Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-15 00:00:00

Позивач у серпні 2012 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідачки збитки від нестачі товарів за договором про надання послуг в загальній сумі 24 472 грн. 60 коп.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 листопада 2009 року уклав з відповідачкою договір про надання послуг з реалізації товарів, за яким у належному йому магазині з продажу товарів повсякденного попиту по вулиці Чапаєва № 18 в селі Гребеники Великомихайлівського району відповідачці були надані товари на загальну суму 56790 гривень. Надалі відповідачка здійснювала продаж отримуваних від позивача товарів і здавала йому грошові кошти, виручені від їхнього продажу, а позивач здійснював оплату виконаної роботи та поповнював товарні запаси магазину. Операції з прийняття відповідачкою від позивача нових товарів до магазину записувались у однакові за змістом облікові книги приходу товару позивача та відповідачки, у яких станом на 17 число кожного місяця визначалась загальна сума приходу товару від позивача і аналогічні операції щодо хлібобулочних виробів та передача позивачу відповідачкою виручених від продажу товарів грошових коштів велись у окремій книзі. Згідно цим обліковим книгам та складеному по ним зведеному реєстру, станом на 19 січня 2011 року залишок товарів у відповідачки повинен був становити 89 550 гривень 60 копійок і у цей час відповідачка заявила позивачу про припинення з її сторони надання послуг за договором та передання нею товару іншому продавцю [PERSON]. Відповідачка та [PERSON] самостійно без участі позивача провели інвентаризацію товарів у магазині, під час якої у окремому зошиті склали опис наявних товарів, за яким фактична наявність товару становила 67 354 гривень 75 копійок, що мало своїм результатом нестачу товарів на суму 22 195 гривень 85 копійок (89550,60 67354,75). Відповідачка не заперечувала щодо наявності у неї нестачі товарів на вказану суму і підтвердила її відповідною розпискою, яку видала батьку позивача [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON]. У цій розписці відповідачка зобовязалась виплатити йому борг до 27 лютого 2011 року в сумі 21 931 гривні, оскільки сума нестачі, що підлягала відшкодуванню відповідачкою, була зменшена на суму належної їй за останній місяць роботи винагороди за договором у розмірі 838 гривень. Позивач також просить стягнути з відповідачки проценти за користування грошовими коштами 2541 грн. 60 коп. за період з березня 2011 року по серпень 2012 року, оскільки вона не виконала взяте на себе зобовязання зі сплати грошових коштів на погашення заподіяної з її вини нестачі товарів. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та уточнили розмір нестачі, що підлягає стягненню, відповідно до висновку експертизи в сумі 22254 грн. 74 коп.. Відповідачка позов не визнала посилаючись на те, що вона не була належним чином оформлена на роботі, отримання товару не підтверджено документами, договір вона підписувала з позивачем від якого вона товар не отримувала, а про участь у цьому свого батька [PERSON] позивач її не попереджав і той не має повноважень заявляти до неї будь-які вимоги. Розписку вона підписала з умовою, що все буде перераховано. Вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Позивач з 25 грудня 1998 року, згідно свідоцтва державного реєстратора Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрований як фізична особа підприємець (а.с. 5) і здійснює діяльність у сфері роздрібної торгівлі за місцем проживання в селі Гребеники на підставі отриманих у 2008-2011 роках від Великомихайлівського відділу Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції свідоцтв про сплату єдиного податку (а.с. 6, 44, 45). Між сторонами 17 листопада 2009 року у письмовій формі був укладений договір про надання послуг (а.с. 7-8), згідно з яким відповідачка зобовязалась особисто надавати позивачу послуги з реалізації товарів (пункт 1.1.) та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань (пункт 4.1.), а позивач зобовязався надати відповідачці відповідне робоче місце (пункт 2.1.) та здійснювати оплату виконаної неї роботи з послуг продавця у розмірі 4% від суми виручки (пункти 2.2. і 3.1.). Після укладення вказаного договору, відповідачка з 18 листопада 2009 року, згідно свідоцтва державного реєстратора Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрована як фізична особа підприємець (а.с. 59). За нотаріально посвідченими довіреностями від 15 лютого 2008 року і 14 лютого 2011 року зі строком дії 3 роки кожна, позивач уповноважив [PERSON] бути його представником з усіма необхідними повноваженнями і вести від його імені справи у всіх без винятку установах, підприємствах, організаціях, а також вчинювати будь-які дії щодо належного йому нерухомого і рухомого майна (а.с. 16-17). Допитані у судовому засіданні свідки надали наступні пояснення: [PERSON], що станом на 17 листопада 2009 року відповідачка з її участю прийняла у належному позивачу магазині товар на суму 50105,35 грн. і борги 6684,65 грн., а всього на загальну суму 56 790 гривень, що відображено у складеному ними інвентаризаційному описі. [PERSON], що станом на 20 січня 2011 року вона прийняла від відповідачки товар та борги у належному позивачу магазині на загальну суму 67354,75 гривень, що відображено у складеному ними інвентаризаційному описі, заперечень проти якого у відповідачки не було. [PERSON], що після прийняття товару у магазині 17 листопада 2009 року відповідачка надалі у книгах обліку власноручно записувала приход товару і хліба та здачу виручки, а при здачі магазину 20 січня 2011 року у неї була виявлена нестача товару на суму 22195 гривень, яку вона додатково перевірила з відповідачкою і та написала розписку про виплату нестачі за вирахуванням належної їй зарплати 838 грн., що склало 21931 гривню. Згідно зведеного реєстру позивача, за відповідачкою станом на 20.01.2011 року у магазині обліковувався залишок товару 89550,60 грн., що за результатами його інвентаризації у 67354,75 гривень становить їх нестачу 22195,85 грн. (а.с. 14). За висновком № 1170-1171 від 30 квітня 2013 року судово-економічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, підтверджується нестача товарів у магазині позивача в сумі 22254,74 грн. за час роботи відповідачки в період з 17.11.2009р. по 19.01.2011р., а не в сумі 22195,85 грн., що пояснюється помилками при підрахунку сум отриманого товару та хлібу на окремі дати у книгах обліку № 1, 2 продавця [PERSON]. Відповідно до розписки відповідачки, яку вона видала 27 січня 2011 року представнику позивача [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], вона зобовязалась виплатити йому борг в сумі 21931 гривні до 27 лютого 2011 року (а.с. 15). Вказані свідки були допитані у судовому засіданні і пояснили, що для підписання вказаної розписки їх запросила сама відповідачка, яка не заперечувала факт нестачі і не заявляла з цього приводу будь-яких претензій представнику позивача. На розписці є їхні підписи, оскільки вона знали від відповідачки, що вона працювала у магазині позивача і під час його передачі у неї була виявлена нестача на вказану у розписці суму. Оцінюючи на підставі викладених обставин правовідносини, що склались між сторонами, суд виходить з положень Цивільного кодексу України про те, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901). Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. (частина 1 статті 906). Виходячи з встановлених судом обставин та наведених положень закону, відповідачка під час виконання своїх зобовязань за укладеним з позивачем договором про надання послуг завдала позивачу збитки у вигляді нестачі товарів на суму 22254,74 грн., які повинна відшкодувати за умовами вказаного договору і не надала суду доказів про те, що ці збитки заподіяні не з її вини або існували обставини непереборної сили. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки процентів за користування грошовими коштами, то суд не находить правових підстав для їх задоволення, оскільки укладений між сторонами договір про надання послуг не передбачав зі сторони відповідачки грошових зобовязань та строку їх виконання, а нарахування процентів на суму невідшкодованих збитків законом не передбачено.

Outcome: partial