Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-05 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводиться рідною бабусею троюрідного брата позивачки, відповідача по справі [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 8,22 умовних кадастрових гектарів, яка розташована у землях колективного сільськогосподарського підприємства "Тополі" на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0110223, виданим 10 вересня 1997 року на ім`я останньої. Про вказане спадкове майно сторони дізналися 21 березня 2013 року із місцевої газети "Сельская новь" № 23-24 ( [NUMBER] ). Спадкоємцем майна померлої за законом є відповідач та позивачка. Відповідач відмовляється від отримання спадщини на користь позивачки. За життя [PERSON] так і не отримала на руки вищезазначений земельний сертифікат, у зв`язку з чим у позивачки на даний час відсутні належні підстави для отримання спадщини у нотаріальному порядку. Таким чином, позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно у вигляді вказаної земельної частки (паю). Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що після смерті бабусі її троюрідного брата [PERSON] . [PERSON] залишилася спадщина у вигляді відповідної земельної частки (паю). Вона та [PERSON] є спадкоємцями за законом майна померлої [PERSON] . [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на її користь, у зв`язку з чим просить суд визнати право власності на зазначене спадкове майно за нею. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та суду пояснив, що з місцевої газети дізнався про спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) після смерті його бабусі [PERSON] . [PERSON] доводиться йому троюрідною сестрою, тому, він та [PERSON] , є спадкоємцями майна померлої за законом. Оскільки він не має на меті оформлювати спадщину після смерті [PERSON] , то відмовився від її прийняття на користь [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] доводиться бабусею [PERSON] , останній у свою чергу є троюрідним братом [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала аналогічні пояснення, які були надані у судовому засіданні свідком [PERSON] . Тополівська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, надала до суду заяву, згідно якої просить розглянути вказану справу без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" "Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом". Враховуючи спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідні юридичні факти виникли як під час дії Цивільного кодексу Української PCP, так і після набрання чинності Цивільним кодексом України, у зв`язку з чим суд при постановленні рішення керується відповідними нормами вказаних нормативних актів, які діяли під час виникнення певних спірних правовідносин. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Оскільки відповідач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , то на момент відкриття спадщини мав право на успадкування вищезазначеного майна відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР, оскільки батько останнього помер ще до відкриття спадщини після смерті бабусі відповідача, [PERSON] . На даний час, відповідач відмовляється від прийняття спадщини на користь позивачки. У такому разі, правовідносини, які виникли між позивачкою та відповідачем, регулюються діючим ЦК України. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. "г" ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1265 ч. 1 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [PERSON] , яка доводиться рідною бабусею троюрідного брата позивачки, відповідача по справі [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, а також наданими у судовому засіданні показами сторін по справі та свідків. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 8,22 умовних кадастрових гектарів, яка розташована у землях колективного сільськогосподарського підприємства "Тополі" на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0110223, виданим 10 вересня 1997 року на ім`я останньої. Про вказане спадкове майно сторони дізналися 21 березня 2013 року із місцевої газети "Сельская новь" № 23-24 ( [NUMBER] ). Спадкоємцем майна померлої за законом є відповідач та позивачка. Відповідач відмовляється від отримання спадщини на користь позивачки. За життя [PERSON] так і не отримала на руки вищезазначений земельний сертифікат, у зв`язку з чим у позивачки на даний час відсутні належні підстави для отримання спадщини у нотаріальному порядку. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею майна померлої за законом, інший спадкоємець майна померлої за законом, відповідач по справі, відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки, оскільки померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на дане спадкове майна, але із-за незалежних від неї вищевикладених обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим суд, з метою захисту порушеного майнового права позивачки, вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищезазначеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225,1265,1268 ЦК України, ст.ст. 529, 549, 553 Цивільного кодексу Української PCP ЦК України ст. 81 ч. 1 п. "г", 131 ЗК України,

Outcome: approved