Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю “ Факторингова компанія «Вектор Плюс ” звернулося до суду з позовом до [PERSON],[PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки мотивуючи тим , що 13 листопада 2006 року між АКБ “ТАС-Комерцбанк” і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 0801/1106/88-372, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 50000 доларів США на строк до 11 листопада 2016 року включно зі сплатою 14 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання зобов’язання за вказаним кредитним договором 14.11.2006 року укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець відповідач [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності приміщення кінотеатру “Україна”, що в м.Надвірна по вул.Гетьмана Мазепи, 25 загальною площею 1175,2 кв.м. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитними договорами виникла заборгованість,яка становить станом на 16.09.2013 року: за кредитом - 41243 дол. США; по відсотках – 25346,03 дол.США; пеня – 28216,44 дол.США, що загалом становить сукупно в гривневому еквіваленті 757780,12 грн.; 28 листопада 2012 року між АКБ “ТАС-Комерцбанк”, та ТОВ „Факторингова компанія „Вектор Плюс" був укладений договір факторингу та договір про відступлення прав за іпотечними договорами , за умовами яких до позивача перейшло право вимоги заборгованості по кредитному договору укладеному з відповідачем [PERSON] В зв"язку з наявною заборгованістю за кредитним договором просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: приміщення будівлі кінотеатру “Україна”, що знаходиться в м.Надвірна Івано-Франківської області по вул. Мазепи, 25, яке належить відповідачу [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав всі заявлені позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин. Про час і місце судового розгляду повідомлені вчасно , про причини неявки суду не повідомили . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту порушеного права на належне виконання умов кредитних договорів шляхом звернення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2006 року між АКБ “ТАС-Комерцбанк” і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 0801/1106/88-372, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 50000 доларів США на строк до 11 листопада 2016 року включно зі сплатою 14 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання зобов’язання за вказаним кредитним договором 14.11.2006 року укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець відповідач [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (будівлі, приміщення), посвідченому приватним нотаріусом Надвірнянського РНО [PERSON] 13.02.2001 року та зареєстрованому в Івано-Франківському ОБТІ 26.10.2006 року, реєстраційний № 12289367 , приміщення кінотеатру “Україна”, що в м.Надвірна по вул.Гетьмана Мазепи, 25 загальною площею 1175,2 кв.м. Факт виконання банком своїх договірних зобов’язань за вищезазначеними кредитними договорами сторонами не оспорюються. Згідно умов даного договору іпотеки позивач має право у разі невиконання зобов’язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок предмету іпотеки. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитними договорами виникла заборгованість,яка становить станом на 16.09.2013 року: за кредитом - 41243 дол. США; по відсотках – 25346,03 дол.США; пеня – 28216,44 дол.США, що загалом становить сукупно в гривневому еквіваленті 757780,12 грн.; Крім цього, в судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 28 .11.2012 року між Акціонерним комерційним банком “ТАС-Комербанк” та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" було укладено Договір факторингу № 15, та договір про відступлення прав за іпотечними договорами відповідно до умов яких банк відступив ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" право вимоги заборгованості по кредитному договору , укладеному з боржниками, зазначених в реєстрі Заборгованості Боржників . Відповідно до п. 2.1,2.2 Договору факторингу від 28.11.2012 року банк відступає Фактору Прав Вимоги Заборгованості по кредитних договорах ,укладених з боржниками,зазначених в Реєстрі Заборгованості Боржників.Після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу від 28.11.2012 року перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Договорами Забезпечення відбувається в момент укладення договору щодо передачі Права Вимоги за Договорами Забезпечення у дату відступлення. З Договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року вбачається, що разом із відступленням права вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором . Відповідно до ст. ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Приписами ст. 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу. Іпотечним договором від 14.11.2006 року в п.3 визначено узгоджену сторонами конкретну вартість предмета іпотеки в національній валюті, а саме 2 540 079, 00 грн. За положеннями п.37. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Спосіб реалізації предмета іпотеки встановлений ст. 39 Закону України “Про іпотеку”, якою передбачено, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки суд в рішенні вказує спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. За вказаних обставин суд вважає,що заставне майно підлягає реалізації шляхом, який визначив позивач. Таким чином суд прийшов до висновку, що позивач вправі був звернутись до суду з даними позовними вимогами та у відповідності до умов кредитного договору, норм ст.590 ЦК України, ст. 12, 28 Закону України „Про іпотеку" звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 35 Закону України “Про іпотеку” у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2013 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором у сумі 757780,12 грн. протягом тридцятиденного строку, інакше Іпотекодержатель розпочне процедуру звернення стягнення за Іпотечним договором, однак дана вимога була залишена позичальником та іпотекодавцем без задоволення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527,530, 1050,1054 Цивільного Кодексу України, ст. 33 ч.ч.1, 3 Закону України “Про іпотеку”,

Outcome: approved