Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

14.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1996 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], народження [INFO]; сина [PERSON], народження [INFO], які мешкають разом із позивачкою. З 2011 року з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, фактично кожен мешкає самостійно, мають окремий бюджет. На даний час позивачка зустріла іншого чоловіка, має намір зареєструвати з ним відносини, вона вагітна від нього. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивач вважає неможливим, просить суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує розірвати шлюб. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з*явився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві вказав, що визнає своє батьківство відносно зачатої з позивачкою дитини. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено: сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 серпня 1996 року виконкомом Стіжківської селищної Ради міста Шахтарська Донецької області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], народження [INFO]; сина - [PERSON], народження [INFO], в свідоцтві про народження яких батьками записані позивачка та відповідач. На даний час відсутній спір про місце мешкання та виховання дітей, а також про розподіл сумісного майна подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України - чоловік, дружина мають право пред*явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет з 2011 року. Окрім цього, на даний час позивачка зустріла іншого чоловіка, має намір зареєструвати з ним відносини, вона вагітна від нього, третя особа - [PERSON] визнає своє батьківство відносно зачатої з позивачкою дитини. А тому судом встановлено саме такі обставини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. З цих підстав позов [PERSON] до [PERSON]; третя особа - [PERSON] слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] необхідно залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивачки, а саме: - судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved