Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-17 00:00:00

Позивач ТОВ « Стандарт» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 18.04.2011 р. відповідач був прийнятий на роботу до ТОВ « Стандарт» та відпрацював до 12.03.2012р. на посаді менеджера комерційного відділу. 08.02.2012 року з відповідачем був укладений договір безвідсоткової позики, згідно якого передано у власність відповідача грошові кошті у розмірі 4889,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути ту ж суму грошових коштів у визначений договором строк до 01.01.2013р., сплачує її рівними частками кожного місяця. В передбачений договором строк гроші не були повернуті, крім 890,00 грн., тому вони вимушені звертатися до суду з цим позовом. Крім цього, просять стягнути інфляційні збитки та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, що складає 33 грн.30 коп., витрати по сплати судового збору у розмірі 229,40 грн. та 2500 грн. на надання юридичної допомоги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і дав пояснення про обставини викладені вище. Відповідач в судове засіданні не з'явився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, утому числі в телефонному режимі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] працював ТОВ « Стандарт» на посаді менеджера комерційного відділу в період часу з 16.04.2011 року до 12.03.2012 року. Відповідач звернувся з заявою до керівництва ТОВ « Стандарт» надати йому безвідсоткову позику у розмірі 4889,00 грн. 08.02.2012 року між ТОВ « Стандарт» та [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується наданим договором. Відповідач зобов'язався сплачувати позику рівними частками кожного місяця до 01.01.2013р. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст.1047 цього ж Кодексу був укладений представленими позивачем письмовим договором позики, одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошті, а позичальник зобов'язується повернути так ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні , відповідач частково сплатив позику, а саме у розмірі 890 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами та залишилася до виплати сума у розмірі 3999,00 грн. Згідно зі ст.60 ЦПК Україні -кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень Відповідач не надав суду письмових доказів, що позивачу була сплачена уся сума боргу, тому суд вважає, що в цієї частини позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку 3% річних складають 25,30 грн. та 8 грн. інфляційних виплат. Суд погоджується з наданим розрахунком. Відповідно до п.2 ч.2 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, зокрема і витрати на правову допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом справ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Згідно з додатком до зазначеної постанови, граничний розмір витрат, пов»язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі, у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється з огляду на те, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Як вбачається з матеріалів справи за надання правової допомоги на підставі укладеного 12.03.2013р. між ТОВ « Стандарт» та ТОВ «Міжнародне інформаційно - консультативне агентство « МІКА» був укладений договір про надання юридичних послуг і було сплачено 2500 грн. Представник позивача надавав позивачу послуги щодо представництва та захисту її прав та інтересів по вказаній справі, а крім цього згідно цього договору готовив правові документі, давав консультації, неодноразово з'являвся до суду. З урахуванням наведеного суд вважає необхідним стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України крім витрат на правову допомогу, до судових витрат також належать судовий збір. Позивачем сплаченій судовий збір у розмірі 229,40 грн., якій підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial