Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 09.11.2006 року по 06.08.2007 року знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого сторони знову проживали однією сім'єю. [INFO] у них народився син, [PERSON], який на даний час перебуває на вихованні матері та проживає разом з нею в м.Хмельницькому. Після припинення спільного проживання відповідач не займається вихованням сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не допомагає матеріально. [PERSON] перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, доглядає сина, який є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, часто хворіє і потребує домашнього режиму та догляду, а відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати свого сина, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути з відповідача кошти на утримання сина в розмірі 486 гривень, щомісячно, до його повноліття. Орган опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області своїм висновком рекомендував позивачці звернутись в органи міліції для розшуку відповідача. Представник відповідача позов в частині стягнення аліментів визнав повністю, а в частині позбавлення відповідача батьківських прав - не визнав і пояснив, що [PERSON] допомагає своїй дитині матеріально та періодично пересилає йму кошти. Що стосується особистого спілкування відповідача з дитиною, то у представника немає ніяких даних з цього приводу. Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 09.11.2006 року по 06.08.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу сторони знову проживали однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON], який на даний час перебуває на вихованні у матері і проживає разом з нею в м. Хмельницькому. Він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, часто хворіє і потребує домашнього режиму та догляду, а також лікування за межами України. Без згоди батька дитини, позивачка не може вивезти сина для лікування до своїх родичів, які проживають у Росії, чим порушуються права дитини. Після припинення спільного проживання відповідач не займається вихованням сина, не зустрічається з ним особисто, не цікавиться його життям та здоров'ям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, коштів на утримання дитини не надає, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області, актом обстеження житлово-побутових умов малолітнього [PERSON] Суд критично відноситься до наданих представником відповідача квитанцій про перерахунок коштів на утримання дитини, оскільки гроші відправлялись на ім»я [PERSON] - матері позивачки, і зі слів останньої ці гроші пішли в рахунок погашення боргу відповідача перед [PERSON] Що стосується квитанції від 25.12.2013 року про перерахунок позивачці 2000 грн., то суд вважає це одиночним випадком, пов'язаним із розглядом даної справи у суді і даний факт не може стверджувати про належне виконання відповідачем своїх батьківських обов»язків. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її син, [PERSON] періодично спілкується із своїм сином по телефону і цікавиться його життям. Даних про те коли відповідач безпосередньо бачив дитину у неї немає. Відповідно до п.16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створююnь умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] в період з липня 2011 року по час винесення судового рішення ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину, хоча згідно ст.180 СК України зобов'язаний це робити, офіційно ніде не працює, хоча має нерегулярний мінливий дохід, то з нього слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 486 гривень на утримання сина [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі - судовий збір в сумі 229,40 грн., та 114,70 грн. на користь позивачки.

Outcome: approved