Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

17.09.2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], який був розірваний 05.09.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Відразу після розлучення у сторін виникли труднощі з питань його участі у вихованні дитини. Відповідач створювала штучні перешкоди позивачу для повноцінного спілкування з дитиною, через що позивач звернувся до відділу у справах дітей Алчевської міської ради із заявою про усунення перешкод у його спілкування із сином і встановлення графіку спілкування з сином. Рішенням виконкому Алчевської міської ради від 18.12.2012 року № 1113 «Про визначення способу участі у вихованні малолітнього [PERSON] та спілкуванні з ним його батька» було встановлено наступний графік спілкування позивача із сином - щотижнево: у вівторок з 14.15 год. або 15.00 год. (відповідно до розкладу занять у школі) до 18.00 год.; у п'ятницю з 12.15 год. або з 13.15 год. (відповідно до розкладу занять у школі) до 16.00 год. суботи. Однак дане рішення виконкому відповідач не виконувала і продовжувала порушувати права [PERSON] стосовно способу участі у вихованні та спілкуванні з його сином. За таких обставин [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить: зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні його з дитиною, [PERSON]; визначити такі способи його участі у вихованні дитини, [PERSON], - систематичні побачення щотижнево: у вівторок з 14.15 год. або 15.00 год. (відповідно до розкладу занять у школі) до 08.30 год. середи; у п'ятницю з 12.15 год. або з 13.15 год. (відповідно до розкладу занять у школі) до 18.00 год. неділі. У судовому засіданні, 09.12.2013 року, позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги (а.с. 76) та просив суд: зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні його з його дитиною, [PERSON]; визначити такі способи його участі у вихованні його дитини, [PERSON], - систематичні побачення щотижнево: у вівторок з 14.15 год. або 15.00 год. (відповідно до розкладу занять у школі) до 18.00 год.; у п'ятницю з 12.15 год. або з 13.15 год. (відповідно до розкладу занять у школі) до 16.00 год. суботи. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнений позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], діюча на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 12.03.2013 року, у судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, про що відповідач надала суду письмові заперечення проти позову (а.с. 36-37). Представник третьої особи Відділу у справах дітей Алчевської міської ради - Сергієнко Ю.В., діючий на підставі доручення від 02.01.2013 року, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточненого позову. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], який був розірваний 05.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 346 (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї; рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Так, 31.10.2012 року до відділу у справах дітей звернувся гр. [PERSON] (біологічний батько дитини) із заявою про встановлення порядку його спілкування з малолітнім сином [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що мати дитини, [PERSON], чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Судом встановлено, що правовими підставами для прийняття рішення виконавчого комітету є норми ст. 141 СК України, в якій зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Рішенням виконкому Алчевської міської ради від 18.12.2012 року № 1113 «Про визначення способу участі у вихованні малолітнього [PERSON] та спілкуванні з ним його батька» (а.с. 17) було визначено спосіб участі у вихованні малолітнього [PERSON] та спілкуванні з ним його батька, [PERSON], через встановлення такого порядку спілкування: щотижнево у вівторок з 14.15 год. або 15.00 год. (відповідно до розкладу занять в навчальному закладі) до 18.00 год.; у п'ятницю з 12.15 год. або з 13.15 год. (відповідно до розкладу занять в навчальному закладі) до 16.00 год. суботи. З даним рішенням виконкому відповідач [PERSON], яка діяла в інтересах малолітнього сина [PERSON], була не згодна, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Алчевської міської ради та відділу у справах дітей Алчевської міської ради про визнання незаконним та скасування висновку відділу у справах дітей Алчевської міської ради № 1525 від 04.12.2012 р., про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Алчевської міської ради № 1113 від 18.12.2012 р. Ст. 144 Конституції України визначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 02.09.2013 року по справі № 406/1790/13 (а.с. 58-62), у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог. Крім того, даним рішенням суду було встановлено, що у [PERSON] зовсім інший інтерес, жодним чином не пов'язаний з інтересами дитини. Однак, з даним рішенням суду відповідач [PERSON] була не згода, тому подала апеляційну скаргу на рішення суду від 02.09.2013 року. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області від 05.11.2013 року (а.с. 88-89), апеляційну скаргу [PERSON], яка діяла в інтересах малолітнього сина [PERSON], відхилено.; рішення суду від 02.09.2013 року залишено без змін. Таким чином, оскаржуване рішення виконкому на даний час (на час ухвалення рішення) є законним і підлягає до виконання. Частиною першою статті 151 цього кодексу визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. В ст. 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У судовому засіданні не було встановлено, що право біологічного батька на спілкування з дитиною обмежено, оскільки він не був позбавлений батьківських прав відносно свого малолітнього сина. Статтею 157 того ж кодексу унормоване вирішення батьками питань щодо виховання дитини, а саме: питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідач, не визнаючи позов в повному обсязі, не надала суду жодного доказу, який би підтверджував, що спілкування з біологічним батьком, позивачем у даній справі, перешкоджає нормальному розвитку дитину. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] передчасно звернувся з даним позовом до суду, оскільки станом на 17.09.2013 року (дата звернення до суду) оскаржуване рішення виконкому від 18.12.2012 року № 1113 не набрало законної сили. Крім того, позивачем ігнорується думка дитини, що є порушенням ст. 171 СК України, яка наголошує, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, спору щодо її виховання, місця проживання. З цього приводу, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не надали суду даних про факти перешкод [PERSON] в спілкуванні дитини - [PERSON] з батьком. Також були допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що малолітній [PERSON], сам не бажає йти до батька та спілкуватися з ним. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] не надав суду жодного доказу щодо ухилення [PERSON] від виконання рішення органу опіки та піклування. Тому приймаючи до уваги всі вищеперелічені обставини, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд вважає доводи позивача є законними та переконливими лише в частині визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини, оскільки спілкування біологічного батька з дитиною не може перешкоджати нормальному розвиткові дитини, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: partial