overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві він посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживав в с.Кропивня Іванківського району Київської області. [PERSON] на праві особистої приватної власності мав домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак свого часу ніяких правовстановлюючих документів на нього не оформив. На сьогоднішній день вказане домоволодіння по даним місцевої, Кропивнянської сільської ради рахується власністю [PERSON] Крім домоволодіння, [PERSON] на праві особистої приватної власності мав земельну ділянку, розміром 0.2500 га надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд. Після смерті [PERSON], його спадкове майно успадкував позивач шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №113 за 2013 рік). Відповідач (дружина спадкодавця) - [PERSON], спадщини не приймала, на видачу частки в спільному майні подружжя не претендує. Інших осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON], немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач, звернулася до суду з листом про те, що позов визнає та просить розглядати справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця - [PERSON], копію свідоцтва про його народження, з якого вбачається, що спадкодавець [PERSON] є батьком позивача. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори від 02 листопада 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. Як вбачається з повідомлення про заведення спадкової справи Іванківської районної державної нотаріальної контори №594-01-16 від 02.11.2013 року, за даними нотаріальної контори після гр.[PERSON], [INFO], який помер [INFO] спадщину прийняв [PERSON], заявою від 16 березня 2013 року. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, заявою від 16 березня 2013 року. Інших спадкоємців не має. З довідки Кропивнянської сільської ради Іванківського району Київської області №345 від 19.11.2013 року вбачається, що згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8400 грн. , покликаючись на те, що неповнолітній син відповідачки [PERSON] 24.02.2013року знаходячись у квартирі позивачки по [ADDRESS] ,викрав золоті виробі належні позивачці на суму 9200 грн. кулон вартістю 800 грн. повернуто , невідшкодованими залишились збитки на суму 8400 грн., якій не повернуті позивачці . Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.07.2013року [PERSON] визнано винним у скоєнні даного злочину , передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначено покарання 4 роки 4 місяці позбавлення волі .Однак під час винесення вироку не вирішувалось питання про відшкодування матеріальних збитків , завданих злочином , оскільки відповідачка зобов*язувалась це зробити добровільно , добровільно відповідачка шкоду не відшкодувала . тому [PERSON] звернулась з даним позовом в суд . Позивачка [PERSON]в судове засідання не з*явилась , направила письмову заяву , в якій просить справу розглядати у її відсутності .Просить позов задоволити в частині стягнення матеріальної шкоди , спричиненої злочином , а також витрати по справи . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась , направила письмову заяву , в якій просила справу розглядати у її відсутності .запиеречень стосовно заявленого позову в адресу суду не направила . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22.07.2013року [PERSON] визнано винним у скоєнні даного злочину , передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначено покарання 4 роки 4 місяці позбавлення волі .Даний вирок вступив в законну силу, що стверджується копією вироку . З матеріалів кримінальної справи вбачається , що внаслідок неправомірних дій сина відповідачки [PERSON] позивачці спричинено матеріальну шкоду . Оскільки судом встановлено , що внаслідок злочинних дій неповнолітнього сина відповідачки позивачці завдано матеріальна шкода , тому у відповідності до ст.1166 ЦК України заявлений позивачкою [PERSON] позов є підставним і підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 13 листопада 1999 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з травня 2003 року вони сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, і уникають будь-якого спілкування між собою, подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу вважала не можливими і такими, що суперечать їхнім інтересам. Просила шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, пославшись на обствини, вказані у позовній заяві. Крім цього пояснив, що на протязі останніх 10-ти років шлюб сторін існує формально, оскільки нічого спільного на протязі даного часу у них не залишилося. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспорту позивачки, свідоцтва про народження дитини, довідку АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з травня 2003 року разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 18.08.2007 року. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач у добровільному порядку не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісячно на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з'явилась, про час слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2007 року між сторонами укладений шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції ум. Донецьку від 14.04.2008 р. (а.с.3). Згідно довідки ОСН «Горняк» від 16.10.2013 року неповнолітня [PERSON], [INFO], мешкає без реєстрації з позивачкою за адресою: [ADDRESS], 54 (а.с.4). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229,40 гривень. На підставі ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.08.2000 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в червні 2013 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив суд шлюб розірвати, місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], визначити з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання прибула, позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши думку сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 12.08.2000 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними світлокопіями свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в червні 2013 року по причині різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З червня 2013 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду позивача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON] . Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою відповідача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2008 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу вказує ті, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, спільне проживання та ведення спільного господарства припинено з липня 2013 року. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], зменшивши позовні вимоги, просили суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Позивач не заперечує проти залишення дитини на проживанні з матір»ю. Відповідач позов визнала повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та залишенні дитини на проживанні з нею. Представник органу опіки та піклування Мазанович Н.П. підтримала висновок органу опіки та піклування та вважає за доцільне залишити дитину на проживання з матір»ю [PERSON] Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на гараж. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачем було побудовано гараж на початку 2004 року. Гараж позивач почала експлуатувати з 2005 року по призначенню. Гараж розташований у м. Мар'їнка по [ADDRESS], який складається із гаража А-1 загальною площею 24.0 кв.м. У встановленому законом порядку позивач не можливості оформити право власності на побудований нею гараж, оскільки у неї відсутній дозвіл на побудування гаражу. Позивач свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов визнав повністю, суду надана його заява. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно довідки РКП «Мар'їнське БТІ» відомостей про оформлення права власності на гараж, що розташований за адресою: м. Мар'їнка [ADDRESS] не має. Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, відповідно до статей 16, 220,392 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

До Червоногвардійського районного суду м. Макіївки надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УК - Альянс Град» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якій заявник зазначив, що не згоден з фактичними обставинами, викладеними в заочному рішенні суду, також зазначив, що він не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в зв'язку з чим, він був позбавлений можливості довести свої заперечення проти позову суду під час розгляду справи, просить суд заочне рішення скасувати та розглянути справу за його участю. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на скасуванні заочного рішення та розгляді справи за його участю. Представник ТОВ «УК - Альянс Град» - Подлєсний В.С., що діяв на підставі довіреності у судовому засіданні не заперечував проти скасування заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши та дослідивши матеріали справи вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем [PERSON] не було отримано судових повісток, із зазначенням часу та місця розгляду справи, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідних повісток, в зв'язку з чим, відповідач був позбавлений можливості прийняти участь у судовому засіданні та захистити свої права. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що у них постійно виникали сварки. Між ними припинилися шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.04.1982року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 4, зроблений 06.04.1982року. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь позивача судові витрати, а саме 114,70 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Мар»їнським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 21. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 27 квітня 1996 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала Відповідач [PERSON] в судове засідання також з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ст.51 КУ та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Заходи щодо примирення сторін по справі, викладені в ст.111 СК України, судом не вживались оскільки позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач в свою чергу із заявленими позовними вимогами погодився. Відповідно до вимог ст. 112 СК України і роз'ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя позивача та відповідача, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Згідно зі ст. 51 КУ України, ст.24, 104, 105, 110, 112, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved