Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

21 червня 2013 року представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за недовраховану електроенергію внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 3397,25 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що споживач порушив „Правила користування електричною енергією для населення" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. самовільного споживання електричної енергії. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України « Про електроенергетику», правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до статті 11 ЦК України Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється споживачем електричної енергії. Центральний район електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» поставляє електричну енергію у квартиру [ADDRESS], в якій проживає відповідач. Місце реєстрації відповідача - [ADDRESS]. Отже між сторонами виникли договірні правовідносини, у зв'язку з чим на підставі ст. ст. 11, 509 ЦК України виникли відповідні зобов'язання, передбачені ст. 714 ЦК України. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. 25 серпня 2011 року в ході проведення планової перевірки працівниками Центрального РЕМ в будинку, де проживає відповідач, який розташований за адресою: [ADDRESS], було виявлене порушення правил користування електричною енергією, що виразилось у самовільному підключенні до електромереж ЦРЕМ, що не є власністю споживача. Про виявлення порушення працівниками Центрального РЕМ був складений акт про порушення правил користування електричною енергією для населення № 013441 від 25.08.2011 р. Загальна сума нарахування по акту, відповідно до розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості № 013441, складає 4397,25 грн. 29.08.2011 року відповідач звернувся на адресу Центрального РЕМ для укладення угоди про порядок погашення заборгованості № 110801. Боржник частково погасив суму заборгованості у розмірі 1000,00 грн. однак наступних платежів не зробив. Строк зазначеної угоди сплинув, та на даний час сума боргу складає 3397,25 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушені умови, визначені змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Правові наслідки порушення умов договору про постачання енергетичними ресурсами визначені Законом України « Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, ст. 623 ЦК України. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України « Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил. На підставі п. 48 ПКЕЕ споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати завдані збитки. Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлення порушень, складеного відповідно до Методики. Згідно з п. 53 Правил та Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником. енергопостачальника показів приладів обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності; за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків. Позивачем визнана кількість недорахованої безобліково спожитої електроенергії і її вартість, яка становить 3397,25 грн. З огляду на вищесказане, суд вважає, що майнові права позивача порушені та підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved