Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виселення останнього без надання іншого жилого приміщення та про зняття його з реєстраційного обліку. Свої вимоги вона обґрунтовує тим, що 15 грудня 2003 року її дочка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Після укладення шлюбу, за її погодженням, відповідач у встановленому законом порядку поселився разом із її дочкою в належний на праві власності житловий будинок. Договір найму житла між нею та відповідачем укладався в усній формі, відповідно до якого він зобов'язувався сплачувати частину вартості комунальних послуг та допомагати вести домашнє господарство. На даний час разом з нею в належному їй будинку проживають її дочка [PERSON], відповідач по справі [PERSON], та двоє їхніх неповнолітніх дітей. Але останнім часом проживання з відповідачем в одному будинку стало неможливим. Він зловживає алкогольними напоями, виражається грубою нецензурною лайкою, вчиняє сварки, які переростають в погрози та бійки, що спричиняють насильство в сім'ї по відношенню до неї, дочки та внуків. Неодноразові звернення за допомогою до органів внутрішніх справі позитивного результату не дали. Позивач зазначає, що вона в свою чергу запропонувала відповідачу виселитись з її будинку. Але не приймаючи до уваги її прохання та реагування правоохоронних органів, систематичним порушенням правил співжиття відповідач робить неможливим для неї та членів її сім'ї проживання з ним в одному будинку. Окрім того, відповідач своїми діями псує її житло: розкрадає речі, приводить негідність прилади господарського призначення. На скільки їй відомо, відповідач має можливість проживати в помешканні своїх батьків, які також мешкають в [ADDRESS]. У відповідності з п. 2 ч.2 ст. 825, ст. 826 ЦК України договір найму може бути розірваний за рішенням суду. У цьому разі наймач підлягає виселенню на підставі рішення суду без надання іншого житла. Позивач у судове засідання не з'явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа - Томаківський РС ГУДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого за рішенням виконкому Томаківської районної ради народних депутатів № 272 від 26.10.1988 року. З довідки виконкому Мирівської сільської ради від 12.11.2013 року за № 2021 вбачається, що позивач у справі дійсно зареєстрована за вищевказаною адресою та має вищезгаданий у позові склад сім'ї, в тому числі і відповідача у справі [PERSON], який 15 грудня 2003 року уклав шлюб з [PERSON], яка є рідною дочкою позивача у справі. Вказані факти підтверджуються копіями наступних документів: свідоцтвом про народження [PERSON] /серії [NUMBER]/, виданого 23.03.1981 року виконкомом м.Севастополя, з якого вбачається, що позивачка дійсно є матір'ю останньої; свідоцтвом про одруження відповідача /серії [NUMBER]/, виданого 15.12.2003 року відлілом РАГС Томаківського РУЮ, з якого вбачається, що останній проживає у зареєстрованому шлюбі з дочкою позивача. Відповідно до положень ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» регламентовано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Згідно ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Позивачка неодноразово зверталась до внутрішніх правоохоронних органів в зв'язку з систематичним порушенням відповідачем правил співжиття, що робить неможливим для позивача та членів її сім'ї проживання з ним в одному будинку. Вказаний факт підтверджується копією постанови про притягнення відповідача у справі до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, винесеною 28.05.2013 року по справі № 195/233/13-п суддею Томаківського районного суду, а також копією постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 12.01.2009 року на підставі ст.6 п.2, ст. 99 КПК України. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень ст. 826 ЦК України, відповідно до якої у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали в помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання іншого жила. Таким чином, законодавчо закріплено, що у разі розірвання договору оренди житлового приміщення, особа втрачає право на використання цього приміщення та проживання у ньому. За таких обставин, у відповідача відсутні правові підстави для проживання в зазначеному житловому будинку, оскільки він не є її власником і тому не може користуватись майном, що йому не належить. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved