Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 30.11.2011 року помер її батько [PERSON], у зв’язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину вона прийняла, являючись спадкоємцем за заповітом, однак оформити її не спроможна, оскільки серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями, який належав її батькам, але державна реєстрація якого проведена не була, у зв’язку з чим нотаріус не може видати на цей будинок свідоцтво про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2011 року помер батько позивачки [PERSON], який мешкав в м. Буринь, вул. Гоголя,12, у зв’язку з чим відкрилася спадщина на його майно, яку вона прийняла відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини,являючись при цьому спадкоємицею за заповітом, що підтверджується показами позивачки, свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвами про народження та одруження позивачки, копії спадкової справи №64/2012, довідки виконавчого комітету Буринської міської ради. До складу спадкового майна ввійшов житловий будинок №12 з господарськими спорудами, розташований по вул. Гоголя, в м. Буринь, Сумської області, який був збудований спадкодавцем в період з 1970-1976 років, державна реєстрація якого проведена не була, що вбачається з довідки ТОВ «Буринське БТІ», технічного паспорту на будинок. Рішенням Буринської міської ради від 23.12.1993 року №197 земельна ділянка під забудову передана [PERSON] у приватну власність загальною площею 0,12 га, з яких 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, 0,04 га для індивідуального житлового будівництва. З довідок служби наглядово-профілактичного обслуговування Буринського району при Управлінні Держтехногенбезпеки у Сумській області та Буринської районної СЕС, вбачається, що при будівництві будинку з господарськими спорудами порушень протипожежних та санітарних норм не встановлено і його технічний стан задовільний (роботоспроможний), що видно також із звіту ить технічне обстеження №5/2013-ТО. Таким чином, аналізуючи матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що забудовник [PERSON] побудував зазначений будинок на відповідно виділеній земельній ділянці, з дотриманням вищевказаних норм, однак за свого життя не оформив право власності на нього, оскільки, з невідомих причин не пред’явив будинок відповідній комісії та помер. При цьому позивачка намагалася прийняти в експлуатацію будинок, звернувшись з відповідною заявою до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області, однак отримала відмову, в якій було роз’яснено, що згідно з п.3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.06.2011 року №91 і зареєстрованого в Мінюсті України 11.07.2011 року за №830/19568, закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року об’єкти, зазначені у технічному паспорті, не підлягають прийняттю в експлуатацію у інспекції. Разом з тим як вбачається із вказаного Порядку, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законів, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як встановлено з матеріалів справи, такий документ був виготовлений ТОВ «Буринське БТІ» 07.03.2013 року. Згідно п.4.15 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, що також вбачається і з листа Буринської Буринської РДНК №23/01-16. Однак отримати такий документ в даний час не можливо, так як власник майна помер. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Приймаючи до уваги, що [PERSON] прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини у зв’язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, а інших спадкоємців, які мають право на обов’язкову частку в спадщині не встановлено, суд вважає, що її вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved