Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням всіх уточнених позовних вимог просила суд стягнути з відповідача [PERSON] суму збитків, пов"язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП в розмірі 14 123 грн. 30 коп. та 229 грн. 40 коп. судових витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 січня 2013 р. приблизно о 17 год. 30 хв. На території паркінгу ТЦ «Караван» , розташованого за адресою б- р Перова 36 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "Кіа - Черато" держ. номер [NUMBER] та автомобіля "Форд Фієста" держ. номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої зазначеним транспортним засобам були спричинені механічні пошкодження. Оскільки ДТП сталось через порушення ПДР України відповідачем [PERSON] то позивач просить стягнути з останнього суму збитків спричинених відновлювальним ремонтом транспортного засобу «Кіа - Черато» держ. номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, надавши в судовому засіданні пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначаючи при цьому, що відповідач [PERSON] в подальшому може звернутися в порядку регресу до Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Лафорт» та стягнути кошти, що будуть витрачені [PERSON] на відновлювальний ремонт автомобіля позивача. При цьому представник позивача не заперечував того факту, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт». Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду позов визнав частково, так -як вважає, що сума позову значно завищена, так -як вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає близько 3 тис. грн., а також те, що відшкодування шкоди повинна здійснювати ПрАТ «СК «Лафорт» де була застрахована його цивільно - страхова відповідальність, надавши до суду страховий поліс за №АЕ /0657596 при цьому не оспорюючи факту завдання шкоди позивачу внаслідок ДТП. Представники ПрАТ «СК «Лафорт» та МТСБУ в зал судового засідання не з»явились, хоча сповіщались належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 11 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи 29 січня 2013 р. приблизно о 17 год. 30 хв. на території паркінгу ТЦ «Караван», розташованого за адресою б- р Перова 36 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "Кіа - Черато" держ. номер [NUMBER] та автомобіля "Форд Фієста" держ. номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої зазначеним транспортним засобам були спричинені механічні пошкодження. Вказана ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] Вказане підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В результаті вказаної ДТП автомобіль "Кіа - Черато" держ. номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень та яких згідно висновку спеціаліста ФОП [PERSON] № 6875 від 18.02.2013 р. вартість відновлювального ремонту склала 13723, 30 грн. Крім того позивачем внаслідок пошкодження автомобіля було додатково понесено витрати, пов"язані з оплатою проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 400 грн. Сума таких витрат підтверджується копіями відповідних квитанцій, наданих стороною позивача. Як встановлено в судовому засіданні, що цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована згідно полісу обов"язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ « СК «Лафорт», поліс №АЕ/ 0657596 , строк дії договору з 12.11.2012 р. по 11.11.2013 р. Як було встановлено в ході судового засідання, що позивач [PERSON] не зверталась до ПрАТ «СК «Лафорт» щодо виплати страхового відшкодування . Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Виходячи з вимог ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п .п. "г" п. 41.1 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів " МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду, на умовах визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та /або ліквідації, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності" Згідно до Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо - транспортних пригодах, затвердженої Рішенням Президії Моторного (транспортного ) страхового Бюро України від 10.02., 31.03.2005 року, Бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, встановлених Законом України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі недостатності коштів та майна страховика - члена Бюро, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за внутрішніми договорами обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача саме до [PERSON] щодо стягнення матеріальних збитків зарподяіних внасладок ДТП в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження частково, а саме в частині стягнення з відповідача суми франшизи в розмірі 500 грн., як це визначено договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 60 ЦПУ України також передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial