Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 29 січня 2004 року належить квартира під номером 16 у будинку під номером 10 по вулиці Севастопольській в селищі міського типу Новофедорівка Сакського району АР Крим. Відповідач, колишній чоловік позивача, був зареєстрований за зазначеною адресою до набуття позивачем права власності на зазначений будинок за згодою попередніх власників. Після розірвання шлюбу відповідач проживає у будинку та відмовляється залишити житло на вимогу позивача. Позивач хворіє на рак, отже потребує значних коштів на лікування, тому має намір продати квартиру або здати її в оренду. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою шляхом виселення відповідача. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не заявилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. На підставі положень частини 2 статті 197 та статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з’явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються та рішення суду ухвалюється при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири під номером 16 у будинку під номером 10 по вулиці Севастопольській в селищі міського типу Новофедорівка Сакського району АР Крим на підставі договору дарування від 29 січня 2004 року (а.с.6). Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою з 06 вересня 2002 року (а.с.18). Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Сакського міськрайонного суду АР Крим від 15 березня 2005 року. В матеріалах справи доказів, що підтверджують наявність договірних відносин між сторонами та попередніми власниками квартири щодо права проживання відповідача у спірному жилому приміщенні немає. З наведеного випливає, що відповідач вселився та проживає у спірному приміщення як тимчасовій жилець. На підставі частини 3 статті 98 ЖК Української РСР, тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Під час судового розгляду справи суд дійшов про доведеність обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Підстав для відмови у задоволені позову суд не вбачає. На підставі положень статті 88 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 114 гривень 40 копійок. Враховуючі наведене, на підставі статті Житлового кодексу Української РСР, статті 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved