Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації, прокурор Запорізького району, Запорізької області про позбавлення батьківських прав, в якому прохає позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] р. н. у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка у своїй позовній заяві вказала, що 08 липня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, реєстрація якого здійснена Роменським районним відділом РАЦС Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 27 від 08.07.2005 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. У вересні 2008 року відносини позивачки з відповідачем припинились. Реєстрація розірвання шлюбу здійснена Хортицьким відділом РАЦС м. Запоріжжя. Позивачка зазначає, що з часу фактичного припинення шлюбних відносин відповідач припинив будь-які стосунки із сином: не опікувався його вихованням, не піклувався про його здоров'я, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не надавав йому матеріальної допомоги. Будь-яких перешкод у спілкуванні відповідача із сином не існувало та не існує на даний час. Позивачка вважає, що поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків. Навпаки, відповідач, перешкоджає їй у здійсненні нею її батьківських обов'язків у повній мірі. Так, у січні 2012 року позивачка разом з сином була запрошена її родичем [PERSON], який проживає у м. Москві Російської Федерації відвідати його. Так подорож могла дати сину нові враження, знайомства з новими містами, розширити його кругозір та інше. Натомість таку подорож разом з сином позивачка здійснити не змогла, оскільки для виїзду неповнолітньої дитини за межі України має бути надана нотаріально посвідчена письмова згода того з батьків, який залишається в Україні. Такої згоди відповідач не надав позивачці без будь-яких обґрунтувань. Також позивачка зазначає, що при вирішені питання стосовно позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, вона вважає, що суттєве значення має та обставина, що відповідач був неодноразово засуджений до позбавлення волі за скоєння кримінальних правопорушень та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Останнє покарання відбував у період з 2002 року по 2010 рік. Крім того, відповідач страждає на наркозалежність, а також веде бродячий спосіб життя. Також позивачка у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі ч. 2 ст. 166 СК України, згідно якої особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилась, представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, ніяких заперечень на позов не надав, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наданою до суду газетою з оголошенням про виклик відповідача в судове засідання. Третя особа - представник Органу опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації, в судове засідання з'явились, надали заяву, відповідно до якої з позовом згодні, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - відділ по Ленінському району служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання з'явились, надали заяву, відповідно до якої з позовом згодні, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - прокурор Запорізького району, Запорізької області в судове засідання не з'явився, з позовом згодні. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України [PERSON] до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, вислухавши сторони, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2005 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, реєстрація якого здійснена Роменським районним відділом РАЦС Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 27 від 08.07.2005 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], актовий запис № 409, свідоцтво видане Хортицьким відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції 22.05.2007 року. У вересні 2008 року відносини позивачки з відповідачем припинились. Реєстрація розірвання шлюбу здійснена Хортицьким відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу № [NUMBER]. Актовий запис № 348 від 30.09.2008 року. Відповідач був неодноразово засуджений до позбавлення волі за скоєння кримінальних правопорушень та відбував покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується копією вироку від 29.04.2003 року Ленінського районного суду м. Запоріжжя згідно якого [PERSON] засуджений за ст. ст. 122, 121, 296 КК України до 8 років позбавлення волі. [PERSON] до характеристики на позивачку виданої Лукашівською сільською радою, [PERSON] .[INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. працює приватним підприємцем. Спокійна, врівноважена, веде здоровий образ життя. Скарги та компрометуючі матеріали стосовно громадянки [PERSON] до Лукашівської сільської ради не надходили. [PERSON] до довідки № 48 від 04.02.2013 року виданої Лукашівською сільською радою, гр. [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає за адресою в [ADDRESS], має склад сім?ї: [PERSON], [INFO] - дідусь, [PERSON], [INFO] - бабуся, [PERSON], [INFO] - мати, [PERSON] - [INFO] - сестра, [PERSON], [INFO] - сестра, [PERSON], [INFO] - не родич. Згідно довідки № 49 від 04.02.2013 року виданої Лукашівською сільською радою, гр. [PERSON], [INFO] на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області зареєстрований ніколи не був і не проживав. [PERSON] до довідки № 01-27/44-101 від 15.07.2013 року виданої ДНЗ (Ясла-Садок) № 291 «Витязь», [PERSON], [INFO] р.н. відвідував ДНЗ (Ясла-Садок) № 291 «Витязь» з 23.12.2008 року по 28.08.2012 року. за час перебування дитини, [PERSON], в дошкільному навчальному закладі його приводила та забирала з дитячого садка мати, [PERSON] на батьківських зборах, дитячих ранках присутня була тільки мати дитини. Батько [PERSON], [PERSON] зовсім не приймав ніякої участі у виховані сина (не забирав дитину додому, не спілкувався з вихователями) та навчально-виховному процесі дошкільного навчального закладу. Вихованням сина займалась тільки мати, [PERSON] [PERSON] соціального інспектування № 70 від 19.08.2013 року [PERSON] та її теперішній чоловік [PERSON], займаються приватною підприємницькою діяльністю, спільно виховують та матеріально забезпечують малолітнього [PERSON], [INFO] р.н. Відносини в сім?ї доброзичливі. [PERSON] до висновку відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 05/01-25/1094 від 18.11.2013 року про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] 14.11.2013 року розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини За результатами розгляду матеріалів справи, комісія вирішила, що позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO] р.н., є доцільним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також у висновку відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 05/01-25/1094 від 18.11.2013 року зазначено, що [PERSON], [INFO] р.н. мав місце проживання за адресою: [ADDRESS], приблизно п'ять років назад будинок було завалено, дану земельну ділянку було продано іншим особам, за даною адресою [PERSON] не проживає та не з'являється. Згідно довідок КУ «Обласної клінічної психіатричної лікарні» та КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» [PERSON] на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не знаходиться. Згідно довідки УІАЗ ГУМВС України в Запорізькій області [PERSON] неодноразово судимий. Суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина та її утримання, свідомо не бажає виконувати свої обов'язки як батька, нехтує самим фактом існування малолітнього сина; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дитину. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). [PERSON] до ст.ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 180 Сімейного кодексу України, вказано, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. [PERSON] до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. [PERSON] до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 166, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а позбавлення батьківських прав не звільняє їх від обов'язку щодо утримання дитини. [PERSON] до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини виявляється в тому, що один із батьків не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, їх освіту та підготовку до самостійного життя. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами та доповненнями) у п. 16 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню у зв'язку з тим, що відповідач не має постійного місця праці, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, що забезпечить ? частину прожиткового мінімуму для дитини та відповідає можливостям відповідача та буде відповідати критеріям виваженості, розумності, справедливості та не суперечить нормам діючого законодавства України. Суд вважає за можливе та необхідне винести заочне рішення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved