Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк", код ЄДРПОУ 23494714, солідарно з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованість за кредитним договором №490062616 від 16.04.2008 року в сумі 124460,05 грн., а саме: за кредитом - 99012,01 грн.; за відсотками - 2814,50 грн.; пеня - 22633,54 грн. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що між ЗАТ „Альфа-Банк", код ЄДРПОУ 23494714, правонаступником якого є позивач (далі Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №490062616 від 16.04.2008 року (з урахуванням змін та доповнень від 18.10.2010 року, зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав цьому відповідачу кредит на суму 18429,50 доларів США та 44234,14 грн., а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 16.08.2013 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору, яка відповідно до його умов становить суму 124460,05 грн., а саме: за кредитом - 99012,01 грн.; за відсотками - 2814,50 грн. та за пенею, з якої позивач просить стягнути 22633,54 грн. Крім того, договір поруки від 16.04.2008 року був укладений між ЗАТ „Альфа-Банк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON], зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором. Представник позивача просив позов задовольнити. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі, копії: вказаного кредитного договору та договору поруки (з додатками); паспортів та довідок про ідентифікаційний номер відповідачів, а також розрахунки заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між ЗАТ „Альфа-Банк", код ЄДРПОУ 23494714, правонаступником якого є позивач (далі Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №490062616 від 16.04.2008 року (з урахуванням змін та доповнень від 18.10.2010 року, зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав цьому відповідачу кредит на суму 18429,50 доларів США та 44234,14 грн., а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 16.08.2013 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору, яка відповідно до його умов становить суму 124460,05 грн., а саме: за кредитом - 99012,01 грн.; за відсотками - 2814,50 грн. та за пенею. Крім того, договір поруки від 16.04.2008 року був укладений між ЗАТ „Альфа-Банк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON], зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором. Так, відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. З положень ст.533 ЦК України вбачається, що: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до положень ст.554 ЦК України: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст.559 ЦК України: порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved