Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та виконкому Черкаської міської [PERSON] про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на житлові і допоміжні приміщення в гуртожитку в частині приватизації допоміжних приміщень. В подальшому, позивачі доповнили свої позовні вимоги, та просили суд визнати незаконним та скасувати свідоцтва про право власності на житлові і допоміжні приміщення в гуртожитку в частині приватизації допоміжних приміщень, усунути перешкоди в користуванні житловими приміщеннями та визнати договір дарування укладений між [PERSON] та [PERSON] частково не дійсним в частині дарування допоміжних приміщень , вказуючи, що вони є власниками в рівних частках ( по 1/3 частини ) житлової площі кімнати № 134 по вул. Петровського, 279 в м. Черкаси в гуртожитку блокової системи , з місцями загального користування. Позивач по справі [PERSON] працювала на заводі Хімволокно з 1979 року. 30.03.1999 року [PERSON] одержала ордер на житлове приміщення кімнату № 134 розміром 20.9 кв.м на склад сімї: дочку [PERSON] та онука [PERSON] При заселенні в дану кімнату комендант гуртожитку прикріпив її для користування місцями загального користування (туалет, душ, кухня, хол на секції та балкон - далі, допоміжні приміщення) до секції № 10 вказаного гуртожитку. Площу місць загального користування на секції №10 розподілили і на кімнату №134, їм додали 10,6 кв.м, і , таким чином, загальна площа для користування склала 31,5 кв.м Вони своєчасно сплачують комунальні послуги за площу розміром 31,5 кв.м, здійснюють ремонт даної секції (кухня і весь блок ) . Згідно до рішення Черкаської міської [PERSON] від 17.03.2011 року за № 2-272 Про подальше використання цілісних майнових комплексів гуртожиток по вул. Петровського,279 в м. Черкаси залишений цілісним майновим комплексом у статусі гуртожиток та дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень. На момент передачі гуртожитку на баланс міста, в плані поверхів не було змінено статус кімната відпочинку на житлові, в яких на той час проживали сімї з ордерами на ці кімнати. Коли проходила приватизація житлових кімнат почали приватизовуватись і допоміжні приміщення. Так, кімнати №№ 37,38, 39, 40, які входили в секцію № 10, приватизували допоміжні приміщення (кухню, туалет, душ) без участі кім. № 134, що на думку позивачів порушило їх права та охоронювані законом інтереси. На час приватизації допоміжних приміщень КП ЧООБТІ не було враховано кімнату № 134 для розподілу площі місць загального користування, хоча їм було відомо, що КП Придніпровська СУБ Черкаської міської ради подавало на приватизацію і кімнату № 134, але із-за того, що на той час кімната №134 не мала статусу житлової на них не розподілили допоміжні приміщення. Про те, що кімната № 134 не має статусу житлової позивачам стало відомо, коли вони почали збирати документи для приватизації своєї кімнати. Рішенням Черкаського міськвиконкому від 2.07.2012 року позивачам було дозволено перепланування кімнати № 134 із нежитлової в житлову і 23 жовтня 2012 року вони отримали свідоцтво про приватизацію на кімнату № 134, але без врахування допоміжних приміщень. Вони зверталися із заявою до прокурора м . Черкаси з проханням опротестувати акти приватизації відповідачів для перерозподілу площі місць загального користування включаючи і кімнату №134 , проте відповіді не отримали. 4 грудня 2012 року відбулося засідання Комісії з питань забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. На ньому визначили можливі , на їх думку, варіанти вирішеного їхнього питання, проте , дана комісія їм рекомендувала звернутися з проханням до юридичного управління міської ради про надання їм юридичної допомоги при зверненні до суду. Від юридичного управління Черкаської міської ради вони отримали лист від 15.01.2013 року про те що на їх думку приватизація допоміжних приміщень мешканцями кімнат №№37.38,39,40 у гуртожитку здійснена правомірно, з чим вони погодитись не можуть, оскільки в звязку з тим , що відповідачі приватизували допоміжні приміщення та з врахуванням їхньої частки , вони позбавлені можливості користуватися сантехнічними приміщеннями, а саме кухнею, туалетом, душем. На теперішній час їхні сусіди створюють перешкоди в користуванні допоміжними приміщеннями. 21.08.2013 року позивачі надали суду доповнення до позовних вимог . Просили суд визнати незаконними та скасувати свідоцтва про право власності на житлове приміщення кімнат №№40,38,39,37 по вул.. Петровського 279 в м . Черкаси , видані на імя відповідачів в частині приватизації допоміжних приміщень, усунути перешкоди у користуванні даними допоміжними приміщеннями. В судовому засіданні позивачі [PERSON], яка діє також і в інтересах [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. При цьому , [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що дійсно позивачі отримували кімнату № 134 в гуртожитку по вул.. Петровського,279 як житлову, про що свідчить ордер № 567 від 30.03.1999 року. Даний ордер видавався Черкаським виробничим обєднанням Хімволокно на балансі якого і знаходився гуртожиток. Такі самі ордери були видані і відповідачам по справі - власникам блоку № 10. Після отримання ордеру площу загального користування на секції № 10 розподілили і на кімнату позивачів, додавши до житлової площі і допоміжні, розміром 10,6 кв.м. Таким чином, загальна площа позивачів для користування склала 31.5 кв.м за яку позивачі сплачували та сплачують по даний час, вони весь час користувались допоміжними приміщеннями та безпосередньо робили ремонти в секції № 10, кошти на будівельні матеріали також збирались в рівних частках з кімнат №№37- 40, 134 секції № 10. При цьому , до початку приватизації позивачі дійсно не були обізнані, що їх кімната № 134 не має статусу житлової, і тому, поки вони займались питаннями про переведення своєї кімнати з нежитлової в житлову відповідачі стали власниками своїх кімнат, які входили в секцію № 10 та допоміжних приміщень, які розташовані в цій секції, та при цьому приватизувавши і частку допоміжних приміщень, яка повинна була бути приватизована позивачами. Цим самим, відповідачі позбавили їх таким чином доступу та використання санітарно-технічними приміщеннями, що порушує їх права, передбачені ст.11 Закону Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. Також, відповідачі перешкоджають їм вільно користуватись допоміжними приміщеннями, а саме кухнею, туалетом і душем. При цьому доповнили, що відповідачка [PERSON] не брала участі в приватизації кімнати № 37, а отримала її в дар разом з допоміжними приміщеннями від співвідповідача [PERSON] відповідно до договору дарування від 1 червня 2012 року. (договір долучено до справи ) [PERSON] приймав участь в приватизації кімнати № 37 та отримав свідоцтво про право власності на житлові та допоміжні приміщення. Відповідач [PERSON] стала власником не тільки кімнати № 37, а й допоміжних приміщень, просять визнати даний договір дарування частково недійсним в частині отримання у власність допоміжних приміщень. Позивачка [PERSON] також підтримала позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представники [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позову та просили в позові [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовити повністю. Суду надали також письмові заперечення на позов. В послідуючому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду письмові заяви , в яких зазначили, що позовні вимог не визнають та просили в них відмовити. Відповідачка [PERSON], а також представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили ,що приватизація блоку № 10 була проведена вірно на підставі діючого законодавства. Кімната № 134 не входить до блоку № 10, а тому, право позивачів на користування допоміжними приміщеннями їх секції - відсутнє. Незважаючи на це, відповідачі не перешкоджають позивачам користуватись їх допоміжними приміщеннями, позивачі вільно відвідують туалет, душ, також в блоці №10 розташована їх пральна машина, а на кухні позивачі мають окрему тумбу. Представник співвідповідача - виконкому Черкаської міської [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав та зазначив, що приватизація житлових та допоміжних приміщень мешканцями кімнат № 37,38,39,40 у гуртожитку № 279 по вул.. Петровського в м. Черкаси здійснена правомірно, порушень законодавства не допущено. При цьому , Черкаською міською радою було прийнято рішення від 17.03.2011 року за № 2-272 Про подальше використання цілісних майнових комплексів за адресою м. Черкаси вул.. Петровського,279….. Пунктом 1 вказаного рішення дозволено приватизацію жилих і допоміжних приміщень, в даному гуртожитку. Після набрання чинності Законом № 3716-V1 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків від 8 вересня 2011 року, яким було передбачено заборону на приватизацію допоміжних приміщень у гуртожитку, рішення № 2-272 було змінено рішенням Черкаської міської ради від 10.05.2012 року № 3-852, а саме: з пункту 1 рішення вилучені слова …і допоміжних. Вважає проведену приватизацію правомірною, оскільки вона була проведена до внесення змін у рішення № 2-272. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не зявився , причин неявки не надав, незважаючи на те , що належним чином повідомлений судом про день і час розгляду справи. Треті особи - в судове засідання не зявились. При цьому , вони також належним чином повідомлені судом про день і час розгляду справи , причин неявки не надали. Від [PERSON], [PERSON] , [PERSON], які також є і законними представниками неповнолітніх осіб , надійшли письмові заяви про можливість розгляду справи у їхню відсутність. При цьому, у справі наявні також поштові рекомендовані повідомлення та розписки сторін про день і час розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та їх представників , дослідивши письмові матеріали справи,суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON]. підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. За обставинами справи , позивачі являються власниками в рівних частках ( по 1/3 частині) житлової площі кімнати № 134 по вул. Петровського, 279 в м. Черкаси в гуртожитку блокової системи, з місцями загального користування. При цьому , встановлено, що вони отримували кімнату № 134 в гуртожитку № 9 саме як житлову, про що свідчить ордер № 567 від 30.03.1999 року. Даний ордер видавався Черкаським виробничим обєднанням Хімволокно на балансі якого і знаходився гуртожиток. Такі ж самі ордери були видані і відповідачам по справі - власникам блоку № 10. Також, встановлено , що після отримання ордеру, на підставі усної вказівки бувшого коменданту гуртожитку та згоди відповідачів - мешканців житлового блоку (кімнати №№ 37,38,39,40) позивачі користувались місцями загального користування (допоміжними приміщеннями), про що свідчить лист комунального підприємства Придніпровська служба утримання будинків Черкаської міської ради від 16.05.2011 року. Площу загального користування на секції № 10 розподілили і на кімнату позивачів, додавши до житлової площі і допоміжні розміром 10,6 кв.м. Таким чином , загальна площа позивачів для користування склала 31,5 кв.м , за яку позивачі сплачували та сплачують кошти по даний час. Підтвердженням вказаним обставинам є рахунки-повідомлення на оплату комунальних послуг, опалення та гарячої води на загальну та опалювальну площу 31,50 кв.м, які досліджувались в судовому засіданні. Також, встановлено, що на протязі всього часу проживання позивачі користувались допоміжними приміщеннями, безпосередньо робили ремонти в секції № 10, тощо. Кошти на будівельні матеріали також збирались в рівних частках з кімнат №№37- 40, 134 секції № 10. Обставини того, що позивачі користувались допоміжними приміщеннями та робили ремонти - не заперечували в судовому засіданні і самі відповідачі. Також, з,ясовано, що позивачам до початку приватизації не було відомо, що їхня кімната № 134 не має статусу житлової. В судовому засіданні піддавались дослідженню обставини видачі ордерів на проживання сторін в гуртожитку, обставини приватизації та встановлено , що ордер № 567 від 30.03.1999 року виданий на житлову кімнату № 134 ВАТ Черкаське Хімволокно до даного часу ні ким неоспорений та не скасований, а тому , він є дійсним. Відповідно до листа за підписом директора комунального підприємства Придніпровська служба утримання будинків [PERSON] за № 1785 від 16.05.2011 року, вбачається , що кімната № 134 в гуртожитку по вул. Петровського,279 не відноситься ні до якого жилого блоку (секції), оскільки згідно інвентарної справи на даний будинок є не житловою. Заселення (видача ордеру) даного нежитлового приміщення було здійснено з порушенням норм житлового законодавства України посадовими особами ВАТ Черкаське хімволокно. Мешканці кімнати № 134 користуються місцями загального користування на підставі усної вказівки бувшого коменданту гуртожитку та згоди мешканців сусіднього житлового блоку (кімнати 33,34,35-36,37,38,39,40). Також, відповідно до протоколу № 11 засідання Комісії з питань забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків від 26 листопада 2012 року при реконструкції кімнати № 134 із нежитлової в житлову не була врахована потреба в санітарно-технічних приміщеннях, чим порушені вимоги передбачені ст. 11 Закону Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. Відповідно до вимог ч.11 ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду від 19.06.1992 року спори, що виникають при приватизації квартир ( будинків) та кімнат (гуртожитків ) державного житлового фонду, вирішуються судом. Пунктом 6 частини першої статті 5 Закону № 500-V1передбачено, що передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування. На виконання положень Закону № 500-V1 наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Згідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків № 3716-VІ, 2012 р.(ст.3) передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування). Відповідно до частини 4 ст.13 Конституції України усі субєкти права власності рівні перед законом, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом (ч.1.ч.2ст. 41 Конституції України), правовий режим власності визначається виключно законами України (п.7 ч.1 ст.92 Конституції України). Відповідно до частини 1 ст.6 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків власники житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку і зобов,язані брати участь у загальних витратах, пов,язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні гуртожитку. Допоміжні приміщення у гуртожитку передаються у спільну сумісну власність безоплатно і окремо приватизації не підлягають. За законодавством України допоміжне приміщення у дво або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям мешканці треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб,єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об,єкт допоміжні приміщення. А тому, узагальнюючи вищенаведене, суд критично оцінює твердження представника виконкому Черкаської міської ради [PERSON] щодо правомірності приватизації всіх житлових та допоміжних приміщень відповідачами - мешканцями кімнат №№ 37,38,39,40 у гуртожитку № 279 по вул. Петровського в м. Черкаси. В ході розгляду справи, встановлено, що свідоцтво за № 36968 про право власності на житлове приміщення кімнати №39 по вул. Петровського,279 в м. Черкаси, на ім,я [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видане 17 вересня 2012 року, тобто, вже після набрання чинності Законом № 3716-V1 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків від 8 вересня 2011 року, яким було передбачено заборону на приватизацію допоміжних приміщень у гуртожитку, відповідно до якого рішення Черкаської міської ради № 2-272 було змінено рішенням Черкаської міської ради від 10.05.2012 року № 3-852, а саме: з пункту 1 рішення вилучені слова …і допоміжних. Таким чином, приватизація квартири № 39 та допоміжних приміщень була проведена вже з порушенням вищезазначеного Закону. Крім того , в судовому засіданні, встановлено, що відповідач [PERSON] не брала участі в приватизації кімнати № 37 по вул. Петровського,279 в м. Черкаси, а отримала дану кімнату в дар (3/25 частини блоку кімнат № 33-40) від [PERSON] відповідно до договору дарування від 1 червня 2012 року, який долучено до справи. Оскільки встановлено , що відповідачка [PERSON] отримала в дар не тільки кімнату № 37, а й частину допоміжних приміщень, в судовому порядку необхідно визнати даний договір дарування частково недійсним в частині отримання у власність допоміжних приміщень. Відповідно до частини 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Також, при розгляді справи, встановлено, що відповідачі мешканці гуртожитку ( блоку № 10) дійсно перешкоджають позивачам в користуванні допоміжними приміщеннями. Це підтверджено і документально. Так, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 4.11.2012 року зафіксовано той факт, що відповідач [PERSON] дійсно демонтував пральну машину [PERSON] та встановив власну, пояснюючи свої дії тим, що він є власником кімнати № 37 і всі сусідні кімнати у спільному блоці також приватизовані, та оскільки кімната [PERSON] не відноситься до їх блоку, то вона не може користуватись кімнатою спільного користування. ( постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 4.11.2012 року долучена до справи ). Відповідно до частини 2 ст. 6 ЗУ Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків співвласники допоміжних приміщень у гуртожитку зобов,язані не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні такими приміщеннями. Узагальнюючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позивачі, як власники кімнати № 134, мають законне право на частину допоміжних приміщень наряду з іншими мешканцями - відповідачами по справі, пропорційно площі приватизованої кімнати № 134 в блочній секції № 10 гуртожитку по вул. Петровського,279 в м. Черкаси. За таких обставин , свідоцтва про право власності на житлові приміщення кімнат №№40,38,37,39 , видані на імя відповідачів про визнання їх незаконними та скасування в частині приватизації допоміжних приміщень - підлягають до задоволення. Відповідачів також має бути зобовязано не чинити позивачам перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями блоку №10 по вул.. Петровського 279 в м . Черкаси шляхом надання вільного доступу до цих приміщень. У звязку із задоволенням позовних вимог та у відповідності до ст..88 ЦПК України судовий збір по розгляду справи підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивачів в сумі 344,10 грн. у рівних частинах. На підставі наведеного ,ст.ст.11,60,213-215,88 ЦПК України,

Outcome: approved