Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-15 00:00:00

У серпні місяці 2013 року позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» звернулося до суду із позовом, який обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем природного газу та на неї відкрито особовий рахунок за [NUMBER] по якому проводяться операції з нарахування за споживання природного газу, оплаті та таке інше. Відповідно був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання від 27.03.2006 року. Відповідно до укладеного договору позивач зобов»язанвся надавати споживачеві послуги з газопостачання природного газу для побутових потреб, а споживач зобов»язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором. Нарахування за споживання природного газу в помешканні відповідача проводиться згідно показників газового лічильника та постанови НКРЕ України №812 від 13.07.2010 року «Про затвердження роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення, Міжнародного дитячого центру «Артек» і Українського дитячого центру «Молода гвардія» Згідно п.п. 5 п.3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 17 Правил про надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України, затверджених постановою КМ України №2246 від 09.12.1999 року, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газпостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший такий строк. Проте своїх зобов»язань за договором відповідач не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 489,41 грн. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги про стягнення з відповідача станом на серпень 2013 року заборгованість у сумі 489,41 грн. Посилається на те, що частина боргу виникла у зв»язку із проплатою споживачем 2000 куб.м. газу о ціні 0,483 грн., хоча при цьому діючою на той час ціною за 1 куб.м. становила 0,7234 грн., затверджена постановою НКРЕ України за №812 від 13.07.2010 року «Про затвердження роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення. Окрім того, у зв»язку із проведеною плановою перевіркою показів лічильника відповідача 02.12.2010 року у присутності абонента було знято фактичний показник лічильника 9080 куб.м., однак від підпису у акті абонент відмовився. Тому фактична оплата 2000 куб.м. газу у серпні місяці 2010 року була віднесена на переплату. Представники відповідача заявлених вимог не визнали та суду показали, що фактично 03 серпня 2010 року відповідачем було сплачено за 2000 куб.м. газу спожитих протягом 2010 року за тарифами, що існували на день споживання за ціною по 0.483 грн. згідно умов 4.3 Договору, за діючими цінами на підставі показань лічильника газу. Позивач, сплачуючи 03 серпня 2013 року за спожиті послуги з газопостачання фактично за попередні місяці не мав обов»язку сплачувати їх за тарифом введеним у дію з 01 серпня 2010 року. Контролер [PERSON] не здійснювала перевірку лічильника 02.12.2010 року, складений нею акт без підпису відповідача та понятих не може прийматись судом до уваги, рівно як і абонент не передавала телефоном покази лічильника. Суд, вислухавши доводи представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідач є споживачем природного газу і відповідно відкрито особовий рахунок за [NUMBER] по якому проводяться операції з нарахування за споживання природного газу відповідно до укладеного договору про надання населенню послуг з постачання природного газу з газопостачання №1-01-400-324 від 27.03.2006 року. Судом встановлено, і цього не заперечують сторони, що відповідач [PERSON] вносила плату за спожитий газ не в повному обсязі, про що свідчать квитанції про оплату. Квартира відповідача облаштована газовою плитою і двоконтурним котлом, при цьому об»єм спожитого газу обліковується через лічильник. Поскільки квартира по суті опалюється газом у зимовий сезон вірогідно відповідач мала б споживати газу більше, аніж у літній період. Натомість, як пояснив представник відповідача [PERSON], фінансової можливості сплачувати за кількість спожитого газу у них не було, тому він сплачував менше, однак влітку доплачував за використаний ним газ повністю. Так було і в 2009 році, що підтверджується відповідними квитанціями. При цьому він не порушив умов договору, позаяк згідно пункту 4.3 Договору при наявності лічильника газу розрахунок споживача за надані послуги з газопостачання проводиться за діючими цінами на підставі показань лічильника газу. Суд критично оцінює і не може взяти до уваги покази представника позивача стосовно того, що оплачуючи спожитий газ 03 серпня 2010 року [PERSON] мала оплачувати його за тарифом введеним у дію з 01 серпня 2010 року відповідно за ціною 0,7234 грн. за 1 куб.м., затвердженої постановою НКРЕ України за №812 від 13.07.2010 року «Про затвердження роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення. При цьому суд виходить із умов укладеного сторона ми договору (пункт 4.12) за яким розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Тому, сплачуючи за надані послуги з газопостачання за липень місяць 2010 року відповідач правильно використала тариф за періодом його сплати та сплатила його відповідно до умов договору. З цього приводу незаконною є вимога позивача оплатити його за ціною, введеною в дію з серпня місяця 2010 року. Позивач далі обґрунтовує заявлений позови тим, що у вересні місяці 2010 року у телефонному режимі відповідач передала контролеру про показник лічильника 8080 куб.м. газу. Однак такі доводи є голослівним та будь-якими доказами не підтверджені. Як видно з друку фінансового стану абонента за особистим рахунком [NUMBER] у серпні позивач вводить покази лічильника ті самі, що й у липні 8888, при цьому отримує квитанцію про сплату за спожитий газ сплачену позивачем 03.08.2010 року, і не вводить об»єм спожитого газу. Натомість у вересні місяці цього року вводить показник лічильника 8980 та 92 куб.м. спожитого газу суд вважає на свій власний розсуд. Слід відмітити, що якщо вважати прийнятною позицію представника позивача про завищення об»єму спожитого газу відповідачем у серпні місяці 2010 року, як він «розносить» квитанцію від 03.08.2010 року, і якщо у вересні місяці 2010 року він отримує від відповідача у телефонному режимі інший показник лічильника, чому не перевіряє достовірність фактичних показників лічильника із вказаними у квитанціях. Така позиція позивача є надуманою, не обгрунтованою та не підтвердженою доказами, а віднесення суми сплати ним у серпні 2010 року до заліку неправомірними. Надалі ж сам у друку фінансового стану абонента вказує покази лічильника на свій розсуд 9138, що й призвело до виникнення штучної заборгованості абонента перед позивачем. Не є прийнятними твердження позивача про те, що покази лічильника газу у грудні місяці 2010 року абонента [PERSON] становили 9080 куб.м. згідно складного акту 02.12.2010 року контролером [PERSON] Вони спростовуються тим же фінансовим друком абонента, в якому у листопаді місяці він становив 9192 куб.м., а у грудні 2010 року 9578 куб.м., тобто за листопад він був більше встановленого позивачем у грудні місяці за актом на 112 куб.м. З цих підстав покази свідка [PERSON] щодо перебування її у квартирі в означений у акті від 02.12.2010 року суд оцінює критично і до уваги не бере. Відповідно до Правил про надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України, затверджених постановою КМ України №2246 від 09.12.1999 року зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Тому суд вважає, що позивач не довів, а суд не встановив про наявність у відповідача заборгованості в розмірі 489,41 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed