Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1734,00 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу адміністративним правопорушенням відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2012р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме у грубому порушенні правил рибальства, зокрема із застосуванням заборонених знарядь лову. Враховуючи, що, такими протиправними діями відповідача позивачу було завдано матеріальної шкоди, просить суд стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1734,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що позов визнає, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2012р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні 04.04.2012р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме у грубому порушенні правил рибальства, зокрема із застосуванням заборонених знарядь лову. При цьому, судом встановлено, що, 04.04.2012р. о 18.20 год. відповідач [PERSON], знаходячись на Дніпродзержинському водосховищі, здійснював вилов риби під час нересту забороненим знаряддям лову - жилковою сіткою, чим завдав збитків на суму 1734,00 грн. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини, встановлені постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2012р. дають підстави суду встановити, та вважати доведеним той факт, що, 04.04.2012р. відповідач [PERSON] завдав майнову шкоду позивачу на суму 1734,00 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України, на яку посилається позивач, як на правову підставу своїх позовних вимог, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що, дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свою позовні вимоги, на підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд, приймаючи до уваги також, що позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved