Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

12 грудня 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей – дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 40% всіх заробітків щомісячно, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, цим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов’язків. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляд справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи. За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, проте за рішенням суду розірвали його (а.с. 6). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають трьох малолітніх дітей – дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5, 7). Діти проживають разом з матір’ю і перебувають на її утриманні, що підтверджується довідками, виданими виконавчим комітетом Остапівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (а.с. 9, 10). Відповідач матеріальну допомогу на тримання дітей надає нерегулярно. Ця обставина суперечить положенням Конвенції про ліквідацію усіх форм дискримінації щодо жінок, яка була ратифікована Україною 24 грудня 1980 року та є чинною на території України, і яка проголошує принцип фактичної рівності обов’язків та прав з утримання та виховання дитини. Домовленості між батьками щодо способу виконання своїх обов’язків по утриманню дитини не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] працездатний, має задовільний стан здоров’я, суд приходить до переконання, що він повинен утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дітей, їх стан здоров’я, зокрема те, що найстарша дочка [PERSON] перебуває під наглядом у лікаря-психіатра. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів повинен становити 40% всіх видів заробітної плати (доходів) відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 229,4 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved