Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач неправомірно користується земельною ділянкою, яка належить йому на праві оренди. В судовому засіданні позивач пояснив, що між ним та Щасливцівською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки. Цей договір було зареєстровано в Генічеському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06 липня 2006 року за № 4АА002202-040672000009. Проведено факт засвідчення державної реєстрації по Щасливцівській сільській раді від 06.07.2006 року за № 27. Так, згідно акту прийому та передачі земельної ділянки в натурі, йому передана в оренду земельна ділянка площею 0,1564 га, яка знаходиться на території Щасливцівської сільської ради, яка надане в оренду строком на 5 років, здійснено на підставі рішення сесій Щасливцівської сільської ради від 28.04.2006 року №24 та 19.06.2006 року №29 та договору оренди від 06.07.06 року № 27. - під розміщення ринку. 10 червня 2011 року між ним та Щасливцівською сільською радою було укладено договір про внесення змін до договору оренди землі від 06 липня 2006 року, згідно якого строк дії договору оренди землі замінено з 5 років на 49 років, договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Генічеському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.07.2011 року. Рішенням Щасливцевської сільської ради №34 від 18.04.2013 року погоджено, що на орендованій ним земельній ділянці, він відкрив торгівельне містечко (ринок) з реалізацією продовольчих та промислових товарів, овочевої продукції, розташованого [ADDRESS]. Відповідач по справі займається підприємницькою діяльністю, а саме продажем різних видів товарів на території ринку, незважаючи на чинність договору оренди, укладеного між ним та Щасливцівською сільською радою, відповідач вчиняє самовільне зайняття орендованої земельної ділянки, та здійснює самостійну підприємницьку діяльність, без жодного на те дозволу, чим порушує права орендаря. На його звернення до відповідачки, покинути територію орендованої ним земельної ділянки, вона відповідає відмовою та чинить опір. Вважає такі дії незаконними, відповідач повинна звільнити самовільно зайняту спірну земельну ділянку, яка на підставі договору оренди знаходиться у нього у строковому платному володінні і користуванні, просить зобов'язати відповідача покинути належну йому ділянку, шляхом виселення [PERSON] з належної земельної ділянки, а саме з території ринку розташованого [ADDRESS]. Також в судовому засіданні позивач доповнив позовні вимоги, в яких пояснює, що [PERSON] займаючи місце на території ринку не платить оренду займаного нею місця, а саме: - у 2010 році гр.. [PERSON] здійснювала торгівлю з палатки розміром 3х2 (6м2) місячний розмір оплати згідно встановленого розрахунку становить 166 гривень за м2, тобто 996 гривень щомісячно, за літній період (червень, липень, серпень) загальна сума складає 2988 гривень. - у 2011 році гр.. [PERSON] здійснювала торгівлю зі столу та займала 2 м2 торгівельної площі, яку зайняла самовільно, місячний розмір оплати згідно встановленого розрахунку становить 200 гривень за м2, тобто 400 гривень щомісячно, за літній період (червень, липень, серпень) загальна сума складає 1200 гривень, - у 2012 році гр.. [PERSON] здійснювала торгівлю зі столу та займала 2 м2 торгівельної площі, яку зайняла самовільно, місячний розмір оплати згідно встановленого розрахунку становить 220 гривень за м2, тобто 440 гривень щомісячно, за літній період (червень, липень, серпень) загальна сума складає 1320 гривень. - у 2013 році гр.. [PERSON] здійснювала торгівлю зі столу та займала 2 м2 торгівельної площі, яку зайняла самовільно, місячний розмір оплати згідно встановленого розрахунку становить 234 гривень за м2, тобто 468 гривень щомісячно, за літній період (червень, липень, серпень) загальна сума складає 1404 гривень. Відповідач [PERSON] протягом чотирьох років не сплачує орендну плату, у наслідок чого нею не сплачено орендну плату у розмірі 6912 гривень. [PERSON] відмовляється вносити орендну плату, самовільно займає місце, та здійснює торгівлю, тому вважає, що відповідачкою також нанесено матеріальну шкоду. Також, своїми діями, вже досить довгий час відповідачка наносить йому моральні страждання, а саме кожен день коли він виходить на ринок просить покинути займане нею місце на що у відповідь чує лише нецензурні вислови та образи, йому постійно приходиться викликати співробітників міліції, йому вже просто соромно звертатись до міліції, а сам він нічого зробити не може, відповідач своїми протиправними діями, завдала йому моральну шкоду, що виразилась у його душевних стражданнях, яких він зазнає в зв'язку з її нахабним поводженням, у зв'язку з чим, просить зобов'язати відповідача покинути належну йому ділянку, шляхом виселення [PERSON] з належної йому земельної ділянки, а саме з території ринку розташованого [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] завдану йому моральну шкоду в сумі 5000 (п'ять тисяч гривень), та матеріальну шкоду в сумі 6912 гривень. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась, пояснила, що вона дійсно вже на протязі останніх років займається торгівлею в с. Генічеська Гірка, точніше в торгівельному містечку (ринку), розташованого [ADDRESS]. Договір вона заключати не бажає, платити орендну плату позивачу не бажає, вважає що має право коли і де захоче торгувати. Також підтвердила, що дійсно гр.. [PERSON] неодноразово звертався до нею з проханням заключити договір, але вона відмовилась, бо вважає, що не повинна нікому нічого платити, а та сума яку платять всі люди які займаються торгівлею для неї завелика, після того як вона не стала платити оренду, [PERSON] поросив її піти з ринку, з чим вона також не погоджується, та пояснила, що вона буде займатись торгівлею на території ринку який розташований в [ADDRESS] і в подальшому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Щасливцевській сільській раді. По вул. Азовській в с.Генічеська гірка є ринок, директором та орендатором земельної ділянки цього ринку є [PERSON] Також пояснила, що на цьому ринку торгує гр.. [PERSON], вона ніколи не оформлювала документи на займання підприємницької діяльності, тільки запитувала як отримати місце на ринку, але нічого не оформлювала. Торгувала на ринку з 2010 року в сезонний період з червня по серпень включно. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили в судовому засіданні, що вони всі торгують на ринку по вул. Азовській в с.Генічеська гірка є ринок, директором цього ринку є [PERSON], всі вони заключили договори, а [PERSON] постійно вчинює сварки на ринку, особливо з [PERSON], також неодноразово підбурювала їх також не платити оренду, а просто торгувати. Постійно свариться зі всіма торгівцями, внаслідок чого вони звертаються до [PERSON] для наведення порядку, але такі дії не давали результату, тоді викликали працівників міліції. Суд, вислухавши позивача, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] і Щасливцівською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 6-9) цей договір було зареєстровано в Генічеському районному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06 липня 2006 року за № 4АА002202-040672000009. Проведено факт засвідчення державної реєстрації по Щасливцівській сільській раді від 06.07.2006 року за № 27. 10 червня 2011 року [PERSON] та Щасливцівською сільською радою було укладено договір про внесення змін до договору оренди землі від 06 липня 2006 року за № 4АА002202-040672000009, згідно якого строк дії договору оренди землі замінено з 5 років на 49 років, договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Генічеському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.07.2011 року за № 652210004000306 (а.с. 5). Відмовні матеріали з Генічеського РВ УМВС України № 1797, № 2406, № 2738, № 2875 свідчать про те,що гр.. [PERSON] неодноразово звертався до міліції щодо неправомірних дій відповідачки. Також, в судовому засіданні відповідачка у справі визнала ту обставину, що дійсно вже на протязі трьох років займається торгівлею в [ADDRESS], на ринку без будь яких документів. Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельку ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування ,на усунення перешкод у користуванні нею. Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчинити щодо свою майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню - власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Оскільки відповідно до вимог ст.ст.13-21 Закону України «Про оренду землі» і положень Закону України «Про плату за землю» обов'язок по сплаті орендної плати за землю виникає у разі укладення договору оренди землі, та в даному випадку такий договір не укладався, так як відповідач уникає будь яких зобов'язань. Відповідно до ст..27 Закону України «Про оренду землі» орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею. Відповідно до ст.212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику землі, в судовому порядку. Відмова [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку обмежує законного власника вправі розпоряджатися вказаною земельною ділянкою та використовувати її за призначенням. Але враховуючи, що на день розгляду справи судом земельна ділянка, яка належить позивачу на праві оренди не є зайнятою, про що сторони не заперечуть, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того обраний позивачем спосіб порушеного права шляхом виселення не передбачений ст..152 ЗК України, тому в цій частині суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог. Позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6912 гривень не підлягають задоволенню так як розрахунок такої шкоди здійснено виходячи з договірних зобобов»язань , але як вбачається з наданих матеріалів бубь-яких договорів не укладалось між сторонами. Шкода полягає в будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом , майнова шкода - у зменшенні майнової шкоди потерпілого. В даному випадку позивачем не доведено , що йому завдано майнової шкоди. Ст. 1167 ЦК України містить підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що вимоги позивача у справі щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 1500 гривень, факт неправомірної поведінки по відношенню до майна позивача в суді підтверджено належним чином: поясненнями свідків, матеріалами перевірок Генічеського РВ УМВС, якими підтверджено вчинення неодноразових сварок відповідача з позивачем щодо користування земельною ділянкою , за таких умов суд вважає, що її діями спричинені моральні страждання позивачеві. Відповідно до ст. 23 ЦК України та роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відповідачем неправомірних дій підлягають до задоволення в розмірі 1500 грн., який суд визначає з урахуванням обставин скоєних діянь, які є умисними діяннями, душевних страждань позивача перенесених внаслідок вчинення неправомірних діянь щодо нього як директору ринку, щодо зміни життєвого укладу та зусиль для організації правомірного вирішення питання щодо гр.. [PERSON], в зв"язку з наведеним [PERSON] зобов'язана відшкодувати [PERSON] - 1500 грн. завданої неправомірними діяннями моральної шкоди. В іншій частині позову, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial