Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаними позовами в інтересах наведених осіб власників земельних ділянок сільськогосподарського призначення, з вимогами про розірвання укладених з відповідачем договорів оренди землі та повернення земельних ділянок, з підстав невідповідності встановленого у договорах розміру орендної плати мінімально визначеному Указом Президента України від 02.02.2002 р. № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних часток (паїв)», невиплати відповідачем орендної плати за 2010-2013 роки, неналежного використання ним орендованих земельних ділянок, що призводить до погіршання їх властивостей, а також відсутності у відповідача проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та заходи з охорони земель. В судовому засіданні присутні позивачі та представник свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Заперечуючи проти позову представник відповідача посилався на те, що орендовані земельні ділянки використовуються за цільовим призначенням, орендна плата за користування землею в 2010-2011 роках виплачена у повному обсязі, а за отриманням нарахованої орендної плати за 2012 рік позивачі не зявились, хоча відповідні листи отримали. Позивачі з питань перегляду розміру орендної плати або неналежного використання земельних ділянок до ТОВ не звертались. Також вважав, що положення ст. 22 ЗК України щодо необхідності виготовлення проектів землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та заходи з охорони земель, з огляду на приписи п. 18 розділу Х цього ж Кодексу не можуть бути застосованими до правовідносин сторін, оскільки обєктом оренди є земельні ділянки площею меншою ніж 100 га. Ухвалою суду від 26.06.2013 року позови в частині вимог про розірвання договорів оренди землі з підстав невідповідності встановленого у договорах розміру орендної плати мінімально визначеному Указом Президента України від 02.02.2002 р. № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних часток (паїв)» та несплати відповідачем орендної плати за 2010 рік закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступних міркувань. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вбачається з матеріалів справи та не оспорювалось сторонами те, що на підставі державних актів про право приватної власності на землю [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є власниками земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 22, 55, 86, 117). Частину цих земельних ділянок (ріллю) в 2007 році вони передали в оренду ТОВ BIOL BUSINESS строком на 20 років, що підтверджується договорами оренди ( а.с. 17-21, 49-54, 81-85,113-116), які на цей час є чинними. В силу ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 13 Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 32 цього ж Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. 38 кожного із договорів оренди, укладених з позивачами, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом. В силу п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Правова позиція щодо системності несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди відображена в постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 146 цс12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Згідно зі ст. 21 Закону Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Пунктами 9-11 договорів оренди сторони визначили, що орендна плата виплачується у грошовій, натуральній або відробітковій (надання послуг) формах до 15 числа першого за звітним роком місяця в сумі 206 грн. Вбачається з наявних у справі письмових довідок, акту (а.с. 131-134,140) та не заперечувалося сторонами те, що за 2010 - 2011 роки позивачі отримали оренду плату у натуральній формі - зерном, а за 2012 рік орендна плата нарахована, але не видана їм, оскільки не зважаючи на отримання відповідних листів ТОВ, що підтверджено копіями цих листів і поштовими повідомленнями про вручення (а.с. 135-139), за отриманням зерна позивачі не зявились. З огляду на п. 11 укладених договорів оренди землі строк виплати орендної плати за 2013 рік ще не настав. Належних доказів на підтвердження погіршання властивостей орендованих земельних ділянок внаслідок користування землею орендарем позивачами також не подано. Крім того, передані в оренду земельні ділянки використовуються відповідачем за цільовим призначенням, що підтвердив суду свідок [PERSON], землевпорядник Волокітинської сільської ради. За таких обставин, суд вважає, що позивачами на порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження систематичної несплати орендної плати та істотного порушення договору оренди земельної ділянки, які були б підставами для розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed