Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначає 02 березня 2012 року вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №40. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб у обох - перший. Сімейне життя не склалось, близько року разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, у них повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини. Відповідач зловживав спиртними напоями, тому між ними часто виникали конфлікти та суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове засідання на розгляд справи позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.18), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, просить шлюб розірвати, при цьому після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», витрати по справі стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання на розгляд справи також не з'явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи, однак поштові повідомлення на адресу суду поверталися із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 9,13,19). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, дослідивши документи по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 02 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.6). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, постійно виникали сварки, в даний час разом не проживають, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітньої дитини, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати при цьому всі витрати по справі, враховуючи майновий стан сторін, покласти на відповідача.

Outcome: approved