Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулись до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною заявою, в якій просять: - встановити факт того, що їх син "[PERSON]" та "[PERSON]" є однією й тою самою особою; - встановити факт того, що їх донька "[PERSON]" та "[PERSON]" є однією й тою самою особою. Заявлені вимоги обгрунтовані наступним. 20 березня 2004 року заявники [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу заявники мають двох неповнолітніх дітей. При оформленні проїзного документу для дітей з метою їх подальшого навчання в школі виявлено, що по-батькові сина заявників та власного імені доньки заявників в особовстановлюючих документах відмінні. Для усунення виявлених розбіжностей [PERSON] та [PERSON] змушені звернутися до суду. Заявники [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду заяву, в якій вимоги підтримали, просять розгляд справи проводити в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 березня 2004 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], в шлюбі народжено двоє дітей. Згідно свідоцтва про народження від 1 листопада 2005 року за № [NUMBER], виданого відділом цивільних справ міністерства внутрішніх справ Хашимітського Королівства Йорданія та довідці про ІПН, - особисті дані сина заявників зазначено як [PERSON]. Разом з тим, в довідці про реєстрацію особи громадянином України від 9 березня 2006 року за № 61616/500-24, виданій посольством України в Йорданському Хашимітському Королівстві по-батькові дитини заявників записано як "[PERSON]", тобто його повне ім'я за цим документом - "[PERSON]". Крім того, згідно свідоцтва про народження від 4 березня 2007 року за № [NUMBER], виданим відділом цивільних справ міністерства внутрішніх справ Королівства Саудівської Аравії особисті дані доньки заявників зазначено як "[PERSON]". Разом з тим, в довідці про реєстрацію особи громадянином України від 25 квітня 2007 року за № 61613/532-22/07, виданій посольством України в Королівстві Саудівської Аравії ім'я дитини заявників записано як "[PERSON]", тобто її повне ім'я за цим документом - "[PERSON]". З урахуванням вказаного, судом дійсно встановлено наявність певних розбіжностей особистих даних дітей заявників в вищевказаних юридичних документах, функцією яких є породження правосуб'єктності, тому на теперішній час дійсно виникло питання щодо доведення певних юридичних фактів. При цьому суд визнає обгрунтованою позицію заявників, що оскільки довідки про реєстрацію особи громадянином України їх неповнолітніх дітей видані Посольствами України в Йорданському Хашимітському Королівстві та в Королівстві Саудівської Аравії, тому для внесення в ці документи потрібні зміни та уточнення необхідно особисто прибути заявникам в вказані країни, - а захист інтересів неповнолітніх дітей на отримання навчання має бути невідкладним. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, за змістом цієї статті суд вправі розглядати справи про встановлення юридичного факту, якщо підтвердження такого факту безпосередньо породжує правові наслідки, а не з метою підтвердити в наступному своє майнове чи не майнове право. Статтею 256 ч. 1 ЦПК України передбачено які факти, що мають юридичне значення може встановлювати суд. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналогічне вказано і в роз'ясненнях, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановленняфактів, щомаютьюридичнезначення". Дослідивши письмові докази, суд, беручи до уваги наявність таких умов як: від встановлення юридичного факту залежить виникнення, зміна особистих (немайнових) прав неповнолітніх дітей заявників [PERSON] та [PERSON]; встановлення факту не пов'язано з наступним вирішенням спору про право, - приходить до висновку про наявність юридичного факту, який необхідно встановити судовим рішенням, оскільки відсутній інший порядок його встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved