Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Підтримуючи позов позивачка пояснила, що є власником 18/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрована відповідачка, яка з моменту реєстрації жодного дня в будинку не проживала, але не бажає знятись з реєстрації. На даний час відповідачка виїхала за межі України. На підставі викладеного просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням для можливості зняття з реєстрації її з місця проживання за вищевказаною адресою. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачки і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником 18/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи у даному будинку зареєстрована відповідачка, проте з 2004 року не проживає. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача в будинку [ADDRESS], порушує право приватної власності позивачки і перешкоджає вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Питання реєстрації фізичних осіб за місцем проживання врегульовано Тимчасовим порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. №35 із змінами, відповідно до якого реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб за місцем проживання здійснюють територіальні підрозділи, а у разі необхідності територіальні органи Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. При цьому, відповідно до п.14 вказаного Тимчасового порядку зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі заяви фізичної особи, запиту уповноваженого органу за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачці у здійсненні нею свого права користування та розпорядження своїм майном, позов слід задовольнити.

Outcome: approved