Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

23 вересня 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони проживають та зреєстровані у [ADDRESS]. Крім них, у квартирі також зареєстровані відповідачі [PERSON] (донька позивачки [PERSON].) та [PERSON] (онук позивачки [PERSON].). Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає у даному житловому приміщенні з 1976 року, а інші позивачі - по досягненню ними шістнадцятирічного віку - з [INFO] та з [INFO] відповідно. Відповідачка [PERSON] проживала у зазначеній квартирі періодично, будучи зареєстрованою в ній з 14 січня 1986 року, а з січня 2010 року відсутня постійно. Відповідач [PERSON] від моменту народження проживає разом з батьками у квартирі [ADDRESS] та після розлучення батьків залишився проживати за тією ж адресою, у спірній квартирі він тільки значиться зареєстрованим. Будь-яких особистих речей та предметів побуту, належних відповідачам, у квартирі немає. Перешкод у їх мешканні ніхто не чинив. Відповідачі житлом не цікавляться, оплату за комунальні послуги не здійснюють, у зв'язку з чим, позивачі вимушені нести додаткові витрати, оскільки сплачують комунальні платежі з розрахунку всіх зареєстрованих в квартирі осіб. Просять ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені ними позовні вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, через засоби масової інформації, шляхом опублікування оголошення про їх виклик до судового засідання, у зв'язку з чим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди Позивачки вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «УК - Альянс Град» до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які у судовому засіданні підтвердили факт не проживання за даною адресою відповідачки [PERSON] та її сина [PERSON] вже більше 3 років, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог установив наступне. Відповідно до виписки з особового рахунку від 16 вересня 2013 року, наданої ТОВ «УК - Альянс Град» основним наймачем квартири [ADDRESS] значиться [PERSON], який знятий з реєстраційного обліку 04 травня 1994 року у зв'язку зі смертю, за даною адресою також зареєстровані: дружина померлого наймача - [PERSON], [INFO], - з 1976 року, донька - [PERSON], [INFO], - з 1986 року, та онуки: [PERSON], [INFO], - з 2000 року, [PERSON], [INFO], - з 2002 року, та [PERSON], [INFO] - з 1992 року (а.с.15). Згідно з довідкою б/н від 16 вересня 2013 року ОСББ «Розквіт» за даною адресою фактично не проживають [PERSON], [INFO], - на протязі трьох років, та [PERSON], [INFO], - взагалі ніколи не проживав (а.с.16). Крім того, факт не проживання відповідачів понад встановлений законом 6 місячний строк підтверджений поясненнями свідків у судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України, членами сім'ї наймача може бути визнано осіб, що проживають разом з наймачем та ведуть з ним спільне господарство, а оскільки Відповідач не проживає разом з Позивачем то відповідно до положень ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно до роз'яснень, наданих Верховним судом України у п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування житловим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі поважності (перебування у осіб, які потребують догляду), суд може продовжити пропущений строк. Але, поважних причин не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні у судовому засіданні не встановлено. Отже, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON], без поважних причин понад встановлений законом шестимісячний строк, передбачений ст. 71 ЖК України, не проживають за адресою: [ADDRESS], даним житлом не цікавляться, не оплачують комунальні послуги. Таким чином, вони втратили право користування вказаним житлом. Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненнями до суду і розглядом судової справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved