Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Коштів на утримання та виховання дитини не вистачає, вона знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. В попереднє судове засідання позивачка не з’явилася, надавши заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з’явився, надавши до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справіперебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживають з позивачкою. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки, хоча має таку можливість. Дитина знаходяться на повному утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу. Так, відповідач працює в ТОВ «Колодязнянське» Дворічанського району Харківської області водієм, регулярно отримує заробітну плату, аліменти на інших дітей не сплачує. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров’я та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред’явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved