Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]) про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з 27.02.2010 року, від якого сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що оскільки подружнє життя з [PERSON] виявилось не вдалим, а спільне життя не склалось вони не проживають разом з лютого 2012 року. [PERSON] фактично не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До суду, [PERSON] було подано зустрічний позов до [PERSON] про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Зустрічний позов обґрунтовувався тим, що твердження [PERSON] стосовно повного утримання сина є неправдивими, оскільки [PERSON] починаючи з червня 2012 року щомісячно добровільно перераховує [PERSON] на картковий рахунок грошові кошти на утримання сина, зокрема на період коли був [PERSON] працевлаштований направляв щомісячно по 4 700 грн., а останній час направляє на утримання сина по 2 000 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2013 року було прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, об'єднавши його з первісним позовом по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів в одне провадження, у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні було відмовлено. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити, а зустрічний позов просила залишити без задоволення. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнала, просила суд у їх задоволенні відмовити з підстав їх необґрунтованості, зустрічний позов просила задовольнити з викладених у ньому підставах. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним та за зустрічним позовом є необґрунтованими у повному обсязі та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 27.02.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 19.02.2013 року, серія [NUMBER], актовий запис № 11, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають дитину, сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 13.01.2012 року, серія [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 67 (а.с. 4). У відповідності до довідки за вих. № 02/25-1 від 25.02.2013 року [PERSON] працював у ТОВ «Юридичний стандарт» та займав посаду директора з 16.12.2011 року, дохід за період з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року складав 3 705 грн. (а.с. 6). Як вбачається з довідки виданої [PERSON], остання дійсно працювала в Центральній районній поліклініці Деснянського району м. Києва на посаді лікаря загальної практики з 03.08.2009 року, а з 28.02.2012 року по 06.01.2015 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 7). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України). Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. [PERSON] надав до суду докази, які свідчать про те, що ним щомісячно здійснюються платежі на ім'я [PERSON] на утримання сина, зокрема це підтверджується квитанціями від 18.06.2012 року на суму 3 000 грн (а.с. 35), від 02.07.2012 року на суму 3 000 грн. (а.с. 36), від 01.08.2012 року на суму 4 700 грн. (а.с. 37), від 31.08.2012 на суму 4 700 грн. (а.с. 38), від 29.09.2012 року на суму 4 700 грн. (а.с. 39), від 29.10.2012 року на суму 4 700 грн. (а.с. 40), від 28.11.2012 року на суму 4 700 грн. (а.с. 41), від 20.12.2012 року на суму 4 700 грн. (а.с. 42), від 29.01.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 43), від 25.03.2013 року на суму 4 000 грн. (а.с. 44), від 30.04.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 45), від 28.05.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 46), від 26.06.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 47), від 29.07.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 48), від 02.09.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 49), від 01.10.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 67), від 26.10.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 68), від 06.12.2013 року на суму 2 000 грн. (а.с. 73), що не заперечувалось представником [PERSON] За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до положень ч. ч. 1, 4 ст. 15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу, невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України способом захисту сімейних прав та інтересів є примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку. На основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, за яких позивач за первісним позовом - [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., покликаючись на не надання матеріальної допомоги на утримання дитини, в той час, як судом встановлено, що відповідач за первісним позовом - [PERSON], грошові кошти на утримання сина в заявленому [PERSON] розмірі, сплачує в добровільному порядку, а відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, а тому підлягають залишенню без задоволення. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Положеннями ст. ст. 182 - 184 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини чи у твердій грошовій сумі. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги зустрічного позову про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі, а нормами ст. ст. 182 - 184 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини чи у твердій грошовій сумі. Таким чином, згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а положеннями чинного законодавства не передбачений такий спосіб захисту цивільного права, як визначення аліментів. Посилання позивача за зустрічним позовом - [PERSON] на ч. 1 ст. 184 СК України, як на підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставним, оскільки положеннями даної статті передбачені випадки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі за заявою платника чи одержувача аліментів, в той час, як домовленістю між батьками розмір аліментів визначений не був, також відсутнє рішення суду про присудження аліментів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в той час, як встановлено судом, що [PERSON] щомісячно здійснює платежі на ім'я [PERSON] на утримання сина, зокрема і за грудень 2013 року, а зустрічний позов ним було пред'явлено 10.09.2013 року, відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, що унеможливлює прийняття законного і обґрунтованого рішення в цій частині. З огляду на обраний [PERSON] спосіб захисту цивільного права, а також беручи до уваги з'ясовані у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги зустрічного позову не знайшли свого доведення у суді, а відтак задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed