Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу матеріальні збитки в сумі 16 105, 87 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.01.2011 року в м. Харкові по пр-ту Постишева сталося ДТП за участю транспортного засобу «Шкода» д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «НАСТА», згідно з умовами договору страхування наземного транспорту № 1-259-099814 від 01.03.2010р., транспортний засіб «Пежо»д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить ТОВ «Ілта» на праві приватної власності. Вартість матеріального збитку нанесеного власнику пошкодженого тз«Пежо» д.н.з. [NUMBER] визначено на підставі Звіту № 3002ПО про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу у розмірі 22 105, 13 грн. Вартість відновленого ремонту транспортного засобу було визначено на підставі наряду-замовлення № 81 від 22.02.2011 року у розмірі 22 105, 13 грн. Комісією ТДВ «Страхова компанія «НАСТА» по розгляду страхових випадків було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком, та виплати страхувальнику відповідно до умов договору страхування та на підставі страхового акту № 2011-01-26006 від 20.02.2011 року, страхового відшкодування у розмірі 16 105, 87 грн. Відповідно до умов договору страхування, суму страхового відшкодування у розмірі 16 105, 87, було зараховано в якості недотриманих страхових платежів, що підтверджується актом № 95 та Додатком № 2 про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 15.03.2011 року. Таким чином позивач повністю виконав свої зобов'язання перед страхувальником. 16.02. 2011 року Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 3-39311, було встановлено, що винним у настанні ДТП є відповідач та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином відповідно до ст.. 1191 ЦК України до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено претензію, яка була ним проігнорована. В зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в відсутність представника. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обгрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутністю. Відповідно до ст.. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 січня 2011 року о 10 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Шкода д.н. [NUMBER], рухаючись по пр.. Постишева у м. Харкові, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України перед перехрестям з вул. Баварська не дотримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Пежо д.н. [NUMBER], що рухався попереду у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Власником пошкодженого автомобіля Пежо д.н. [NUMBER] є ТОВ «Ілта». Відповідно до ч 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду майну ТОВ «Ілта» і внаслідок ДТП 26.01.2011 року завдано з вини відповідача. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч 1 ст 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. ТОВ «Ілта» уклала з Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «НАСТА» договір страхування наземного транспорту № 1-259-09/9/8/14 від 01.03.2010 року. Відповідно до страхового акту № 2011-01-26/006 від 28.02.2011 року сума страхового відшкодування за заподіяні збитки складає 16 105,87 грн. 15 березня 2011 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування ТОВ «Ілта» в розмірі 16 105,87 грн. шляхом проведення заліку взаємних однорідних вимог. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Умовами ст. 27 ЗУ «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, судом встановлено, що позивачем, як страховиком, здійснено страхову виплату страхувальнику ТОВ «Ілта» 15 березня 2011 року на підставі укладеного між ними договору добровільного страхування наземного транспорту. тобто зазначений договір є договором майнового страхування. Позов страховиком заявлено на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» щодо відшкодування збитків, заподіяних виплатою страхового відшкодування страхувальнику за договором майнового страхування. З огляду на викладене, до позивача (страховика) за договором майнового страхування перейшло право вимоги (суброгації) , яке страхувальник ТОВ «Ілта», що одержав страхове відшкодування, мав би до відповідача, як особу відповідальну за заподний в наслідок ДТП збиток. Отже, фактично у спірних правовідносинах має місце заміна осіб у вже наявному зобов'язанні зі збереженням самого зобов'язання і в даному випадку має місце суброгація, для якої встановлено особливий правовий режим. Зокрема, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна кредитора) , нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховикові на підстав договору майнового страхування і сприяє реалізації прийнятих суброгаційних прав. Суброгація застосовується лише до майнового страхування. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «НАСТА» [PERSON] задовольнити та стягнути на користь позивача з останнього суму виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 16 105,87 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved