Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] домовилися про купівлю - продаж у розстрочку 29/100 будинку [ADDRESS] за 700 доларів США. В період з 08.11.2001 року по 20.05.2003 року позивачем були передані [PERSON] грошові кошти загальною сумою 710 доларів США. При ньому між ними була домовленість у подальшому укласти договір купівлі-продажу вказаного будинку. Проте [PERSON]. постійно хворіла і вони так і не встигли оформити договір купівлі-продажу. Після передачі останньої грошової суми в розмірі 90 доларів [PERSON] вже не приходила, і позивач її більше ніколи не бачила. Після складання першої розписки від 08.11.2001 року і передачі першої суми грошей в розмірі 240 доларів США [PERSON] виїхала із вказаного будинку, а позивач разом зі своєю донькою [PERSON],1985 р.н. в нього переїхала, де і проживають до теперішнього часу без реєстрації. Тобто 12 років позивач відкрито, безперервно користується вказаною часткою будинку, сплачує усі платежі по утриманню вказаного будинку, проводить ремонт. Просить суд визнати за нею право власності на 29/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю, що зареєстровано за [PERSON]. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вважаючи, що позов є необґрунтованим. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] домовилися про купівлю - продаж у розстрочку 29/100 будинку [ADDRESS] за 700 доларів США. Вказана частина будинку належала [PERSON] відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 07.10.1993 р. Із розписки від 09.03.2003 року вбачається, що за купівлю будинку були передані кошти: 08.11.2001 р. - 240 доларів США; 19.07.2002 р. - 200 доларів США; 26.10.2002 р. - 160 доларів США; 09.03.2003 р. - 20 доларів США; 20.05.2003 р. - 90 доларів США;всього 710 доларів США. Як пояснила позивач в судовому засіданні, після складання першої розписки від 08.11.2001 року і передачі першої суми грошей в розмірі 240 доларів США [PERSON] виїхала із вказаного будинку, а позивач разом зі своєю донькою [PERSON],1985 р.н. до нього переїхала. Із Довідки квартального комітету за № 19 від 06.08.2013 р. вбачається, що з 08 листопада 2001 року позивач разом з донькою проживають без реєстрації [ADDRESS]. Тобто 12 років позивач відкрито, безперервно користується вказаною часткою будинку, сплачує усі платежі по утриманню вказаного будинку, проводить ремонт . Згідно із ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це нерухоме майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на 29/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю, що зареєстровано за [PERSON], такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved