Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в листопаді 2013 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони у справі мають спільну дитину – доньку [PERSON], [INFO], яка навчається у Кримському інженерно-педагогічному університеті на першому курсу денної форми навчання на комерційній основі. У зв’язку з тим, що [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов’язку по утриманню доньки в період її навчання, позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви на період навчання доньки, тобто до 30 червня 2017 року. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити розмір аліментів, визначений позивачкою. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали, вивчивши обставини справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Приписами ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони у справі від шлюбу мають повнолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, в якому [PERSON] записаний її батьком (арк. справи 5). Донька проживає та перебуває на утриманні позивачки. Дитина досягла повноліття, але потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання на першому курсі Кримського інженерно-педагогічного університету на комерційній основі, строк закінчення навчання 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою № 352 від 11 вересня 2013 року (арк. справи 2). Відповідач не бере участі в утриманні доньки, тимчасово не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, працездатний, не є інвалідом. [PERSON] має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (арк. справи 23). Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов’язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст. 182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України). Враховуючи матеріальне положення повнолітньої доньки і відповідача та спільне проживання дитини з матір’ю, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у сумі 400,00 грн. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини слід стягнути з дня пред'явлення позову, тобто з 26 листопада 2013 року. Оскільки право повнолітньої доньки на утримання припиняється, згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, у разі припинення навчання, аліменти слід стягнути до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 182, 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial