Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8812,80 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимоги посилається на те, що 31.12.2011 року між TOB «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON], було укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому банком було надано кредит у сумі 7289,60 грн. на придбання певного майна/послуг, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами - 48 % в рік. Кредитні кошти були надані до моменту їхнього повного повернення банку. За кредитним договором позичальник був зобов'язаний повернути кредит і сплатити банку плату за його користування, однак, станом на 13.08.2013 року порушив умови договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 8812,80 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 8812,41 грн., заборгованість за відсотками - 0,39 грн. Про виникнення заборгованості та про її фактичний розмір банком неодноразово здійснювалися повідомлення на адресу відповідача, однак останнім вона погашена не була. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 31.12.2011 року між TOB «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-03458-311211, відповідно до якого останньому банком було надано кредит у 'сумі 7289,60 грн. на придбання побутової техніки, із остаточним терміном повернення кредиту до 30.10.2012 року зі сплатою за користування кредитом процентів - 48 % річних. Факт надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 119498 від 31.12.2011 року, товарним чеком № 60164 від 31.12.2011 року. Відповідач отримав придбаний у кредит товар, що підтверджується накладною № 60153 від 31.12.2011 року. Відповідно до п. 2.8 договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи. За кредитним договором позичальник [PERSON] був зобов'язаний у передбачені договором строки повернути кредит і сплатити банку відсотки та комісійні, однак порушив умови договору, не здійснював обумовлені договором платежі і станом на 13.08.2013 року має прострочену заборгованість на загальну суму 8812,80 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 8812,41 грн., заборгованість за відсотками - 0,39 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що нею не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складається із непогашеної суми кредиту, несплачених процентів, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved