Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Олексіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла спадкодавець - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,97га. із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованій на території Олексіївської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області. Позивач є єдиним спадкоємцем на земельну ділянку, оскільки померла на випадок своєї смерті земельну ділянку заповідала йому. Прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Однак, вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного нерухомого майна не може через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Тому, просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву, відповідно до якої просить справу розглядати справу без представника сільської ради. З позовними вимогами згідні та не заперечують проти їхнього задоволення. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла спадкодавець - [PERSON], про що Олексіївською сільською радою, Голопристанського району, Херсонської області зроблено відповідний актовий запис №4 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До маси спадкового майна входить об'єкт нерухомості - земельна ділянка, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,97 га., яка розташована на території Олексіївської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області Право власності [PERSON] на даний об'єкт нерухомості підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ХС №?030844, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №30. Таким чином, факт належності вказаної земельної ділянки померлій [PERSON] в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 2007 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що померла [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, то спадкування повинно відбуватися за заповітом. Відповідно до змісту заповіту, посвідченого головою сільської ради Гомбель Л.А. від 13 листопада 2000 року, [PERSON] на випадок своєї смерті належну їй земельну ділянку (пай) заповіла своєму онуку - [PERSON]. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК цей строк установлено у шість місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до паспортних даних позивача та довідки Олексіївської сільської ради, місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS], тобто за фактичним місцем проживання спадкодавця на момент її смерті та відповідно на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки позивач не подавав заяви про відмову від спадщини, то в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. На підставі вищевикладеного, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом та у встановлений законом строк прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини правомірно використовував земельні ділянку без будь-яких застережень. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Тобто, право власності позивачем набуте правомірно на підставах, що встановлені законом. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved