Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-12 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення про повне відшкодування йому за рахунок відповідача понесених ним матеріальних збитків, а саме: у сумі ціни позову 32789,33 грн. Внести вказану суму на розрахунковий рахунок позивача. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.01.2012 року між позивачем та відповідачем, який провадить свою підприємницьку діяльність за адресою: 08500, Київська область, м.Фастів, вул. Кірова,22,магазин „Будівельник, був укладений усний договір, що підтверджується рахунком №39 від 30.01.2012 року на продаж від Відповідача до Позивача будівельних матеріалів за рахунок отриманя споживчого кредиту в ПАТ „ОТП Кредит у м. Фастів , адреса реєстрації фінансової установи : 01033, м.Київ, вул.Жилянська, 43,ЄДРПОУ 37166184, на суму споживчого кредиту 18771,75 грн.(Вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят одна гривня 75 копійок), на підставі чого підписаний договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 30.01.2012 року.Кошти в сумі 18771,75 грн.(Вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят одна гривня 75 копійок) були перераховані на рахунок Продавця-Відповідача р\\р 26009060743694,МФО 321842,Київське ГРУ ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК, ЄДРПОУ:[NUMBER], фізичній особі підприємцю- Ковальському [PERSON] . Будівельні матеріали позивачем не отримані, Відповідач відмовляється їх надавати чи повернути кошти в вищевказану фінансову установу,кошти які використовував в своїх підприємницьких цілях для отримання прибутку. Станом на 22.01.2013 рік у позивача існує залишок по сплатам за вищевказаним споживчим кредитом, який він сплачує ,а будівельні матеріали до теперішнього часу не отримав , а саме: у сумі 11866,29 грн.(Одинадцять тисяч вісімсот шістдесят шість грн.29 коп.). Платежі від вищевказаного споживчого кредиту позивач сплачує за власні кошти по вищевказаному споживчому кредиту , що підтверджується квитанціями про сплати , а саме у сумі 14000,00 грн.( Чотирнадцять тисяч грн.00 коп.) У березні 2012 року Відповідач надав позивачу ще один рахунок з обіцянкою передати йому всі бідівельні матеріали за обидвома рахунками в 10-ти денний термін та надав позивачу наступний рахунок №98 від 12.03.2012 року на бідівельні матеріали, інструмент та ламінат. Позивач подав подав документи на отримання ще одного споживчого кредиту в ПАТ КБ „ПРИВАТБАНКУ, на підставі документів в ПАТ КБ „ПРИВАТБАНКУ, позивачу дали згоду та був укладений договір № KIFORG27360030 від 12.03.2012 року між позивачем та ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК на придбання у торговій організації ТОВ „Ковальський Олександр Володимирович,ФОП [PERSON] ,керівником якого є Відповідач на загальну суму споживчого кредиту 4791,50 грн. ( Чотири тисчячі сімсот девяносто одна грн. 50 коп.). Кошти теж були перераховані від ПАТ ПАТ КБ „ПРИВАТБАНКУ, згідно вищевказаного рахунку на рахунок Продавця-Відповідача, а саме на р\\р 26009060743694,МФО 321842,Київське ГРУ ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК, ЄДРПОУ:[NUMBER], фізичній особі підприємцю- Ковальському [PERSON]. Станом на 21.01.2013 рік у позивача існує залишок по сплатам за вищевказаним споживчим кредитом, який він сплачує , а будівельні матеріали досі не отримав , а саме: у сумі 2884,55 грн.(Дві тисячі тисячі вісімсот вісімдесят чотири грн.55 коп.). Платежі від вищевказаного споживчого кредиту позивач сплачує за власні кошти по вищевказаному споживчому кредиту що підтверджується квитанціями про сплату, а саме у сумі 4038,49 грн.(Чотири тисячі тридцять вісімсот грн.49 коп.), але будівельні матеріали не за жодним рахунком та не за жодним вищевказаним споживчим кредитом позивач не отримав. Відповідач відмовляється віддати позивачу будівельні матеріали чи повернути кошти які йому були перераховані на розрахунковий рахунок, які він використовує у своїй підприємницькій діяльності та у цілях отримання прибутку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі. Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Кредит уклали Договір про надання споживчого кредиту № 10021053473 від 30.01.2012 року, відповідно до якого кредитор надав позивачу споживчий кредит на придбання товару, зокрема, у ФОП [PERSON]. Також, згідно із Заявою Позичальника № KIFORG27360030 від 12.03.2012 року [PERSON] отримав строковий кредит в ПАТ КБ ПРИВАТБАНКУ на придбання у торговій організації ТОВ Ковальський Олександр Володимирович, ФОП [PERSON] товару, на загальну суму кредиту 4791,50 грн. Частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач мотивує позов тим, що ним сплачені грошові кошти за вказаними договорами, проте будівельні матеріали ним отримані не були. Суд дійшов висновку, що позов про відшкодування збитків із вказаних підстав задоволенню не підлягає, сплачені позивач кошти за кредитним договором не є збитками відповідно до цивільного законодавства. Крім того, позивач не просить суд розглянути спір в межах невиконаного відповідачем зобовязання стосовно поставки будівельних матеріалів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач не був стороною договору при укладанні вищезазначених споживчих договорів, жодних зобовязань щодо повернення кредиту за договорами на себе не брав, підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до 16, 22, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed