Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

02.08.2012 р. [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON], [PERSON] та прохала виділити їй в натурі у власність частку спільного майна в м. Охтирка, вул. Л. Українки, 38 відповідно до висновку експертизи від 22.06.2012 р., а саме житлову кімнату площею 13,4 кв.м, житлову кімнату площею 10,1 кв.м, сан. вузол, частину кухні, а також надвірні споруди: сарай-літню кухню, сарай-прибудову, навіс та частину огорожі; стягнути з відповідачів грошову компенсацію вартості за невідповідність ідеальних часток; визначити порядок користування земельною ділянкою для обслуговування будинку та прибудинкових споруд. Крім того, прохала стягнути з [PERSON] та [PERSON] витрати за оплату опалення належних їм частин домоволодіння відповідно 1764,36 грн. та 3087,64 грн. Пізніше [PERSON] доповнила свої позовні вимоги та прохала суд залишити за нею особові рахунки щодо сплати послуг з постачання газу, води та електроенергії. [PERSON] звернувся до [PERSON], [PERSON] із зустрічними позовними вимогами, які згодом уточнив, про виділення йому в натурі із спільного майна відповідно до його частки в м. Охтирка по вул. Л.Українки, 38, - 4/18 частин домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до частин кожному співвласнику; крім того, прохав стягнути з [PERSON] частину вартості витрачених ним коштів на ремонт житлового будинку в розмірі 1936,66 грн. [PERSON] також звернувся до [PERSON], [PERSON] із зустрічним позовом, в якому прохав стягнути з [PERSON] частину вартості витрачених ним коштів на ремонт житлового будинку в розмірі 1266,66 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх тим, що [PERSON] є співвласником спірного домоволодіння №38 по вул. Л. Українки в м. Охтирка Сумської області, та відповідно до висновків експертизи від 22.06.2012 р. є можливість їй в натурі її частку у спільному майні, а саме у вказаному вище домоволодінні, та визначити порядок користування земельною ділянкою. Крім того, протягом останнього часу [PERSON] та [PERSON] не вносили плату за використаний природний газ для опалення будинку, а тому вважає за необхідне стягнути з них вказані кошти. Також [PERSON] вважає, що маючи в себе всі необхідні документи для оформлення спадщини, вона має право і переоформити на себе всі особові рахунки за сплату комунальних платежів, оскільки відповідачі будь-які комунальні платежі не бажають оплачувати. Проти зустрічних позовів заперечували, вказавши, що кошти на ремонт будинку вона витрачала особисто, не повідомляючи про це відповідачів. Крім того, позивачка вважає, що суд не може брати до уваги висновок останньої судової будівельно-технічної експертизи №88 від 11.12.2013 р., так як її висновки не відповідають дійсності. [PERSON] та його представник [PERSON] свої вимоги за зустрічним позовом підтримали, а позовні вимоги [PERSON] не визнали, мотивуючи це тим, що спірне домоволодіння на трьох співвласників реально розділити неможливо. Це твердження випливає із висновків обох судово будівельно-технічних експертиз. Також вони заперечували, що не вносили будь-яких коштів по оплаті комунальних послухів. В той же час [PERSON] вказує, що ним особисто були витрачені кошти на ремонт спірного будинку, а саме виготовлення та встановлення дерев’яних віконних рам в кількості 3 штук, а також виготовлення та установка дерев’яного вхідного блоку. Представник відповідача [PERSON] – [PERSON] – в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, а свої позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, мотивуючи їх тим, що відповідно до висновків експертиз на трьох співвласників відповідно до їх долей розподілити спірний будинок неможливо, однак прохав суд виділити йому в натурі належну йому частку в розмірі 4/18 частин домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою. Також прохає стягнути з [PERSON] частину витрачених ним коштів на ремонтні роботи, а саме: прокладення каналізації, встановлення газового котла, придбання шиферу, цегли, плитки для кухні, придбання цементу та фарби, м’якого кухонного куточка, заміна вікна на загальну суму 1936,66 грн. Представники третіх осіб – КП «Охтирське МБТІ» та Охтирська міська рада – в судове засідання не з’явилися, подали письмові заяви, в яких прохали справу слухати без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, вважає, що справу можливо розглянути відповідно до ст. 169 ЦПК України без участі третіх осіб, а позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що домоволодіння за адресою м. Охтирка, Сумської області по вул. Л. Українки, 38 належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі, а саме: [PERSON] – 7/18 частин; [PERSON] – 7/18 частин; [PERSON] – 4/18 частин. При цьому земельна ділянка вказаного вище домоволодіння не приватизована, та належить територіальній громаді м. Охтирка. Відповідно до ст. 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов’язки, а й орієнтовно вказує на його зобов’язання. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ([PERSON], 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Так, згідно статті 1 Першого Протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як зазначає ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Ст. 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Так, ч.4 ст. 364 ЦК України встановлює порядок виділу у натурі частки з нерухомого спільного майна шляхом укладення між співвласниками письмового нотаріально посвідченого договору. Згідно ст. 88 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №1584/2756 від 22.06.2012 р., яким позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги, був наданий один варіант виділення в спірному домоволодінні по вул. Л.Українки, 38 в м. Охтирка частини житлового будинку та господарчих споруд за вказаною адресою [PERSON], при якому позивачці можливо було виділити реально її частку 7/18 частин в спірному домоволодінні та визначити порядок користування земельною ділянкою, але як вбачається із вказаних висновків, іншим співвласникам при цьому виділяється інша частина домоволодіння 11/18 частин без реального розподілу на 7/18 та 4/18 частин кожному (т.1 а.с.20-25). Крім того, в судовому засіданні було з’ясовано, що на час виготовлення вищевказаної експертизи технічна документація не відповідала дійсності щодо відомостей про будівництво тамбуру і з цього приводу 16.05.2013 р. постановою Охтирського міськрайонного суду, яка набрала законної сили, було зобов’язано КП «Охтирське МБТІ» провести технічну інвентаризацію домоволодіння за адресою м. Охтирка, вул. Л. Українки, 38, та привести технічну документацію інвентарної справи на вказане домоволодіння у відповідності до фактичних споруд, а саме виключити з технічного плану будинку, інвентарної справи на домоволодіння та технічного паспорту [PERSON] відомості про будівництво тамбуру з цегли (літ. а-1) – (т.1 а.с.184-188). Отже, суд вважає, що в даному випадку виділити в натурі частку в спільному майні [PERSON] відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №1584/2756 від 22.06.2012 р. неможливо, оскільки при цьому будуть порушені права [PERSON] та [PERSON] та висновки експертизи є необ’єктивними, оскільки були виготовлені без врахування внесених змін до технічної документації на спірне домоволодіння. В той же час, згідно висновку №88 судової будівельно-технічної експертизи від 11.12.2013 р., яка була виготовлена вже з врахуванням всіх внесених змін до технічної документації, вбачається, що неможливо здійснити технічно можливий розподіл будинку в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників при умові улаштування трьох окремих квартир (т.2 а.с.2-12). А тому з цих підстав позов в цій частині не підлягає задоволенню. Крім того, позивачкою заявлена вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою для користування та обслуговування житлового будинку та прибудинкових споруд. Але в зв’язку з тим, що суд позбавлений можливості реально розділити домоволодіння між співвласниками, тому і не можливо визначити порядок користування земельною ділянкою для обслуговування даного житлового будинку та прибудинкових споруд, оскільки сторони спільно користуються як житловим будинком, так і земельною ділянкою. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Так, не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідачів коштів, сплачених за опалення будинку, адже з наданих копій квитанцій неможливо з’ясувати, хто в дійсності здійснював оплату за спожитий природній газ, оскільки особовий рахунок оформлений на [PERSON], як зазначено в квитанціях, крім того, в судовому засіданні не надано достовірних доказів, в який період сторони проживали в спірному будинку, а в який не проживали. Також суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо особових рахунків на газ, воду та електроенергію не підлягають задоволенню, оскільки вказані вимоги заявлені безпідставно та позивачкою не обґрунтовані. Зустрічні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрачених коштів на ремонт будинку по вул. Л. Українки, 38 в м. Охтирка, не підлягають задоволенню, так як з цього приводу суду не надано належних та допустимих доказів, а також суд враховує ту обставину, що вказане домоволодіння знаходиться у спільній частковій власності. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про виділення йому в натурі частки у спільній частковій власності відповідно до його частки у вказаному домоволодінні в розмірі 4/18 частин та кожному співвласнику відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності, судом не може бути задоволено, оскільки як вже суд зазначав вище вказане домоволодіння не можливо розділити реально на трьох співвласників. Крім того, суд вважає, що [PERSON] не надано належних доказів про витрату ним коштів на ремонт вказаного спірного житлового будинку, а тому неможливо задовольнити його вимоги в частині стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 1936,66 грн. Отже, вимоги позивача [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою та стягнення витрат за утримання майна, що є у спільній частковій власності припинення права на частку у спільному майні, та зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню за безпідставністю вимог. На підставі викладеного, Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ([PERSON], 04 листопада 1950 року), ст. 9, 13 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 358, 364 ЦК України, ст. 88 ЗК України,

Outcome: dismissed