overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2010 року. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON],[INFO]. З жовтня 2012 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. У зв'язку з народженням доньки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. до виповненням донькою трирічного віку. В судове засідання позивачка не зявилася,однак надіслала заяву з якої вбачається,що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав,вважаючи суму стягнення з нього аліментів занадто великою. Суд вислухав пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено наступні факти та правовідносини. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається , що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2010року. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження(а.с.7) На день звернення до суду позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 200грн. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання заяви про їх стягнення. Тому суд вважає необхідним провести стягнення аліментів з дня звернення позивачки до суду, а саме з 25.04.2013 року. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

08.11.2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією у розмірі 1135,02 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.05.2013 року уповноваженими працівниками ПАТ «Одесаобленерго» проводилась перевірка об'єкту відповідача за адресою: [ADDRESS], на відповідність споживання електричної енергії, в ході проведення якої виявлено порушення, а саме: «накид дротів навантаження на ЛЕП». На підставі виявленого порушення правил під час проведення перевірки уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго» було складено акт про порушення правил за № 025705 від 28.05.2013 року. Жодних пояснень, зауважень до акту відповідачем не внесено, жодних заяв на адресу позивача не надходило, що свідчить про повну згоду з порушенням. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.19,30). Клопотань про відкладення судового засідання не надходило, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2013 року інспектором та контролерами Біляївського РЕМ відносно [PERSON] був складений акт за № 025705 про порушення Правил користування електричною енергією внаслідок самовільного підключення споживачів до електромережі Біляївського РЕМ (а.с.5-6). Вказаний акт та протокол комісії по його розгляду № 44 від 16.06.2013 року (а.с.7) відповідачем оскаржений не був. При таких обставинах у суду не має підстав сумніватись в достовірності актів контролерів. Згідно розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості № 025705 збитки, заподіяні енергопостачальній організації становлять 1135 грн. 02 коп. (а.с.8). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене суд вважає позов обґрунтованим, а тому на відповідача необхідно покласти зобов'язання по відшкодуванню вказаних збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

08.11.2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергія у розмірі 900,0 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що позивач постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS], відповідачка повинна здійснювати розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам у передбачені терміни. Як вбачається з показань електролічильника № 050190 за особовим рахунком [NUMBER] у період з 15.02.2013 року по 28.05.2013 року відповідачем спожито електричної енергії на загальну суму 1097,95 грн. Враховуючи те, що сума до сплати для відповідачки є значною, сторони дійшли згоди про поетапне погашення заборгованості шляхом укладення угоди про порядок погашення заборгованості № 971 від 31.05.2013 року. Відповідачкою проведено часткову сплату заборгованості в сумі 197,95 грн., решту заборгованості відповідачка не сплатила. В зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про причини не явки суд не повідомила, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» про те, що відповідачка за зазначеною адресою не проживає (а.с.27), разом з тим, зареєстрована за вказаною адресою, згідно адресної довідки (а.с.23), тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про погашення заборгованості № 971, відповідно до якого відповідачка повинна розрахуватись за спожиту електричну енергію до 30.06.2013 року (а.с.10). Згідно розрахунку [NUMBER] сума боргу складає 900,0 грн. (а.с.4). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене суд вважає позов обґрунтованим, а тому на відповідача необхідно покласти зобов'язання по відшкодуванню вказаних збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.09.2013р. [PERSON] здійснив незаконну порубку сосни звичайної сироростучої в кількості 4 дерев діаметрами 16 см та18 см в Збур’ївському лісництві. За даним фактом відносно гр. [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення і винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. Незаконними діями відповідача заподіяні матеріальні збитки в сумі 1229,35грн. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги повністю підтримав з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.09.2013р. [PERSON] здійснив незаконну порубку сосни звичайної сироростучої в кількості 4 дерев діаметрами 16 см та 18 см в Збур’ївському лісництві. Збитки становлять – 1229,35грн. Розрахунок збитків здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.08 № 665. Постановою №016 від 27.09.2013р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85,00грн. Згідно положень статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Враховуючі наведене, на підставі ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та ст.107 Лісового Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1994р. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, з березня 2012 року не проживають однією сім'єю, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позові. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши думки сторін, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що сторони уклали шлюб 25.11.1994р., актовий запис №146. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

27.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] котра померла [INFO] являються родичами як сестри, однак документи, що підтверджують їх родинність збереглися частково. Так свідоцтво про народження заявниці не збереглося, а поновити свідоцтво про народження не має можливості за відсутності книги реєстрації актів про народження за 1940 рік. Встановлення факту родинних відносин їй необхідно для оформлення спадщини після смерті сестри. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, просила встановити факт родинних відносин. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту родинних відносин не заперечувала. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Родинні відносини заявниці підтверджуються посвідкою про народження сестри № [NUMBER] за якою її дівоче прізвище було [PERSON]. Те, що дівоче прізвище заявниці до одруження було [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження заявниці [NUMBER] виданого Берізецькою сільською радою де зазначено реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Згідно до виписки з погосподарської книги Берізецько-Чечельницької сільської ради станом на 1955-1957 роки в одному домогосподарстві проживали [PERSON], голова двору та її дочки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Родинні відносини також підтверджуються довідкою Берізецько-Чечельницької сільської ради № 516 від 22 листопада 2013 року. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановлювати факт родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи доведено, що заявниця [PERSON] є сестрою [PERSON]. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею та [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для оформлення в майбутньому спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Згідно ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 22.03.1986 року у Карлівському райвідділі ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 32. У своєму позові позивач посилається на те, що 22.03.1986 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей, проте відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Подружжя проживає разом, проте подружні стосунки припинено і шлюб існує лише формально. Почуття любові та взаємоповаги втрачено. Подальше спільне життя подружжя та збереження сімї, позивач вважає не можливим і зазначає, що це суперечитиме її інтересам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про час дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 22.03.1986 року сторони зареєстрували шлюб. (а.с. 5) В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї суперечитиме інтересам позивача. Позивач не має бажання примиритися з чоловіком і її рішення про розірвання шлюбу зважене та обдумане. Відповідач, в свою чергу, не з'явився в судове засідання, при цьому не надав жодних письмових заперечень проти позову позивача. Врахувавши всі вищезазначені обставини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 22.03.1986 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Заочним рішенням Карлівського районного суду від 03.05.2012 року (вступна та резолютивна частини оголошені 27.04.2012 року) було задоволено позов прокурора Карлівського району та стягнуто з [PERSON] на користь ДП «Жовтневий спиртовий завод» матеріальну шкоду у розмірі 483659,28 грн., а також судовий збір у розмірі 3219 грн. 21.11.2013 року відповідач по даній справі звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Заява вмотивована тим, що [PERSON] не отримував ухвали про відкриття провадження у справі, копії заочного рішення, а також викликів в судові засідання. Про винесене щодо нього заочне рішення, [PERSON] дізнався лише у жовтні 2013 року, коли отримав постанову ДВС. За таких обставин, [PERSON] вважає рішення необґрунтованим та незаконним. В судовому засіданні представник [PERSON] вимоги заяви підтримує і просить суд скасувати заочне рішення від 03.05.2012 року. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечує і зазначає, що не вбачає підстав для скасування заочного рішення, оскільки про час, дату та місце розгляду справи [PERSON] був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З заяви про перегляд заочного рішення та доданих до неї документів вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. (а.с. 121, 123) Судова повістка про виклик [PERSON] в судове засідання на 27.04.2013 року (день в який оголошено вступну та резолютивну частину заочного рішення), була направлена в [ADDRESS] (на адресу, яка зазначена у позові як фактичне місце проживання відповідача). (а.с. 62) Згідно позовної заяви та заяви про перегляд заочного рішення, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS]. За таких обставин суд вважає за можливе визнати, що про час, дату та місце судового засідання яке відбулося 27.04.2013 року, [PERSON] повідомлений не був. За таких обставин заочне рішення має бути скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов»язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] 29.10.2013 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування її в шлюбних стосунках з [PERSON], посилаючись на те, що з грудня 1984 року по день його смерті - [INFO] року вона проживала з ним у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала і пояснила, що встановлення цього факту необхідне для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Повноважний представник заінтересованої особи до суду не з'явився, не повідомивши суд про причину його неявки, отже справу розглянуто без участі представника. Доводи [PERSON] у судовому засіданні підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, показами свідків [PERSON] та [PERSON] Судовим розглядом справи встановлено, що заявниця [PERSON] з 1984 року по місцю свого проживання в [ADDRESS], стала проживати у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] З того часу вони жили разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, турбувалися один про одного, проживали однією сім'єю до смерті [PERSON] Сумнівів у тому, що з 1984 року і по день смерті [PERSON] подружжя не припиняли фактичних шлюбних стосунків, нема. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення цього факту заявниці потрібно для прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 12 липня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачем склалися погано, причиною тому стало те, що відповідач почав зловживати алкогольними напоями,перебуваючи у нетверезому стані б"є її, матеріально сім»ю не забезпечує, виносить з дому речі та пропиває їх, в зв"язку з наведеним примирення між ними виключається, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судове засіданні позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному об»ємі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням, і дає підстави для розгляду справи у його відсутності із винесенням рішення. Дослідивши матеріали справи, суд визнає необхідним, позов задоволити. Судом об”єктивно встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть,поведінка відповідача негативно впливає на виховання їх сина, тому примирення між сторонами виключається. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін та їх сина. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім”я розпалась і не може бути збережена.

Outcome: approved