overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є дитина донька [PERSON], [INFO]. Позивач в даний час не працює, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини позивача не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом погодився у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюб. Від шлюбу у сторін є дитина донька [PERSON], [INFO] в даний час не працює, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини позивача не надає. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наданих суду матеріалів, а також враховуючи той факт, що відповідачем позовні вимоги визнані, що у відповідності до ст.61 ЦПК є підставою для звільнення від доказування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] є законними, обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) в період з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] Відповідно до ст. 88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі висловленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі ордеру від 10 квітня 1972 року, виданого виконавчим комітетом Херсонської міської РНД в квітні 1972 року подружжя - [PERSON] та [PERSON] зайняли квартиру [ADDRESS]. Шлюб між сторонами був укладений 29.12.1967року. Дана квартира є кооперативною, пайові внески сплачені в повному обсязі. На даний час відповідач чинить перешкоди позивачу щодо користування своєю часткою у спільному майні та не визнає її право власності на спірну квартиру. Оскільки позивач бажає подарувати свою частку сину, просить суд визнати нерухоме майно - двокімнатну квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] В судовому засідання представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.12.1967року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданого Суворовським РАГС м. Херсона 29.12.1967року. На підставі ордеру №71 від 10 квітня 1972 року, виданого виконавчим комітетом Херсонської міської РНД на підставі рішення Суворовського виконкому міської РНД від 13 лютого 1969р. №45, в квітні 1972 року подружжя - [PERSON] та [PERSON] вселились в квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира є кооперативною. Особовий рахунок в житлово-будівельному кооперативі «Ельбрус» був відкритий на ім'я [PERSON]. Відповідно до довідки ЖБК «Дніпровець» від 01.03.2013р. заборгованість станом на 01.03.2013 року відсутня, пайові внески за вказану квартиру внесено сторонами повністю у лютому місяці 1987 року. 02.12.1993року Херсонським БТІ на ім'я [PERSON] було видане реєстраційне посвідчення на спірну квартиру. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України 1970 року, який діяв на момент придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чернівецького районного суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що шлюб з [PERSON] розпався остаточно і подальше збереження сім'ї неможливе. Позивач подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, а позовні вимоги задоволити на підставах викладених в позові. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 7 листопада 2008 року виконкомом Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис №08. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди на життя, виховання доньки, ведення домашнього господарства та постійні сварки. У сторін від шлюбу є малолітня дочка: [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 114, 70 грн. Вищевикладене дає суду підстави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] понесених нею при зверненні до суду судових витрат, зокрема судового збору. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на сторони в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 26 вересня 1992 року в Монастирецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 9. Від подружнього життя народилося троє дітей: син [PERSON], 1993 р.н., син [PERSON], 1996 р.н та син [PERSON], 2001 р.н. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачкою протягом останніх восьми років спільно не проживають не підтримують жодних стосунків. Він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою має намір укласти шлюб, тому подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам і він звернувся до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб розірвати, оскільки з дружиною фактично не проживає вісім років. Він їздить на заробітки в Росію, а дружина у Польщу. Діти проживають у її батьків, він допомагає їх утримувати. Відповідачка в судове засідання повторно не з»явилася, хоч належним чином була повідомлена про місце та час слухання справи, про що свідчить оголошення, розміщене в засобах масовіої інформації ( газета Високий Замок № 192 (5060) від 20-22.12.13 р). Про причини своєї неявки не повідомила, тому суд визнає неявку відповідачки неповажною, та при таких обставинах, згідно ст.224 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.112 СКУкраїни, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов-лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вбачає підстави для задоволення позову, оскільки розлад в сім'ї є стійким та тривалим, позивач просить шлюб розірвати, а відповідачка в судове засідання не з»явилася, чим підтвердив своє байдуже ставлення до долі сім»ї, тому за наведених обставин суд прийшов до висновку, що сім» я розпалася остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає. При таких обставинах шлюб слід розірвати. Клопотання про зміну прізвища відповідачки не поступало.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 450 грн. на кожну дитину щомісяця але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми відповідно 23 років та повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із слідуючого: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 16.01.2007 року розірвання шлюбу зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №04. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей : - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 13; - дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 06.05.1997р. Монастириським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис 38. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із справи вбачається, що діти знаходяться на утриманні позивачки, способу виконання обов'язку утримувати дітей позивачка та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Судом встановлено, що дочка позивачки [PERSON] є студентом денної форми навчання Івано-Франківського факультету Національного університету «Одеська юридична академія», відповідач не заперечує сплачувати аліменти на її утримання до закінчення навчання. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу ст.199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим навчанням потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дітей слід стягувати згідно рішення суду у твердій грошовій сумі, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що відповідач працює чи має регулярний дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною її доньку - [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що вона є інвалідом дитинства другої групи. Причиною її інвалідності є захворювання на ДЦП, у зв'язку з яким вона перебуває на диспансерному обліку у невропатолога, окуліста, травматолога та психіатра, в наслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання особи недієздатною їй потрібно для оформлення опіки над донькою, тому вона просила суд визнати [PERSON] недієздатною і призначити її над нею опікуном. В судове засідання заявниця не з»явилась, просила розглянути справу під час її відсутності, заявлені нею вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справу був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, проти вимог заявника не заперечував. При таких обставинах суд визнав за можливе розглянути справу під час відсутності осіб, що не з»явились, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду даної справи , а крім того, таке не суперечить положенням ЦПК України. Дослідив матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] є донькою заявниці [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до копії довідки МСЕК, [PERSON] є інвалидом 2 групи з дитинства безстроково, вона потребує постійного піклування та нагляду./а.с.10/ Таким чином, судом встановлено, що захворювання [PERSON] на ДЦП призводить до того, що вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ч.1 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та оцінка встановлених судом обставин вказують на наявність у хворої хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, існують передбачені законом підстави для задоволення вимог заявника, визнання недієздатною [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіку та піклування. Орган опіки та піклування подав висновок про призначення заявника опікуном над [PERSON] - її матір [PERSON] 1974 року народження /а.с. 4/. Крім того, у справі міститься достатньо доказів про спроможність заявника бути опікуном над своєю донькою [PERSON], а саме: копія сертифікату, копії довідок, копія акту обстеження матеріально побутових умов, виробнича характеристика. /а.с. 11-16/. Таким чином, суд визнає [PERSON] [INFO] недієздатною і встановлює над нею опіку, призначив її опікуном [PERSON] [INFO]. На підставі викладеного, ст. ст. 39, 60 ЦК України, ст. ст. 240, 241 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстровано 23.11.2003 року Перебродівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, актовий запис про шлюб № 8; неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на вихованні матері [PERSON]. Мотивуючі свої позовні вимоги позивач [PERSON] вказує, що з 23.11.2003 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя та різними правилами співжиття. З серпня 2011 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, примирення неможливе. 21.08.2013 року відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та заперечила проти розірвання шлюбу між ними з відповідачем. В подальшому до суду не з"являлася, однак надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.11.2003 року, який зареєстровано Перебродівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, актовий запис про шлюб № 8. Від шлюбу мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторонам надавався час для примирення, однак вони не примирилися. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Представник позивача [PERSON] пояснив, що [PERSON] не має бажання примиритися з відповідачкою [PERSON] Крім того, на даний час він проживає в незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою з якою має намір укласти шлюб. На даний час, реєстрація шлюбу з [PERSON] вчиняє йому перешкоди в укладені нового шлюбу. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, з урахуванням позиції учасників процесу, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та є перешкодою для укладення шлюбу позивача з іншою жінкою, з якою він фактично проживає на даний час. Шлюб з [PERSON] носить формальний характер. Спору щодо розподілу майна між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка через свого представника 22 березня 2013 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру та виселення з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що позивачка придбала зазначену квартиру з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, які відбулись 26 вересня 2012 року, але відповідачка не звільняє квартиру, тим самим порушує її - позивачки права і це стало підставою для звернення її до суду з даним позовом. Представниця позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно довідки по формі №3 від 20 лютого 2013 року відповідачка була зареєстрована 03 серпня 1999 року в квартирі [ADDRESS] і по цій квартирі позивачка зареєстрована на даний час ( а. с. 11 ). Відповідно до протоколу №1-К-138-ДР-і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири [ADDRESS] від 26 вересня 2012 року Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» переможцем прилюдних торгів визначено позивачку ( а. с. 7 ). Згідно акту головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 31 жовтня 2012 року про реалізацію арештованого майна ( предмету іпотеки ) переможцем торгів визначено [PERSON] на підставі протоколу №1-К-138-ДР-і від 26 вересня 2012 року ПП «СП «Юстиція» і даний акт є підставою для подальшого оформлення переможцем торгів права власності на придбане майно ( а. с. 8 ). На підставі зазначеного акту позивачка 15 листопада 2012 року отримала свідоцтво на право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] ( а. с. 9 ) і дані про цю власність внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а. с. 10 ). 28 лютого 2013 року позивачка звернулася до відповідачки із вимогою про звільнення зазначеної квартир ( а. с. 12, 13, 14 ). Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 116 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Згідно ст. 109 ЖК УРСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. За винятком. Встановленим законом. Таким чином, позивачка набула права власності на квартиру [ADDRESS], а відповідачка зареєстрована та проживає в цій квартирі, тим самим порушує права позивачки, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання відповідачки усунути перешкоди позивачці у користуванні квартирою №18 будинку №39 по проспекту Петра Григоренка в м. Києві та про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулося до суду з позовом до відповідача із зазначеним позовом, в якому просить стягнути сплачену страхову виплату в порядку регресу в сумі 12896 грн витрат, понесених ним у зв*язку із сплатою страхових платежів для ремонту застрахованого автомобіля Мітсубісі. Позов мотивував тим, що 29.05.2010 року у м.Києві у зв*язку із дорожньо-транспортною пригодою , яка трапилась по вині відповідача, котрий керував автомобілем Опель Астра , було завдано механічних ушкоджень автомобілю Мітсубісі, держномер [NUMBER], який був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту у ПАТ «Просто страхування» . Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов*язкового страхування власників транспортних засобів у позивача. Позивач сплатив вказану в позові суму у якості страхової виплати ПАТ відповідно до його (ПАТ) претензії. Відповідач, який винен у ДТП і в заподіянні шкоди потерпілому , не повідомив письмово у 3-денний строк після ДТП страховика (позивача) про фактично страховий випадок , що передбачено (п. 33.1.2, п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов*язкове страхування власників наземних транспортних засобів». За таких підстав у страховика (позивача), який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, виникає право регресного стягнення понесених коштів (страхової виплати). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав свою вину в ДТП, при якому пошкоджений автомобіль Мітсубісі, а також те, що він не повідомив письмово у визначений законом та договором строк про ДТП свого страховика. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа має до відповідальної за заподіяні збитки особи. Ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Суд приймає до уваги докази позивача, наявні у справі: договір страхування, постанова про вину відповідача в ДТП, при котрій пошкоджено автомобіль Мітсубісі, документи про вартість ремонту автомобіля Мітсубісі, сплату страхової виплати. Суд задовольняє позовні вимоги на підставі вказаного в позовній заяві законодавства ( п. 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов*язкове страхування власників наземних транспортних засобів»). Всі інші докази щодо вартості пошкодженого майна, проведеної страової виплати відповідач не оспорює. Суд стягує із відповідача судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved