Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в вересні 2013 року, просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: 86185, [ADDRESS] . Згідно п.42 ч.5,6 Правил користування електричною енергією для населення він зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок в уповноваженому банку. За порушення вищевказаних Правил згідно п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність відповідно до діючого законодавства. Станом на 01.07.2013 року відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2227,93 грн. за період з 01.07.2010 року по 30.11.2012 рік, яку просить стягнути, а також судові витрати у розмірі 229,40 грн. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, згідно повідомлення пошти адресат за вказаною позивачем адресою не проживає. Згідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України Донецької області від 25.09.2013 року [PERSON] на території м.Макіївки взагалі зареєстрованим не значиться. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ). Згідно до Статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» є самостійним суб'єктом господарювання. Метою діяльності підприємства є виробництво, транспортування і постачання електричної енергії споживачам (підприємствам, організаціям та населенню міста) на підставі укладених договорів; задоволення потреб ринку у наданні послуг належної якості (робіт, продукції) власного виробництва. Згідно наданої позивачем копії особового рахунку [NUMBER] за адресою: 86185, [ADDRESS] споживачем електричної енергії зазначена власник квартири - [PERSON]. З представленого позивачем розрахунку по квартирі за адресою: 86185, [ADDRESS] заборгованість з оплати спожитої електричної енергії за період з 01.07.2010 року по 30.11.2012 рік становить 2227,93 гривні. Частиною першою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Комунальні послуги, як убачається зі змісту статті 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пунктів 1-4 статті 13 наведеного Закону залежно від функціонального призначення визначено перелік житлово-комунальних послуги, які поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо- будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення міць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За приписами статті 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору. Таким чином, необхідність укладення договору на надання комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Однак дана вимога Закону сторонами спірних правовідносин не виконана. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС, УДМС України в Донецькій області станом на 25.09.2013 року [PERSON] зареєстрованим в Донецькій області взагалі не значиться. Відповідно до вимог ст. 10 ч.3 та ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем у судовому засіданні не доведено, що відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання, передбачені Правилами користування електричною енергією для населення, що саме він є споживачем послуг з електропостачання за адресою: 86185 [ADDRESS] , також не доведено, що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та відповідачем існують зобов'язання, які повинні виконуватися, що він є належними боржником. Надана позивачем копія особового рахунку [NUMBER] за адресою: 86185 [ADDRESS], до речі складена самим позивачем, не може служити доказом при стягненні з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2227,93 грн. за період з 01.07.2010 року по 30.11.2012 рік, оскільки відповідно до досліджених письмових доказів відповідач не є споживач електричної енергії, заборгованість за споживання якої, є предметом спору заявленої позовної заяви. За таких обставин підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed