Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 25 листопада 2012 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог, згідно уточненої позовної заяви, вказавши, що 01 вересня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNZ0GA0000000972, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 416978,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 01 вересня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Приватбанк» і [PERSON] 01 вересня 2008 року уклали договір іпотеки № DNZ0GA0000000972. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 818,00 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а також земельну ділянку загальною площею 0,0818 га, на якій розташоване домоволодіння. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 10 липня 2012 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1473496,29 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 431914,32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 373854,48 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 75367,41 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 521955,49 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 70154,58 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNZ0GA0000000972 від 01 вересня 2008 року у сумі 1473496,29 грн.: звернути стягнення на домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 818,00 кв.м., а саме: А-1 житловий будинок житловою площею 51,9 кв.м. загальною площею 65,60 кв.м., Б - літня кухня, В - сарай, Г - вхід у огріб, И - вбиральня, Л - навіс, №1-7, І-V - споруди, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], що належать на праві власності на підставі договору купівлі-продажу [PERSON], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Просили виселити [PERSON] та [PERSON], які проживають у зазначеному домоволодінні зі зняттям з реєстраційного обліку у Головному управлінні державної міграційної служби у Дніпропетровській області, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного домоволодіння, та стягнути в рівних частках з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати по справі у розмірі 3219,00 грн.. В судове засідання представник позивача за довіреністю - Сеннов О.А. не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги згідно уточненої позовної заяви підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідачі не з'явилися. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заяв від них не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 01 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNZ0GA0000000972, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 416978,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 01 вересня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Приватбанк» і [PERSON] 01 вересня 2008 року уклали договір іпотеки № DNZ0GA0000000972. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 818,00 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а також земельну ділянку загальною площею 0,0818 га, на якій розташоване домоволодіння. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до нової редакції статуту Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (а.с.39-44). Разом з тим, в порушення умов договору, [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 10 липня 2012 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1473496,29 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 431914,32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 373854,48 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 75367,41 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 521955,49 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 70154,58 грн. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Про наявність заборгованості по кредитному договору відповідачі повідомлявся за допомогою Повідомлення №30.1.0.0/2-881 від 03 квітня 2012 року, що також підтверджується 22 травня 2012 року. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.33, ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмету іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до приписів ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Так, відповідачу банком направлялось повідомлення про невиконання ним умов договору кредиту, необхідності усунення таких порушень, намір банку звернути стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень, та пропонування добровільно виселитись з житлового приміщення, що є предметом іпотеки. Обставина щодо отримання відповідачем такого повідомлення сторонами не спростовувалась. Разом з цим, відповідач на пред'явлені вимоги, ані після отримання повідомлення, а ні після відкриття провадження по даній цивільній справі, не відреагував, порушення договору не усунув. На підставі викладеного, а також враховуючи розмір заборгованості, обставину, що борг відповідача за основним зобов'язанням є значним, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, яка не погашена тривалий час, а також невиконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту, суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктами 16.7.1, 22-27 договору іпотеки від 28 грудня 2006 року передбачено право іпотеко держателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до п.22 вказаного договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що містяться у цьому договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотеко держателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки. З укладеного між банком та позичальником (відповідачем по справі) договору іпотеки вбачається, що умовами договору іпотеки передбачено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу банком предмету іпотеки (п. 27 договору). Разом з цим, відповідно до ст. 34. Закону України «По іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотеко держателем або рішення суду може бути переданий іпотеко держателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними з його боку та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволено частково, з відповідачів також належить стягнути в рівних частках на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3219,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved