Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 1,82 га, що розташована на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги мотивував тим, що у межах встановленого законом шестимісячного строку прийняв спадщину, проте звернувшись у Монастириську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом йому було відмовлено, оскільки заповіт складено на земельну частку пай, взамін якого видано державний акт на земельну ділянку, яка належить [PERSON], що підлягає спадкуванню. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач Завадівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечують. Залучена до участі у справі як співвідповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, вказавши на визнання нею позову. Судом встановлено наступні обставини. Згідно ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №068900 від 21.05.2003 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,82 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] помер [INFO] року в с.Маркова Монастириського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 13.07.2004 року Завадівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,82 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Як вбачається зі змісту заповіту, посвідченого 19.07.2000 року секретарем виконавчого комітету Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] заповів позивачу [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, майно, город, земельну частку (пай), що знаходиться в спілці селян «Золота липа». Судом встановлено, що на вказану у заповіті земельну частку (пай) 21.05.2003 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №068900, у зв'язку з чим позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (лист Монастириської державної нотаріальної контори №964/01-16 від 13.11.2013 року). [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №803, виданою 04.11.2013 року виконкомом Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Як вбачається зі змісту листа Монастириської державної нотаріальної контори №1068/01-16 від 06.12.2013 року, нотаріальною конторою спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не заводилась. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,82 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, що є спадковим майном, позивач являється спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, в даному випадку порушене право власності, яке підлягає захисту, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON]

Outcome: approved