Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом. Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 15 000 грн. та 630 грн. судових витрат. З метою примусового виконання рішення, судом було видано 15 жовтня 2008 року виконавчий лист №2-755/08, який на даний час перебуває на виконанні у Першотравневому ВДВС Чернівецького міського управління юстиції. 28 лютого 2013 року державним виконавцем Радиш Г.Ю., всупереч вимогам законодавства, було проведено опис та арешт належного йому майна, а саме: телевізора «Samsung», програвача CD/DVD-SONY, мікрохвильової печі «LG», пральної машини «LG», телевізора «LG-21FU6 RG», а всього майна на загальну суму 4 500 грн. Відповідач по справі [PERSON] - його син. Він зареєстрований в квартирі [ADDRESS], однак власником переліченого вище майна, являється він (позивач). Просив виключити з акту опису й арешту майна від 28 лютого 2013 року належне йому майно. Позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Пояснив, що він зареєстрований в квартирі, [ADDRESS], власником якої являється його батько [PERSON] У нього перед [PERSON] справді є заборгованість за рішенням суду. Проте на сьогоднішній день вона не погашена, так як йому важко знайти роботу. Майно, яке державний виконавець включив в акт опису належить його батькові. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що таким чином [PERSON] намагається уникнути сплати заборгованості за рішенням суду. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції - державний виконавець Радиш Г.Ю. під час розгляду справи пояснила, що у неї на виконанні перебуває виконавчий лист №2-755/08 з приводу стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 15 000 грн. та 630 грн. судових витрат. 28 лютого 2013 року з дотриманням вимог чинного законодавства, за місцем реєстрації боржника було складено акт опису та арешту майна, на яке позивачем було надано підтверджуючі документи без зазначення їх власника. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали виконавчого провадження № 36568627, письмові докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 15 000 грн. та 630 грн. судових витрат. 15 жовтня 2008 року судом було видано виконавчий лист за №2-755/08, на підставі якого 15 лютого 2013 року державним виконавцем Першотравневого Відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції Радиш Г.Ю. відкрито виконавче провадження (а.с.5). 28 лютого 2013 року державним виконавцем за адресою боржника, а саме по вул.Кармелюка, 42/1 в м.Чернівці у присутності понятих було складено акт опису й арешту майна, яким описано та накладено арешт на телевізор «Samsung», програвач CD/DVD-SONY, мікрохвильову піч «LG», пральну машину «LG», телевізор «LG-21FU6 RG», на загальну суму 4 500 грн. (а.с.3-4,14-16). Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі "Пайн Велей Девелопментс ЛТД" проти Ірландії" зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. За статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі. З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. Статтею 662 ЦК України визначено, що продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості, тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Пунктом 18 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України №104 від 19.04.2007 року, встановлено, що розрахунки за продані товари та надані послуги можуть здійснюватися готівкою та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) відповідно до законодавства. Разом з товаром споживачеві в обов'язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який засвідчує факт купівлі товару та/або надання послуги. Таким чином, нормативно-правовими актами не передбачено обов'язкової письмової форми договору роздрібної купівлі-продажу. Разом з тим на підтвердження укладення договору купівлі-продажу споживачеві видається розрахунковий документ, технічний паспорт, сертифікат якості, тощо. Так, на підтвердження придбання позивачем [PERSON] майна, а саме: телевізора «Samsung», програвача CD/DVD-SONY, мікрохвильової печі «LG», пральної машини «LG», телевізора «LG-21FU6 RG» було надано гарантійні талони від 22.05.2010р., 22.06.2010р., 01.02.2012р. та від 11.07.2012 року (а.с.6-10). Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], який пояснив, що працює продавцем побутової техніки на «Калинівському ринку». [PERSON] його знайомий. Декілька років назад він (свідок) допоміг придбати йому побутову техніку, зокрема, програвач CD/DVD-SONY, мікрохвильову піч «LG». [PERSON] сам розрахувався за техніку та як він (свідок) зрозумів, купував її для себе. Як вбачається з вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак відповідач [PERSON] будь-яких доказів на спростування заявлених позивачем вимог суду не надав. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved