Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № HEXRRC12360048 від 06.12.2007 року [PERSON] 06.12.2007 року отримав кредит у розмірі 9867,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення - 06.12.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця у період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти, для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України,- зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Позивач вважає, що у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань відповідача, станом на 10.12.2012 року відповідач має заборгованість – 28911,76 грн., що складається з наступного: 5885,56 грн. - заборгованість за кредитом; 1506,46 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19666,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи, відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1352,94 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 28911,76 грн. за кредитним договором № HEXRRC12360048 від 06.12.2007 року та сплачений судовий збір у розмірі 289,12 грн. У відкритому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов заперечив та пояснив, що позивач, у частині вимог щодо стягнення з нього штрафу та пені, з порушенням встановлених законом строків позовної давності. Просив суд застосувати строки позовної давності, у частині вимог щодо стягнення з нього штрафу та пені, відповідно до вимог законодавства. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з’явилася, але надіслала на адресу суд заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до строкового кредитного договору № HEXRRC12360048 від 06.12.2007 року [PERSON] 06.12.2007 року отримав кредит у розмірі 9867,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення - 06.12.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця у період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти, для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України,- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 629 ЦК України,- договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов’язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит, сплатити проценти та комісійні витрати. Згідно ст. 530 ЦК України,- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 9867,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення - 06.12.2010 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 10.12.2012 року відповідач має заборгованість – 28911,76 грн., що складається з наступного: 5885,56 грн. - заборгованість за кредитом; 1506,46 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19666,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи, відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1352,94 грн. - штраф (процентна складова). Згідно до ст. 1049 ЦК України,- позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 256 ЦК України,- позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України,- позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України,- позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України,- перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку Суд вважає, що у даному випадку початком перебігу позовної давності є дата кінцевого повернення кредиту - 06.12.2010 року, оскільки у послідуючий період часу позивачу було відомо про невиконання відповідачем умов договору та порушення його права. Тобто перебіг позовної давності щодо стягнення з відповідача штрафу та пені закінчився 06 грудня 2011 року. Згідно до роз’яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,- встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем до винесення рішення заявлено клопотання про пропущення позивачем строків позовної давності щодо стягнення штрафу та пені, суд вважає, що позивач звернувся до суду з позовом, у частині стягнення штрафу та пені, за межами строків позовної давності, оскільки підстави для зупинення чи переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини його пропуску, відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача, підлягає сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 256, 258, 261, 266, 267, 526, 599, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,

Outcome: partial