Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності, в обґрунтування вимог зазначив, що [PERSON] уповноважила його продати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] лєт СССР, 3, кв.48, що підтверджується довіреністю серії ВТІ №147677 від 27.06.2013 року. Зазначена квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадкування від 22.03.2007 року, свідоцтва про право на спадкування від 07.03.2008 року та свідоцтва про право власності №1393 виданого комітетом з управління комунальним майном від 03.11.1993 року, яке було загублено. Дублікат свідоцтва про право власності №1393 виданий комітетом управління комунальним майном від 03.11.1993 року необхідний позивачу для продажу квартири. У зв’язку з тим, що КП «Свердловське МБТІ» не має можливості надати дублікат загубленого свідоцтва, [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] лєт СССР, 3, кв. 48. [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за №449, виданого державним нотаріусом Першої свердловської державної нотаріальної контори 07.03.2008 року, [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON], померлого 07.05.2007 року, яке складається з 5/12 частин квартири, розташованих за адресою: [ADDRESS] років СРСР, 3, кв.48. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за №509, виданого державним нотаріусом Першої свердловської державної нотаріальної контори 22.03.2007 року, [PERSON] є спадкоємицею 1/4 частини майна [PERSON], померлої 28.05.2006 року, яке складається з 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] років СРСР, 3, кв.48. З копій реєстраційних книг КП «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» реєстровий № 14202/68 вбачається, що до [PERSON] перейшли ? частина та 5/12 частин квартири 48, розташованої в будинку №3, за адресою: [ADDRESS] років СРСР, згідно свідоцтв про право на спадщину, виданих державним нотаріусом Першої свердловської державної нотаріальної контори 22.03.2007 р. №509 та 07.03.2008 р. №449. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №12173739 від 04.11.2013 року, 1/1 частка власності на 2 кімнату квартиру загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] років СРСР, 3, кв. 48 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №1393 від 03.11.1993 року, виданого Свердловським комітетом по управлінню комунальним майном міста; свідоцтва про право на спадщину ВЕК №116688 реєстровий номер 509 від 22.03.2007 року, виданого Першою Свердловською державною нотаріальною конторою; свідоцтва про право на спадщину ВКЕ №698200 реєстровий номер 449 від 07.03.2008 року, виданого Першою Свердловською державною нотаріальною конторою. Згідно копії листа від 21.08.2013 року №1114 на адресу [PERSON] повідомлено, що КП "СМБТІ" на теперешній час надати дублікат свідоцтва про право власності №1393 від 03.11.1993 року не має можливості у зв’язку із відсутністю нормативно-правового акту щодо видачі дублікатів свідоцтв про право власності, оскільки з 01.01.2013 року втратило чинність Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відсутність документа про право власності не дозволяє [PERSON] реалізувати правомочності власника з розпорядження майном, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 382, 392 ЦК України,

Outcome: approved