Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно з довідкою КП «ЖЕО №8» від 23.07.2013 року № 914, наданою старшим майстром дільниці №1 КП «Житлово експлуатаційної організації №8» у зазначеній квартирі зареєстровано: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Також зазначила, що в досудовому порядку не можливо вирішити питання щодо зняття відповідачів з реєстрації в належній їй на праві приватної власності квартири, оскільки власником квартири є вона, вони не є членами її сім'ї, а на теперішній час місце проживання відповідачів їй не відомо, отже, жодних підстав для їх реєстрації в належній їй квартири немає, згідно акту обстеження житлового приміщення від 31.07.2013 року, квартира [ADDRESS],- знаходиться не в жилому стані та потребує ремонту Отже, відповідачі створюють позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй на праві приватної власності нерухомим майном. Тому таке зняття з реєстрації можливо здійснити тільки за рішенням суду. Тому позивач змушена звернутися з даною позовною заявою до суду, в якій просить суд усунути перешкоди - [PERSON], у користуванні та розпорядженні належною їй на праві власності квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], відмінивши реєстрацію відповідача -[PERSON] за адресою: [ADDRESS].; усунути перешкоди - [PERSON], у користуванні та розпорядженні належною їй на праві власності квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], відмінивши реєстрацію відповідача -[PERSON], за адресою: [ADDRESS].; усунути перешкоди - [PERSON], у користуванні та розпорядженні належною їй на праві власності квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], відмінивши реєстрацію відповідача -[PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, про причину неявку суду не повідомили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач позивачем [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується свідоцтвом від 04.05.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №172 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №3197111 від 04.05.2013 року (а.с. 14-15). Згідно з довідкою КП «ЖЕО №8» від 23.07.2013 року № 914, наданою старшим майстром дільниці №1 КП «Житлово експлуатаційної організації №8» у зазначеній квартирі зареєстровано: [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.8) Також зазначила, що в досудовому порядку не можливо вирішити питання щодо зняття відповідачів з реєстрації в належній їй на праві приватної власності квартири, оскільки власником квартири є вона, вони не є членами її сім'ї, а на теперішній час місце проживання відповідачів їй не відомо, отже, жодних підстав для їх реєстрації в належній їй квартири немає, згідно акту обстеження житлового приміщення від 31.07.2013 року, квартира [ADDRESS],- знаходиться не в жилому стані та потребує ремонту Отже, відповідачі створюють позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй на праві приватної власності нерухомим майном. Тому таке зняття з реєстрації можливо здійснити тільки за рішенням суду. Згідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У відповідності зі ст.7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, законодавство вказує, що без добровільного зняття з реєстрації, особу можна зняти з реєстрації лише за рішенням суду. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст.41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і-розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Вказана правова норма відповідно до Конституції встановлена в Цивільному кодексі України та Житловому кодексі УРСР. Також у відповідності з ч.І ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.І ст.383 ЦК України власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. А у відповідності зі ст.155 ЖК УРСР, власника не може бути позбавлено права користування будинком, крім випадків, установлених законодавством. Реєстрація ж відповідачів на цей час, в належному мені будинку, не дає можливості використати мені вказані права у повному обсязі та створює перешкоди в користуванні житлом. Відповідно до викладеного, я змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Згідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання якого невідоме, пред'являються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved