, коли вона позичала [PERSON] гроші в сумі 3000 гривень,а відповідачка віддавала борг за нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона - мати позивача, а відповідачка - її колишня невістка, особистої неприязні до сторін не має. По даній справі їй відомо, що сторони прожили разом 13 років, вона ніколи в їх сімейні відносини не втручалася. Вони посварилися, бо син попросив, щоб вона переночувала у них вдома, однак вона категорично відмовила. Після чого син пішов від відповідачки, [PERSON] не віддала сину навіть його особистих речей. Наразі, замки на вхідних дверях замінені, нових ключів у позивача не має. Був випадок, коли відповідачка навіть погрожувала синові фізичною розправою, якщо той не залишить будинок їй. [PERSON] мешкає з нею у невеличкому будиночку. Спірний будинок сторони купували разом, її син є співвласником будинку. Крім того, в сім’ї сторін часто виникали сварки з приводу того, що відповідачка в травні 2012 року почала відвідувати збори свідків [PERSON] та водити туди неповнолітню доньку, її онуку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона двоюрідна сестра позивача, особистої неприязні до сторін не має. По цій справі їй відомо, що зараз позивач мешкає з матір’ю, з відповідачкою він розлучився. Квартиру [ADDRESS] купили за спільні кошти,ремонт також робили разом. [PERSON] ходить до відповідачки просить його пустити жити, однак остання його не впускає. Крім того, в сім’ї сторін часто виникали сварки з приводу того, що відповідачка в травні 2012 року почала відвідувати збори свідків [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що він ж батьком позивача, особистої неприязні до сторін не має. Йому відомо, що сторони купили квартиру [ADDRESS]. Будинок був розламаний, вони його відремонтували також разом. Наразі, [PERSON] з відповідачкою не проживає, оскільки, як йому відомо зі слів сина, [PERSON] не пустила переночувати мати позивача в їх будинок. Неповнолітній свідок [PERSON], яка допитана в присутності вихователя школи-інтернату І-ІІ ступеня № 9 Донецької обласної ради, в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі – її батьки,особистої неприязні до сторін не має. Раніше вони всі мешкали однією сім’єю, однак батько часто кидав сім’ю, потім повертався назад. Зараз батько з нею та мамою не проживає, оскільки вони розлучилися, нічим не допомагає нам. Коли батько проживав з ними, часто бив її по голові. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. Згідно з копією рішення Центрально-Міського районного суду міста Горлівки від 15.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно копії договору купівлі-продажу від 04.04.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1684, [PERSON] та [PERSON] придбали у рівних частках , кожний по ? частці квартири № 1, жилою площею 29,6 кв.м. з побудовами та спорудами, розташовану в будинку № 17 по вулиці Кочетова в місті Горлівці, на земельній ділянці 5923 кв.м. по всьому будинку. Таким чином, позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Відповідно до копії висновку по заяві [PERSON], що затверджений начальником Центрально – Міського РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 21 травня 2013 року , встановлено,що колишня дружина – [PERSON] не впускає додому [PERSON] ,з огляду на те, що у них склалися неприязні відносини. Замки на дверях замінені. До того ж, встановлено, що раніше вже розглядалася аналогічна заява [PERSON] Центрально-Міським РВ , матеріали перевірки були зареєстровані в ЖЕУ № 4165 від 08.05.2013 року та відповідно до Закону України «Про звернення громадян», його розгляд припинено. Ознак складу кримінального правопорушення в діях [PERSON] встановлено не було. Із наведених вище доказів, а також пояснень відповідача вбачається, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, через що відповідач перешкоджає проживанню позивача у зазначеній квартирі, посилаючись при цьому на інтереси дитини. Однак відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що слід усунути перешкоди [PERSON] в користуванні житловим приміщенням квартирою № 1, розташованою в будинку № 17 по вул. Кочетова в місті Горлівці, вселивши [PERSON] в квартиру № 1, розташовану в будинку № 17 по вулиці Кочетова в місті Горлівці. Доводи відповідача щодо неналежного ставлення до дитини, з боку позивача, конфліктах з відповідачем не є підставою для позбавлення відповідача права власності на частку в квартирі (відповідач вправі звернутися з відповідними скаргами до органів влади щодо вжиття до нього відповідних заходів). Однак вимоги щодо зобов’язання [PERSON] не чинити позивачу перешкоди у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в майбутньому, задоволенню не підлягають, оскільки пред’явлені передчасно, до виникнення відповідних правовідносин. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що позов задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути його витрати із сплати судового збору в розмірі 114 гривень 70 копійок. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 358, 391 ЦК України,

Outcome: partial