Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про факту постійного проживання в гуртожитку. Заявник в заяві зазначав, що він постійно проживав в гуртожитку за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 298-а, к.241 з червня 1992 року по теперішній час, жодного разу не змінював постійне місце проживання. 21.01.2004 року заявник був помилково знятий з реєстрації місця проживання, що було виправлено реєстраційною службою 07.08.2012 року, та поновлено відмітку в паспорті про реєстрацію місця проживання. Заявник зазначає, що будинок по вул. Київській 298-А має статус гуртожитка та на підставі рішення Броварської міської ради від 13 січня 2009 року № 1004-53-05 «Про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари гуртожитку по вул. Київській 298-А, що знаходиться на балансі ОП «Броварипромжитлобуд» та рішення від 20 жовтня 2011 року № 364 -14-06 визнано статус гуртожитку та дозволено приватизацію приміщень гуртожитку законними мешканцями. Вважає, що на нього також поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», оскільки більше пяти років на законних підставах заселений та зареєстрований за місцем проживання та фактично проживає в гуртожитку за вищезазначеною адресою. Посилаючись на викладене просив встановити факт його постійного проживання з червня 1992 року і до 07 серпня 2012 року, у житловому приміщенні гуртожитку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 298-А , кімната 241. В судовому засіданні позивач [PERSON] заяву підтримав та просив суд про її задоволення. В судовому засіданні представник заінтересованої особи управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області [PERSON] надала суду заяву, в якій надала пояснення щодо відсутності у заявника офіційних підстав для законної приватизації гуртожитку, не заперечувала щодо задоволення заяви. В судове засідання представник третьої особи Броварський районний відділ управління державної міграційної служби в Київській області не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає в гуртожитку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 298-А, в кімнаті 242 з 1986 року. З 1990 року заявник [PERSON] постійно проживає в кімнаті № 241 вищевказаного гуртожитку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що знайомий з заявником з 1990 року, при цьому йому відомо, що останній проживає в гуртожитку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 298-А, в кімнаті 241 по теперішній час, місця проживання свого не змінював. Судом встановлено, що з червня 1992 року [PERSON] проживає в кімнаті № 241 гуртожитку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 298-А. Згідно паспортних даних прописаний в вищезазначеній кімнаті з 27 листопада 1996 року (а.с. 8- 9). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2003 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування кімнатою № 241 в будинку № 298-А по вул. Київській в м. Бровари, Київської області. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30.03.2004 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2003 року скасовано, справу направлено до того ж суду на новий розгляд. В подальшому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2004 року [PERSON] визнано втратившим право користування кімнатою № 241 в будинку № 298-А по вул. Київській в м. Бровари, Київської області. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07.02.2008 року рішення Броварського міськрайонного суду від 23 грудня 2004 року скасовано, справу направлено до того ж суду на новий розгляд. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2008 року в позові ДП «Житло» ОП «Броварипромжитлобуд» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили, оскаржено не було. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2012 року визнано за [PERSON] право користування житловим приміщенням у кімнаті № 241 в гуртожитку за адресою № 298-А по вул. Київській в м. Бровари, Київської області. (а.с. 13-15) На виконання рішення суду Виконавчим комітетом Броварської міської ради видано ордер на жилу площу в гуртожитку № 233 серія «Г» [PERSON] на право зайняття жилої площі в гуртожитку по вул. Київській будинок № 298 а, кімната 241 розміром 16,0 кв.м. (а.с. 16) Після чого, Броварським РВ УДМС України в Київській області поновлено відмітку в паспорті [PERSON] в графі «Місце проживання». Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, зняття з реєстрації заявника [PERSON] та проставлення штампу в паспорті в графі «Місце проживання» «Знято з реєстрації місця проживання» від 21.01.2004 року, на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2003 року було передчасним, оскільки в подальшому дане рішення було скасовано. В ст. 256 ч.1 ЦПК України встановлений вичерпний перелік фактів, що мають юридичне значення та питання про встановлення яких вирішується судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник вказує, що встановлення факту постійного проживання в гуртожитку необхідно йому для реалізації його права передбаченого Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» на отримання в приватну власність житлового приміщення, кімнати № 241 в гуртожитку за адресою: № 298-А по вул. Київській в м. Бровари, Київської області. Оскільки в іншому порядку встановити даний факт неможливо, на підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, з врахуванням зібраних по справі доказів, суд приходить до правильного висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з метою захисту прав заявника.

Outcome: approved