Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15 грудня 1997 року між нею та [PERSON], від імені якого по довіреності діяла [PERSON], укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна у вигляді домоволодіння [ADDRESS] Вказаний договір був укладений у виконання біржового контракту та зареєстрований на товарній біржі «Новый век». Сторони домовилися про всі істотні умови договору та виконали їх у повному обсязі, окрім його нотаріального посвідчення. 26 грудня 1997 року вказане домоволодіння було зареєстровано за позивачем в Комунальному підприємстві «Криворізьке БТІ». З метою оформлення договору дарування домоволодіння, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у зв'язку з неналежним оформленням правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, а саме, недодержана форма щодо його нотаріального посвідчення, тому позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна, посвідченого 15.12.1997 року на товарній біржі «Новый век». Позивач до суду не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений за адресою, зазначеною у позовній заяві, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа до суду не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Відповідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, у судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], від імені якого по довіреності діяла [PERSON], укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна у вигляді домоволодіння [ADDRESS] що складається із житлового будинку «А -1», загальною площею 27, 60 кв. м., житловою площею 21,10 кв. м., літньої кухні «Б», уборної «В», заборів 1- 2, водоколонки I, замощення II (а. с.8). Договір купівлі - продажу нерухомого майна був укладений у виконання біржового контракту та зареєстрований за № 1 - 294 на товарній біржі «Новый век», що вбачається зі змісту самого договору. Сторони домовилися про всі істотні умови договору та виконали їх у повному обсязі, окрім його нотаріального посвідчення. 26 грудня 1997 року вказане домоволодіння було зареєстровано за позивачем в Комунальному підприємстві «Криворізьке БТІ» та записано в реєстрову книгу під № 188, стор. 284, запис № 40264. (а. с.8 на звороті). З метою оформлення договору дарування вищевказаного домоволодіння, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу [PERSON], однак як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2013 року № 310/02 - 31, їй було відмовлено у зв'язку з неналежним оформленням правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, а саме, недодержана форма щодо його нотаріального посвідчення (а.с. 11). Відповідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.* Згідно ст. 657 ЦПК України договір купівлі - продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В відповідності до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином суд доходить до висновку, що договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений між сторонами у справі не потребував нотаріального посвідчення згідно норм діючого законодавства, а тому суд вважає необхідним визнати вказаний договір дійсним.

Outcome: approved