Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.04.2011 року відділом РАЦС Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області 26.04.2011 року було зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Позивачка разом з дитиною проживають окремо. При розірванні сімейних стосунків сторони не надійшли згоди щодо утримання дитини. У зв'язку з важким матеріальним становищем, оскільки позивачка сама утримує дитину, просить стягнути аліменти з відповідача. Позивачка просить стягнути з відповідача кошти на утримання сина у встановленому законом порядку до досягнення ним повноліття в розмірі ? частини від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з відповідача ? частину заробітку, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про зменшення розміру аліментів, позовні вимоги визнає частково, просить стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини, щомісячно (а.с. 26). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] дійсно перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] (а.с.5), який є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Відповідач є працездатним, працює в Вільнянській виправній колонії № 20 на посаді начальника відділу соціально-психологічної служби, добровільно надавав матеріальну допомогу своєму неповнолітньому синові шляхом переводу коштів на електронну картку [PERSON] за [NUMBER], що підтверджується квитанціями (а.с. 28-31). Враховуючи той факт, що відповідач має неповнолітню дитину від другого шлюбу - [PERSON], [INFO], малу заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 27), згоду відповідача на сплату аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно (а.с. 26), клопотання, в якому відповідач зазначає, що від свого батьківського обов'язку не уникав, надав письмові докази своєї добровільної, регулярної допомоги синові від першого шлюбу (а.с. 28-31), суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково. Позовні вимоги задоволено, тому суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial