Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача одноразову суму грошових коштів в якості сплати аліментів за минулі три роки в розмірі 300 000 гривень, аліменти у твердій грошовій сумі на утримання [PERSON] в розмірі 10 000 гривень щомісячно з дня пред’явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути додаткові витрати на утримання [PERSON] в розмірі 21 330 гривень одноразово та 16 500 гривень в якості сплати за дитячий садок на 1 рік наперед. В обґрунтування позовних вимог посилалась на наступне. З січня 2008 року позивач та відповідач проживали однією сім’єю без шлюбу. 30 березня 2008 року у сторін народилась дитина – [PERSON]. З 2009 року відповідач залишив сім’ю, не піклується про дитину та не надає їй матеріальну допомогу, тому позивачка звернулась до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з’явився, позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, оскільки вважає, що позивач в змозі платити такі кошти. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки посилалась на те, що дитина позивача не має особливих талантів, щоб отримувати аліменти в такому розмірі. Зазначила, що відповідач має другу дитину та щомісячно посилав кошти на банківський рахунок. Також просила відзначити, що відповідач матеріально не спроможний сплачувати такі кошти, оскільки позивачка звикла до розкоші. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач мають спільну дитину – [PERSON], [INFO] (а.с.12). В позовній заяві позивач вказує, що відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка вказує, що її щомісячними витратами на дитину є витрати на харчування, відпочинок та оздоровлення, витрати на одяг, витрати на придбання товарів для розвитку дитини, для заняття спортом, витрати на медичне обслуговування, купівлю ліків. Позивач у зв’язку з народженням дитини придбала комплект меблів, постійно супроводжує дитину на відпочинок та лікування. Окрім того, дитина відвідує дитячий садок, згідно довідки якого за період з 13.08.2012 року по 26.02.2013 року оплата становила 19 380 гривень, оплата за факультативні заняття та відвідування логопеда складала 500 гривень та 780 гривень відповідно. (а.с. 14-36). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує розмір доходів відповідача, який згідно листа заступника начальника ДПІ у Київському районі м. Харкова за 2012 рік склав 975143,00 грн. (а.с.54-55), його матеріальний стан, згідно довідки заступника начальника УДАІ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] є власником трьох коштовних автомобілів, а саме INFINITI G37(2008р.), NISSAN JUKE (2012р.), MERSEDES-BENZ S63 AMG(2008р.) (а.с. 56), те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, а також той факт, що основний дохід відповідач отримує від підприємницької діяльності, що в подальшому буде впливати на розмір аліментів, у разі їх стягнення у вигляді частки від доходу (заробітку) відповідача та задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 гривень. (а.с. 53-56). Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 21 330 гривень одноразово та 16 500 гривень наперед за 1рік у якості сплати за дитячий садок підлягає задоволенню частково. [PERSON]С, відвідує дитячий садок, лікаря-логопеда та факультативні заняття, оплата за які у загальній сумі склала 20660 гривень. Суд стягує з відповідача одноразово 10 330 гривень фактично понесених [PERSON] додаткових витрат на дитину, оскільки матір також має обов’язок щодо утримання дитини на рівні з батьком. (а.с. 16). Витрати на дитячий садок наперед за один рік у розмірі 16 500 гривень не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки немає достовірних даних, що дитина буде відвідувати дитячий садок у майбутньому та вказана послуга буде коштувати саме зазначену суму. Суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 300 000 гривень аліментів за минулі три роки, оскільки відповідно до ст. 191 СК України позивач не надала достатніх доказів, що вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача та доказів ухилення відповідача від їх сплати. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial