Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій зазначив, що 10 липня 2008 року між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк», правонаступником якого по всіх права та обов'язків, відповідно до п. 1.2 Статуту, є Публічне Акціонерне Товариство «Український Бізнес Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту та поруки № 131.227.164. Відповідно до Договору позивач в разовому порядку надав відповідачу у тимчасове користування кредит на споживчі цілі в розмірі 13 465,00 гривень строком з 11.07.2008 року по 10.07.2011 року зі сплатою 30 % річних. Позивач свої обов'язки за договором перед відповідачем виконав у повному обсязі. На сьогоднішній день, відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконує, що призвело до створення простроченої заборгованості. Станом на 03 жовтня 2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за договором про надання кредиту та поруки № 131.227.164 від 10.07.2008 року складає 24 007,39 гривень, з яких: 1) сума заборгованості за кредитом - 10 216,90 гривень; 2) заборгованість за відсотками - 12 647,28 гривень; 3) сума штрафних санкцій - 1 143,21 гривень. З метою запобігання збільшенню заборгованості, 27.09.2012 року позивачем за місцем реєстрації відповідача, була направлена претензія за вих.. № 70.034/9020, з вимогою сплатити заборгованість та повідомлення про можливість настання негативних наслідків у випадку невиконання умов кредитного договору. Зазначена претензія повернулася до Банку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У судове засідання представник позивача не з'явився, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що із позовом погоджується у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення ЦК України, які регламентують договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.3.1 договору, відповідач, під час користування кредитом, повинен дотримуватися принципів кредитування: терміновості, зворотності, платності, забезпеченості. Пункти 3.2, 3.3, 3.4 Договору встановлюють обов'язок відповідача щомісячно не пізніше 10 числа сплачувати частину кредиту відповідно графіку, днем остаточного погашення кредиту є 10.07.2011 року. Відповідно п.10.1 Договору, сукупна вартість кредиту, яка виключає вартість всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань наведена у додатку №1, який є невід'ємною частиною договору. Пунктом 10.2 Договору зазначено, що позичальнику надана повна інформація про усі умови кредитування Банком фізичних осіб та із всіх запропонованих він обрав саме ці умови кредитування, які містять цей договір, про що свідчить її особистий підпис. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Положення статті 612 ЦК України встановлює поняття прострочення боржника, відповідно до даної норми боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України встановлене поняття неустойки, так - неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржника повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. На підставі викладеного, відповідно до ст.526, 554, 610 ЦК України,

Outcome: approved