Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадщину у вигляді 26/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що відкрилась після смерті матері - [PERSON]. В обґрунтуванні позовних вимог, [PERSON] посилається на те, що вона є єдиним спадкоємцем майна померлої, з якою вона завжди проживала. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов може бути задоволенно з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 692. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 26/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що належали померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.1993 року, реєстровий номер І-2. За життя померла заповіт не складала, тому після її смерті відкрилась спадщина у порядку ст..1258 ЦК України. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що підтверджується довідкою державного нотаріусу № 3384/01-16 від 26.11.2013 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 221. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з п.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з паспортних даних позивача, вона з 1990 року проживала та продовжує проживати в житловому будинку [ADDRESS], тобто, позивач постійно проживала зі своєю матір'ю - спадкодавцем, тому після її смерті вона фактично прийняла спадщину. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"(п.п.23,24) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене та

Outcome: approved