Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач у серпні 2013 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Державного бюджету витрати, повязані з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 21 557,54 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що відповідач звільнений з ОВС до спливу трьох річного терміну після закінчення навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, що є підставою відшкодування витрат повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. Представниця позивача у судовому засіданні не зявилася, суду надала заяву, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач 23 грудня 2013 року в судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, суду надав свої заперечення. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. 31.08.2009 року з курсантом [PERSON] укладено договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Розділ 3 та 4 цього договору передбачають підстави, розмір та порядок відшкодування вартості навчання в разі дострокового розірвання договору. Згідно наказу ректора ДДУВС № 256 від 29.07.2006 року відповідач зарахований курсантом на навчання до Дніпропетровського університету внутрішніх справ. Згідно наказу ректора ДДУВС № 233 від 26.06.2010 року відповідач отримав юридичну освіту освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» та отримав відповідний диплом. Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 154 о/с від 27.06.2010 року (а.с.8) відповідач призначений оперуповноваженим групи кримінальної міліції у справах дітей 6-го міського відділення міліції Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління. Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 9 о/с дск від 08.02.2013 року (а.с.10) відповідач призначений оперуповноваженим сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління. Згідно наказу № 70 о/с дск від 26.03.2013 року ГУ МВС в Дніпропетровській області (а.с.7) [PERSON] звільнений з посади оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління,відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України ст. 64 п. «є» (за порушення дисципліни). Звільнення з ОВС після закінчення навчання до встановленого трирічного терміну є однією з підстав відшкодування особами витрат повязаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. В своїх запереченнях відповідач [PERSON] посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що після зарахування у серпні 2006 року відповідача до числа курсантів Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з ним на підставі зазначених нормативних актів була укладена угода про підготовку фахівця. Позивач навів суду детальний розрахунок витрат на навчання відповідача в університеті, зроблений на підставі довідок розрахунків вартості речового майна, фактичних витрат на продовольче забезпечення, медикаменти, грошового утримання, витрат на теплоенергію, електропостачання, водопостачання та водовідведення, які університет витрачав з моменту зарахування до числа курсантів, хоча договірні відносини виникли між сторонами судового процесу через три роки з дати зарахування [PERSON] на навчання. Відповідач, вважає, що нарахування позивачем витрат на його навчання в період з серпня 2006 року по серпень 2009 року є незаконним. Згідно пояснень представниці позивача, 01.09.2007 року з [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», який був підписаний ним особисто та з умовами якого він був ознайомлений, відповідно і про порядок відшкодування витрат повязаних із навчанням. Проте, заперечення [PERSON] ґрунтується на тому, що договір між ДДУВС, Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області та [PERSON] був укладений 31.08.2009 ( за ОКР «Спеціаліст»), що повністю спростовується договором від 01.09.2007 року (за ОКР «Бакалавр») (а.с.45). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved