Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Лубенська районна державна адміністрація про визначення місця проживання малолітніх дітей, мотивуючи тим, що 25 лютого 2006 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. У неї це другий шлюб. Від першого шлюбу має повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідача це перший шлюб. З вересня місяця 2012 року остаточно закінчилося їх сумісне проживання та припинилося ведення спільного господарства. На даний час їх з відповідачем шлюб розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], 25червня [INFO], сина [PERSON], 18 січня 2008р.н., сина [PERSON], [INFO] Вважала, що їх спільні з відповідачем діти повинні проживати разом із нею у будинку, який належить їй на праві приватної власності за адресою: Лубенський район, с.Березівка, вул.Пушкіна, буд.55. Вона любить своїх дітей і спроможна забезпечити їх всім необхідним. Має самостійний дохід та власне житло. У неї нормований робочий день. Працює понад дев»ятнадцять років фельдшером в с.Березівка. З роботодавцем Лубенським центром первинної медично-санітарної допомоги у неї укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати та надання соціальних гарантій, пов»язаних з материнством. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Син [PERSON] закінчив 1 клас Березівської ЗОШ , син [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад «Берізонька» в с.Березівка. Вона постійно слідкує за станом здоров»я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, у неї з дітьми психологічний контакт, прив»язаність один до одного. З огляду на досвід, який є у суспільстві, проживання дітей саме з матір»ю є для дітей більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та час приділяти дітям увагу. Відповідач не може дати дітям ні належного виховання, ні матеріального забезпечення. Поведінка відповідача характеризується грубістю. Він емоційно не врівноважений та схильний до фізичних образ. Відповідач ніде не працював, категорично відмовлявся працевлаштовуватися, внаслідок чого він взагалі перестав забезпечувати утримання дітей та допомагати вести домашнє господарство, таким способом свого життя залишивши без належної батьківської уваги їх спільних дітей, унеможливив нормальне спілкування з нею та поклав обов»язок утримання родини лише на неї. Вона змушена була повернутися з декретної відпустки по догляду за дитиною [PERSON] до 3-х років на своє постійне місце роботи, а належна їй декретна відпустка була переоформлена на [PERSON]. В зв»язку з тим, що відповідач хоч і знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON] до 3-х років, але за дитиною не наглядав, постійно був відсутній, з цієї причини син [PERSON] був під наглядом її матері [PERSON]. Відповідач декілька разів висловлювався з погрозами в її адресу, що забере дітей до себе. На цей час відповідач виконав свою погрозу і без її згоди утримує дітей у будинку, де він мешкає зі своїми батьками за адресою с.Левко-Ромодан ,вул.Першотравнева,5 Лубенського району Полтавської області. Відповідач у листопаді 2012 року вже забирав дітей і на протязі двох місяців не повертав додому. Вона була змушена звернутись із заявою до органу опіки та піклування. Тільки після рішення комісії з питань захисту дітей відповідач повернув дітей до неї додому. На даний час відповідач відмовляється повернути дітей додому. Вона не може бачитись з дітьми, надавати допомогу у навчанні та брати участь у їх вихованні. На підставі викладеного позивач [PERSON] прохала суд визначити місце проживання малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом із нею [PERSON]. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.06.2013 року залучено по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Лубенську районну державну адміністрацію. (а.с. 35). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити , обгрунтовувала позовні вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві, також пояснила, що до травня 2013 року їх спільні із відповідачем діти проживали разом із нею за адресою : Полтавська область Лубенський район с. Березівка вулиця Пушкіна, будинок №55. У них із відповідачем була домовленість, що [PERSON] приходив до неї додому , де бачився із дітьми. Одного разу у травні 2013 р. [PERSON] прийшов до неї додому та забрав дітей. В результаті цього син [PERSON] так і не закінчив перший клас у школі в с. Березіка, а вона зверталася до директора, щоб через пропуски занять дитина не залишилася в цьому ж класі на наступний рік. Син [PERSON] відвідував дитсадок в с. Березівка і за ним до цих пір зберігається місце в дитсадку. [PERSON] звинувачував її у вчиненні насильства відносно дітей, для того, щоб позбавити батьківських прав , хоча це не правда і вона ні до яких видів відповідальності стосовно протиправних дій відносно своїх дітей не притягувалася. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що на даний час вони із своєю колишньою дружиною [PERSON] спільно не проживають. В травні 2013 року він забрав їх спільних трьох дітей до себе, оскільки вони були побиті. Після цього звернувся у правоохоронні органи, однак вину позивачки у нанесенні побоїв дітям встановлено не було. Син [PERSON] доходив у Левко- Ромоданівську школу. Сина [PERSON] у дитячий садок в с. Березівка не возив. Раніше у 2012 році також забирав дітей у позивачки та не повертав, бо вони їй не потрібні. На даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним 3-х річного віку. До того, як забирав дітей у позивачки 2012 році, у травні 2013 року спільно із дітьми не жив. Представник третьої особи Лубенської районної державної адміністрації [PERSON] пояснювала, що сім"я [PERSON] перебувала під особливим наглядом служби у справах дітей з 2011 році, коли у ній народилася третя дитина. Вони їх часто відвідували та ніяких проблем не помічали. У листопада 2012 року до них звернулася [PERSON] та повідомила, що з чоловіком у них виник конфлікт та він забрав дітей і не хоче повертати. Дане питання розглядалося на комісії та службою було прийнято рішення про те, що діти мають проживати разом із матір"ю. Після цього з питань дітей до служби періодично зверталися в лютому - квітні 2013 року то батько, то матір. У травні 2013 року відповідач знову забрав дітей. Вважала, що необхідно визначити місце проживання дітей з матір"ю та позов задовольнити. Представник третьої особи Лубенської районної державної адміністрації [PERSON] прохала суд позов задовольнити. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 25.02.2006 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8-10). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.06.2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 41). Позивачка [PERSON] проживає у належному їй на праві власності згідно договору купівлі - продажу від 03.08.2010 року будинку за адресою Полтавська область Лубенський район с. Березівка вулиця Пушкіна, будинок №55 (а.с. 19-22). Відповідач зареєстрований та проживає за адресою [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2012 року сторони спільно вже не проживали, їх спільні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишилися проживати разом із матір"ю [PERSON], про що зазначає позивач та визнавав відповідач в судовому засіданні, та що у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. У кінці 2012 року [PERSON] без погодження із [PERSON] забрав дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживати до себе додому за адресою с. Л. Ромодан Лубенського району Полтавської області вул. Першотравнева, 5, у зв"язку з чим [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування Лубенської РДА Комісія з питань захисту прав дитини Лубенської РДА 24.01.2013 р. прийняла рішення №6 , згідно якого службі в справах дітей Лубенської РДА надано доручення підготувати висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом із їх матір"ю [PERSON] (а.с. 12). Також сторонами визнано в судовому засіданні , що в 2013 році [PERSON] повернув дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] їх матері [PERSON] В травні 2013 року [PERSON] без погодження із [PERSON] знову забрав дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживати до себе додому за адресою с. Л. Ромодан Лубенського району Полтавської області вул. Першотравнева, 5, де вони знаходяться станом на час розгляду даної справи. Як пояснював [PERSON] він забрав дітей у зв"язку з тим, що підозрював їх матір у нанесенні дітям побоїв. Разом із тим, слідчим СВ Лубенського МВ у липні 2013 року було винесено постанову , якою закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12013180240000651 від 08.05.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Як пояснили сторони , вони дану постанову не оскаржували, тому вона набрала законної сили. Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також матеріали справи не містять жодних даних про те, що [PERSON] притягувалася до будь - якого виду юридичної відповідальності за вчинення протиправних дій відносно своїх дітей. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору суд враховує, що комісією з питань захисту прав дітей Лубенської РДА 23.07.2013 року прийнято рішення №87, яким визначено місце проживання малолітніх дітей : [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом із їх матір"ю [PERSON] у с. Березівка Лубенського району. 24.07.2013 року службою у справах дітей Лубенської РДА враховуючи інтереси малолітніх дітей , надано висновок про необхідність визначення місця проживання малолітніх дітей : [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом із їх матір"ю [PERSON] Так, [PERSON] на даний час працює у Лубенському районному центрі ПМСД ФАП Березівка завідувачем ФАПу , де отримує заробітну плату (а.с. 4-5, 13-14). За місцем роботи [PERSON] характеризується як відповідальний, старанний та висококваліфікований працівник , до роботи ставиться сумлінно , має глибокі знання (а.с. 15). Згідно характеристики [PERSON] за місцем проживання, наданої Березівською сільрадою 22.07.2013 р., остання має п"ять дітей - від першого шлюбу доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO], від другого шлюбу - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] Як мати має достатньо знань та умінь , щоб прийти дітям на допомогу, у 2010 році купила будинок, у якому намагається створити нормальні умови для навчання та вихованні дітей. П"ятеро дітей проживають у трьох кімнатах, кожна дитина має окреме ліжко. Старших дітей [PERSON] добре виховала - діти працьовиті, мають добрі стосунки між собою, старші турбуються про молодших, діти мають все необхідне для навчання. Позитивно характеризувалася [PERSON] за місцем проживання і станом на травень 2013 року, що підтверджується характеристикою Березівської сільради від 30.05.2013 року (а.с. 17). Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім"ї [PERSON] від 22.07.2013 року , складеного комісією за участю сільського голови, депутата сільської ради, члена виконкому [PERSON] проживає з 5-ма дітьми у п"ятикімнатному будинку житловою площею 73 кв. м. Для молодших синів [PERSON], [PERSON], [PERSON] обладнана окрема спальня, зроблений ремонт, є стіл , двохярусне ліжко, а для молодшого сина окреме ліжко. Є окрема спальня для сина [PERSON] , [INFO] та для доньки [PERSON]. У домогосподарстві завершуються ремонтні роботи , у зв"язку з чим завезені будівельні матеріали. Згідно висновку комісії кожна дитина має окреме спальне місце , умови для проживання , навчання та виховання, [PERSON] постійно працює над покращенням умов проживання сім"ї. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є директором Березівської ЗОШ, у них навчається [PERSON], у травні 2013 року дитина не вийшла на навчання та не з"являлася до кінця навчального року. На даний час документи на цю дитину знаходяться у Березівській школі. На всіх міроприємствах, що проводилися в школі, була присутньою мати, батька бачила лише один раз. Свідок [PERSON] пояснила, що являється матір"ю [PERSON] До того часу, поки [PERSON] не забрав дітей : [PERSON], [PERSON], [PERSON], діти проживали разом із матір"ю. [PERSON] є гарною та дбайливою про дітей матір"ю. Дітей [PERSON] забирав у листопаді 2012 року та в травні 2013 року. Допитана в якості свідка [PERSON] - донька [PERSON] від першого шлюбу пояснювала, що за час спільного проживання її матері та [PERSON] , [PERSON] ніде не працював, відповідальною за всі справи сім"ї була мати. З дітьми постійно була або її мати або бабуся [PERSON] [PERSON] вдома часто не було - він жив то з ними, то у своїх батьків. Декларація прав дитини від 20.11.1959 р. містить принцип 6, за яким малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю. Тобто, в даному випадку, перевага надається матері. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п.1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Не спростовують висновків суду щодо необхідності визначення місця проживання дітей разом із маті"ю також пояснення свідків - [PERSON], яка є матір"ю відповідача, [PERSON] про те, що [PERSON] забрав дітей від матері , які були побитими, оскільки , як вказано вище [PERSON] не притягувалася до будь - якого виду юридичної відповідальності за вчинення протиправних дій відносно своїх дітей, тому пояснення вказаних свідків не є належними доказами на підтвердження факту побиття позивачкою своїх дітей. Також не спростовують висновків суду позитивна характеристика відповідача за місцем проживання; пояснення свідка [PERSON] , яка є фахівцем із соціальної роботи при Лубенському районному центрі соціальних служб, про те, що вона відвідувала сім"ю [PERSON] за адресою с. Л. Ромодан , де діти були чисті та охайні та усім забезпечені для належного розвитку; пояснення свідка [PERSON] - директора [PERSON] ЗОШ, яка вказувала на те, що 15.05.2013 р. від [PERSON] надійшла до школи заява, щоб його син [PERSON] навчався у їх школі, дитину прийняли до шкоди, батько приводив та забирав сина , дитина була охайна і в належному стані. Згідно акту обстеження житлового помешкання в с. Ромодан вул. Першотравнева, 5 від 22.07.2013 р. , житловий будинок має три житлові кімнати у ньому фактично проживають голова господарства - [PERSON], його дружина - [PERSON], син - [PERSON], донька [PERSON] , онук [PERSON], онука [PERSON], син - [PERSON] Тобто станом на час розгляду справи діти сторін [PERSON], [PERSON], [PERSON] фактично проживають у будинку, який налічує лише 3 житлові кімнати , де мешкають, крім них, 7 осіб, 5 з яких є дорослими, що свідчить про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають гірші умови для проживання з батьком , ніж з матір"ю за адресою Полтавська область Лубенський район с. Березівка вулиця Пушкіна, будинок №55. При визначенні місця проживання малолітніх дітей із матір"ю [PERSON] суд враховує їх вік, а саме, що діти є малолітніми, те, що їх мати позивачка [PERSON] працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має досвід виховання дітей, оскільки вже має двох дітей від першого шлюбу, діти від першого шлюбу мають добрі відносини із дітьми щодо визначення місця проживання яких заявлено позовні вимоги , що підтверджується поясненнями свідків та характеристикою на позивача, має у власності житловий будинок , у якому створені належні умови для проживання, навчання та виховання всіх дітей. Суд вважає, що наявність виключних обставин для розлучення дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] із їх матір"ю та які свідчать про наявність підстав для відмови в задоволенні позову, у встановленому законом порядку особами, які беруть учать у справі, не доведено. При вирішенні спору у даній справі не має значення , що фактично на даний час діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають із батьком , оскільки встановлено, що дітей забрав відповідач [PERSON] до себе додому самовільно, усупереч волі їх матері [PERSON] У зв"язку з задоволенням позову у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved