Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], виконкому Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кіровською сільською радою Токмацького району Запорізької області від 19 жовтня 1998 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної частки (паю) розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі із земель колективної власності КСП «Кохане», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 17 квітня 1996 року. Іншого майна, яке належало на праві власності [PERSON] на день смерті не залишилося. Спадкодавець на випадок своєї смерті не складала заповіт, яким би розпорядилася належною їй земельною часткою. В такому разі спадкування майна, що залишилося після [PERSON] здійснюється за законом. Родинні відносини позивача зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Крім позивача, спадкоємцями першої черги є - його рідний брат, [PERSON], та рідна сестра, [PERSON]. 19 листопада 2013 року позивач звернувся до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори з метою переоформлення земельної частки (паю), яка залишилася після матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус йому було відмовлено з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2013 року № 87502-31. Після смерті матері позивач фактично прийняв належний їй земельний пай у своє володіння та користування. З часу відкриття спадщини оригінал сертифікату на земельну частку (пай) утримувався у нього як повноправного спадкоємця, не мав можливості самостійно господарювати на землі, оскільки ще до смерті матір передала в оренду земельний пай сільськогосподарському підприємству, у якого земля знаходиться в користуванні до теперішнього часу. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, та просили позов задовольнити. Представник відповідача виконкому Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просив позов розглядати без участі представника, задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, згідно наданих заяв позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять суд розглянути справу у їх відсутність. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є рідним сином померлої [PERSON], що померла у 1998 році. Після її смерті позивач фактично прийняв у спадщину земельну частку (пай), яка знаходиться в його використанні. Орендну плату за використання земельної частки (паю) сплачував [PERSON] Оригінал сертифікату на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] знаходиться у [PERSON] як спадкоємця. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кіровською сільською радою Токмацького району Запорізької області від 19 жовтня 1998 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної частки (паю) розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі із земель колективної власності КСП «Кохане», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 17 квітня 1996 року. Іншого майна, яке належало на праві власності [PERSON] на день смерті не залишилося. Спадкодавець на випадок своєї смерті не складала заповіт, яким би розпорядилася належною їй земельною ділянкою. В такому разі спадкування майна, що залишилося після [PERSON] здійснюється за законом. [PERSON] померла до набрання чинності ЦК України в редакції 19 червня 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року. Враховуючи відкриття спадщини у 1998 році, до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно статті 529 ЦК УРСР, позивач як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідачі [PERSON], [PERSON] як рідні діти спадкодавця належать до спадкоємців першої черги за законом, однак в порядку передбаченому законом спадщину не приймали, згідно наданих заяв на спадщину не претендують. Ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки після смерті матері передав в користування земельну частку (пай) [PERSON], зберігав оригінал сертифікату на земельну частку (пай), що підтвердив в судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] Частиною другою статті 12 Закону України „Про власність» № 697-ХІІ від 07.02.1991 року, із змінами та доповненнями, зокрема передбачено, що громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Частиною другою статті 14 вказаного Закону також вказано, що громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Також п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.83 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.92 року N 15 від 25.05.98 року ), яка діяла на час виникнення правовідносин у позовній заяві, визначено - «Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.» Постановою від 19.11.2013 року державний нотаріус Токмацької районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, враховуючи, що земельна частка (пай) розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі належить спадкодавцю [PERSON], позивач [PERSON] як спадкоємець за законом після смерті своєї матері [PERSON], фактично прийняв спадщину після її смерті, інші спадкоємці за законом спадщину не приймали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved