Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Рахівської державної нотаріальної контори, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, виконавчий комітет Лужанської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно, яким являється [ADDRESS]. Дане нерухоме майно належало на праві приватної власності її сестрі [PERSON], однак, як з'ясувалося після смерті сестри, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння, за нею здійснена не була. Разом з тим, через відсутність належних правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, вона, як спадкоємець за законом, фактично не має можливості оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно. У зв'язку з чим, просила визнати за нею право власності на [ADDRESS]. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглядати у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Завідуюча Рахівською державною нотаріальною конторою Пріц О.І. надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з'явився. Начальник реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Делятничук А.І. надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти задоволення позову не має. Представник третьої особи - Лужанської сільської ради Рахівського району в судове засідання не з'явився. В.о. сільського голови Глушко А.Є. надав заяву про розгляд справи без участі представника ради, позов визнають. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється рідною сестрою спадкодавця [PERSON], померлої [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видано виконкомом Лужанської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, а отже є, в силу ст. 1262 ЦК України спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Так, в судовому засіданні з матеріалів справи, зокрема з довідки виконавчого комітету Лужанської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області від 05 вересня 2012 року встановлено, що [ADDRESS] дійсно належав нині померлій [PERSON], згідно даних погосподарської книги. Технічним паспортом на будинок підтверджено, що він побудований у 1961 році. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. В момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем [PERSON], відповідно до довідки виконавчого комітету Лужанської сільської ради № 45 від 16 січня 2012 року поховала її за власні кошти та була на утриманні спадкодавця до дня смерті, заяви про відмову від спадщини не подавала. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до другої черги спадкоємців за законом, спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] не встановлено, а у відповідності до ч.2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкуванняу разі відсутності спадкоємців поперндьої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивачка фактично прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнаний, треті особи проти задоволення позову не заперечують, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved