Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого вказав, що йому на праві приватної власності належить квартира №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м.Житомирі. Однак в спірній квартирі прописаний відповідач, який з 2006 року без поважних причин в квартирі не проживає, житлом не цікавиться, комунальні платежі за квартиру не сплачує. На підставі викладеного просить суд визнати відповідача такими, що втратив право на користування квартирою №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м. Житомирі та усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом зобовязання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області зняти останнього з реєстраційного обліку в спірній квартирі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечила проти задоволення позову та пояснила, що відповідач добровільно перестав проживати разом зі своєю сім»єю у спірній квартирі тимчасово, між ним та батьком була усна домовленість про те, що житло зберігатиметься за ним, іншого житла він не має . Представник співвідповідача до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 70). Представник Житлово-будівельного кооперативу №1 до суду не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 55). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та вказав, що відповідач в 2006 році забравши свої речі, добровільно покинув його квартиру. З того часу цим житлом не користується, до квартири не повертався та не вселявся, будь-яких угод щодо подальшого користування цим житлом між ним та відповідачем не укладалось. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила , що є сусідкою позивача та їй відомо, що відповідач добровільно зібрав свої речі та покинув житло, не проживає в квартирі. Суд заслухав пояснення сторін, свідка, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником квартири №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м.Житомирі, право власності на вказану квартиру набув відповідно до договору купівлі-продажу 03 липня 2009 року (а.с.10). В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] разом з дружиною вселились та проживали у квартирі квартири №34 в будинку 6/126 по майдану Привокзальному в м.Житомирі , яка належала [PERSON]. В 2006 році, добровільно забравши свої речі, перестали користуватись цим житлом, були відсутні в ньому більше року. Заперечуючи проти позову, відповідач не надав доказів, які вказують на поважність причин відсутності в житлі. З вказаного часу відповідач не намагався вселитися до спірної квартири, третя особа не чинила йому перешкод в користуванні житлом, конфліктів з цього приводу не виникало, з позовом до суду про усунення перешкод в користуванні житлом чи вселення у це житло [PERSON] не звертався, як і не звертався з заявами до правоохоронних органів. 03 липня 2009 року [PERSON] продав квартиру [PERSON], договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], на даний час є чинним та ніким не оспорений. З власником [PERSON] відповідач не укладав будь-яких угод, що давали б йому право користуватись цим житлом. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р."Про усунення перешкод у користуванні власністю" в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, заявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення особи померлою. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права коритсування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно покинув спірне житло, не проживає у ньому , доказів поважності причин відсутності не надав, не цікавився ним та не сплачує комунальні послуги; вказаними діями відповідача обмежуються законні права та інтереси позивача як власника житла, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved