overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що на початку 2012 року у них з Відповідачем почали виникати непорозуміння та сварки. Вважає, що приводом цього послугували різні погляди на життя та несхожість характерів. З цього часу вони припинили вести спільне господарство. Зазначає, що подальше збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їхньої родини. Також вказала, що у травні 2012 року вона з Відповідачем припинила шлюбні стосунки та вони проживають окремо. В судове засідання Позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що з [PERSON] не проживає разом та не веде спільного господарства з травня 2012 року. Відповідач також не з'явився у судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовну заяву та викладені в ній обставини визнає в повному обсязі, просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що з [PERSON] не проживає разом та не веде спільного господарства з травня 2012 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 05 жовтня 1996 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 863 (а.с. 5). Позивач та Відповідач мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська 17 серпня 1999 року) (а.с. 6) Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з травня 2012 року, суд вважає, що подальше збереження шлюбу стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/3 частці від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на їх утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копій свідоцтв про народження (а.с. ) [PERSON], народилася [INFO], а [PERSON] народився [INFO], їх батьком вказаний відповідач [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON] В силу вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України. Крім того, суд враховує роз'яснення, викладені у абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, про те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж передбачений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи те, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, визнав позовні вимоги позивача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту його проживання на території України в період з 27 березня 1977 року по 04 жовтня 1988 року за адресою: [ADDRESS] Встановлення вказаного факту йому необхідно для отримання дозволу на постійне проживання на території України, оскільки він є громадянином Російської Федерації. Третя особа - Барвінківський районний сектор ГУ ДМС України в Харківської області - подала до суду заяву про свою згоду з заявою [PERSON], і прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з довідкою Дзержинського МС ГУДМСУ в Донецькій області від 19.07.2013 року № 1244, облікові матеріали про проживання і реєстрацію [PERSON] за [ADDRESS], не збереглися в зв'язку з ліквідацією в 2002 році овочево - молочного радгоспу «Нікітовський» Костянтинівського району Донецької області. З наказу по радгоспу «Нікітовський» від 25.05.1977 року № 52-к вбачається, що [PERSON] прийнято до радгоспу на роботу постійно трактористом 1 класу на відділення № 1 з 27 березня 1977 року. З наказу по радгоспу «Нікітовський» від 30.03.1978 року вбачається, що [PERSON] переведено до гаражу майстром - наладчиком з 27 березня 1978 року. З наказу по радгоспу «Нікітовський» від 29.09.1988 року № 64-к вбачається, що [PERSON] звільнено за власним бажанням за ст. 38 Кзпп УРСР з 04 жовтня 1988 року. З відміток у військовому квитку [NUMBER] на ім'я [PERSON] видно, що він 22.03.1977 року був поставлений на облік, а 04.07.1983 року пройшов переоблік в Дзержинському райвійськкоматі Донецької області. Оскільки в зазначені вище періоди [PERSON] працював і стояв на обліку в Дзержинському райвійськкоматі Донецької області, це свідчить про те, що він і проживав в м. Дзержинську Донецької області. Свідок [PERSON] показав в суді, що він є пасинком заявника, проживав з ним і матір'ю разом з 1977 року по 1984 рік за адресою: [ADDRESS], а потім до 1988 року їх періодично відвідував, вони проживали там же. В 1988 році вітчим з матір'ю виїхали до Росії. Суд визнає достовірність цих показань, враховуючи, що свідок добре знає заявника. Аналізуючи наведені вище доказа в їх сукупності і взаємозв'язку, суд доходить висновку, що [PERSON] в період з 22 березня 1977 року по 04 жовтня 1988 року проживав на території України за адресою: [ADDRESS] На підставі наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 19 листопада 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що вони зовсім різні люди за характерами, у них різні погляди на життя, різне відношення до сім'ї та подружніх обов'язків, відповідач постійно безпідставно вважав, що позивач йому зраджує. Таке відношення з його боку призвело до втрати довіри та взаєморозуміння між ними. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені з березня 2012 року. За таких обставин шлюб існує формально, сім"я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час місце та день розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 травня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 414. Від шлюбу подружжя має дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують тривалий час, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Спору про поділ майна не має. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім"ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

У листопаді 2013 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, а вона є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого, але використати своє право на спадкування не може, оскільки виник сумнів з приводу реєстрації її з чоловіком шлюбу, оскільки в свідоцтві про шлюб, невірно зазначено ім'я нареченого «[PERSON]» замість «[PERSON]», у зв'язку з чим вона і змушена була звернутись до суду. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. Заінтересована особа проти задоволення заявленої вимоги не заперечувала. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON], який на день смерті проживав разом з дружиною за адресою [ADDRESS]. ( ас.6-7). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,342 га розташованої на території Угроїдської селищної Ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV СМ № 030047, виданого 29 березня 2001 року та ? частини квартири [ADDRESS], що належала померлому чоловікові на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 червня 1995 року ( а.с.9-10). Спадкоємцем першої черги по закону на майно померлого є заявниця, заінтересована особа по справі є їхньою донькою. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Але використати своє право на успадкування після смерті чоловіка вона не може, бо виник сумнів з приводу реєстрації шлюбу заявниці з [PERSON], оскільки в свідоцтві про шлюб Семенівської сільської ради Черевківського району Архангельської області серії [NUMBER], актовий запис № 1 від 18 січня 1955 року невірно зазначено ім'я нареченого «[PERSON]» замість «[PERSON]». Відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції Сумської області 28 жовтня 2013 року відмовив заявниці у внесенні змін до актового запису про шлюб, у зв'язку з тим, що відсутні документи, які підтвердили б перехід імені нареченого «[PERSON]» на «[PERSON]» ( ас.15). Факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується актом про народження доньки заявниці [PERSON]; відмітками в паспортах [PERSON] та [PERSON] про реєстрацію шлюбу; свідоцтвом про народження чоловіка; копією трудової книжки та копією військового квитка виданого на ім'я [PERSON]; довідкою Угроїдської сільської ради ( ас.4-5,11-14,22-26). Оцінюючи докази, представлені в обґрунтування заявлених вимог, суд вважає, що вони знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому необхідно задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту реєстрації шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 1996р. по 29.07.2013р. Від шлюбу мають одну малолітню дитину доньку [PERSON] - [INFO] На даний час вони припинили відносини з відповідачем, разом не проживають і він припинив надавати допомогу на утримання дитини, в зв»язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги заяви про стягнення аліментів, вважає, що повинен бути розмір стягнення аліментів - 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу). Пояснила, що ніякої допомоги на дитину відповідач не надає, а в неї самої не вистачає коштів, щоб забезпечити її нормальне виховання. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідача немає. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти заявленого розміру стягнення аліментів, та їх примусового стягнення. Вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Позивачка і відповідач є батьками [PERSON] - [INFO] згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER]. Те, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю підтверджується довідкою Калінінської селищної ради від 13.08.13 року. Ст.180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивачка просить проводити стягнення в частці від заробітку. Крім того, враховується матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 лютого 2012 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 191. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя склалось невдало, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім'ї вважає неможливим. Вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо з серпня 2013 року. Шлюб з відповідачем існує формально. Майнового спору у них немає. Просила шлюб, з відповідачем [PERSON] зареєстрований 28 лютого 2012 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 191, розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити без змін «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився та надіслав на адрес суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 лютого 2012 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 191, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Під час перебування сторін у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Стосунки склалися невдало. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім'ї є неможливим. Сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства та проживають окремо з серпня 2013 року. Шлюб існує формально. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 лютого 2012 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 191, необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище залишити без змін «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

До суду звернулася Городищенська сільська рада, Козівського району, Тернопільської області із заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади посилаючись на те, що на початку 2011 року Городищенською сільською радою, було виявлено безхазяйне нерухоме майно а саме: нежитловий будинок, що знаходиться в с.Городище по вул.Шкільна, 1, Козівського району Тернопільської області. Пошук власника майна не дав результатів, у зв'язку з цим

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та присудження аліментів. В позові вказано, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 27/05/2010 р. в шлюбі [INFO] народився син, який проживає з позивачкою. Позивачка та відповідач конфліктують, спільно не проживають. Позивачка вказує, що шлюб існує формально і просить суд його розірвати. Також позивачка просить суд присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Позивачка подала суду заяву про підтримання позову, в якій надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на спростування позову не подав. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] 27/05/2010 р. позивачка та відповідач зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [INFO] у позивачки та відповідача народився син. Відповідно до довідки Княженської сільської ради № 651/01-25 з позивачкою проживає син, який перебуває на її утриманні. Позивачка та відповідач спільно не проживають, позивачка не бажає залишатися в шлюбі. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Таким чином даний позов обґрунтовано належними правовими підставами в частині розірвання шлюбу. Також позивачка просить присудити з відповідача аліменти на утримання її сина в сумі 700 гривень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином даний позов в частині стягнення аліментів з відповідача обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає задоволенню частково. Оскільки на думку суду відповідач повинен сплачувати позивачці аліменти в сумі 500 гривень щомісячно, що повинно забезпечити утримання дитини та можливість її виховання в частині обов`язків відповідача. Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 81, 180, 181, 184 СК України, ст. 110 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 28.01.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 30. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у позові обставинам та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 28.01.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 30. Фактично шлюбні відносини припинені у серпні 2013 року. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved