Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Кіровського району АР Крим, третя особа – Кіровська державна нотаріальна контора АР Крим про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.05.2005 року померла його тітка [PERSON]. За життя тітка залишила заповіт. Позивач, який є спадкоємцем за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у оформленні документів, у зв’язку з тим, що він не надав правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцю. В судове засідання позивач та його представник не з’явилися, натомість представник позивача надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазнаючи, що позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Кіровського району АР Крим, явку представника в судове засідання не забезпечила, натомість надіслала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі її представника, зазнаючи,що позовні вимоги визнає. Завідувач Першої Феодосійської державної нотаріальної контори АР Крим виконуючий обов’язки завідувача Кіровської державної нотаріальної контори АР Крим надіслав до суду листа з проханням розглянути справу за його відсутністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін по справі за матеріалами, що містяться у справі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження правил державної реєстрації об’єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за № 31/1056 та згідно діючого на час виникнення правовідносин законодавства, реєстрації підлягали лише будинки, розташовані в містах та селищах міського типу і виникнення права власності на новозбудований будинок в сільській місцевості не було пов’язано з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацію в бюро технічної інвентаризації. Згідно договору купівлі-продажу від 03.03.1971 р. [PERSON] придбала будинок у колгоспі «Родина» Кіровського району, який розташований по вул. Леніна,111 в с. Привітне, Кіровського району, житлова площа, 25 кв.м., договір посвідчений нотаріусом Феодосійської державної нотаріальної контори (а.с.10-11). Згідно рішення [PERSON] сільської ради АР Крим №08/56 від 30.08.2013р., будинку який належав [PERSON], яка померла 26.12.2005 р. присвоєний адрес с. Привітне, вул. Леніна, 14 (раніше вул. Леніна 111) (а.с.13). Судом встановлено, що згідно довідки [PERSON] сільської ради Кіровського району АР Крим №837 від 08.11.2013 року, відповідно до записів в погосподарських книгах, будинок №14 по вул. Леніна, с. Привітне, Кіровського району АР Крим значиться за [PERSON] з 03.03.1971 року (а.с.14). Судом також встановлено, що компетентним органом влади – [PERSON] сільською радою Кіровського району АР Крим право власності [PERSON] на спірний будинок визнавалося за життя, крім того [PERSON] володіла, користувалась та розпоряджалась спірним будинком відкрито, відсутність у неї документів про право власності на спірний будинок відповідно до вимог законодавства не можна розцінювати як відсутність у неї прав власника. Згідно листа начальника КП «Феодосійського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації» від 16.09.2013р. повідомлялось, що відомостей про реєстрацію на об’єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АР Крим, Кіровський район, с. Привітне, вул. Леніна, 14, КП «ФМБРТІ» не має. Первинна інвентаризація проводилась у 16.09.2013р.(а.с.13). Отже, за таких обставин, згідно положень законодавства, яке було чинне на момент набуття [PERSON] права власності на спірний житловий будинок, суд дійшов висновку, що спадкодавець набула право власності на вищезазначений житловий будинок у 1971 році. [PERSON] померла 26.12.2005 року у с. Привітне, Кіровського району, АР Крим, свідоцтво серії 1-АП №033505, актовий запис №52 від 26.12.2005 року, місце реєстрації – [PERSON] сільська рада Кіровського району АР Крим (а.с.4). Згідно до спадкової справи № 153 яка заведена після смерті [PERSON], вона залишила заповіт, позивач який є спадкоємцем після смерті [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців не має (а.с.28-37). Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов’язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з листа завідувача Першої Феодосійської державної нотаріальної контори АР Крим виконуючого обов’язки завідувача Кіровської державної нотаріальної контори АР Крим від 31.10.2013р. № 785/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно – будинок №14 по вул. Леніна, с. Привітне, Кіровського району АР Крим у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] цілком обґрунтовані, відповідають закону і підлягають задоволенню. Представник позивача в своїй заяві просив не стягувати з відповідача судові витрати, у зв’язку з чим суд залишає питання стягнення з відповідача зазначених витрат без розгляду. На підставі наведеного

Outcome: approved