Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кіровського районного суду з позовом до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який уточнив під час судового розгляду та просив стягнути з відповідачів збитки у розмірі 42961,86 грн., пеню в розмірі 515,54 копійки, витрати на отримання правової допомоги в розмірі 2000 грн., поштові послуги у розмірі 12,40 грн., витрати по явці в суд у розмірі 300 грн., судовий збір у розмірі 496,7 грн. Усього просив стягнути з відповідача 46286,50 гривень. Вимоги мотивовані тим, що 01.10.2012 р. близько 11 години [PERSON] керуючи належним йому автомобілем Seat-Altea, р/н [NUMBER] рухаючись по а/д Сімферополь-Феодосія з метою уникнути наїзду на тварину, що вискочила на проїжджу частину виїхав за межі проїжджої частини праворуч та скоїв наїзд правою боковою частиною на нерухому перешкоду(камінь), в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Факт ДТП був зафіксований працівниками ДАІ. Оскільки 10.09.2012 р. [PERSON] було укладено договір страхування з АТ «Страхова компанія «АХА Страхування», предметом якого є автомобіль Seat-Altea, р/н [NUMBER], позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, проте йому відмовили з посиланням на висновки спеціаліста ДП «Центр експертних досліджень», згідно яких пошкодження автомобілю утворилися від різних слідоутворюючих об'єктів. З цим висновком позивач не погоджується. У зв'язку з невиплатою страхового відшкодування [PERSON] за власні кошти здійснив ремонт транспортного засобу та поніс інші сукупні з цим витрати, які і просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що страхова компанія необґрунтовано відмовляє в виплаті страхового відшкодування, оскільки факт ДТП зафіксований працівниками ДАІ, [PERSON] були виконані всі обов'язки, передбачені договором страхування, він своєчасно повідомив страхову компанію, надав всю необхідну інформацію. Висновки спеціаліста щодо різного слідоутворення пошкоджень автомобіля є неспроможними, оскільки автомобіль він не оглядав, виходив з того що на місці події вказаним як таке страховим комісаром немає жодних об'єктів, але це спростовується висновком судової трассологічної експертизи, факт пошкодження автомобіля саме у наслідок зіткнення з каменем підтверджується відповідної довідкою ДАІ. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з занятістю представника в іншому процесі, але жодних підтверджуючих поважність неявки представника доказів суду не надав, тому зазначене клопотання було залишено судом без задоволення. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно письмових заперечень відповідач з позовом не згодний, зазначає, що [PERSON] було правомірно відмовлено в виплаті страхового відшкодування, оскільки в результаті розслідування обставин страхової події було встановлено, що Страхувальником надано Страховику неправдиву інформацію стосовно факту та обставин настання вказаного випадку, оскільки згідно до висновку спеціалиста ДП «Цент Експертних досліджень» з технічної точки зору комплекс технічних пошкоджень автомобіля Seat-Altea, р/н [NUMBER] не відповідає і не міг утворитися за обставин події, які викладені в поясненнях [PERSON], оскільки комплекс зафіксованих на автомобілі пошкоджень має накопичувальний характер утворення за різних умов, обставин і механізму утворення при контактуванні з різними за якісним складом та висотою розташування від опірної поверхні об'єктами, а також через відсутність на місці пригоди об'єктів від контактування з якими могли утворитися зафіксовані пошкодження досліджуваного автомобіля. Також вважають що страхувальник не повідомив дійсні обставини страхового випадку, не виконав обов'язків, передбачені умовами договору(п. 21.4.6) З вимогами про стягнення з відповідача неустойки та індексу інфляції також не згодний, оскільки відмовляючи [PERSON] в страховій виплаті відповідач норми законодавства не порушив. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 10.09.2012 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3624907, відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Seat-Altea, р/н [NUMBER]. Вигодонабувачем за договором є [PERSON] Страхові ризики відповідно до зазначеного договору -викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій(а. с. 10 -14). 01.10.2012 року трапилася дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля Seat-Altea, р/н [NUMBER], яким керував [PERSON], згідно до висновку інспектора дізнання ВДАІ Кіровського РВ ГУ МВС України в АР Крим П. П. Федюшкина 01.10.2012 р. о 11-00 год. [PERSON] керуючи автомобілем СЕАТ н. з. [NUMBER] рухався по а/д Сімферополь -Феодосія 85 км. в напрямку м. Феодосії, з лісу з право наліво по ходу руху вибіг кінь, з метою уникнення зіткнення [PERSON] здійснив екстрене тормозіння в наслідок чого виїхав за межі проїзної частини та допустив наїзд на перешкоду (камінь). В наслідок ДТП учасники тілесних пошкоджень не отримали. При виїзді на місце здійсненними заходами встановити коня та його власника не представилося можливим. З письмових пояснень інспектора Федюшкіна вбачається, що він виїхав на місце ДТП за зверненням [PERSON], який приїхав до ДАЇ і пояснив, що став учасником ДТП. приїхавши на місце ДТП він не складав протокол та схему ДТП відповідно до вимог п. 2.11 ПДР України, інспектором був оглянутий автомобіль Seat-Altea, р/н [NUMBER], який мав пошкодження правого переднього крила, правої передньої та задньої дверей, розрив правого порогу, відсутність правого бокового повороту, подряпини та борозди на правому передньому диску колеса. Про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.10.2012 р. на 85 км а/д Сімферополь -Феодосія автомобіль Seat-Altea, р/н [NUMBER] отримав ушкодження ВДАІ Кіровського РВ надана відповідна довідка(а. с. 17); 02.10.2012 р. [PERSON] повідомив страхову компанію про страховий випадок, подавши відповідну заяву (а. с. 71); Страховиком було замовлено проведення автотехнічного дослідження в ДП «Центр Експертних досліджень». Відповідно до висновку № 177-12 від 03.12.2013 р. механизм утворення пошкоджень з технічної точки зору не суперечить обставинам пригоди, викладеним водієм [PERSON] щодо зіткнення правого порогу та дверної фільонки автомобіля з каменем, розташованим в землі на узбіччі дороги. Також зазначено, що характер отриманих деформацій порогу та дверної фільонки за механізмом слідоутворення не збігається з вищеописаними деформаціями полотна правого переднього крила на ділянці вище колісної арки, що з технічної точки зору вказує на різні слідоутворюючи об'єкти та відмінні обставини утворення пошкоджень. В своїх висновках експерт зазначив, що комплекс пошкоджень автомобіля Seat-Altea, р/н [NUMBER] з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин події, які викладені в поясненні водія [PERSON], оскільки комплекс зафіксованих на автомобілі пошкоджень має накопичувальний характер утворення за різних умов, обставин і механізму утворення при контактуванні з різними за якісним складом та висотою розташування від опірної поверхні об'єктами, а також через відсутність на місці пригоди об'єктів(перешкод) від контактування з якими могли утворитися зафіксовані пошкодження досліджуваного автомобіля. Для проведення дослідження експерту були надані копія заяви про страхову подію, копію довідки про ДТП з фіксацією пошкоджень ТЗ, копія службової записки аварійного комісару про обстеження місця пригоди, фотознімки в електронному вигляді місця скоєння пригоди та пошкодженого ТЗ (а. с. 69-75). На підставі п.п. 18.1.10, п. 18.1, п. п. 21.4.3, 21.4.6 та 21.4.21 п. 21.4 Договору страхування АТ «СК «АХА страхування» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за надання неправдивої інформації стосовно факту та обставин настання заявленого випадку, про що повідомлено [PERSON] за вих. № 2455 від 14.12.2012 р. ( а.с.34,35). Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, виходячи з наступного: Стаття 979 ЦК України, передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка заподіяна в результаті дорожньо транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Приймаючи рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування відповідач керувався даними висновку № 128-11 від 23.07.2011 року, складеного у ДП «Центр Експертних досліджень» [PERSON] за замовленням відповідача. З зазначеного висновку вбачається, що він складений на підставі фотознімків автомобіля, місця пригоди, фотокопії заяви про настання страхового випадку, пояснень водія та довідки про ДТП. Усі перелічені документи було надано спеціалісту в електронній формі. При цьому спеціаліст при складанні висновку керувався тільки наданими фотокопіями, огляд безпосередньо самого автомобіля, його пошкоджень, огляд місця пригоди ним не здійснювався, його опис у висновку проведено на підставі вивчення копій наданих фотознімків. У дослідженні зазначено, що на місці пригоди, вказаному водієм не зафіксовано будь-яких об'єктів, на зіткнення з якими посилається водій, а також місць на земляному грунті, де таки об'єкти могли перебувати, не зафіксовано таких об'єктів і в матеріалах Кіровського відділу ДАІ проте до цього висновку спеціаліст прийшов лише на підставі оглядових фотознімків заявленого місця пригоди зроблених страховим комісаром та його службової записки, без врахування висновку інспектора дізнання ВДАІ Кіровського РВ ГУ МВС України в АР Крим, яким проводилася перевірка обставин ДТП за заявою [PERSON], в якому зазначено, що [PERSON], було допущено наїзд саме на камінь. ( а.с.69-75). Даний висновок також спростовується іншими зібраними по справі доказами, зокрема: - висновком судової експертизи за результатами проведення транспортно- трасологічної експертизи № 1334 від 08.10.2013 р. згідно якого при огляді і дослідженні слідів і ушкоджень на частинах кузову автомобіля встановлено, що передні праві двері, переднє праве крило, накладка правого порогу, поріг правої сторони мають сліди деформації, пошкодження, які описані в висновку. Оцінюючи результати проведеного дослідження описаних в висновку слідів та пошкоджень на зазначеному автомобілі з урахуванням локалізації, взаємного розташування, форми, розмірів і розташування від поверхні землі експерт прийшов до висновку про те, що сліди і пошкодження на перерахованих деталях утворилися в результаті силового контакту з відносно твердим предметом у напрямку спереду назад під кутом близько 5 градусів наліво до повздовжньої осі автомобіля. Зіставленням пошкоджень на двері автомобіля, його передньому крилі й порозі правої сторони встановлені збіги локалізації, індексу розчленованості в слідах тертя-ковзання на зазначених деталях. Зазначені збіги як зазначено експертом дозволяють зробити категоричний висновок про те, що пошкодження на перерахованих деталях кузова автомобіля утворювалися одночасно в результаті контакту з одним твердим предметом, що має нерівну зовнішню поверхню. Таким предметом міг бути камінь великої маси, що виступає над поверхньою землі на висоту не більше 520мм, шматок бетону з аналогічним розташуванням або металева конструкція з тими ж ознаками. На дослідження експерту були надані матеріали цивільної справи № 108/444/13 ц, автомобіль «Seat-Altea, р/н [NUMBER]» (а.с.126-130). - поясненнями експерта Рудакова В. Л. даними ним у судовому засіданні, який повністю підтвердив свої висновки, зроблені ним при проведенні експертизи № 1334, зокрема, що сліди й пошкодження диска правого заднього колеса утворилися в результаті механічного силового контакту з відносно твердою перешкодою та що всі перелічені в висновку ушкодження автомобіля «Seat-Altea, р/н [NUMBER] утворювалися одночасно в результаті контакту з одним твердим предметом. - поясненнями представника відповідача про те, що висновок складений у ДП «Центр Експертних досліджень» [PERSON] не може бути обґрунтованим, оскільки ним зроблені висновки про відсутність каменя на місці ДТП з яким зіткнувся автомобіль Seat-Altea лише з відомостей, наданих страховим комісаром, по фотознімках без виїзду на місце події, хоча ніяких підтверджень того, що комісар фотографував саме місце ДТП не має. - поясненнями спеціаліста [PERSON], допитаного в якості спеціаліста Печерським районним судом м. Києва за дорученням Кіровського районного суду АР Крим, який вказав що безпосередньо автомобіль ним не досліджувався, на питання суду «Якщо б йому були б надані для безпосереднього дослідження пошкоджені елементи кузова автомобіля, чи могли бути отримані інші висновки, ніж викладені ним у висновку?» він відповів, що не може дати відповіді на це питання, так як дані елементи ним не досліджувались та це буде іншим предметом дослідження. Це пояснення спеціаліста на думку суду свідчить про неоднозначність виводів, зроблених ним у своєму висновку № 177-12 від 03.12.2012 р. - враховуючи неоднозначність висновку № 177-12 від 03.12.2012 р., те, що він спростовується висновками судово - трасологічної експертизи, при проведенні якої експерту окрім матеріалів використаних [PERSON] були надані матеріали цивільної справи, які містять зокрема висновок інспектора дізнання ВДАЇ Кіровського РВ, письмові пояснення інспектора Федюшкіна П. П., таблицю ілюстрацій до ДТП, складену інспектором дізнання ВДАЇ Кіровського РВ), був представлений на огляд автомобіль, поясненнями наданими експертом у судовому засіданні, іншими доказами, суд приходить до висновку про недоведеність доводів відповідача про те, що відмова в виплаті [PERSON] страхового відшкодування є обґрунтованою. Що стосується суми страхового відшкодування, то судом встановлено, що [PERSON] оплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля у сумі 42961 гривня, що підтверджується, рахунком № 000671 від 10.10.2012 р., актом виконаних робіт, квитанціями (а. с. 23-26), згідно п.12 Договору страхування, розмір франшизи по даному страховому випадку дорівнює 0%., таким чином, відповідач був зобов'язаний своєчасно сплатити позивачу страхове відшкодування саме в сумі 42961грн. Відповідач клопотань про передачу йому ушкоджених деталей, частин автомобіля, які не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність не заявляв. Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом. Відповідно до п.23.1 Договору страхування, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування. Початком перебігу прострочення виплати страхового відшкодування позивач визначив 01.10.2012 року день дорожньо-транспортної події. Суд не погоджується з такими висновками позивача та вважає, що початком перебігу прострочення виплати страхового відшкодування слід вважати 15.12.2012 року - наступний день після дати винесення відповідачем рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Таким чином, на час постановлення рішення період прострочення становить 254 робочих днів та розмір пені складає 151 063 грн. 38 коп. (42 961грн. ( сума страхового відшкодування) х 0,1% ( розмір пені) х 254 ( кількість днів прострочення) = 1091,20 грн.). Проте розмір пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у межах заявлених позовних вимог у сумі 515 гривень 54 копійки. Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат по явці в суд у розмірі 300 грн., оскільки їх заявлений розмір позивачем не обґрунтований, не надані докази, що підтверджують їх розмір, відповідний розрахунок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати на проведення судової транспортно- трасологічної експертизи, судовий збір, витрати на правову допомогу. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на поштові послуги у розмірі 12,40 гривень (а. с. 36); На підставі ст. ст. 22, 979,988, 992, 1192 ЦК України, ст. ст. 12, 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial