Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] та просять суд припинити право власності [PERSON] на належну їй 1/12 частину в квартирі [ADDRESS] та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/24 частці цієї квартири за кожною, стягнувши на користь [PERSON] з [PERSON], та [PERSON] компенсацію вартості 1/12 частки цієї квартири розмірі 25 769 гривень 67 коп. . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності 2/3 частини від спірної квартири, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 частини спірної квартири, 1/12 частини спірної квартири у порядку спадкування набула відповідач. Оскільки 1/12 частина квартири є незначною, сторони не досягли між собою згоди щодо порядку спільного володіння квартирою, виділити її частку квартири в натурі неможливо, позивачі просять суд припинити право власності відповідача на частину квартири, виплативши їй в рахунок компенсації 25 769, 67 грн., що дорівнює ринковій вартості вказаної частини майна. Представник позивачів в судове засідання не з»вився але надав суду заяву в якій просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився але надав суду заяву в якій позов визнала. Суд заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що спірна квартира, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27.03.2012 року [PERSON] та [PERSON], набули у рівних частках по 1/6 частці кожному, право власності на квартиру що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 43, 20 м2, крім того позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 27.03.2012 належить ? вказаної квартири. Відповідачу [PERSON] на праві власності належить 1/12 частки спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.08.2013 року. Таким чином позивачу [PERSON] належить 2/3 спірної квартири, позивачу [PERSON], належить ? спірної квартири, відповідачу [PERSON], належить 1/12 спірної квартири. Спірна квартира складається з двох кімнат 16 м2 та 9,8 м2 жилою площею 25,8 м2, кухні площею 5,8 м2, вбиральні 2,9 м2, коридору 4,1 м2 та 1,8 м2, шафи 2 м2 та терасою 0,8 м2 загальною площею 43,2 м2. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не можуть дійти згоди щодо спільного володіння спірною квартирою, при цьому зважаючи на технічні властивості спільного майна виділити в натурі відповідачу 1/12 частину спірної квартири не вбачається за можливе. Згідно вимог ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Кошти в розмірі 25 769 грн., що дорівнює ринковій вартості 1/12 частини квартири, згідно відповідного звіту № 418/10 від 30.10.2013 року виконаного ТОВ «Експерта компанія»Укравтоекпертиза-стандарт», долученого до матеріалів справи, були внесені на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва. Відповідно до вимог ст.. 355 ЦК України. слідує, майно, що є у власності двох або більше осіб( співвласників) належить їм на праві спільної власності, це означає, що право кожного із співвласників поширюється на весь об»єкт у цілому, а не на певну його частку. Право спільної власності кількох співвласників на відповідну річ за своїм обсягом і змістом не ширше права власності однієї особи на таку ж саму річ. При цьому право спільної власності кожного із співвласників поширюється на увесь його об»єкт у цілому, а не на його певну частку. Статтею 365 ЦК України передбачено припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, відповідно до якої слідує, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: Частка є незначною і не може бути виділена в натурі; Річ є неподільною; Спільне володіння і користування майном є неможливим; Таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Статтею 3 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вимог ч. 1 статті 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вище наведене та зважаючи на позицію сторін щодо позовних вимог, суд вбачає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved