Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] ( транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що 06.03.2009р. по пр. 50 років ВЛКСМ в м. Харкові з вини [PERSON] сталося ДТП. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.04.2009 року, винним в скоєнні ДТП, був визнаний [PERSON] Власник пошкодженого автомобіля „ FОRD,д. н. 71459 ХК, [PERSON] звернувся з заявою про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП. Згідно висновку спеціаліста - авто товарознавця розмір матеріального збитку становить 5 984,65 грн. МТСБУ на підставі Закону України „ Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодувала шкоду в розмірі 5 820,54 грн., тим самим виконало покладені на них обовязок з відшкодування шкоди. Вони звернулися до відповідача з листом про компенсацію витрат у добровільному порядку, але до цього часу виконавець відшкодування не здійснив, тому вони вимушені звертатися до суду з цим позовом і нести додаткові витрати на сплату судового збору у розмірі 214,60 грн. та витрати з надання правової допомоги в розмірі 1500 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи за їх відсутність, позовні вимоги підтримую в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що дійсно 06.03.2009р. сталося ДТП і згідно постанови суду його визнали винним, але власником транспортного засобу МАЗ- 555102, державний номерний знак [NUMBER], є юридична особа, а саме ЗАТ Управління механізації «Південтрансбуд», де він на той час працював і 06.03.2009р. працював водієм і мав подорожній лист . Саме зазначена юридична особа, з якою на час здійснення дорожньо-транспортної пригоди знаходився в трудових відносинах, в порушення вимоги п.9 ст.7 Закону України «Про страхування», в редакції, що діяла на час скоєння ДТП, не застрахувала вищезазначений транспортний засіб, тому вважає, що підстав для задоволенні позовних вимог немає. Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 06.13.09р. близько 12:30 год., [PERSON] , керуючи автомобілем МАЗ 555102 , д.н. [NUMBER], рухаючись по вул. Ак. Павлова на перехресті з пр. 50 років ВЛКСМ в м. Харкові, не вірно обрав безпечний боковий інтервал руху та здійснив зіткнення з автомобілем „Форд", д.н. 714 59 ХК, під керуванням водія [PERSON], чим заподіяв матеріальну шкоду. Вина відповідача встановлена Постановою Московського райсуду м. Харкова від 06.04.2009 р. В результаті ДТП автомобіль «Форд», д .н. 714 59 ХК, який належав [PERSON], був пошкоджений. Власник пошкодженого автомобілю з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного ( транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Відповідно до п. п. 2 а п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує шкоду у встановленому цим Закону порядку оцінену шкоду, які була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. У звязку з настанням події, передбаченою п. п. 2 а п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 10 липня 2009 року здійснило виплату відшкодування потерпілої особи в розмірі 5820,54 грн. 23 коп. ( копія платіжного доручення № 2631. Відповідно зі ст.1166 ЦК України - шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортнім засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В момент ДТП власником керованого [PERSON] транспортного засобу «МАЗ- 555102», державний номерний знак [NUMBER], була юридична особа, а саме ЗАТ Управління механізації, що відображено в довідці відділу Державтоінспекції про ДТП за № 52/1-3725 від 15.06.2009 р. Копію зазначеної довідки долучено позивачем до матеріалів позовної заяви. Саме зазначена юридична особа, з якою на час здійснення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився в трудових відносинах, а саме працював водієм по договору подряду, що підтверджується і довідкою ПАТ « Управління механізації « Південтрансбуд» від 09.09.2013 року Підприємство в порушення вимоги п.9 ст.7 Закону України «Про страхування», в редакції, що діяла на час скоєння ДТП, не застрахувала вищезазначений транспортний засіб. Відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд України в п. 4 Постанови Пленуму від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснив, що «під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор та ін.)». Відповідач знаходився в трудових відношеннях з підприємством і тому відповідно до ст. 1172 ЦК України відповідальність несе підприємство. Суд вважає, що необхідно в задоволенні позовних вимог відмовити у звязку з вказаними обставинами.

Outcome: dismissed