Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-16 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», третіх осіб [PERSON], відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції, [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколів про проведення прилюдних торгів від 19.02.2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні ВДВС Вінницького РУЮ знаходиться виконавчий лист №2-7122/08 від 27.12.2008 року Ленінського районного суду м. Вінниці про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ВАТ КБ «Надра» в розмірі 1049078,95 грн. 19.02.2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації іпотечного майна, а саме: житлового будинку літ. «А», 2007 року побудови, загальною площею 162,3 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,0751 га, кадастровий номер 0520680203:03:002:0185. Позивач вважає, що дані торги відбулися з порушенням норм чинного законодавства з наступних підстав. Процедура реалізації арештованого майна, що є предметом іпотеки при проведенні виконавчих дій передбачена Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку». Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку», згідно ст. 34 якого організатор прилюдних торгів не пізніше, ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотеко держателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна. В порушення вказаних вимог законодавства організатор аукціону, відповідач ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» не опублікувало у місцевій пресі інформацію про день, час, місце проведення аукціону, опис предмета іпотеки. Про проведення аукціону іпотекодавця повідомлено з порушенням строку, а саме: повідомлення отримано за 12 днів до моменту проведення аукціону. Крім того, відповідно до ст. 44 Закону України «Про іпотеку» у прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується. Розмір гарантійних внесків не може перевищувати 5 відсотків початкової ціни продажу предмета іпотеки. Початкова ціна лоту на аукціоні становила 321810 грн. 00 коп., згідно протоколу прилюдних торгів від 19.12.2013 року, гарантійний внесок, внесений покупцем, становив 45053 грн. 40 коп., що становить приблизно 14% від початкової ціни продажу предмета іпотеки, тобто розмір гарантійного внеску не відповідає вимогам ст. 44 Закону України «Про іпотеку». Отже, проведені прилюдні торги з примусової реалізації іпотечного нерухомого майна, які відбулися 19.02.2013 року у приміщенні ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» відбулися з грубим порушенням чинного законодавства України, тобто, допущені порушення правил проведення аукціону є підставою для визнання аукціону недійсним. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Надра» - [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задоволити та додав, що будинок повинен був реалізовуватися за процедурою іпотечного майна, а не арештованого, відповідні документи, а саме: договір іпотеки був наданий представникам ДВС, що і не заперечується ними. Представник відповідача ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, судом належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, судом належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції, [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що дійсно на виконанні у відділі ДВС Вінницького РУЮ перебувало виконавче провадження від 15.11.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» коштів в сумі 1 049 078,95грн. 22.11.2012 року державним виконавцем описано й арештовано майно боржника, а саме: домоволодіння за вищевказаною адресою. 26.11.2012 року винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. 29.12.2012 року сторонам виконавчого провадження надіслано повідомлення про оцінку майна боржника рекомендованими листами. Повідомлення про скарження експертної оцінки майна боржника у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» до ВДВС Вінницького РУЮ від сторін виконавчого провадження не надходило. 11.01.2013 року до Головного управління юстиції у Вінницькій області передано пакет документів для подальшої реалізації арештованого майна боржника. 30.01.2013 року відділом державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції та ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» укладено договір за № 28/022/13А про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Згідно протоколу № 28/022/13/А-1 від 19.02.2013 року торгівельної реалізації ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» арештоване майно боржника реалізовано з перших прилюдних торгів. 08.05.2013 року до відділу надійшов лист ПАТ КБ «Надра» про перерахунок стягувачу коштів отриманих від реалізації. Вважає, що у позовній заяві позивачем безпідставно застосовано ст. 43 Закону України «Про іпотеку», як необхідність розміщення повідомлення в засобах масової інформації, оскільки ст. 33, ч. 3 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (ухваленим за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки), виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Закону України «Про іпотеку» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду шляхом продажу на прилюдних торгах з дотриманням положень ЗУ «Про іпотеку». Лише в таких випадках відповідно п. 1.4 Положення прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки здійснюються згідно з вимогами ЗУ «Про іпотеку». В інших випадках реалізація арештованого нерухомого майна здійснюється без застосування ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна вилученого з обігу згідно із законом, та майна зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відділом ДВС Вінницького РУЮ вчинялись дії, спрямовані на виконання рішення суду в загальному порядку про стягнення коштів, а не рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Саме в порядку виконання рішення суду про стягнення коштів, державний виконавець наклав арешт на майно позивача і звернув стягнення на арештоване ним домоволодіння. Правовідносини по реалізації такого майна регулюються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. В даному випадку Закон України «Про іпотеку» не застосовується. Вважає, що твердження позивача щодо порушення спеціалізованою організацією п. 3.12 Положення, внаслідок чого ПП «СП Юстиція» не надано і не забезпечено вільного доступу усіх бажаючих до проведення прилюдних торгів не відповідає дійсності. Позивачем по справі не доведено факту незабезпечення вільного доступу усіх бажаючих до прилюдних торгів. Оскільки, як вбачається з акту державного виконавця про поведені прилюдні торги та з протоколу проведення аукціону, особи, які виявили бажання взяти участь в торгах, прийняли таку участь. Також вважає, що не може розглядатись в рамках даної справи, наявність порушення, незабезпеченості вільного доступу усіх бажаючих. Відсутнє будь-яке рішення чи цивільна справа щодо конкретних осіб, які заявили вимоги щодо недопущення таких осіб відповідачем до торгів. Не підтверджене жодними доказами наявність у позивача відповідних повноважень на захист інтересів та представництво усіх бажаючих, так саме як і не зазначено щодо кола осіб, права яких на думку позивача були порушені. Крім того, наголосив, що у позивача відсутні правові підстави керуватися п. 14 "Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна", оскільки наявне рішення суду про стягнення коштів, а не про звернення стягнення на заставне майно; за змістом п. 14 у випадку виконання рішення суду про звернення стягнення на заставне майно, боржник не наділений правом вимагати припинення аукціону і зняття майна з продажу. Таким правом наділені лише покупці та організатор аукціону. Також вважає, що позов подано відносно осіб, які не можуть мати процесуальний статус відповідачів, оскільки Вінницька філія ПП «СП Юстиція» не має в суді цивільної процесуальної дієздатності та правоздатності, а дії ВДВС Вінницького РУЮ можуть бути оскаржені виключно за правилами розділу VII ЦПК України, в порядку виконання судових рішень. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] [PERSON] заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що його батько, [PERSON] дізнався про продаж даного будинку з всесвітньої мережі інтернет, заплатив запропоновану суму і став переможцем торгів. На даний час в будинку проводяться ремонтні роботи. Вважає, що прилюдні торги проведені відповідно до закону, а тому немає підстав для визнання їх недійсними. Зясувавши позицію сторін в межах заявлених вимог та поданих сторонами доказів, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Надра» підлягає до задоволення. Такого висновку суд дійшов з наступного. Судом встановлено, що 27.12.2008 року Ленінським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист №2-7122/08 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ВАТ КБ «Надра» в розмірі 1049078,95 грн. (а.с.4). Згідно протоколу № 28/022/13/А-1 від 19.02.2013 року ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить фізичній особі [PERSON], а саме: житлового будинку літ. «А», 2007 року побудови, мансарди літ. «м/А», балкон, загальною площею 162,3 кв.м., в тому числі житлової площею 94,0 кв.м., з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами: вигрібна яма літ. «в/я»; криниця №1 та земельної ділянки, площею 0,0751 га, кадастровий номер 0520680203:03:002:0185, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що знаходяться за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Агрономічне, вул. Яблунева, 25 (а.с.9). Повідомлення про проведення прилюдних торгів організатором прилюдних торгів - ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» було надіслано боржнику [PERSON] та стягувачу ВРД ВАТ КБ «Надра» 31.01.2013 року (а.с.10). Як вбачається з копії договору іпотеки від 26.03.2008 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору передав в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв у іпотеку житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №25 по вул. Яблуневій в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області, який складається з мансарди «м/А», балкону, вигрібної ями «в/я», криниці №1, загальною площею 162, 3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0751 га, кадастровий номер 0520680203:03:002:0185, що розташована в с. Агрономічне, вул. Яблунева,25 Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с.5 - 8). Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 1 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України; державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень; невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувавча заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону; для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна; реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом; за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом; спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом; примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». В судовому засіданні встановлено, що реалізація даного майна, на яке накладено арешті і яке фактично є предметом іпотеки, повинно було реалізовуватися відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, згідно з п. 3.5 якого спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня їх проведення публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5 (z 0388-03), зареєстрованим у Мінюсті 21.05.2003 року за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Як встановлено, таке оголошення з вказаною інформацією на веб сайті було розміщено. При цьому, в частині другій п. 3.5 вказаного Тимчасового положення зазначається, що одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації, тобто в даному випадку розміщення цієї інформації в засобах масової інформації не було обовязковим. Тобто, з даних підстав, на які посилається позивач, прилюдні торги не можуть визнаватися недійсними. Як вбачається з протоколу № 28/022/13/А-1 від 19.02.2013 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить фізичній особі [PERSON], гарантійний внесок становив 45053 грн. 40 коп. Однак, враховуючи правильність застосування державним виконавцем нормативного акту при реалізації арештованого нерухомого майна, ним було допущено порушення п. 2.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, згідно якого гарантійний внесок завдаток, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа, розмір якого не повинен перевищувати 15 відсотків стартової ціни лота, а при реалізації предмета іпотеки 5 відсотків стартової ціни лота, що в даному випадку мало б становити 16090 грн. 50 коп. Початкова ціна лоту на аукціоні становила 321810 грн. 00 коп., згідно протоколу прилюдних торгів від 19.12.2013 року, гарантійний внесок, внесений покупцем, становив 45053 грн. 40 коп., що становить приблизно 14% від початкової ціни продажу предмета іпотеки, тобто розмір гарантійного внеску не відповідає вимогам Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, суд вбачає підстави, з яких вказані прилюдні торги як правочин з реалізації майна, згідно ч.1 ст. 215 ЦК України мають бути визнані недійсними, адже в момент їх вчинення встановлено недодержання вимог ч.1 ст. 203 ЦК України, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати повязані з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати повязані з явкою до суду, витрати повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. Як встановлено по справі, ПАТ КБ «Надра» було понесено судові витрати, зокрема, у зв`язку із зверненням до суду сплачено судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с. 12 - 17). За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved