Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

30 серпня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про поновлення строку позовної давності, визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову останній зазначив, що відповідно до записів в належній йому трудовій книжці 02.07.1993 року він був прийнятий на роботу механізатором в колгосп ім. Фрунзе і працював там до 30.09.1996 року. Згідно протоколі № 13 засідання правління колгоспу ім. Фрунзе від 05 липня 1993 року та протоколу № 1 звітно-виборних зборів членів сіл ім. Фрунзе від 5,7 лютого 1994 року його прийнято в члени колгоспу. На час його роботи було здійснено паювання земель КСП ім. Фрунзе, про що видано було видано державний акт на право колективної власності на землю від 08.12.1994 року. Відповідно до довідки відділу Держземагентства у Межівському районі він був включений в списки до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Фрунзе від порядковим № 208. Про те, що був внесений до зазначеного списку дізнався лише в цьому році після отримання довідки з відділу Держземагентства у Межівському районі. Про те, що має право на отримання паю дізнався від громадян, у яких виникли подібні ситуації і які звернувшись до суду реалізували своє право. Позивач просить суд поновити строк позовної давності на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів; визнати за ним право на земельну частку (пай), розташовану на території Межівської селищної ради; зобов'язати Межівську районну державну адміністрацію виділити йому земельну ділянку в розмірі 5,32 га., про що видати відповідне рішення. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник Межівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову заперечує і наполягає на пропуску позивачем строку позовної давності. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Межівському районі проти позову не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, перевіривши зібрані у справі докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 02.07.1993 року до 30.09.1996 року [PERSON] працював на посаді механізатора в КСП ім. Фрунзе Межівського району Дніпропетровської області, що підтверджується трудовою книжкою останнього, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.7). Однак, в трудовій книжці позивача відсутній запис про прийняття його в члени даного господарства. Хоча в матеріалах справи мається відповідь з архівного відділу Межівської районної державної адміністрації, в якій зазначено, що у протоколі № 13 засідання правління колгоспу ім. Фрунзе від 5 липня (в місяці виправлення) 1993 р. (так у документі) та у протоколі № 1 звітно-виборних зборів членів сіл (так у документі) ім. Фрунзе від 5, 7 (так у документі) лютого 1994 року зазначено, що [PERSON] (так у документі) Миколайовича прийнято в члени колгоспу (а.с.8). На час роботи [PERSON] в КСП ім. Фрунзе було здійснено паювання земель даного господарства і було видано державний акт на право колективної власності на землю. Згідно довідки № 1682 від 05.08.2013 року відділу Держземагентства у Межівському районі, [PERSON] внесений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства під порядковим № 208, який додається до державного акту на право колективної власності на землю, виданий КСП ім. Фрунзе Межівського району 08 грудня 1994 року серія ДП Мж № 003 (а.с.9). У відповідності до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в цьому господарстві і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Для вирішення зазначеного спору суд вважає необхідним застосувати норми Цивільного кодексу УРСР, який втратив чинність, але діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Як ст. 71 ЦК УРСР, так і ст. 257 ЦК України встановлюють трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права. Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналась про порушення свого права. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Фрунзе Межівського району Дніпропетровської області видано 08 грудня 1994 року серія ДП Мж № 003, що підтверджується довідкою № 1682 від 05.08.2013 року, виданою відділом Держземагентства у Межівському районі (а.с.9). З позовом до суду позивач звернувся лише 30 серпня 2013 року. Отже, ним пропущено строк позовної давності. Порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності. Причиною пропуску строку позовної давності позивач зазначив те, що з 2001 року хворів і являється інвалідом І групи, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER], про своє можливе право на земельну частку (пай) дізнався в серпні 2013 року після отримання довідки з відділу Держземагентства у Межівському районі, але суд вважає такі причини пропуску строку не поважними, так як позивач постійно проживав і проживає на території, де у свій час проводилось розпаювання у господарстві та інші члени господарства отримали земельні ділянки після розпаювання, дані обставини не носили таємний характер цих подій і тому суд вважає, що інших обставин, які б підтверджували поважність пропуску строку, суду не надано. Також судом враховано позицію представника відповідача, який наполягав на пропуску позивачем строку позовної давності. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed