overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

У травні 2012р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного договору № б/н від 15.09.2006р. відповідач [PERSON] 15.09.2006р. отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку від 15.09.2006р. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого становлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом прєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому . Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення зазначених норм закону та вимог договору Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 29.03.2013р. має заборгованість перед Банком у сумі 28293 грн. 38 коп., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 5634 грн. 22 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 20835 грн. 67 коп.; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послу: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1323 грн. 49 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 28293 грн. 38 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить звернути стягнення шляхом проведення прилюдних торгів на іпотечне майно, а саме трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № ВКЛФ - 049/08 від 11 квітня 2008 року в загальному розмірі 147 241,21 грн. Вмотивовуючи свої вимоги тим, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ВКЛФ - 049/08, згідно якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 200 000,00 гривень зі сплатою відсотків 14,5 річних строком до 10.04.2013 року. Разом з тим, в забезпечення зобов'язань, взятих на себе [PERSON], між позивачем та відповідачем 11.04.2008 року був укладений Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького МНО [PERSON] та зареєстрований за № 1602. Згідно Іпотечного договору, позивачу в іпотеку відповідач передав належне йому нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що має загальну площу 66,1 кв.м, житлову площу - 39,5 кв.м. зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак [PERSON] своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконує, в результаті чого станом на 03.12.2012 року утворилась заборгованість в сумі 147 241,21 гривень, що складається з : боргу по Кредиту в сумі 20 805,00 гривень; простроченої заборгованості по Кредиту в сумі 103 238,86 гривень; боргу за відсотками в сумі 1 474,30 гривень; простроченої заборгованості за відсотками в сумі 3 011,88 гривен; пені розрахованої на суму простроченої заборгованості по Кредиту в сумі 18 310,27 гривень; пені розрахованої на суму простроченої заборгованості по відсотках за користування Кредитом в сумі 400,90 гривень. Крім того, позивач просить стягнути на свою користь понесені ним судові витрати в розмірі 1 474,30 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутністю, а вразі неявки відповідача-ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Третя особа - [PERSON] - будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON],[INFO] народження та сина [PERSON],[INFO] народження. В обґрунтування вимог вказала, що діти перебувають повністю на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дітей. Просить стягнути із нього аліменти на утримання дітей в розмірі 50% від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, подавши суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2000року, про що відділом РАГС управління юстиції Чортківського району Тернопільської області зроблено актовий запис №78 12.07.2000р. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №96 від 29.04.2004р. та син [PERSON],[INFO] народження, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №953 від 11.05.2007р. Відповідач працює в Управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та його середньомісячний дохід становить 3141грн. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров»я та матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов"язків по утриманню дітей. Згідно із вимогами ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За нормами ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав дитини, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову та стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики в сумі 145 360,00 грн та судового збору 1453,60 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] був укладений договір позики в простій письмовій формі від 15.11.2011 року, на суму 145 360 грн ,що станом на 15.11.2011 р становить 18170 доларів США зі строком повернення до 15.11.2012 року. По закінченні зазначеного строку відповідач [PERSON] суму позики не повернув , а також ухиляється від її повернення до цього часу. Той факт, що відповідач [PERSON] позичив у нього 145 360 грн ,що в еквіваленті станом на 15.11.2011 рік становить 18170 доларів США, які зобов'язався повернути до 15.11.2012 року, підтверджується розпискою. Оскільки у визначений в розписці строк відповідач борг не повернув, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи,через оголошення в газету, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2011 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] у борг 145 360 грн ,що станом на 15.11.2011 рік становить 18170 доларів США зі строком повернення до 15.11.2012 року. Відповідач зобов'язувався повернути позивачу вказані кошти у строк до 15.11.2012 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою, наявною в матеріалах справи (а. с. 3). В порушення умов договору відповідач до теперішнього часу борг не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України встановлено, що вразі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Вимогами ст.533 ч.ч.1,3 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Зважаючи на наведене та у зв'язку з тим, що відповідач в строк, зазначений у розписці, взяті на себе зобов'язання не виконав, суд зобов'язує останнього повернути позивачеві борг в розмірі 145360,00 грн . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути сплачені позивачем судовий збір в розмірі 1453,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій вказує, що вони з відповідачем 20.12.1988 року зареєстрували шлюб у Жовтневій сільській раді Попільнянського районного Житомирської області, актовий запис № 15. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], ([INFO]) батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Позивачка зазначає, що їх шлюб виявився невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині того, що він зловживає спиртними напоями, влаштовує в сім'ї сварки. Неодноразово були випадки фізичного насильства в сім'ї. З даного приводу позивачка викликала працівників міліції. Позивачка вказує, що подальше спільне подружнє життя стало нестерпним і вона прийшла до висновку про недоцільність збереження їхнього шлюбу. Майновий спір відсутній. На примирення позивачка не згодна. Враховуючи зазначене, позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання з'явився, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки. Згідно із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 20.12.1988 року було укладено шлюб. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки відповідач не поважає її як дружину, вони не можуть знайти спільної мови через що між ними виникають постійні сварки і непорозуміння. Сімейних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечує на примирення не згідний. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2001 року, про що виконавчим комітетом Сільцівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Судом з'ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зазначивши в обґрунтування позову, що шлюб між ними зареєстрований 19.01.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, Донецької області, актовий запис №14. Від вказано шлюбу сторони мають синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого склалися неприязні стосунки. З жовтня 2012 року спільне господарство між ними не ведеться. Вважає, що їхній шлюб остаточно розпався та відновлення шлюбних відносин не можливе. Просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу та винести рішення у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечувала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, та виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19.01.2002 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, Донецької області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, актовий запис №748, та свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, актовий запис №147, відповідно (а.с. 4,5). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, зберігати дану сім`ю не бажають. Можливість примирення як позивач, так і відповідач заперечують. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки сторони вважають, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.06.2011 р. шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Від шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] виданим 19.06.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1275; серії [NUMBER] виданим 19.06.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1274. Судом встановлено, що позивач проживає разом із дітьми: сином [PERSON], [INFO] та сином [PERSON], [INFO]: за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що позивачка не працює. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров"я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд в межах розумності та справедливості, враховуючи норми Сімейного кодексу України вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] по 400 грн. щомісячно, починаючи з 09.07.2013р. до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини на яку призначаються аліменти, а також те, що позивачка теж зобов»язана брати участь в утриманні дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON] звернулися до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони проживають у державній квартирі [ADDRESS]. Крім них у зазначеній квартирі зареєстровані, проте не проживають відповідачі - діти позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] Усі витрати по оплаті за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги покладені на позивачів, добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі відмовляються. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позову не визнали, пояснили, що відвідують матір [PERSON], а тому мають право на проживання у квартирі. Просять у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] позову не визнав, просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Із довідки ТзОВ «Керуюча Компанія» «Коменерго-Тернопіль» №6012 від16.10.2012 р. вбачається, що у квартирі [ADDRESS], що перебуває у державній власності зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Актами комісії ТзОВ «Керуюча Компанія» «Коменерго-Тернопіль» від 19.02.2012 р., 12.10.2012 р., 04.04.2013 р. стверджується, що у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON], допитаний у судовому засіданні як свідок, показав, що у 2008 р. одружившись залишив батьківське житло - квартиру [ADDRESS] та переїхав у [ADDRESS] за місцем проживання дружини. Відповідач зазначив, що приїжджає до матері [PERSON], власного житла не має, у вказаній квартирі залишилися його речі. Відповідач [PERSON], допитана у судовому засіданні як свідок, показала, що у 1995 році вийшла заміж та переїхала проживати до чоловіка, часто відвідує матір, яка проживає за адресою: [ADDRESS], проте у спірній квартирі не проживає. У судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що з 1995 р. відповідачі у квартирі [ADDRESS] не проживають. Судом встановлено, що виключно позивачі здійснюють оплату за користування жилим приміщенням - квартири [ADDRESS] та за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку ( ст.72 ЖК УРСР ). У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] більше шести місяців без поважних причин, тому позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилими приміщеннями квартири [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved