Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду із позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON], в якій просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 27 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON] в розмірі 250 грн., щомісячно, починаючи з 27 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 250 грн., щомісячно, починаючи з 27 листопада 2013 року до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. В позовній заяві зазначено, що 21 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, у липні 2011 року відповідач покинув сім'ю та переїхав на постійне місце проживання в інший населений пункт. З часу залишення сім'ї відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка самостійно утримувати її фінансово неспроможна. Крім того, дитина потребує систематичного лікування у зв'язку з захворюванням: апалітичний синдром внаслідок енцефалопатії змішаного ґенезу, що зумовлює необхідність додаткових витрат. З підстав, зазначених вище, позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. До судового засідання позивачка не з'явилась, надавши суду заяву, у відповідності до якої просила суд розглянути дану цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої просив суд розглянути дану цивільну справу за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Відповідно до довідки № 5801 від 30 жовтня 2013 року, виданої «ЖЕК № 5», позивачка [PERSON] проживає разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначені розміру аліментів враховує, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частиною 4 статті 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 150 грн. на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved