Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально; та про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - сина [PERSON] у розмірі по 1400,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує належним чином свій обов»язок, як батько, щодо матеріального забезпечення дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов фактично визнав частково; не заперечуючи проти розірвання шлюбу з позивачкою, просив визначити розмір аліментів на дитину на рівні 500,00 грн., які він фактично сплачує позивачці, але на даний час він не працює, тому сплачувати аліменти у більшому розмірі він не спроможний. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача - [PERSON] в судовому засіданні, допитавши за клопотанням позивачки в якості свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.110,112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.7-9). Як стверджують сторони, починаючи з лютого 2012 року сторони остаточно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, з того часу проживають окремо; раніше в сім»ї мали місце сварки, непорозуміння з різних питань сімейного життя. Як стверджують сторони, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджують сторони, після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] буде проживати разом з матір»ю - позивачкою [PERSON]; будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачка [PERSON] бажає іменуватися дошлюбним прізвищем, тобто просить змінити прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]» (а.с.8). Згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене відповідно до закону у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину сторони не укладали. Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання сина [PERSON]; будь-яких утримань за виконавчими документами на користь інших осіб з нього не відбувається. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, матеріальне становище відповідача, те, що на даний час він офіційно не працює, і вважає за можливе встановити розмір аліментів на дитину - сина [PERSON], [INFO] - у частці від доходу батька (відповідача) - 1/3 частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01.11.2013 року і до повноліття сина, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Outcome: partial