overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 211. В обґрунтування позову посилався на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 22.06.2010 року. Він даного шлюбу вони дітей не мають. Їх сімейне життя не склалося у зв’язку із тим, що вони мають різні характери, різні погляди на життя, тому в сім’ї виникали сварки. На даний момент між ними втрачено почуття любові та поваги. Вважав, що за таких обставин збереження шлюбу не можливе. Також зазначив, що не може з’являтися до РАЦСу, тому змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з’явився, надіслав поштою заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Зазначила, що примирення між нею та позивачем не можливе. Після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити їй подружнє прізвище Ян. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 053630 від 22 червня 2010 року. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви та пояснень відповідачки вбачається, що сторони шлюбні стосунки припинили остаточно, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер. Тому, при зазначених обставинах, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного, ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі Банк ) звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Вимоги мотивовані тим, що відповідач, в супереч умовам договору, від виконання зобов'язання ухиляється, кредит і проценти погашає не регулярно, у зв'язку з чим за ним утворилася загальна заборгованість по кредиту станом на 01.10.2013 р. в сумі 24402 гривні 30 копійок. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач з позовом згоден. Суд розглянув справу у відсутності відповідачки, за правилами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів і даних про права і взаємостосунки сторін . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 06.04.2012 р. між АТ «Фінанси та кредит» і [PERSON] був укладений Договір № 041-Z/008221 про відкриття карткового рахунку, надання та використання платіжної карти, згідно якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок та надав міжнародну платіжну карту Visa Electron Instant Issue № 4476 0716 8082 2119. Крім того, 06.04.2012 р. між Банком та відповідачем був укладений Договір про відкриття поновлюваємої кредитної лінії с розміром кредитного ліміту у сумі 10000 гривень, із сплатою процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених п. 4.1 вказаного Договору, зі строком погашення до 07.04.2014 р. Як встановив суд, після отримання кредиту, [PERSON], в супереч вимогам ст. 526 ЦК України і умовам договору, в строки, передбачені договором, кредит не погашав. Заборгованість по кредиту за станом на 01.10.2013 р. складає 24402 гривні 30 копійок ( заборгованість за кредитом 9595,87 грн. + по процентам - 9366,09 грн. + по пені 5440,34 грн.) Викладене підтверджується розрахунком, який складений вірно. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 24402 гривні 30 копійок. При таких обставинах, вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки рішення постановлено на користь позивача, то понесені їм і документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 244 гривні 02 копійки, підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 526, 536, 611, 615 ч. 1, 1046 - 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі Банк ) звернулось до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Вимоги мотивовані тим, що відповідач, в супереч умовам договору, від виконання зобов'язання ухиляється, кредит і проценти погашає не регулярно, у зв'язку з чим за нею утворилася загальна заборгованість по кредиту станом на 01.10.2013 р. в сумі 4205 гривень 88 копійки. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Суд розглянув справу у відсутності відповідачки, за правилами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів і даних про права і взаємостосунки сторін . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 22.11.2011 р. між АТ «Фінанси та кредит» і [PERSON] був укладений Договір № 041-Р/002730 про відкриття карткового рахунку, надання та використання платіжної карти, згідно якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок та надав міжнародну платіжну карту Visa Classic № 4146 3211 0001 2704. Крім того, 25/11.2011 р. між Банком та відповідачкою був укладений Договір про відкриття поновлюваємої кредитної лінії с розміром кредитного ліміту у сумі 4900 гривень, із сплатою процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених п. 4.1, 4.2, 4.3 вказаного Договору, зі строком погашення до 25.11.2014 р. Як встановив суд, після отримання кредиту, [PERSON], в супереч вимогам ст. 526 ЦК України і умовам договору, в строки, передбачені договором, кредит не погашала. Заборгованість по кредиту за станом на 01.10.2013 р. складає 4205 гривень 88 копійок ( заборгованість за кредитом 3813,96 грн. + по процентам - 241,04 грн. + по пені 150,88 грн.) Викладене підтверджується розрахунком, який складений вірно. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 4208 гривень 88 копійок. При таких обставинах, вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки рішення постановлено на користь позивача, то понесені їм і документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок, підлягає стягненню з відповідачки. На підставі ст. 526, 536, 611, 615 ч. 1, 1046 - 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 15 квітня 1989 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Сторони не підтримують подружні стосунки п'яти років, спільного господарства не ведуть. Тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати, покласти на відповідача судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу з відповідачем, але не згоден сплачувати судовий збір. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 15 квітня 1989 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбне відносини припинені з березня 2002 року, спільне господарство не ведеться, від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO], спору щодо поділу спільно майна не має. В судове засідання позивач не з»явилась, але надала заяву, в якій вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце, час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 05 липня 1972 року сторони уклали шлюб, в якому прожили до березня 2002р., після чого подружні відносини були припинені, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з небажання позивача продовжувати подальше спільне життя, що випливає з факту пред»явлення даного позову та фактичне ігнорування відповідачем належних викликів в судове засідання, зважаючи на те, що спору щодо поділу майна подружжя немає, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка у вересні 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 27.08.1993 року вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі крім неї зареєстровані відповідачі, однак в ній не проживають з 1997 року, а тим самим чинять їй як власнику перешкоди у належному користуванні квартирою. Вона вимушена сплачувати комунальні послуги за осіб, які ними не користується. Просить визнати відповідачів таким, що втратили право на користування жилим приміщенням. Представник позивачка в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав наведених у ньому. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд за згодою представника позивача постановляє відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Власник майна відповідно до ст.318, 319, 325, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону. Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що позивачці згідно договору дарування від 27 серпня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Тромса А.А., належить квартира [ADDRESS]. (а.с.11-12). Згідно довідки ф.3 виданої ТОВ «Київжитлосвіт» від 21.08.2013 року № 1664 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі, як члени сімї власника квартири (а.с.13). Актом комісії від 11.09.2013 року (а.с.14) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 1997 року, особистих їх речей в квартирі не виявлено. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла, які разом з ним проживають, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В ч.1 ст. 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України). Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в [ADDRESS] більше одного року, тобто більше встановленого законом строку, суд знаходить необхідним визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] На підставі викладеного, керуючи ст. 150 ЖК України, ст.318, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 169, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз'яснити сторонам, що з повним текстом рішення суду вони зможуть ознайомитися через п'ять днів в канцелярії суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є його матір'ю. Мотивує доводи тим, що встановлення факту родинних відносин необхідне для прийняття спадщини. Заявник до судового засідання не з'явився, за заявою від 09.12.2013 року просить розглянути заяву за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа до судового засідання не з'явилась, за листом від 09.12.2013 року № 373/01-16 просить розглянути заяву за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних обставин. За свідоцтвом про смерть від [INFO] (серія [NUMBER]) [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], матір'ю зазначена «[PERSON]» (а.с. 7). Відповідно до заповіту від 17.03.2011 року [PERSON] заповіла все своє майно своєму синові - [PERSON] (а.с. 8). За заявою, спрямованою до Співаківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, від [INFO] [PERSON] приймає спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки Співаківської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 226 від 02.09.2013 року, на день смерті [PERSON] проживала разом зі своїм сином - [PERSON] (а.с. 11). Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і його заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту заявнику необхідне з метою оформлення документів для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про видачу повторно виконавчого листа. Вказує, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08.08.2002 року на його користь з приватного підприємства «Українська нафтова компанія» було стягнуто 3715 грн. 35 коп. - середній заробіток за період затримки розрахунків при звільненні. Вказане рішення суду оскаржувалось, набуло законної сили 03.02.2003 року. 20.04.2004 року був виданий виконавчий лист. Але в процесі виконання рішення встановлено, що ПП «Українська нафтова компанія» ліквідовано, про що мається запис про відміну державної реєстрації № 4313 від 22.05.2000 року. Це викликало неможливість виконання рішення суду. Сторони в судове засідання не з'явилися, причину неявки суд не повідомили. Перевіривши подані матеріали, суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних мотивів. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08.08.2002 року з приватного підприємства «Українська нафтова компанія» на користь [PERSON] було стягнено 3698 грн. 20 коп. - величина індексації заборгованості по заробітній платі, 17 грн. 15 коп. - почтові витрати, а всього - 3715 грн. 35 коп. Рішення оскаржувалось в апеляційному, касаційному порядку, залишилось без змін, вступило в силу 03.02.2003 року. 20.04.2004 року Дергачівським районним судом Харківської області був виданий виконавчій лист № 2316 для пред'явлення в державну виконавчу службу. Однак, в процесі примусового виконання рішення суду встановлено, що ПП «Українська нафтова компанія» ліквідовано, про що мається запис про відміну державної реєстрації від 22.05.2000 року № 4313, що не було відомо суду при поставленні рішення від 08.08.2002 року. 30.08.2004 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно вимог ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Згідно ст. 21 ч.1 п.5 Закону «Про виконавче провадження»… виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не встановлено законом. В даному випадку відомості про втрату виконавчого листа - відсутні, також строк пред'явлення до виконання скінчився. Тому, на підставі вищевикладеного, заява про видачу повторно виконавчого листа для пред'явлення до виконання не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка 25.11.2013 р. звернулась в суд із позовом про визначення їй додаткового строку подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що, після смерті [INFO] її матері [PERSON], відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0910 га, яка розташовагна по [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки тяжко переживала смерть матері, а також тривалий час хворіла, що підтверджується листом головного лікаря Шепетівської центральної районної лікарні №20/1861 від 28.11.2013 року. Крім того, вона знаходився в скрутному матеріальному становищі у зв'язку з тривалою реабілітацією після важкої хвороби, а тому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, бо вважає, що такий пропущений нею з поважних причин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, просить позов задоволити і визначити їй додатково місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Шепетівська міська рада, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не направила в судове засідання свого представника, а представник відповідача [PERSON] подав заяву, в якій зокрема вказує, що позов визнає повністю і не заперечує проти визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та просить справу розглядати у його відсутність, що суд вважає за можливе. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, після смерті [INFO] [PERSON] /а.с. 8/, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0910 га, розташовану по [ADDRESS] /а.с.9/, яку позивачка, як спадкоємець, має намір оформити на себе, проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину Шепетівською міською приватною нотаріальною конторою їй було відмовлено, оскільки нею пропущений строк, встановлений діючим законодавством, для подачі заяви про прийняття спадщини. Також встановлено, що позивачка, як донька померлої /а.с. 5/ і спадкоємець за законом першої черги, після смерті спадкодавця, пропустила визначений законом шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини у нотаріальну контору з поважних причин, оскільки довгий час переживала смерть матері, а також тривалий час лікувалася, згідно відповіді головного лікаря Шепетівської центральної районної лікарні №20/1861 від 28.11.2013 року, знаходилась на обстеженні та стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ /а.с. 17/. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позивачці слід визначити додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки такий нею пропущений з поважних причин, а від прийняття спадщини вона не відмовлялась. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» звернувся до Дарницького районного суду в м. Києві з позовом до [PERSON] про стягнення суми заподіяних збитків. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при проведенні перевірки виконання побутовими споживачами «Правил користування електричною енергією для населення», встановлено, що відповідач порушив вимоги п. 48 Правил, а саме: розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до мережі, про що було складено відповідний Акт № К018639 від 17.11.2012 року. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Київобленерго» 31 981,22 грн. заподіяних збитків, а також понесені судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала, тому суд ухвалив розглядати справу у її відсутність на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.1999 року № 1357 «Про затвердження правил користування електричною енергією для населення», правила користування електричною енергією для населення, регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Судом встановлено, що згідно із Актом про порушення правил користування електричною енергією № К 018639 від 17.11.2012 р. відповідач за адресою [ADDRESS] самовільно підключився до електричної мережі. Судом досліджено розрахунки, відповідно до яких розмір відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику, згідно Правил та Методики, становить загальну суму в розмірі 31 891,22 грн. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України). Суд, в судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню у рахунок відшкодування завданої шкоди, кошти в сумі 31 891,22 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 319 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved