Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 30.05.2012 року померла [PERSON] у звязку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, яку вони прийняли, оскільки проживала на день смерті із спадкодавцем. До складу спадкового майна ввійшли три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які було посвідчено за спадкодавцем державними актами серії СМ №044694, СМ №044695 СМ №044696, оригінали яких були втрачені, у звязку з чим вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. З врахуванням домовленості між ними, просили визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,5276 га по державному акту серії СМ №044694, за [PERSON] 1,5279 га по державному акту серії СМ №044695 та за [PERSON] 1,5280 га по державному акту серії СМ №044696. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Позивачу [PERSON] та [PERSON] свої вимоги підтримали, просили спраиву розгялнути без їх участі, про що подали до суду письмові заяви. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, справу просив розглянути без його участі, про що надав заяву. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2012 року помер [PERSON], з яким [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, а відносно [PERSON] та [PERSON] останній був їх батьком. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли позивачі, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявили протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, про відмову від неї. Вказані обставини підтверджуються як показами позивачки [PERSON], так і копіями паспортів позивачів, свідоцтвом про смерть серії І-БП №121370, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №457162, довідкою №3527 виконавчого комітету Буринської міської ради, свідоцтвами про народження серії ІІІ-БП №267852 та серії ІІІ-БП №333724 (а.с.4,15-22) До складу спадкового майна ввійшло три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5276 га, 1,5279 га, 1,5280 розташовані на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області, що належали [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії СМ №044694, СМ №044695 СМ №044696. (а.с.5-10). Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 цього Кодексу, в редакції чинній на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом… Судом встановлено, що спадкодавцем за життя оригінали вказаних державних актів на право приватної власності на землю за невідомих обставин було втрачено, а дублікат отримати позивачі не спроможні, у звязку зі смертю спадкодавця, що підтверджується газетною публікацією щодо втрачених державних актів та довідкою відділу Держземагенства у Буринському районі Сумської області (а.с.11,14). Відсутність оригіналу даного правовстановлюючого документу унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення спадщини, що вбачається з листа завідуючої Буринською РДНК ( а.с.13). Разом з тим, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З аналізу п.7 Глави 7 цього Порядку вбачається, що правовстановлюючим документом, що необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину, є державний акт на право власності на земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину, але не можуть скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved