Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року. Шлюб зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2308. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обгрунтуванні позовної заяви позивач покликається на те, що сторони прожили в шлюбі десять років. Однак протягом дев'яти років вони не можуть проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати поточні проблеми, сторони постійно сперечаються та принижують один одного. В сім'ї постійно виникали сварки та скандали, вона з відповідачем неодноразово намагалась порозмовляти про їх особисті сімейні проблеми, однак це не дало ніяких результатів. Відповідач впродовж 10 років не займається вихованням дітей, постійно проводить час на роботі, додому приходить коли діти вже сплять. Позивач змушена звільнитись з роботи та займатись доглядом дітей, оскільки відповідач постійно перебуває на роботі. Просить розірвати їх шлюб. Крім цього, відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач самостійно купує продукти в магазині, однак не купляє продуктів харчування які потребують діти. Просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви позовної заяви, додатково пояснила, що з відповідач сімейне життя з відповідачем не склалось, він пізно повертався додому, не допомагає їй у вихованні дітей, в сім'ї постійно виникають сварки та скандали. Вона категорично заперечує проти примирення. Просить розірвати їх шлюб. Відповідач не дає кошти на утримання дітей, а вона на даний час не працює, оскільки займається вихованням дітей, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні відповідач проти позову про розірвання шлюбу заперечив та пояснив, що вони прожили в шлюбі десять років, він любить свою дружину та дітей. Він дійсно пізно повертається з роботи додому, однак всі вихідні проводить зі своїми дітьми. Він дуже любить обох доньок та хоче, щоб у них був батько. В сім'ї дійсно іноді виникають сварки та скандали. Він дає дружині кошти на утримання сім'ї, однак на даний час він дає менше грошей, оскільки розмір його заробітку зменшився. Він згідний платити аліменти позивачу на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття, в іншій частині позову про стягнення аліментів просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супетечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 07.09.2002 року, від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як пояснив в судовому засіданні позивач сімейні відносини спочатку складались добре. З пояснення відповідача вбачається, що любить свою дружину та дітей і хоче зберегти сім'ю. Позивач не навела жодних мотивів розірвання шлюбу. Суд вважає, що сімейний розлад носить не тривалий характер і сімю можливо зберегти. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.181 СК України розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні відповідач не заперечив проти стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи матеріальний стан відповідача, прийнявши до уваги зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доховід щомісячно.

Outcome: approved