Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області, в якій зазначила, що 09 листопада 2012 року помер її чоловік [PERSON], який був зареєстрований в [INFO], б. 2. Після його смерті залишилося спадкове майно, за вищевказаною адресою. Своєчасно вона звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна після смерті чоловіка. Вказаний житловий будинок її чоловік отримав після смерті матері [PERSON], яка померла, 16 жовтня 1993 року, вона збудувала будинок та проживала в ньому разом зі своїм сином [PERSON], який при житті фактично прийняв спадщину після смерті матері, про що свідчить спільна реєстрація з померлою на час відкриття спадщини. Але свідоцтво він не отримував, навіть не звертався для його отримання, оскільки вважав, що так як він є єдиним спадкоємцем після матері та зареєстрований в по господарській книзі як голова двору та є власником будинку. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не було. Так як власники даного спадкового будинку [PERSON], яка померла та її син спадкоємець [PERSON], який помер, не провели належну інвентаризацію будівель, не переоформили домоволодіння колгоспного типу на робочий тип двору та не одержали свідоцтво про право власності в Шарівській сільській раді та в КП «Валківське БТІ», в даний час провести реєстрацію права власності на житловий будинок, що залишився після смерті її чоловіка неможливо, в звязку зі смертю власників будинку, а також не можливо оформити спадкове майно в нотаріальному порядку, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім»я [PERSON], який помер, так як реєстрація речових прав може бути здійснена лише власником майна або його спадкоємцями за законом чи за заповітом у встановленому законом порядку після отримання свідоцтва про право на спадщину. Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, як на обєкт права власності громадянина, і через неможливість перевести колгоспний двір до категорії робочого з видачею свідоцтва про право власності на будинок, як на обєкт права приватної власності громадянина, оформити спадщину в нотаріальній конторі неможливо. Ці обставини і змусили звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті чоловіка. Представник позивачки звернувся до суду із заявою, якою повідомив, що позов підтримує і просить розглянути справу за його відсутністю в судовому засіданні. Представники відповідача та третьої особи позов визнали, що підтверджується їх листами, і просять розглянути справу без участі їх представників в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 09 листопада 2012 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії 1-ВЛ № 377772, виданого відділом ДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 12 листопада 2012 року, який з 1982 року проживав за адресою: вул. Лісова, б. 2 село Бурівка Валківського району Харківської області, що підтверджується копією довідки виданої Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області 16 липня 2013 року за № 360. Позивачка по справі [PERSON] є його дружиною, про що свідчить копія свідоцтва про одруження, серії 1-ВЛ № 099399 виданого 16 листопада 1999 року Пісочинською селищною радою Харківського району, актовий запис № 75, після одруження вона залишила своє дівоче прізвище [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, яке знаходиться за адресою: вул. Лісова, б. 2 село Бурівка Валківського району Харківської області, так як він є спадкоємцем на майно після своєї матері [PERSON], яка померла 16 жовтня 1993 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії 1-ВЛ № 252160 виданого Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області 18 жовтня 1993 року, актовий запис № 48. Факт родинного зв»язку між матір»ю та її сином підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-ВЛ № 469530 виданого Новомерчицьким сільським ЗАГС 04 лютого 1975 року, актовий запис № 28, із якого вбачається, що [PERSON] є його матір»ю. Житловий будинок, [PERSON] - чоловік позивачки, отримав як спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON], яка померла, 16 жовтня 1993 року, яка його збудувала та проживала в ньому разом зі своїм сином [PERSON], який при житті фактично прийняв спадщину після смерті матері, про що свідчить спільна реєстрація з померлою на час відкриття спадщини у вказаному житловому будинку. Свідоцтво він не отримував, так як не звертався із заявою для його отримання, оскільки вважав, що так як він є єдиним спадкоємцем після матері та зареєстрований в по господарській книзі, як голова двору, то він є власником будинку. Позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, про що подала заяву до нотаріальної контори. Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою село Бурівка вул. Лісова, б. 2 Валківського району Харківської області, зареєстровані та проживали в ньому [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не було. На сьогодні поняття «колгоспного двору» втратило значення, але реєстрація будинку як майна колгоспного двору є перешкодою для одержання свідоцтва про спадщину на будинок. Зареєструвати та перереєструвати житловий будинок і вважати його таким, що належить громадянину на праві приватної власності неможливо через те, що власник будинку помер. У відповідності до розяснення Міністерства Юстиції України, наданого листом № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, питання про належність будинку попередньому власнику і спадкоємцю вирішується в судовому порядку. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка є дружиною [PERSON] і є єдиним спадкоємцем на майно, яке значилося за померлим. За таких обставин суд ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини виникли в період дії ЦК Української РСР 1963 року, тому суд вирішує справу за нормами ЦК, який діяв на той час.

Outcome: approved