overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

В жовтні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності по ? кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], в квартирі також зареєстрований, але з вересня 2007 року не проживає відповідач. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивачі в судовому засідання свої вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи 09.12.2013 повідомлений належним чином, про причини неявки суду невідомо. Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вислухавши пояснення позивачів, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.08.2004, виданого ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожному (а. с. 9). Після смерті [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за № 188 від 01.03.2011 [PERSON] належить 1/6 частки квартири [ADDRESS], ще 1/6 частки зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за № 186 від 01.03.2011 належить [PERSON] (а. с. 5, 6; 7, 8). Таким чином, квартира [ADDRESS] належить позивачам на праві спільної часткової власності по ? частині кожному. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який згідно акту про не проживання від 17.10.2013, підписаного сусідами [PERSON] та [PERSON], та посвідченого майстром КЖЕП ММР «Зоря» [PERSON], не проживає в спірній квартирі з жовтня 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вислухавши покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що відповідач не проживає у [ADDRESS] без поважних причин більше одного року. На підставі ст. ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просив розірвати шлюб посилаючись на те, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 19 травня 1990 року, подружні стосунки припинені з липня 2013 року у зв'язку з тим, що сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна між сторонами вирішується в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за її його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 травня 1990 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19 травня 1990 року серії [NUMBER] видане Ленінським відділом ЗАГСа м. Донецька, актовий запис № 321 (а.с.7). Спір про розподіл сумісного майна між сторонами вирішується в судовому порядку. Суд прийшов до висновку, що подальше сумісне життя й збереження сім'ї неможливе, сім'я розпалася остаточно, і вважає, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 22 січня 2009 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з спільне життя з відповідачем не склалося з причин психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя. Примирення вважала не можливим. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що за будь-яких умов примирення є неможливим і категорично вимагала розірвання шлюбу. Пояснила, що напередодні розмовляла з чоловіком, йому відомо про дане судове засідання, але він відмовляється від явки до суду. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспорту позивачки, свідоцтва про народження дитини, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачем зареєстрував шлюб 28 квітня 1982 року Чудейською (тодішньою Межирічською сільською радою), Сторожинецького району, Чернівецької області. Від шлюбу спільних дітей немає. За причину розпаду сім»ї вказував те, що після двох місяців спільного проживання вони зрозуміли, що зробили помилку уклавши шлюб, і вже більше 30-ти років разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши крім цього, що за будь-яких умов примирення є неможливим і категорично вимагав розірвання шлюбу. Пояснив, що дійсно на протязі 30 років вони живуть окремо, між ними нічого спільного не залишилося. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідачки відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію паспорту позивача суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають на протязі 30 років, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивач не згоден. Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 19.05.2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є діти. На даний час діти мешкають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, з початку 2012 року вони разом не проживають. Фактичні шлюбні відносини між ними вже тривалий (більше одного року) припинені, спільне господарство між ними не ведеться. Подальше спільне життя її і відповідача як подружжя і збереження шлюбу та сім'ї вважає неможливим, оскільки будь-які почуття любові та поваги до відповідача вона давно втратила і категорично виступає проти примирення і вважає його неможливим. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити позовну заяву повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 19.05.2001 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони не проживають разом протягом одного року. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до КС « Християнська злагода», в якому просить стягнути з них 61596,07 гривень внесків по договору № 153/08 від 21.08.2008 року, 6652,38 гривень відсотків річних від простроченої суми виплати. Позов мотивує тим, що 21.08.2008 року уклав договір № 153/08 зі Стрийською філією кредитної спілки «Християнська злагода» про строковий членський внесок. Відповідно до цього договору, строковий внесок вніс на умовах зворотності, в розмірі 30000 гривень, на строк 12 місяців до 21.08.2009 року. На цей внесок нараховуються відсотки у розмірі 27 % річних. Умовами договору передбачено і те, що при знеціненні гривні та зміні курсу долара розрахунок розмірів виплачуваного внеску та відсотків на внесок проводиться від еквіваленту, встановленого в доларах США, та сплачується члену кредитної спілки в гривнях по курсу НБУ на день виплати. На сьогоднішній день борг кредитної спілки становить 61569,07 гривень. Крім цього, відповідач прострочив виплату за три роки і сім місяців, отже сума неустойки становить 6652,38 гривень. Постановою від 05.11.2010 року його визнано потерпілим у кримінальній справі № 141-3097. Вважає, що відповідачем порушено умови договору, а тому звернувся за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених у позовній заяві. Просить позов задоволити. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не повідомивши причин неявки, хоча судова повістка була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, а тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що [INFO] померла їхня мати [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт не складала. Після смерті матері позивачів відкрилася спадщина на належну їй частку у спільній сумісній власності - ? частку квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі Договору купівлі-продажу квартири, згідно якого власником квартири є третя особа [PERSON]. Позивачі та третя особа [PERSON], (доньки та чоловік спадкодавця) є спадкоємцями першої черги на спадщину після померлої [PERSON] Третя особа [PERSON], в шестимісячний строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, звернувся до Шостої нотаріальної контори м. Запоріжжя із заявою про прийняття спадщини та із заявою від 19.03.2013р. про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті його дружини [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] також звернулися до Шостої нотаріальної контори м. Запоріжжя із заявами від 19.03.2013р. про прийняття спадщини. Постановами державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. від 30.05.2013р. та від 22.05.2013 р. відмовлено позивачам [PERSON] та [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцю - частки спадкодавця у квартирі, розташованій за вищезазначеною адресою. Між співвласниками - [PERSON] та [PERSON] не визначені частки, які відповідно до норм закону, є рівними та становлять по ? частини кожному співвласнику. Таким чином, спадщиною після смерті [PERSON] є 12 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Оскільки чоловік померлої - третя особа [PERSON] відмовився від права на спадщину за законом після померлої дружини [PERSON], згідно ст.1261 ЦК України, спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] на належну їй ? частину квартири за вищезазначеною адресою є її доньки позивачки [PERSON] та [PERSON] Кожному з позивачів у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] належить по 1/4 частині квартирі за вищезазначеною адресою. Позивачі прийняли спадщину шляхом звернення у встановлений законом строк з відповідною заявою до нотаріальної контори. Позивачі просили суд визначити за [PERSON] ? частку у спільній квартирі [ADDRESS]. Визнати право на спадщину після померлої [PERSON] за [PERSON] на ? частку та за [PERSON] на ? частку у спільному сумісному майні - квартирі за вищезазначеною адресою У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача Запорізької міської ради до судового засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядкуё про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] «про звільнення від сплати аліментів», в якому вказує, що рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 03 грудня 2012 року з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на її утримання на період її навчання у Донецькому національному університеті з 14.11.2012 року та до закінчення навчання у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно. З вказаного часу з нього здійснювались утримання аліментів на утримання доньки. В даний час позивачу стало відомо про те, що донька відрахована з Донецького національного університету, що підтверджується копією наказу про відрахування [PERSON] № 49/09 від 08.02.2013 року. За таких обставин, позивач просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на період навчання. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 03 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на її утримання на період навчання у Донецькому національному університеті з 14.11.2012 року та до закінчення навчання у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності з наказом Донецького національного університету № 49/09 від 08.02.2013 року, [PERSON] відрахована з вказаного навчального закладу за незадовільне складання іспитів та заліків протягом сесії з 10.07.2013 року. За таких обставин, приймаючи до уваги той факт, що [PERSON] припинила навчання, суд вважає за необхідне припинити її право на утримання шляхом припинення стягнення аліментів на її користь з позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Сторони вступили до шлюбу 10 жовтня 2007 року, який було зареєстровано у відділі РАЦС Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №-628. Прізвище дружини до шлюбу [PERSON]. Шлюб у обох перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Позивачка просить суд розірвати шлюб за тією причиною, що вони не мешкають разом, з кінця 2010 року, бо не зійшлися характерами. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, пояснила, що примирення вже неможливо, просить шлюб розірвати просила прізвище залишити [PERSON], а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я [PERSON] остаточно розпалася та шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов»язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

12 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22 вересня 1993 року в Костянтинівському відділі РАГС, від спільного проживання мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. З червня 2013 року мешкають окремо. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати (а.с.13). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] (а.с.12). Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 вересня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 639, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Костянтинівським відділом РАГС (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Костянтинівського міськвиконкому, та серії [NUMBER], виданим відділом РАГС м.Костянтинівка відповідно (а.с.6, 8). З червня 2013 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved