Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Прокурор Макарівського району (далі-позивач) звернувся до районного суду з позовом про визнання недійсними розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку посилаючись на те, що рішенням Макарівського районного суду від 19.01.2007 року задоволено позов [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язано Макарівську районну державну адміністрацію виділити земельний пай в натурі за рахунок земель запасу чи резервного фонду в межах Макарівського району Київської області. 09.09.2009 року [PERSON] видано державних акт на право власності на землю серії ЯЗ №342377 на земельну ділянку площею 2,0901 га для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24.03.2009 року рішення Макарівського районного суду 19.01.2007 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд. Рішенням Бородянського районного суду від 15.09.2010 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай) - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25.01.2011 року рішення Бородянського районного суду залишено в силі. За таких підстав, у зв'язку з тим, що правові підстави для винесення районною державною адміністрацією розпоряджень щодо відведення земельної ділянки [PERSON] скасовані, а акти індивідуальної дії органу виконавчої влади видані з порушенням порядку відведення земельних часток (паїв) у власність - прокурор звернувся в інтересах держави з відповідним позовом. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, надавши письмові заперечення. Відповідач Макарівська РДА Київської області належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання представника не направила, поважності причин неявки суду не повідомила. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно протоколу загальних зборів членів колгоспу від 27.01.1981 року №1 [PERSON] (матір [PERSON]) включено до числа членів колгоспу ім. ХХІ з'їзду КПРС. Розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації від 24.12.1998 року за №382 затверджено наукову-технічну документації по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП «Осиківський», правонаступника колгоспу ім. ХХІ з'їзду КПРС. Проте, як встановлено в судовому засіданні матір [PERSON] до списків осіб, які мали право на земельну частку (пай) не ввійшла. [INFO] [PERSON] (матір [PERSON]) померла, спадщину після її смерті отримав 12.11.2004 року [PERSON] Відповідно, у зв'язку з тим, що матір [PERSON] за життя не змогла отримати сертифікат на земельну частку (пай) [PERSON] звернувся з позовом до суду. Рішенням Макарівського районного суду від 19.01.2007 року задоволено позов [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язано Макарівську районну державну адміністрацію виділити земельний пай в натурі за рахунок земель запасу чи резервного фонду в межах Макарівського району Київської області. Одночасно встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24.03.2009 року рішення Макарівського районного суду 19.01.2007 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд. Рішенням Бородянського районного суду від 15.09.2010 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай) - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.01.2011 року рішення Бородянського районного суду залишено в силі. Згідно ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року члени КСП, у тому числі, пенсіонери, які в них раніше працювали, мають право на земельну частку (пай) відповідно до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП державного акта. Виходячи з положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України суд вважає встановленими обставини про те, що матір [PERSON] не отримувала сертифікат за земельну частку (пай), в списках осіб, які мали право на оформлення права власності на земельну частку (пай) - не значилася, жодним із судових рішень за померлою [PERSON] право власності на земель частку (пай) не визнавалося. Під час розгляду позову прокурора доказів відповідачем та його представником, які б спростовували вказаний факт, надано не було. В судовому засіданні представником відповідача подано архівний витяг з рішення зборів від 20.03.2005 року про затвердження списку осіб (в тому числі [PERSON]), яких не було включено до списків пайовиків в 1997 році. Водночас згідно п. 3.3 статуту ПП «Осиківське» є частковим правонаступником суб'єкту підприємницької діяльності колгоспу «Осиківський». В статуті підприємства відсутні будь-які посилання щодо того в якій частині прав та обов'язків ПП «Осиківське» є правонаступником колгоспу «Осиківський». Крім того, [PERSON], як виходить з матеріалів справи, не могла бути членом ПП «Осиківське» оскільки на момент його створення померла, а [PERSON] не є членом приватного підприємства, що підтверджується стороною. Тому, суд критично відноситься до поданого документу, оскільки загальні збори приватного підприємства виходячи з положень ст. 113 ГК України, не могли вирішити питання про права та обов'язки осіб, які не є їх членами. Суд вважає обґрунтованими посилання прокурора на те, що незважаючи на наявність рішення Макарівського районного суду від 19.01.2007 року, відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» Макарівська районна державна адміністрація щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості)повинна була уточнити списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв). Відповдіно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, позов прокурора підлягає задоволенню На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved