Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 1/2 частині всіх видів його заробітку ( доходів) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину, для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги віжд 24.09. 2013 року, позовні вимоги визнала частково, та з урахуванням тих витрат які несе її довіритель на утримання та розвиток неповнолітніх дітей стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину щомісячно до досягнення повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 10-11) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від шлюбу, хоча і приймає участь у вихованні та утриманні неповнолітніхї дітей, надає матеріальну допомогу на оздоровлення, на додаткові витрати на розвиток здібностей дітей, одяг , що підтверджується товарними чеками, видатковими накладними, а тому з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки по 1/3 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 03 вересня 2013 року тобто з моменту звернення позивачки з вказаною заявою до суду, оскільки позивачка не надала докази, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла отримати у зв"язку з ухиленням останнього, як встановлено в судовому засіданні відповідач спілкується з дітьми, проводить з ними відпочинок, турбується про своїх дітей, матеріально їх забезпечує, приймає безпосередню участь у їх вихованні, розвитку, навчанні і не відмовляється від утримання дітей, відповідачем витрачено коштів на утримання неповнолітніх дітей за липень 7 830 гривень; серпень - 6 862 грн. 11 коп.; вересень - 6819 грн. 06 коп., а всього з липня по вересень сума коштів складає - 21 511 гривень 17 коп., крім того щомісячне перерахування від 3000 до 8000 гривень на утримання дітей. Позивачкою долучено до матеріалів справи фіскальні чеки на суму 12 016 грн. 54 коп. витрачені нею на утримання неповнолітніх дітей з липня по вересень 2013 року, крім того у свої витрати позивачка занесла рахунок на письмовий стіл, який оплатив відповідач, про що повідомила позивачка, отже нею витрачено на утримання дітей за вказаний період - 9 016 гривень 54 коп., а тому для стягнення аліментів по 1/2 частині щомісячно з усіх видів доходу відповідача , у суду підстав немає. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial