Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири №4 у будинку №1/3 по пров.Вірменському у м.Харкові, укладений між [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що 20.08.2007р. між позивачкою та ВАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір іпотеки №16/07-1 садових будинків у забезпечення виконання обов'язків позичальником [PERSON] [PERSON] перед ВАТ КБ «Хрещатик» за кредитним договором №82-09-07 від 20.08.2007р. про надання банком позичальнику кредиту у сумі 30'000 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних строком до 19.08.2010р. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] своїх кредитних зобов'язань перед банком, останній звернувся до позивачки з пропозицією здійснити погашення простроченої заборгованості або передати предмет іпотеки у володіння банку для досудового звернення стягнення. Тому позивачка для уникнення звернення стягнення на предмет іпотеки стала здійснювати погашення кредиту і відсотків, і в період з 21.12.2009р. по 14.05.2010р. нею було сплачено на користь банку 6080,91 доларів США, що становило еквівалент 48332,60 грн. Цю суму рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.02.2013р. було солідарно стягнуто з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки, а також судові витрати у розмірі 485 грн. Під час виконавчого провадження з примусового виконання вказаного судового рішення позивач дізналася про те, що за боржниками не зареєстроване право власності на квартиру №4 у будинку №1/3 по пров.Вірменському у м.Харкові, яка на момент укладення кредитного договору належала на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON] та була зареєстрована на ім'я [PERSON] Як дізналася позивач, 18.12.2009р., тобто у день 18-річчя сина [PERSON] [PERSON], між ним та його матір'ю [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу цієї квартири за 49718 грн., що дорівнювало еквівалентній сумі заборгованості за кредитним договором. Позивачка вважає, що спірний договір є недійсним, оскільки вчинявся не з метою створення тих правових наслідків, які ним передбачені, а для уникнення цивільно-правової відповідальності за невиконання кредитного договору. Також позивачка вважає, що спірний правочин є недійсним, оскільки був вчинений без згоди [PERSON] [PERSON] -чоловіка [PERSON], що є порушенням вимог ч.1 ст.65 Сімейного кодексу України, а також п.43 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами україни, затвердженої Наказом Мінюсту України від 03.03.2004р. №20/5. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов та підтвердив фактичні обставини, які в ньому викладені. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON], а також треті особи [PERSON] та приватний нотаріус ХМНО [PERSON] не з'явилися в судове засідання з невідомих причин. За згоди представника позивача суд розглянув справу у заочному порядку. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 20.08.2007р. між ВАТ КБ «Хрещатик» (банком) та [PERSON] [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір №82-09-07 від 20.08.2007р., предметом якого було надання банком позичальнику кредиту у сумі 30'000 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних строком до 19.08.2010р. (а.с.15-19). 20.08.2007р. між позивачкою та ВАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір іпотеки №16/07-1 садових будинків у забезпечення виконання позичальником [PERSON] своїх обов'язків перед банком за вказаним кредитним договором (а.с.26-30). Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.02.2013р. було солідарно стягнуто з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки суму у розмірі 48332,60 грн. в регресне відшкодування сплаченої позивачкою як майновим поручителем на користь банку зазначеної суми. Також цим судовим рішенням з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто на користь позивачки судові витрати у розмірі 485 грн. (а.с.8-12). 04.04.2013р. на підставі рішення суду було видано виконавчі листи (а.с.20-23). Як вбачається з матеріалів нотаріальної справи, які були надані приватним нотаріусом [PERSON], 18.12.2009р. було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] продала [PERSON] [PERSON] квартиру №4 у будинку №1/3 по пров.Вірменському у м.Харкові, за 49718 грн. Спірний договір посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] в реєстрі за №12256. (а.с.60). В свою чергу, вищевказана квартира була придбана [PERSON] Валеріїною 14.12.2008р. на підставі договору купівлі-продажу, та на момент вчинення спірного правочину вона була титульним власником квартири (а.с.61-63). Згідно з довідкою, яка видана дільницею КП «Жилкомсервіс» та міститься в матеріалах нотаріальної справи, на момент укладення спірного договору у квартирі проживали [PERSON] та її син [PERSON] (а.с.71). Також в матеріалах нотаріальної справи щодо спірного правочину міститься заява [PERSON] про те, що вона від імені [PERSON] надає згоду на продаж квартири №4 у будинку №1/3 по пров.Вірменському у м.Харкові, яка придбана за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу (а.с.74). Так, 19.01.2009р. [PERSON] видав на ім'я [PERSON] довіреність, якою уповноважив її управляти та розпоряджатися усім його майном, у тому числі, продавати (а.с.72). Таким чином, судом встановлено, що спірний правочин було укладено зі згоди [PERSON] – чоловіка [PERSON] (продавця за договором). Відповідно до ст..65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Що стосується доводів позовної заяви щодо фіктивності спірного правочину, то суду не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що його сторони не мали дійсного наміру створювати ті правові наслідки, які обумовлені цих правочином. Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актом цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В той же час, в судовому засіданні не встановлено таких обставин щодо спірного правочину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed