Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 09 серпня 2007 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх дитини, тому вона звернулася до суду і просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з»явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, звернулася на адресу суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглянути під час її відсутності. В письмовій заяві, наданій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини не явки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки. При таких обставинах суд, вважає за можливе розглянути цивільну справу під час відсутності сторін, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а в разі ухилення їх від виконання цих обов'язків кошти на утримання дітей стягуються з них у судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні і таке підтверджується матеріалами справи, сторони від спільного мешкання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] і в свідоцтві про народження дитини відповідач записаний його батьком, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини /а.с.3/. Дитина проживає разом з матір'ю за місцем її проживання за адресою : [ADDRESS] та перебуває на утриманні матері /а.с.2/. Відповідач не має утримань згідно виконавчих документів та інших утриманців за законом, однак участі у матеріальному утриманні дитини не приймає. Виходячи з наданих суду доказів та встановлених обставин, суд дістається висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує покладених на нього сімейним законодавством України батьківських зобов'язань відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд, у відповідності з вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховує скрутне матеріальне становище неповнолітньої дитини, стан здоров»я, участь матері у її утриманні, а також враховує стан здоров»я відповідача, який не має утримань згідно виконавчих документів та інших утриманців за законом, а тому суд вважає, що відповідач зі свого боку може надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання їх дитини у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Інших обставин, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів судом встановлено не було. Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред»явлення позову в суд. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача до прибутку держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180,184,191 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved