Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] коштів за договором позики та моральної шкоди, посилаючись на те, що 02.07.2013 року за договором позики, укладеного у простій письмовій формі у вигляді розписки, вона передала відповідачці 3100 грн., які остання зобов'язалася повернути до 15.07.2013 року. Однак у зазначений термін відповідачка свої зобов'язання не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просила ухвалити судове рішення, за яким стягнути з відповідача борг у вказаному розмірі, а також стягнути з останньої моральну шкоду у загальному розмірі 2079,79 грн., якої вона зазнала у зв'язку із неповерненням їй позики. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через опублікування оголошення про її виклик в газеті «Рідне Прибужжя» від 21.11.2013 року за № 12 (3282). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Матеріали справи вказують на те, що згідно договору позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 02.07.2013 року у простій письмовій формі, остання отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 3100 грн. взявши на себе зобов'язання повернути суму позики до 15.07.2013 року. Зважаючи на те, що на час розгляду справи в суді грошові кошти в сумі 3100 грн., отримані позичальницею [PERSON] від позикодавиці [PERSON], останній не повернуті, відповідачка [PERSON] зобов'язана повернути зазначені кошти позикодавцеві. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики у розмірі 3100 грн. знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому в цій частині підлягають задоволенню. Поряд з цим, позивачкою [PERSON] крім вказаних вимог заявлена і вимога про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди у загальному розмірі 2079,79 грн., які полягають у перенесені нею страждань внаслідок неповернення їй відповідачкою позики, зокрема, викликаною постійними хвилюваннями та нервуваннями, втратою спокою, безсоння, тощо. На грунті нервового зриву позивачка була змушена звертатися за медичною допомогою, понесла витрати на придбання ліків виписані лікарем по рецепту у розмірі 79,79 грн., які вона враховує у розмір моральної шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, із знищенням чи пошкодженням її майна. Разом з тим, наслідки порушення (прострочення) договору позичальником встановлені ст.ст. 625 та 1050 ЦК України, однак про застосування таких наслідків (стягнення сум індексу інфляції за весь час прострочення та (або) трьох відсотків річних від простроченої суми) позивачка не заявляла. Водночас, вказані норми матеріального права не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків порушення договору позичальником і укладений між сторонами договір позики, відтак, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зважаючи на те, що позов [PERSON] задоволено частково, і останньою лише частково сплачено судовий збір у розмірі 229,40 грн. (стягнення боргу), якої достатньо для задоволеної судом її частини позовних вимог, судовий збір, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено, визначеного у розмірі 114,70 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved