Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому з уточненням позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 10 червня 2006 року був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей. На теперішній час позивач проживає окремо від сім'ї, діти проживають разом з відповідачем. Відповідач усілякими способами перешкоджає спілкуванню з дітьми, чим порушує права позивача як батька. Тому позивач просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми та визначити наступні способи участі батька у вихованні дітей - особисте спілкування: побачення два рази на тиждень в будь-який день, в залежності від особистого графіку дітей (розкладу занять у школі, музичній школі, спортивних секціях), з понеділка по п'ятницю протягом чотирьох годин за місцем навчання дітей або за місцем їх проживання, перебування; два рази на місяць, кожні перш та треті вихідні дні (суботу та неділю) батько забирає дітей по місту свого проживання; осінні та весняні канікули діти проводять з батьком, а зимові з матір'ю незалежно від парного чи непарного року; першу або другу половину літніх канікул (в залежності від парного або непарного року) діти проводять з батьком; необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; в день побачення батько має право забирати дітей з місця їх перебування (школи, музичної школи, спортивних секцій тощо) особисто. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти спілкування батька з дітьми та просила визначити, що осінні та весняні канікули діти будуть проводити - батьком, а зимові - з матір'ю. Представник третьої особи органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 7 СК України вбачається, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», «батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини». Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 p., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.ст. 141, 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як встановлено у судовому засіданні, з 10 червня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.6/. Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] року, та сина [PERSON], [INFO] року /а.с.7-8/. Позивач та відповідач проживають окремо. Діти залишилися проживати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.5/. Сторони не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні дитини. [PERSON] вимушений був звернутися до виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради з заявою щодо проведення з [PERSON] роз'яснювальної роботи стосовно дітей /а.с.24-25/. Спеціалістами служби у справах дітей Павлоградської міської ради було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], про що складено акт, відповідно до якого за місцем проживання батька [PERSON] створені належні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку малолітніх дітей. Відповідно до відповіді КЗ «Дніпропетровський спеціалізований психоневрологічний центр» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] не перебуває на обліку вказаного закладу. Як вбачається з довідки КЗ «Павлоградської районної лікарні» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] за допомогою лікаря-психіатра не звертався. Позивач є інвалідом другої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] /а.с.9/. Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Питання виховання дитини повинно вирішуватися батьками спільно, і той із батьків, хто проживає окремо, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а другий з батьків не має права перешкоджати йому в цьому. Проте необхідно врахувати також права матері на спілкування з дитиною у вихідні дні, враховуючи інтереси дитини, її вік, беручи до уваги, що спілкування не повинно бути перешкодою в установленому життєвому ритмі дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача усунути перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми та визначити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей - побачення два рази на тиждень в будь-який день, в залежності від особистого графіку дітей (розкладу занять у школі, музичній школі, спортивних секціях), з понеділка по п'ятницю протягом чотирьох годин за місцем навчання дітей або за місцем їх проживання, перебування; два рази на місяць, кожні перш та треті вихідні дні (суботу та неділю) батько забирає дітей по місту свого проживання; осінні та весняні канікули діти проводять з батьком, а зимові з матір'ю незалежно від парного чи непарного року; першу або другу половину літніх канікул (в залежності від парного або непарного року) діти проводять з батьком; необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; в день побачення батько має право забирати дітей з місця їх перебування (школи, музичної школи, спортивних секцій тощо) особисто. На підставі викладеного,

Outcome: approved