Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

ТОВ «Інноваційні рішення» звернулись до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору та визнання права власності. Позивач просить постановити рішення, яким розірвати Договір про заснування товариства з обмеженою відповідальністю та акт приймання-передачі об'єктів нерухомого майна до статутного капіталу від 27.05.2013 р., що укладені між ними, визнати за позивачем право власності на нежитлову будівлю, стягнути судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.05.2013 року, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦК України, позивач уклав з відповідачем з Договір про заснування товариства з обмеженою відповідальністю. Розділом 2 зазначеного Договору визначено, що предметом угоди є зобов'язання Позивача та Відповідача об'єднати свої зусилля і спільно діяти для досягнення загальної мети по створенню ТОВ "Інноваційні рішення України" та забезпечення виконання інвестиційних зобов'язань. Пунктом 4.2. Договору закріплено, що на дату заснування Товариства частки учасників у статутному капіталі повинні складати: ТОВ "Інноваційні рішення" та [PERSON] по 50 % кожного по 250000 грн. 00 коп., всього 500000 грн. 00 коп. Вкладом Позивача, в обмін на частку у статутному капіталі Товариства, є наступне майно: нежитлова будівля у [ADDRESS], загальною площею 39,0 кв.м., що складається з літери "В" площею 19,5 кв.м., літери "Г" площею 19,5 кв.м; нежитлова будівля у [ADDRESS] літера "Б" загальною площею 44,7, що складається з групи приміщень № 1 та № 2. Вкладом Відповідача, в обмін на частку у статутному капіталі Товариства, є грошові кошти у розмірі 250000 грн. 00 коп. Частиною 1 пункту 4.6. Договору визначено, що частки учасників у статутному капіталі Товариства повинні бути оплачені Позивачем та Відповідачем у розмірі: не менше 50% при створенні Товариства до його державної реєстрації, але не пізніше ніж у строк до 30.09.2013 року. Позивач та Відповідач, повинні сплатити свої внески, у повному обсязі, у строк до 30.09.2013 року. Тобто, кожна зі сторін Договору, повинна внести до статутного капіталу майбутнього товариства, по 125000 грн. 00 коп., до моменту проведення державної реєстрації. Пунктом 4.7. Договору сторони узгодили що, з метою формування установчої документації, формування статутного капіталу ТОВ «Інноваційні рішення України», Позивач та Відповідач зустрічаються для підписання, нотаріально засвідченого, Статуту товариства 30.09.2013 року у приватного нотаріуса [PERSON] Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: ним було підготовані Акт на передачу нерухомого майна, який було підписано Відповідачем та надано довідку про балансову вартість об'єкту. Позивач, як визначено Договором, з'явився до приватного нотаріуса для підписання статутних документів. Відповідач на зустріч не з'явився, довідку про внесення грошей до статуту не надав. Відповідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 5.1. Договору визначено, що Договір негайно припиняється у випадку невиконання будь яким з Засновників пунктів 4.6., 4.7. Договору. З часу звернення Позивача за захистом своїх охоронюваних Законом прав до суду, Відповідач безпідставно, зайняв Об'єкти та використовує їх зовсім з іншою метою ніж це було передбачено Договором, стверджує, що у Позивача відсутні будь-які підстави для володіння, розпорядження та користування Об'єктами і фактично Відповідач є їх власником. Вказані обставини Позивач заперечує, оскільки він побудував та отримав відповідну дозвільну документацію на спірні Об'єкти. Позивач є користувачем земельних ділянок та сплачує відповідні податки за користування земельними ділянками. На замовлення Позивача, було розроблено відповідні проекти будівництва. Будівництво Об'єктів було завершено Позивачем, за власні кошти, власними зусиллями. Тобто, на момент підписання Договору між Позивачем та Відповідачем, Позивачем вже були створені Об'єкти, якими він користувався та розпоряджався на власний розсуд. Також, між Позивачем та Відповідачем, було укладено Договір про надання послуг (копія додається), згідно якого Відповідач взяв на себе обов'язки по замовленню та виготовленню технічних паспортів у відповідних, ліцензованих (сертифікованих) організаціях на вищезазначені Об'єкти. Позивач повністю розрахувався з Відповідачем, та сплатив йому кошти, як це передбачено п. 3 Договору про надання послуг, що підтверджується Актом приймання-передачі коштів. Відповідно до с.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України визначено, що визнання права власності на майно є одним із способів захисту права власності. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржене або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Outcome: partial