overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в Гайворонський районний суд з позовом до [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що 11 квітня 2013 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з права власності на трикімнатну житлову квартиру під №5, по вул. К.Маркса, 117, [PERSON], Кіровоградська область, яка належала їй на підставі свідоцтво про право власності на житло №609 від 24.09.1993 року. 15.10.2013 року позивач звернувся до нотаріуса з наміром прийняти спадщину. Однак, з'ясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1ст. 1270 ЦК. З огляду на це нотаріус відмовила позивачеві у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова нотаріуса від 15.10.13 р. №470/02-31) та рекомендував йому звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач позов мотивує тим, що він своєчасно, в установлений законом 6-ти місячний строк, не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини в зв’язку з тим, що з 08.10.2013 року по 14.10.2013 року перебував на лікуванні у Вузловій лікарні м. Гайворон Одеської залізниці, що підтверджується довідкою лікаря від 14.10.13 р. №78. З огляду на хворобу, позивач не мав реальної можливості вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини тому змушений звертається з цією заявою до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю та просить його задовольнити, визначити її додатковий строк для прийняття спадщини на два місяці. Представ ник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з’явився про час та місце слухання справи повідомлений в установленому порядку надав суду заяву в якій позов визнає повністю та просить справу розглянути в його відсутності. Суд приходить до висновку, що причини пропущення строку на прийняття спадщини є поважними так як єдиним спадкоємцем даного майна по закону являється позивач, і позивач дійсно не мав змоги оформити спадщину в нотаріуса, та як він хворів, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Керуюч ись ст.ст. 121, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 15, 174, 213-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося по причині повної психологічної несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з відповідачем уклали шлюб 15.05.1982 року, який зареєстрований відділом записів актів громадського стану м.Бережани, актовий запис №33. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивачка пояснила, що сімейне життя з відповідачем не склалося -повна несумісність характерів, що робить неможливим сумісне проживання, за таких обставин вважає, що шлюб повинен бути розірваним. Крім цього зазначила, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, та заперечує щодо розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.05.1982 року про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ИД №358660 від 15.05.1982 року, видане відділом записів актів громадського стану м.Бережани. Сторони вже досить тривалий час не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 18 липня 2008 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають дитину – [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин між нею та відповідачем, дитина проживає з нею, вона не має матеріальної можливості в повному обсязі забезпечити потрібності дитини, тому вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Зазначила, що відповідач має щомісячний доход приблизно у сумі 5500 грн., ніяких матеріальних зобов’язань не має, тому просила стягнути з нього аліменти н свою користь на утримання дитини в твердій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивачка не з’явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з’явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 18 липня 2008 року в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області,Ю актовий запис № 552 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Після припинення шлюбних відносин між позивачкою та відповідачем, неповнолітня дитина залишилась мешкати з позивачкою за адресою: м. Донецьк, вул. Ясногорська, 156, що підтверджується довідкою Об’єднаного квартального комітету № 6 Ленінської районної в м. Донецьку Ради (а.с.3). Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів саме у твердій сумі – 1000 грн. на місяць. У відповідності зі ст. 88 СК України, та Закону України «Про судовий збір» № [NUMBER] від 08.07.2011р., який набрав чинності 01.11.2011 року, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

28.10.2013 року заявниця звернулася до суду та просила ухвалити рішення, яким встановити факт того, що державний акт ІІ-ОД № 011285 на право приватної власності на землю, виданий Кам'янською сільською радою Біляївського району 19.11.2001 року, на ім'я [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126, у якому помилково вказано прізвище заявниці - «[PERSON]» замість «[PERSON]», належить заявниці. Свої вимоги мотивувала тим, що 19.11.2001 року їй Кам'янською сільською радою Біляївського району був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 011285, на підставі якого їй належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,86 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Біляївського району Одеської області. На теперішній час виявилось, що у державному акті у прізвищі заявниці допущені помилки, а саме: прізвище заявниці у державному акті записане як «[PERSON]», тоді як вірним є «[PERSON]». У зв'язку із чим вона не може у повній мірі використовувати майно, що належить їй на праві власності, тому вона була змушена звернутись до суду. У судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви. Представник Кам'янської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з'явився, але подав заяву, якою вимоги заявниці підтримав і просив справу розглянути у його відсутність (а.с.13). Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 19.11.2001 року Кам'янською сільською радою Біляївського району Одеської області було видано заявниці державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-ОД № 011285, який був виданий на ім'я [PERSON]. Згідно вказаного державного акту заявниці належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,86 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.5). Однак, у державному акті у прізвищі заявниці допущені помилки, а саме: прізвище заявниці у державному акті записане як «[PERSON]», тоді як вірним є «[PERSON]». Наявну помилку у зазначеному вище державному акті підтвердив голова Кам'янської сільської ради, що вбачається з довідки №930 від 24.10.2013 р. (а.с.4). Той факт, що зазначений вище державний акт на право приватної власності на землю належить [PERSON] підтверджується наступними документами: - паспортом серії [NUMBER], виданим Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 03.10.1997 року на ім'я [PERSON] (а.с.6). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений 31.07.2010 року між нею та відповідачем і зареєстрований за №291 у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу дітей немає. Подружні відносини і спільне проживання були припинені в серпні 2011 року через те, що між нею та відповідачем сформувалися неприязні відносини, немає довіри один до одного, і у зв'язку з цим постійно виникали сварки та скандали, тому вона вважає, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Позивач у судове засідання надала письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності, а у разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити пред'явлені позовні вимоги за наступних підстав. Так, сторони перебувають у шлюбі з 31.07.2010 року, зареєстрованому за №291 у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7). Від шлюбу дітей немає. Подружні відносини і спільне проживання між сторонами припинено, позивач на примирення не згодна. У зв`язку з такими обставинами суд уважає за можливе цей шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду 01 листопада 2013 року і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки – [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття. В судовому засіданні позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2011 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], яка після припинення шлюбних стосунків мешкає з нею, відповідач мешкає окремо. Відповідач не працює, але повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки, у зв'язку з чим, вона звернулась в суд з даним позовом. Відповідач у судовому засіданні позов визнав цілком, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 16.08.2011 року, що підтверджено наданою копією свідоцтва про укладення шлюбу. З наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], де в графі батьки, батьком зазначений відповідач, і даному факту останній не заперечує. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров’я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що інших неповнолітніх дітей, яким би відповідач виплачував аліменти за виконавчим листом не має. Непрацездатних батьків і обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів у відповідача немає і, отже, він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, повинна скласти ? частини з усіх видів доходів відповідача до досягення дитиною повноліття. На підставі вищезазначеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки – [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів доходів, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 21 жовтня 2013 року звернулася позивачка [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка зазначила, що з 27 червня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 1/6 частини усіх видів заробітку на дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки матеріальну допомогу у добровільному порядку останній не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву де просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 06 липня 2013 року відділом РАЦС Краснокутсього РУЮ Харківської області, яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне призначити щомісячне стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи 21.10.2013 року. Враховуючи вище наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

05 червня 2013 року до Краснокутського районного суду звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 грудня 2008 року, який зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Харківського МУЮ актовий запис №804. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, відсутня належна увага з боку чоловіка, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння,бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву де просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, надавала заяву в якій просила суд надати час на примирення, проти позову заперечує. Згідно заяви позивача, що міститься в матеріалах справи , примирення не можливе. Наданий судом для цього строк , позитивного результату, що до збереження шлюбу, не надав. З огляду на це , суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] року народилася їхня з відповідачем дитина, донька [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходяться на утриманні позивачки. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через засоби масової інформації. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Даний позов згідно реєстраційного штампу надійшов до Троїцького районного суду Луганської області 30 серпня 2013 року (а.с.1). Так, згідно копії свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER], а також свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом було встановлено, що позивачка є утриманкою своєї доньки (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що дочка позивачки повністю знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач по справі, батько дитини, матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача аліменти на утримання його дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку позивача щомісячно починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону. Відповідач підлягає стягненню на користь держави судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачкою 11 січня 2008 року був укладений кредитний договір, згідно якого він надав відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. вказував, що всупереч договірним забов»язанням у встановлені рекомендованим рафіком терміни позичальником не повернено належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом і внаслідок цього у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 27 321, 42 грн., з яких: 5 000 грн. - залишок кредиту, 9502,47 грн. - залишок процентів, 5 000 грн. - нараховані штрафні санкції, 7818, 95 грн. - інфляційна складова та 3% річних, яку і просив стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності його представника та про підтримання позову, а відповідачка про причину своєї неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без її участі відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідачка проти нього не заперечувала, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копією кредитного договору. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідачки, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved