Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-29 00:00:00

08.12.10 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, з участю третіх осіб, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 25.12.1997р. укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме квартиру [ADDRESS] в [PERSON] та визнати право власності на спірну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 грудня 1997 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є. посвідчено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] між ним - позивачем [PERSON] в інтересах якого діяла його мама [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Даний договір не відповідає дійсним намірам позивача, бо він та його сім`я не намагалися продавати будь - кому спірку квартиру, яка була особистою власністю та єдиним місцем проживання нашої сім`ї. Позивач будучи неповнолітнім договору не читав і не підписував. Від його імені діяла мати, яка на той час зловживала спиртними напоями. Крім цього на час укладенні спірного договору його мама [PERSON] заборгувала значну суму коштів стороннім особам та не маючи змоги повернути борг погодилася на пропозицію гр. [PERSON], який запропонував розрахуватися з борговими зобов'язаннями матері, а вона в свою чергу повинна була відчужити спірну квартиру. В подальшому [PERSON] зобов'язалася повернути борг [PERSON] а він в свою чергу зобов'язувався оформити на неї право власності на спірну квартиру. Тобто, фактично під договором відчуження квартири [PERSON] забезпечував собі гарантії повернення йому позичених коштів. Протягом трьох років всі кошти були повернуті, але [PERSON] під різними приводами не переоформляв квартиру, хоча він, позивач [PERSON] та його мама [PERSON] продовжували в ній проживати, сплачувати квартплату та комунальні послуги. Про дані обставини позивач дізнався від матері лише у 2006 році, до цього йому було невідомо, що квартира, у якій він проживає, їм не належить. Окрім цього, незважаючи на те, що [PERSON] не появлявся за місцем знаходження спірної квартири, про нього не було жодних відомостей, він не оплатив вартість спірної квартири його матері і не ставив питання про звільнення нами цієї квартири, на час подачі позову він дізнався, що [PERSON] чи іншою особою від його імені був укладений інший договори купівлі - продажу спірної квартири - [PERSON] продав цю квартиру [PERSON], а той в свою чергу 27.02.2008 р. продав її [PERSON] Враховуючи все вищенаведене позивач просить позов задовольнити та ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 25.12.1997р. укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме квартиру [ADDRESS] в [PERSON] та визнати за ним право власності на спірну квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що його мама [PERSON] під час укладення спірного договору купівлі - продажу помилилася щодо його обставин, які мають істотне значення. Даний договір не призвів до настання реальних правових наслідків, оскільки [PERSON] не було сплачено вартість даної квартири, що передбачено в договорі. Крім цього, вважає, що спірний договір було вчинено його матір'ю [PERSON] всупереч його інтересам, як неповнолітнього сина, оскільки єдиним його місцем проживання на той час була спірна квартира. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих сулу причин, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. Треті особи та їх представники в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомленні про дату та час розгляду справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні взаємовідносини сторін, обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 25 грудня 1997 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є. посвідчено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] між мною [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вищевказаного договору [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Дана обставина також стверджується долученої до матеріалів справи копією Реєстраційного посвідчення від 25 травня 1998 року серія [NUMBER] відповідно до якого за [PERSON] було зареєстровано право особистої власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 25.12.1997 року. Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] був укладений інший договір купівлі - продажу спірної квартири відповідно до якого останній продав спірну квартиру відповідачу [PERSON], а той в свою чергу 27.02.2008 р. продав її [PERSON] Яв вбачається зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року у віці 41 року, не зважаючи на це 06.10.2007 року [PERSON] виступав стороною договору купівлі - продажу квартири між [PERSON] та [PERSON], з цього слідує, що при укладені даного договору була присутня інша особа а не [PERSON] За даним фактом прокуратурою Шевченківського району м. Львова було порушено кримінальну справу. Крім цього ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2008 року було накладено арешт на спірну квартиру [ADDRESS]. Однак незважаючи на це 27 лютого 2008 року відповідач [PERSON] укладає договір купівлі - продажу спірної квартири, що перебуває в момент продажу під арештом, з відповідачкою [PERSON], що суперечить закону. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 229 ЦК України передбачено, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий право чин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. У цьому разі законодавець передбачає механізм витребування майна від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема витребування майна від чужого незаконного володіння - з підстав, передбачених статтею 387 ЦК. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, достатньо обґрунтованими з правової та доказової точки зору.

Outcome: approved