Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

19.08.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, зазначивши в обгрунтування своїх позовних вимог, що [INFO] помер її батько [PERSON]. На його майно відкрилась спадщина. До складу спадщини входить земельна ділянка площею 5.220 гектарів на території Ленінської сільської ради, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON] на підставі розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 517/2 від 17.12.2012 року, що належала спадкодавцю на підставі державного акта серії II- ДП № 016890, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 478, виданого 06.03.2003 року. Майно [PERSON] спадкується за заповітом, посвідченим секретарем Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 29.03.2003 року. Згідно заповіту спадкоємцем [PERSON] зазначена позивач, [PERSON]. Спадкоємців, що мали б обов'язкову частку у спадщині немає. [PERSON], померла [INFO], дітей, окрім мене, батько не мав. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за № 52788930. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовила, пославшись на те, що оформлення спадкових прав на майно батька неможливе, оскільки вона не може підтвердити належним чином належність йому вищевказаної земельної ділянки та її родинні відносини з померлим (довести , що вона є дочка спадкодавця). Дійсно, в свідоцтві про народження позивача, виготовленому російською мовою, її ім'я записано «[PERSON]», а в її паспорті та в заповіті батька ім'я зазначено «[PERSON]» ( укр.). Зміна позивачем імені в даний час з «[PERSON]» (укр.), «[PERSON] »( рос.) на «[PERSON]» на актовий запис про її народження не вплине, і не змінить тієї обставини, що дочкою померлого була «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено в заповіті. Ні в свідоцтві про народження, ні в заповіті змінити дані імені позивача неможливо. Державний акт на землю батька, у позивача дійсно відсутній, він втрачений ще за його життя, збереглася лише ксерокопія даного документа. Відсутність належних документів є перепоною для оформлення спадкових прав, в нотаріальному порядку, тому позивач змушена звернутись до суду за їх захистом шляхом визнання права власності на земельну ділянку, що належала батькові, оскільки за їх відсутності у спорі про право на спадщину вона не має можливості підтвердити, що батькові належала земельна ділянка, зазначена ним в заповіті, і, що як спадкоємиця померлого, вона була його дочкою. Причиною різного написання імені позивача «[PERSON]», «[PERSON]» стало те, що в побуті її всі називали не «[PERSON], [PERSON]», а «[PERSON], [PERSON]». В школі і в подальшому житті всі називали «[PERSON]» і ніхто не звернув уваги під час видачі паспорта про розбіжності в написанні імені та різному їх значенні. Просить суд, визнати за нею права власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник виконкому Ленінської сільської ради в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання у якому просив справу слухати у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відкриття спадщини [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Ленінською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, в якому зазначено, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 8. Також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30419405, виданим 12.05.2012 року приватним нотаріусом [PERSON], в якому зазначено, що до Спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи номер 52788930, спадкодавець [PERSON]. Факт родинних відносин [PERSON] із померлим встановлюється на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.08.1968 року Ленінською с/р Апостолівського району Дніпропетровської області на ім'я (рос.) [PERSON], яка народилась [INFO] в с. Ленінське Апостолівського району, в якому в графі батько вказаний (рос.) : «[PERSON]», в графі : мати, вказана: «[PERSON]». Те, що позивача дошлюбне прізвище - «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Ленінською с/радою Апостолівського району 11.07.1987 року, в якому зазначено, що 11.07.1987 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 37, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Та обставина, що [PERSON], 1961 року народження, була членом сім'ї [PERSON] та [PERSON] і від народження до 1976 року проживала разом з ними в будинку, де її батько був зареєстрований на день смерті, підтверджується довідкою сільської ради на підставі погосподарських книг, в якій зазначено, що по [ADDRESS], були зареєстровані і проживали [PERSON], 1912 р.н. (дідусь), [PERSON], 1913 р.н. (бабуся), [PERSON], 1936 р.н. (батько), [PERSON], 1934 р.н. (мати), [PERSON], 1961 р.н.. Заповітом, посвідченим секретарем Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 29.03.2003 року, реєстровий № 113, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме: належну йому земельну частку (пай) в розмірі 5.220 га, передану йому у приватну власність для товарного сільськогосподарського виробництва на території Ленінської сільської ради, яка належала йому на підставі державного акта на право власності на землю II - ДП № 016890, зареєстрованого за № 478 від 06.03.2003 року, він заповідав своїй дочці, [PERSON], 1961 року народження. З довідки відділу Держземагентства в Апостолівському районі Дніпропетровської області вих. № 1565 /1-10 від 21.05.2013 року, встановлено, що [PERSON] отримував державний акт про право власності на земельну ділянку, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ленінської сільської ради, серії II- ДП № 016890, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 478, виданий 06.03.2003 року. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved