Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

У зв'язку з тим, що він з 1980 року проживав однією сім'єю разом зі своєю сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, в с.Бармаки Рівненського району, вели спільне господарство, разом будували житловий будинок по [ADDRESS], вкладаючи кожний свої власні кошти в його будівництво, він думав, що будинок є спільною сумісною власністю його і сестри, але після смерті останньої її заповіти були визнані судом недійсними і відповідачка успадкувала ? частину будинковолодіння, вважаючи це незаконним, позивач звернувся з позовом до суду і просить визнати його членом сім'ї померлої сестри, визнати за ним право власності на ? частину вказаного житлового будинку у спільній сумісній власності, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом і визнати за ним право власності на ? частину будинку в порядку спадкування. В суді [PERSON] позов підтримав і суду пояснив, що коли сестра придбала в с.Бармаки земельну ділянку, то на ній був фундамент, вимурувана одна стіна і була вивезена цегла. З цих будматеріалів вони зробили лише цокольне приміщення. Потім у сестри грошів закінчилися, жити не було де, мама стала просити у нього допомоги і він разом з сестрою стали будувати далі будинок спільно. Він знайшов барак, за власні гроші його купив, розібрав, перевіз в с.Бармаки і разом з сестрою продовжили будівництво будинку. Він сам столяр, поробив всю столярку (вікна, двері), вклав підлогу. Брат (батько відповідачки) їм з сестрою нічого не допомагав. Як мама померла, він продовжував проживати з сестрою, вели спільне господарство, доглядали одне одного, у них був спільний бюджет. Вони жили як одна сім'я, тому вважає, що будинок, який вони побудували разом, є їх спільною сумісною власністю. Оскільки відповідачка успадкувала ? частину будинку, то він вважає це несправедливим. Тому звернувся з даним позовом до суду і просить його задоволити. Представник позивача, адвокат Ковальчук М.О. позов також підтримав з мотивів, наведених в позовній заяві, і суду пояснив, що позивач був членом сім'ї померлої [PERSON], вони разом проживали, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою сільської ради. Тому є всі підстави визнати його членом сім'ї померлої і визнати за ним право власності на ? частину їх спільного майна. Тому просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, подала заперечення на позов і суду пояснила, що позивач є її дядьком. Він в 1996 році появився в господарстві тітки [PERSON], можна сказати вселився нахально. Він знущався з тітки, вона хотіла його виселити, викликала дільничного інспектора міліції. Позивач мав дві квартири в місті, жив він у с.Бармаки не постійно. Земельна ділянка під будівництво була надана тітці, вона разом з бабцею будувала будинок. Якщо позивач щось і допомагав своїй сестрі, то за її кошти, своїх коштів в будівництво будинку не вкладав. Тітка не раз говорила, що дядько в господарство нічого не вкладав, нічого не побудував. Вона доглядала тітку з 1996 року. Більш дружні стосунки у тітки були з її батьком. Коли тітка померла, то позивач здійснив обряд її поховання, бо він забрав всі її гроші. Вважає, що вона має право на ? частину спадкового майна після смерті тітки, які вона вже успадкувала. На її думку позивач пропустив строк позовної давності, тому вона подала пояснення, в яких просить застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачки, адвокат [PERSON] позов також не визнав. Підтримав обставини, наведені відповідачкою. Пояснив, що свої доводи вони виклали у запереченнях на позов, які він підтримує. Також вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, тому просить в задоволенні позову відмовити. Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що позивач з середини 70 років проживав разом зі своєю сестрою в с.Бармаки, вони вели спільне господарство, допомагали одне одному, разом будували будинок. Значну частину робіт по будівництву будинку виконував сам [PERSON], так як був хорошим майстром. Коли сестра померла, він здійснив обряд її поховання. Свідок [PERSON] суду показала, що позивач проживав зі своєю сестрою з 1996-1997 років, а до того тільки приходив провідувати її, як і її чоловік (брат позивача і [PERSON].). На будівництво будинку ні [PERSON], ні її чоловік не давали грошей, лише допомагали своєю силою. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] проживала з її батьком, тобто була її мачухою. Вона проживала з її батьком десь з 1994 року і за рік до смерті пішла від них. [PERSON] більше піклувалась про свого брата [PERSON] (батька відповідачки), бо він їй більше допомагав. З [PERSON] вона не жила однією сім'єю, бо він її обіжав. Із показань свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживала зі своєю матір'ю, а її брати [PERSON] і [PERSON] навідували їх, допомагали по господарству. Як в [PERSON] померла дружина, то він став проживати в с.Бармаки зі своєю сестрою. Пояснила, що вона особисто в 1985 році виходила заміж, то на той час жінки [PERSON] вже не було. Свідок [PERSON] суду показав, що його батько, позивач у справі, допомагав своїй сестрі і матері будувати будинок в с.Бармаки. Він за власні кошти придбав барак, який розібрав і будівельні матеріали використав на будівництво будинку. Як бабця померла, то батько переїхав проживати в с.Бармаки, жив з сестрою і вели спільне господарство. Із показань свідка [PERSON] вбачається, що він в 1977 році закінчив школу і пішов вчитися на шофера у місто Рівне. Проживав в с.Бармаки, де також проживав [PERSON], який постійно щось робив по господарству. Свідок [PERSON] показала, що її батько (позивач у справі) фактично жив на два господарства. Коли він перевіз з с.Пашуки свою матір і сестру, то почав разом з ними будувати будинок, у всьому допомагав сестрі і матері, вкладав у будівництво свої кошти. Те, що батько постійно допомагав своїй сестрі, фактично, в основному проживав в с.Бармаки, і стало причиною розірвання шлюбу між батьками. Після смерті бабці, батько переселився в с.Бармаки і став постійно проживати зі своєю сестрою. Вони вели спільне господарство. Батько здійснив обряд поховання своєї сестри і після її смерті проживає в будинку. Із показань свідка [PERSON] вбачається, що він знав [PERSON] по роботу. Був випадок, коли той купив барак, розібрав його і перевозив в с.Бармаки та будував з нього будинок. Він, працюючи водієм, перевозив йому цей барак в с.Бармаки. Перевіз барак за декілька разів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним братом померлої [INFO] року [PERSON]. Відповідачка [PERSON] є племінницею померлої (дочкою її іншого рідного брата). За життя [PERSON] лишила заповіти, але рішенням Рівненського районного суду від 16.02.2012 року позов [PERSON] про визнання заповітів недійсними було задоволено повністю. Ухвалою апеляційного суду від 09.04.2012 року це рішення Рівненського райсуду залишено без змін. За наявності вказаного рішення суду, відповідачка [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2012 року успадкувала після смерті [PERSON] за правом представлення ? частину будинковолодіння [ADDRESS]. Вона зареєструвала в КП РОБТІ своє право власності на цю частину будинку. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом і витягом про державну реєстрацію прав, копії яких долучено до матеріалів справи. Крім того, встановлено, що з середини 70-х років позивач проживав зі своєю сестрою і матір'ю в с.Бармаки. В грудні 1971 року [PERSON] купила у [PERSON] будівельні матеріали, які знаходилися на його земельній ділянці. А рішенням Рівненського міськвиконкому № 169 від 08.02.1973 року [PERSON] було продано [ADDRESS] було використано як будівельні матеріали. Як позивач, так і його сестра куплені ними будівельні матеріали використали на будівництво будинку [ADDRESS], який вони побудували спільно. Після смерті матері, позивач постійно проживав в с.Бармаки зі своєю сестрою, вони вели спільне господарство, допомагали одне одному, були пов'язані спільними обов'язками, тобто були однією сім'єю. Після смерті сестри, позивач продовжує проживати в цьому ж будинку. Ці обставини підтверджуються показами свідків, об'єктивними даними по справі, а також довідкою Великожитинської сільської ради від 04.10.2012 року № 585/02-25/12, з якої вбачається, що [PERSON] проживав без реєстрації із своєю сестрою [PERSON] за адресою [ADDRESS] до дня її смерті і вели спільне господарство. Згідно ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Оцінюючи всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до глибокого переконання, що позивач і його сестра проживали в с.Бармаки як одна сім'я. Їх сім'я була створена на підставі кровного споріднення, вони вели спільне господарство, мали взаємні права і обов'язки по відношенню одне до одного. Коли сестра померла, позивач здійснив обряд її поховання. Отже, є можливим визнати позивача членом сім'ї померлої [PERSON] Оскільки в суді було встановлено, що будинок позивач і його сестра будували разом, обоє вкладали кошти в його будівництво, позивач значну частину робіт по будівництву будинку робив сам, то відповідно до ст.112 ЦК України 1963 року цей будинок належить як померлій [PERSON], так і позивачу на праві спільної власності. Відповідно їх частки є рівними. Так як будинок було побудовано до прийняття Цивільного кодексу України 2003 року, то відповідно до Прикінцевих і перехідних положень цього Кодексу, до вказаних правовідносин мають застосовуватися норми Цивільного кодексу України 1963 року. Виходячи з того, що даним рішення визнається право власності позивача на ? частину будинковолодіння, яке на праві власності було зареєстроване за його померлою сестрою, то відповідно до спадкування залишається ? частина цього будинковолодіння. Тобто, є підстави визнавати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видано на ім'я відповідачки. Як позивач, так і відповідачка є спадкоємцями за законом майна померлої [PERSON], відповідно сестри і тітки. Вони мають успадкувати цю ? частину будинковолодіння в рівних частках (по ? частині кожний) відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України. Доводів відповідачки і її представника про те, що позивач не проживав зі своєю сестрою, а лише навідував її, а також про те, що будинок будувала сама [PERSON], суд не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджуються об'єктивними даними по справі. Суд вважає, що немає підстав застосовувати строки позовної давності, на що вказує відповідачка і її представник. Так, дійсно, позивач знав в 1988 році, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння видане на ім'я його сестри. Але на той час реєстрації права власності за кожним із співвласників не вимагалося. Із вищезазначеної довідки Великожиниської сільської ради вбачається, що позивач і його сестра проживали однією сім'єю і вели спільне господарство до дня смерті [PERSON], тобто до 2010 року. Отже, позивач до 2010 року був впевнений, що будинковолодіння є спільною сумісною власністю його і сестри. Лише в 2010 році він довідався, що його право порушене і за захистом цього права звернувся до суду у встановлений законом строк. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved