Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачів про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом. Посилався на те, що 28 листопада 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» №714947, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 19 108,91 доларів США на придбання автотранспортного засобу зі строком повернення до 27 листопада 2014 року, зі сплатою за користування кредитом 14,4% річних. В якості забезпечення виконання відповідачем зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, відповідно до п.3.1.1. кредитного договору, позичальник [PERSON] передає в заставу придбаний автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Також в забезпечення виконання умов договору між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки. В порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 28 березня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 20 298,92 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 162 249,24 грн. Відповідачі повідомлялися про існуючу заборгованість та необхідність її погашення, однак залишили дану вимогу позивача без задоволення. Просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 162 249 грн. 24 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Справа слухалася у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надав заяву, в якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав в повному об'ємі. У разі відсутності відповідачів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Справа слухалась у відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON], які в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду. Причину своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» №714947, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 19 108,91 доларів США на придбання автотранспортного засобу зі строком повернення до 27 листопада 2014 року, зі сплатою за користування кредитом 14,4% річних (а.с.8-14). Відповідно до п.3.1.1. вказаного договору, в якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, останній передав в заставу придбаний автомобіль марки «CHEVROLET AVEO», 2007 року випуску, кузов [NUMBER], сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Видача кредиту [PERSON] була проведена 28 листопада 2007 року шляхом видачі готівки в касі банку (а.с.25). В забезпечення умов виконання кредитного договору, 28 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] року було укладено договір поруки (а.с.15-16). Також, 25 червня 2011 року договір поруки було укладено між Банком та [PERSON] (а.с.17). Згідно до п.1.1 договору поруки, поручитель [PERSON] поручається перед Кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору №714947 від 25 листопада 2007 року. Як вбачається із п.п.1.2.,1.3. вказаного вище договору, Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники, при цьому відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні Позичальником зобов'язань в цілому. В порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 28 березня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 20 298,92 доларів США, з яких: 16 879,12 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 2 903,36 доларів США - несплачені відсотки; 516,44 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту, що в еквіваленті згідно офіційного курсу Національного банку України становить 162249 грн. 24 коп. (а.с.4-6). Відповідачі повідомлялися про існуючу заборгованість та необхідність її погашення, однак залишили дану вимогу позивача без задоволення (а.с.26-28, 85). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг за кредитним договорам підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному об'ємі. Крім того, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку зі зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved