Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.12.2013 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею першої черги спадкування майна померлої за законом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Градизька держнотконтора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення об»єкту нерухомого майна, побудувала вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володіла ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Погребівської сільської ради, однак за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,20 га по [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Погребівської сільської ради, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ, Глобинської районної державної адміністрації, відділу Держземагенства у Глобинському районі, Градизької держнотконтори в судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслали. Направили заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] померла [PERSON]. Її спадкоємицею (за законом) є дочка - [PERSON]. Факт родинних відносин між названими особами встановлено рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2013 року, яке набрало законної сили. Згідно довідки виконкому Погребівської сільської ради від 23.08.2013 року № 605 [PERSON] на час смерті проживала разом з дочкою [PERSON], а тому відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин по спадкуванню, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS], який був збудований спадкодавцем і в якому вона проживала до дня своєї смерті. Градизька держнотконтора 13.12.2013 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А» було побудовано в 1955 році, сарай літ. «В» - в 1970 році, гараж літ «Д» - в 1974 році, сарай літ. «в» - 1975 році, веранду літ. «а» - в 1980 році, літній душ літ «Г» - в 1983 році, літню кухню літ. «Б» - в 1985 році, прибудову літ. «б», убиральню літ. «Е» - в 1990 році . Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Відповідно до Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім»ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно записів в погосподарських книгах Погребівської сільської ради [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] і проживала у ньому до смерті. В погосподарській книзі № 8 під особовим № 550 у 1990 році , за нею значилося належне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,20 га за адресою: [ADDRESS], Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела його державну реєстрацію відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 16.12.2013 року, житловий будинок літ. «А», веранда літ. «а», прибудова літ. «б», убиральня літ. «Е», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «в», сарай літ. «В», літній душ літ «Г», гараж літ «Д», колодязь питний літ. «К», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2 збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З дослідженої судом спадкової справи № 200 за 2013 рік Градизької державної нотаріальної контори вбачається, що спадщину після померлої [INFO] [PERSON], в установлений законом строк прийняла дочка померлої - [PERSON] (позивач у справі). Встановивши, що спадкодавець за життя на передбачених законом підставах набула право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлям, суд дійшов висновку, що позивач, як єдина спадкоємиця першої черги спадкування за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на успадкування майна померлої матері. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved