Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь 91965,77 гривень - грошову компенсацію за вартість ? частини квартири [ADDRESS], 919,66 гривень - сплаченого судового збору, всього 92 885, 43 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй та відповідачу на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. ? частини квартири [ADDRESS] належить їй, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 23 серпня 2002 року, виданого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за реєстром № 1н-3871. Право власності на ? частини квартири [ADDRESS] зареєстровано в Київському БТІ 24 вересня 2001 року, запис в реєстровій книзі № д-605-215 за реєстровим № 1604. Власником ? частин квартири [ADDRESS] є відповідач. Між ними, як співвласниками, не досягнуто будь-якої згоди щодо порядку користування спірною квартирою. Відповідач весь час чинить їй перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою. Виділити її ? частини квартири [ADDRESS] в натурі неможливо, оскільки квартира однокімнатна і розташована в багатоповерховому будинку. З метою врегулювання спору між ними вона пропонувала відповідачу листом від 16 серпня 2012 року придбати у неї ? частити квартири, замовила висновок про вартість її ? частини квартири, яка становить 91965,77 гривень, однак відповідач її пропозицію залишив без відповіді. 19 грудня 2013 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача [PERSON] - [PERSON] про уточнення позовних вимог (а.с. 78), яка ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судових засідань, прийнята до розгляду у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України, як заява про зменшення позовних вимог. Відповідно до уточнених позовних вимог позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 76 919,00 - грошову компенсацію за вартість ? частини квартири [ADDRESS], та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19 грудня 2013 року, визнали, проти його задоволення не заперечували. Додатково відповідач пояснив, що є власником ? частини квартири [ADDRESS] та погоджується сплатити позивачу компенсацію вартості ? частини квартири [ADDRESS], з подальшим визнанням права власності на вказану частину квартири за ним. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 серпня 2002 року, спадкоємицею майна [PERSON], померлого [INFO] є його дочка - [PERSON] Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з: ? частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, видного згідно з розпорядженням № 28-982 Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва 14 листопада 1996 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 11 грудня 1996 року за № 1604. Вся квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею - 31,90 кв.м., в тому числі житловою площею - 16,70 кв.м. (а.с. 4) Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, ? частина квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 4 об.). Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що власником ? частини квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] Відповідно до технічного паспорту, квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати жилою площею 16,7 кв.м., у тому числі одна кімната - 16,7 кв.м., кухні площею - 6,0 кв.м., санвузла - 3,0 кв.м., коридору -5,4 кв..м. Квартира обладнана балконом (терасою) 0,8 кв.м. Загальна площа квартири 31,9 кв.м., висота приміщень - 2,58 м. (а.с. 6 об.). Відповідно до ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS], що належить позивачу та відповідачу є неподільним майном, частки якого не можуть бути виділені в натурі одній із сторін. За змістом ч. 1-3 ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 22 серпня 2013 року № 3481/13-42, складеного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], дійсна (ринкова вартість) ? частини квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], на момент проведення дослідження, розраховано та становить (з округленням до цілих) - 76 919 гривень. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи повне визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення грошовою компенсації з відповідача на користь позивача в рахунок вартості ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 364 Цивільного кодексу України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ч. 2 ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, право власності позивача на ? частину квартири [ADDRESS] має бути припинено після отримання грошової компенсації в сумі 76919 гривень, від відповідача, та визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за відповідачем. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо припинення її право власності на ? частини квартири [ADDRESS] та визнання права власності на ? частини квартири [ADDRESS] за відповідачем. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 919 гривень 65 копійок, що були сплачені позивачем за подання позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved