overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому зазначає, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від надання допомоги, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця . У попередньому судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити, надав суду аналогічні пояснення по суті заявленого позову. Відповідач надав у попереднє судове засідання заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Попереднє судове засідання проводиться суддею за участю сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі (копія свідоцтва про шлюб- а.с.4) від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження- а.с.5), але відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я і матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, батьків, дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

22.10.2013 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлою [INFO], визнавши, що остання є його матір'ю. В обґрунтування заяви зазначає, що після смерті своєї матері [PERSON], залишилась спадщина. Однак внаслідок розбіжностей у написанні його з матір'ю прізвищ в паспорті останнього, позбавлений права на спадкування після смерті матері. Заявник у судовому засіданні заву підтримав та просив задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибув, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву просить вирішити на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача.(а.с.7) Як слідує з матеріалів справи, в свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено «[PERSON]», в той час як у свідоцтві про її смерть - «[PERSON]». Крім того даний факт також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON], яка померла [INFO], дійсно є матір'ю заявника [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник та померла [PERSON] дійсно були сином та матір'ю. Оскільки встановлення факту родинних відносин не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

26.09.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 21.10.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначила, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Дитину просить залишити на утриманні та вихованні з нею. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2011 року /а.с.4/, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що шлюбних відносин вони не підтримують, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на утриманні та виховані з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання малолітньої дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 08 листопада 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

30.09.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 16.10.2010 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на повну відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги, вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2010 року /а.с.3/. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що від спільного проживання з відповідачем у них народилася дочка: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка надала клопотання про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги зменшила та просить суд стягувати з відповідача по 450 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про день, час і місце слухання справи був належним чином повідомлений. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що 06 травня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Ценявської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дочка: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачкою. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач - є працездатною особою, молодого віку, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має. Встановлене судом підтверджується: копією рішення про шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта та ідентифікаційного коду позивачки, довідкою про склад сім'ї. На підставі ст.ст. 180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

25.02.2013 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 31.07.2009 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 228. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 31.07.2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина Захара, [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в листопаді 2012 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сімю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31.07.2009 року а.с.6. Шлюбні відносини припинені в листопаді 2012 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна на даний час між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

08.07.2013 року, уточнено 04.09.2013 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 12.12.1977 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 1373. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 12.12.1977 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені в квітні 1982 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сімю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.12.1977 року а.с.24. Шлюбні відносини припинені в квітні 1982 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна на даний час між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Враховуючи, що для виготовлення повного тексту рішення суду потрібен час, суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складення повного тексу рішення на час, що не перевищує п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

16 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в с. Жеребецьке Козелецького району Чернігівської області в будинку [ADDRESS] проживав брат позивача [PERSON]. Він був власником вказаного домоволодіння, яке станом на 15.04.1991 року відносилося до категорії робітничих, але право власності на нього в установленому порядку не реєстрував. Дане домоволодіння було введене в експлуатацію у 1950 році, відповідно до діючого на той час законодавства. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємців першої черги після його смерті немає. Позивач, як спадкоємець за законом другої черги, прийняв спадщину та звернувся з відповідною заявою до Козелецької районної державної нотаріальної контори, але оформити право на успадковане домоволодіння не може в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на нього, на ім'я померлого [PERSON] Просить визнати право власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями № [ADDRESS] Козелецького району Чернігівської області. Позивач в судове засідання не з'явився, але від нього на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги визнає повністю. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями № [ADDRESS] Козелецького району Чернігівської області. Згідно довідки № 77 від 19.08.2013 року (а.с. 10) виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач просить визнати [PERSON] втратившим право на житло в кімнаті № 703, гуртожитку № 6, що по вул. Незалежності, 10, м. Нетішин, який займає ліжко-місце та стягнути заборгованість за користування житлом в розмірі 752,72 грн. Внаслідок обстеження житлових умов відповідача, було встановлено, що в кімнаті гуртожитку відсутні його особисті речі в кімнаті та в місцях загального користування, він не зявляється там більше одного року. Позивач здійснює утримання житлового фонду м. Нетішина, в тому числі і будинку № 10, що по вулиці Незалежності, тому на підставі реєстрації місця проживання відповідача проводить нарахування плати за користування гуртожитком. Оплату за житло [PERSON] не проводить, внаслідок чого за ним рахується заборгованість, яка станом на 01.07.2013 року становить 752,72 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові та просила задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив та заперечення на позов не подава. Свідки [PERSON]»янчук О.О. та [PERSON] кожен окремо, показали, що [PERSON] не проживає в гуртожитку. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Згідно довідки УДМС України в Хмельницькій області від 25.09.2013 року [PERSON] значиться зареєстрованим в [INFO], по вул. Шевченка.15, кв. 63 з 10.05.2013 року. Гуртожиток № 6 по вул. Незалежності, 10 в м. Нетішин перебуває у підпорядкуванні позивача. Згідно виписки по особовому рахунку за [PERSON] станом на 01.07.2013 року рахується заборгованість за користування житлом в сумі 752,72 гривень за період з грудня 2012 року по червень 2013 року. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відповідач не проживає в спірному житлі з 10.05.2013 року, тому відсутні законні підстави для визнання його втратившим право на це житло, а мають місце лише підстави для стягнення заборгованості з оплати за користування житлом до травня місяця 2013 року, зокрема в розмірі 536,65 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем [PERSON] розірвати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого шлюбні відносини з 22 лютого 2013 року було припинено, спільне господарство вони не ведуть, а подальше збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим. Позивач надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2012 року Відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що 27 січня 2012 року зроблено запис № 38. Прізвище після реєстрації шлюбу у чоловіка [PERSON] у дружини [PERSON]. (а.с. 5) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сімейне життя подружжя не склалося, вони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини з 22 лютого 2013 року, подальше збереження шлюбу та примирення між ними є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене та

Outcome: approved