Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про виділення в натурі належної частини житлового будинку та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2012 року за ним визнано право користування 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя. Іншим співкористувачем будинку виступає [PERSON] Зазначений будинок побудований у 1956 році його батьком [PERSON] разом із його братом. Між користувачами житлового будинку добровільно був визначений порядок користування. Згідно висновку № 74 судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертом ОП «ЗМБТІ» від 15.02.2011 року, розмір належної [PERSON] частки у житловому будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя складає 31/50 частин. 30.11.1995 року його батько [PERSON] помер. Після смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги виступає позивач та його брат [PERSON], який свої права на спадкування не заявляв. На цей час [PERSON] бажає визнати за ним право власності на частину житлового будинку, адже він нею правомірно володіє. У позасудовому порядку оформити право власності не може, так як спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на земельну ділянку. Земельна ділянка надана у користування [PERSON]. Також позивач просить суд виділити в натурі належні йому 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя, які складаються із споруд, що перебувають у його фактичному користуванні. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати за ним право власності на 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м.Запоріжжя та виділити в натурі належні йому 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя шляхом визнання за ним права власності на споруди: житловий будинок літ. «А-1», навіс над літ. «Р», погріб з шийкою літ. «пг», літню кухню літ. «Ж», сарай літ. «Г», навіс на літ. «О», баню літ. «Л», гараж літ. «В», вбиральню літ. «К». В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.169 Цивільного процесуального кодексу України його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, причини неявки суду не повідомили, подали до суду заяви, в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують, просять проводити судове засідання без їх участі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник позивача не заперечував проти такого розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Комунарського районного суду від 25.10.2012 року [PERSON] визнано користувачем 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя (а.с. 7-8). Згідно рішення Запорізької міської ради № 76/333 від 30.09.2009 року за житловим будинком №203 по вул. Балка Поповка в м.Запоріжжя (замовник [PERSON]) закріплена земельна ділянка, загальною площею 0,0907 га (у тому числі: площею 0,0754 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,0153 га для сінокосіння) (а.с. 9). За технічною документацією на садибний (індивідуальний) житловий будинок (технічний паспорт) користувачами визначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-12). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відносно житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя відсутні. За даними спадкової справи після померлого 29 листопада 1995 року [PERSON] єдиними спадкоємцями першої черги після його смерті є [PERSON] та [PERSON], які у належний час звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до технічного висновку на відповідність будівельним нормам та правилам 31/50 частини житлового будинку літ. «А», житлової прибудови літ. «А-1» та господарських споруд по вул. Балка Поповка, 203, в м. Запоріжжя, житловий будинок з господарськими спорудами придатні для безпечної експлуатації за призначенням, обєкт відноситься до першої категорії складності. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя, суд виходить з такого. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 270575 від 30 листопада 1995 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, [PERSON] помер 29.11.1995 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1423651 від 08 березня 1963 року [PERSON] є рідним сином померлого, отже відноситься до кола спадкоємців першої черги. Виходячи з наявності спадкових правовідносин, що виникли після смерті [PERSON], рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя за [PERSON] було визнано право користування 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. За змістом ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461. Прийняття в експлуатацію обєктів, що відносяться до І-ІІІ категорії складності та обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорту, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність обєкту до експлуатації. Прийняття в експлуатацію обєктів, що належить до І-ІІІ категорії складності здійснюється на підставі акту готовності обєкту до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату. У звязку з тим, що замовник будівництва [PERSON] помер, позивач як користувач спірним житловим будинком не може дотриматись зазначеного порядку. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 № 91, встановлено перелік документів, які є підставою для оформлення права власності. Одним з документів, що додається до заяви про прийняття обєкту в експлуатацію, є документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено обєкт. [PERSON] не може надати документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, адже земельна ділянка, на якій збудовано обєкт нерухомості, заходиться у користуванні відповідача [PERSON], та закріплена за житловим будинком по вул. Балка Поповка, 203, в м.Запоріжжя загальною площею 0,0907 га, що підтверджується рішенням Запорізької міської ради № 76/333 від 30.09.2009 року. За змістом ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідач [PERSON] у поданій до суду заяві не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на 31/50 частин житлового будинку, який знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у її користуванні. Згідно технічного висновку на відповідність будівельним нормам та правилам 31/50 частини житлового будинку літ. «А», житлової прибудови літ. «А-1» та господарських споруд по вул. Балка Поповка, 203, в м. Запоріжжя, житловий будинок з господарськими спорудами придатні для безпечної експлуатації за призначенням. Отже, позивач немає змоги оформити справо право власності на майно, яке знаходиться у його користуванні після смерті [PERSON], у позасудовому порядку. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 491, у разі, коли на збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим порядком. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку що позовна вимога про визнання права власності на 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя за позивачем є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про виділення в натурі 31/50 частин житлового будинку №203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя шляхом визнання за позивачем права власності на споруди: житловий будинок літ. «А-1», навіс над літ. «Р», погріб з шийкою літ. «пг», літню кухню літ. «Ж», сарай літ. «Г», навіс на літ. «О», баню літ. «Л», гараж літ. «В», вбиральню літ. «К» суд виходить з такого. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. З аналізу кадастрового плану до земельної ділянки, додатку до кадастрового плану, ситуаційної схеми вбачається, що гараж літ. «В», вбиральня літ. «К» знаходяться в прибережній захисній смузі від ручаю і зазначена частина земельної ділянки надана у користування [PERSON] під сінокосіння. Згідно ст. 61 Земельного кодексу України у прибережних захисних смугах забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Таким чином, позовна вимога про виділення в натурі 31/50 частин житлового будинку № 203 по вул. Балка Поповка в м. Запоріжжя шляхом визнання за позивачем права власності на споруди: житловий будинок літ. «А-1», навіс над літ. «Р», погріб з шийкою літ. «пг», літню кухню літ. «Ж», сарай літ. «Г», навіс на літ. «О», баню літ. «Л», гараж літ. «В», вбиральню літ. «К» підлягає частковому задоволенню. Суд вбачає за необхідне відмовити у визнанні за позивачем права власності на гараж літ. «В», вбиральню літ. «К». В іншій частині позовної вимоги задовольнити. В поданій до суду заяві позивач не просить покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідача, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial