Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28.12.2007 року [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав кредит в сумі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов договору. Відповідач [PERSON], який є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості. В порушення умов договору та норм закону холодов В. А. взяті зобов"язання не виконав і станом на 03.07.2013 року має заборгованість в розмірі 37527.34 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом -5000.00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 18864.13 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом-11400.00 грн; штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; штраф (процентна складова) - 1763.21 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] який зареєстрований в [ADDRESS] належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток на 10.00 годину 21.10.2013 року та на 09.00 годину 20.11.2013 року, які він не отримав так як був відсутній за вказаною адресою, тому на підставі ст.74 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином та до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Встановлено, що 28.12.2007 року [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав кредит в сумі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а також із сплатою пені та штрафів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, прострочив строк погашення кредиту. Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком, який відповідає укладеному договору (умовам та правилам надання банківських послуг) та законодавству, відповідач спростувань розрахунку не надав. На підставі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved