Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом діючи в інтересах [PERSON] до [PERSON], в якому просить суд відшкодувати на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з наданням йому юридичної допомоги у сумі 14817 грн. під час участі в якості представника цивільного позивача (потерпілого) у кримінальній справі в якій 05.02.2013 року Борзнянським районним судом винесено обвинувальний вирок щодо [PERSON] В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що відповідно до ст. 50 КПК України, цивільним позивачем визнається громадянин, підприємство установа чи організація, які зазнали матеріальної шкоди від злочину і пред`явили вимогу про відшкодування збитків відповідно до ст.28 КПК України. Представниками цивільного позивача можуть бути адвокати, близькі родичі, законні представники, а також інші особи на підставі ухвали суду. Цивільний позов в кримінальній справі розглядається відповідно до вимог цивільного судочинства. Відповідно до вимог ЦПК витрати пов`язані з наданням правової допомоги підлягають відшкодуванню особі, яка їх понесла, за умови задоволення позову на її користь та підтвердження понесення цих витрат. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до роз`яснення ВККА від 05.09.2008 року №V/7-117 Про порядок використання ордеру адвоката та відповідно до п.10 Положення про Вищу кваліфікаційну комісію адвокатури, ордер використовується адвокатом для підтвердження своїх повноважень з представництва або захисту клієнта. Відповідно до вимог ст.42 ЦПК України повноваження адвоката як представника можуть посвідчуватись ордером, який виданий відповідним адвокатським об'єднанням або договором. Дане цілком погоджується із ст.26 ЗУ «Про адвокатуру». До ордера адвоката обов'язково додається витяг із договору. У якому зазначаються повноваження адвоката, як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій та який посвідчується підписом сторін та скріплюється печаткою. Таким чином, у разі представництва адвокатом, що зареєстрований як ФОП, інтересів клієнта в кримінальному провадженні - в якості представника цивільного позивача, є можливим і цілком узгоджується із нормами законодавства, оскільки представник цивільного позивача наділений всіма правами позивача і порядок його участі в процесі (документи що підтверджують його повноваження) визначаються нормами ЦПК. У вказаній кримінальній справі, вона приймала участь як представник цивільного позивача [PERSON] Її повноваження підтверджуються ордером на ведення кримінальної справи, угодою про надання правової допомоги, що містяться в матеріалах справи. В судовому засіданні її особу суд встановлював відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Ордер на ведення справи видано головою АО «ЧОКА», витяг із угоди про надання правової допомоги скріплений підписами сторін та містить її адвокатську печатку (адвокат [PERSON], свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №414). Квитанція про понесення витрат [PERSON] також містить адвокатську печатку, що свідчить про отримання нею коштів саме як адвокатом. Тому, посилання відповідача на те, що поняття ФОП та адвокат не є тотожними, не відповідає обставинам справи та не може бути підставою для відмови у стягненні витрат на правову допомогу, понесених стороною . Така позиція узгоджується з положеннями Наказу Міністерства фінансів України від 27.03.2013 року №427 «Порядок обліку платників податків і зборів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України, від 09.12.2011 року №1588. Кримінальна справа перебувала в провадженні суду тривалий час, по справі було проведено кілька судових засідань, що вимагало від неї необхідність виїзду для участі в них. Всі судові засідання займали цілий судодень роботи адвоката. Крім того, по справі була проведена додаткова комісійна експертиза із викликом потерпілого під час проведення якої вона також була присутня. Таким чином, розмір гонорару звичайно був збільшений, а також обчислено відповідно до законодавства та рекомендацій по визначенню та обчисленню гонорару. Вказана сума понесених витрат, цілком підтверджена матеріалами справи та доданими до цивільного позову документами, а отже, має бути стягнута на користь [PERSON] Позовні вимоги в цій частині, виходять із засад розумності, виваженості та справедливості. Тому вона просить суд задовольнити позовні вимоги заявлені в інтересах [PERSON] в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] підтвердила об`єктивність та правильність даних з яких складається сума вимоги, вказаної у позові. Грошові кошти були передані нею адвокату [PERSON], оскільки вона діяла в інтересах [PERSON], а особисто він був травмований і був обмежений в можливості пересуватись. Представник відповідача заперечила проти задоволення позову у повному обсязі вимог. Обґрунтовуючи свою правову позицію вона послалась на рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури від 18.03.2011 року та на роз`яснення ДПС України від 24.12.2012 року щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які проводять незалежну професійну діяльність. Вона пояснила, що за змістом вказаних документів правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом № 5076, статтею 1 якого визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, передбачених цим Законом. Адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката зі здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. До інших видів правової допомоги відносяться види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій та роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (підпункт 6 пункту 1 статті 1 Закону № 5076). Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПКУ незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб. Виходячи з викладеного фізична особа, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність, не може бути підприємцем у межах такої адвокатської діяльності. При цьому чинним законодавством не заборонено фізичній особі, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність, бути підприємцем та здійснювати іншу підприємницьку діяльність, не заборонену законом. Проте, представник позивача у цій справі, під час надання правової допомоги в межах кримінального провадження у вказаній кримінальній справі діяла ні як адвокат, а як фізична особа підприємець. Зміст договору неконкретний. Спірним є питання отримання [PERSON] вказаної в позові суми грошових коштів, що вказані у позові.Пропонувала суду відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.50 КПК України, цивільним позивачем визнається громадянин, підприємство установа чи організація, які зазнали матеріальної шкоди від злочину і пред`явили вимогу про відшкодування збитків відповідно до ст.28 КПК України. 10.10.2012 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг. Предметом угоди визначено представництво інтересів [PERSON] в судах, органах прокуратури, міліції, у справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України. За надання правової допомоги та юридичне представництво [PERSON] зобов`язався здійснити оплату в розмірі визначеному сторонами. Факт передачі [PERSON] грошових коштів ФОП [PERSON] у сумі 14817 грн. підтверджується квитанцією на вказану суму. Розмір вказаної суми є погоджений сторонами про що свідчить підписаний ними 25.04.2013 року акт прийому - передачі робіт по договору про надання юридичних послуг. Сума, що сплачена [PERSON] визначена адвокатом [PERSON] з урахуванням Закону України «Про гранично допустимий розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» виходячи з кількості затраченого часу, що визначено у складеному розрахунку компенсації витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги [PERSON] та 40%- відсоткового розміру мінімальної заробітної плати. При вирішенні вартості послуг застосовувались ставки, розмір яких визначений в рекомендаціях затверджених рішенням Президії АО «ЧОКА» від 27.01.2012 року. Посилання відповідача на те, що в первісній позовній заяві витрати на правову допомогу становлять одну суму, а в уточненій позовній заяві іншу не суперечать змісту первісного договору і відповідають волевиявленню його сторін. Відповідно до роз`яснень ДПС України від 24.12.2012 року щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката зі здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. До інших видів правової допомоги відносяться види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій та роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.п. 6 п.1 ст.1 Закону № 5076). Згідно зі ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, має право при провадженні у кримінальній справі пред'явити до обвинува ченого цивільний позов, який вирішується судом разом з кримінальною справою. Вирішення цивільного позову у кримінальній справі відбувається на підставі норм цивільного права. Особа, цивільний позов якої залишено без розгля ду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.Вона має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Згідно з ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» ст.1 затверджено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З`ясувавши надані сторонами у справі доводи та письмові матеріали в обґгрунтування їх правових позицій у спорі, проаналізувавши вимоги законодавчих актів з врегулювання спірних питань між сторонами у даній цивільній справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved