Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за розпискою на загальну суму 25000 грн., в рахунок погашення боргу звернути стягнення на будівлю котельні, по [ADDRESS] та визнати за нею право власності на дане приміщення. В обгрунтування заявлених вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явилась. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з'явилась. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала та повідомила, що не має можливості і коштів для належного документального оформлення передачі позивачу майна в рахунок боргу, а тому не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що згідно розписки, даної [PERSON] 10.05.2012 року, вона позичила у позивачки [PERSON] 25000 грн. і зобов'язалась їх повернути до 01.02.2013 року, або передати в рахунок боргу належну їй нежитлову будівлю котельні, яка розташована по [ADDRESS]. У встановлені строки відповідач позичені кошти не повернула та повідомила, що документально та належним чином не може передати майно так як не має коштів, позов визнала та не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно розписки, даної відповідачем, у разі не повернення коштів, вона зобов'язується передати в рахунок боргу нежитлову будівлю котельні, яка розташована по [ADDRESS]. Факт належності їй майна стверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованому в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.05.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав від 11.05.2012 року та технічним паспортом на виробничий будинок. Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж кількості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відтак, вимога позивача про звернення стягнення на будівлю котельні [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за договором позики та визнання за нею права власності на вищезазначене приміщення не суперечить даному договору та чинному законодавству, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ст.328 ЦК України набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набула право власності на будівлю котельні [ADDRESS] на законних підставах, що стверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved