Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 27 664 грн. 18 коп. в рахунок відшкодування неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що згідно виконавчого листа виданого Каланчацьким районним судом Херсонської області від 02 вересня 2011 року відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 22 червня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, в результаті чого виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 01 квітня 2013 року становить 10 101 грн. 20 коп.. Виходячи з викладеного розмір неустойки становить 27 664 грн. 18 грн.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та надав суду заперечення в якому вказує, що посилання позивача на несплату аліментів є необґрунтованими, оскільки він сплатив аліменти на утримання дитини в сумі 4300 грн., тому розмір заборгованості становить не 10101 грн. 29 коп., а 5801 грн. 29 коп.. Крім того, відповідач зазначив, що вказана заборгованість виникла не з його вини, оскільки він не мав можливості сплачувати аліменти, так як хворів, тому для стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів не має підстав. Представник третьої особи на стороні позивача відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції Херсонської області в судове засідання не з"явився, проте надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Судом встановлено, що рішенням Каланчацького районного суду від 02 вересня 2011року відповідач зобов’язаний до сплати аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], 16 вересня 2006року народження, в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, будучи зобов’язаним до сплати аліментів за рішенням суду, [PERSON] взагалі не сплачує аліменти на утримання доньки, матеріальної допомоги [PERSON] не надає, в результаті чого виникла заборгованість по аліментам, яка на 01.04.2013 року становить 10 101, 29 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця, який міститься в матеріалах справи / а.с. 7/. У відповідності до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості зі сплати аліментів з вини особи, яка зобов’язана сплачувати їх за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вході судового розгляду не знайшло свого підтвердження посилання відповідача на сплату аліментів на корить позивача в сумі 4300 грн. та відсутність його вини у несплаті аліментів в зв»язку з його хворобою, оскільки на підтвердження даних обставин суду не надано жодного доказу, що підтверджується матералами справи. Враховуючи вище викладене, всі обставини справи, майновий стан [PERSON], який не має постійного місця роботи проте є працездатною особою, положення ч. 2 ст. 196 СК України якою передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахування матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд вважає, що позов підлягає задоволення частково, в частині стягнення суми пені в розмірі 10 000грн. При цьому, при визначенні зазначеної суми пені, судом враховано розмір заборгованості по аліментам, матеріальний та сімейний стан відповідача, який є не одруженим, на його утриманні не перебувають непрацездатні особи, не має постійного місця роботи, проте є працездатною особою та може сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки відсутність постійного місця роботи не звільняє його від обов"язку сплачувати аліменти та відповідальності за їх несплату.

Outcome: partial