Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

30 вересня 2013 року позивач ПАТ «МК «Азовсталь» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач в період з 25.04.2002 року по 11.01.2011 перебував у трудових відносинах із позивачем. 23.10.2002 року між ними було укладено договір № 87-з-02 про навчання у Донецькому національному технічному університеті ([PERSON]). Відповідно до умов Договорів позивач зобовязався укласти договір з навчальним закладом про навчання та оплатити вартість навчання відповідача, що він і зробив. У свою чергу відповідач зобовязався на протязі усього часу навчання та не менш пяти років після закінчення навчання та отримання державного диплому про вищу освіту працювати на підприємстві. Сума, сплачена за навчання відповідача, склала 12500,00 гривень. 11.01.2011 року відповідача було звільнено з підприємства на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Таким чином, відповідач, порушивши умови договору, повинен повернути сплачені за його навчання кошти. У період з 10.03.2011 року по 25.02.2013 року відповідач у добровільному порядку здійснив часткову сплату суми боргу у розмірі 5000,00 гривень. Залишок неповернутого боргу становить 6339,18 гривень. Крім того, Договором передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов договору, відповідач повертає суму, сплачену позивачем за навчання, з урахування індексу інфляції та 3 % річних. На підставі зазначених обставин просить стягнути з відповідача кошти, сплачені на його навчання, у розмірі 6339,18 гривень, суму інфляції у розмірі 121,67 гривень, три проценти річних у розмірі 269,64 гривень, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не прибув, надавши заяву про визнання предявленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із ПАТ «МК «Азовсталь» (далі - Підприємство) у період з 25.04.2002 року по 11.01.2011 року; звільнений на підставі наказу № 16 від 11.01.2011 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. За час роботи відповідача на підприємстві, а саме 30 вересня 2002 року між Підприємством, з одного боку, та Донецьким національним університетом, з іншого, було укладено договір № 3034/25-70/02 про навчання та підготовку працівників Підприємства за його рахунок. 23 жовтня 2002 року між Підприємством, з одного боку, та працівником [PERSON], з іншого, було укладено договір № 87-з-02, відповідно до якого Підприємство взяло на себе обо в'язок оплатити його навчання у Донецькому національному університеті (п. 2.4), а Працівник в свою чергу зобовязався протягом всього часу навчання і не менш 5 років після його закінчення з отриманням диплому сумлінно працю вати на підприємстві (п.п. 2.2, 2.3). Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 даного договору, в разі неналежного виконання його вимог працівником, останній зобовязується повернути суму, сплачену підприємством на навчання із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних за весь період. З платіжних доручень, наявних серед матеріалів справи, вбачається, що Підприємство, свої зобовязання по оплаті навчання [PERSON] у Донецькому національному університеті, виконало в повному обсязі та сплатило кошти у сумі 12500,00 гривень. 30 червня 2007 року відповідач [PERSON] закінчив навчання у Донецькому національному університеті, здобувши вищу освіту та отримавши відповідний диплом. Таким чином, зважаючи на зібрані по справі докази у своїй сукупності, суд вважає встановлений факт неналежного виконання договірних зобовязань з боку відповідача [PERSON] Разом із тим, встановлено що у період з 10.03.2011 року по 25.02.2013 року відповідач [PERSON] у добровільному порядку здійснив часткову сплату суми боргу на користь ПАТ «МК «Азовсталь» у загальному розмірі 5000,00 гривень, що підтверджено низкою платіжних доручень та визнано позивачем. Крім того, з довідки № 02/882 від 01.08.2013 року вбачається, що при звільненні відповідача з підприємства з його заробітку в рахунок часткового погашення боргу утримано кошти в сумі 1160,82 гривень. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення предявленого позову у повному обсязі, а тому стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «МК «Азовсталь» залишок неповернутого боргу у сумі 6339,18 гривень (12500,00 1160,82 5000,00), а також у відповідності до п. 4.1, 4.2 Договору та наданого позивачем розрахунку суму інфляції у розмірі 121,67 гривень та 3 % річних від суми заборгованості у розмірі 269,64 гривень, які у повному обсязі визнані відповідачем. Визнання предявленого позову відповідачем не суперечить вимогам чинного законодавства і моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved