overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У своїй позовній заяві він посилається на те, що 13 січня 2013 року помер його батько [PERSON]. [PERSON] на праві особистої приватної власності мав домоволодіння, що знаходиться за адресою: с.Страхолісся Іванківського району Київської області, по вул.Ватутіна,16. Однак свого часу ніяких правовстановлюючих документів на нього не оформив. На сьогоднішній день вказане домоволодіння по даним місцевої, Страхоліської сільської ради рахується власністю [PERSON] Після смерті [PERSON], його спадкове майно успадкував позивач шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №195 за 2013 рік). Відповідач (дружина спадкодавця) [PERSON], від спадщини відмовилася заявою від 01 червня 2013 року, на спадкове майно не претендує. Інших осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON], немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач, звернулася до суду з листом про те, що позов визнає та просить розглядати справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], копію свідоцтва про його народження, з якого вбачається, що спадкодавець [PERSON] є батьком позивача. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори від 07 серпня 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. З повідомлення про заведення спадкової справи Іванківської районної державної нотаріальної контори від 07.08.2013 року вбачається, що після смерті гр.[PERSON], який помер 13 січня 2013 року спадщину прийняв [PERSON], заявою від 01 червня 2013 року. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, заявою від 01 червня 2013 року. З довідки Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області №152 від 03.06.2013 року вбачається, що згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок №0443-1, житловий будинок, що розташований в с.Страхолісся, по вул.Ватутіна,16 Іванківського району Київської області рахується за [PERSON]. Отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

19.08.2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.10.1999 року нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей Марію [INFO] та Надію [INFO]. В звязку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.1999 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей Марію [INFO] та Надію [INFO], які на даний час проживають з позивачкою. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, який зареєстровано 30 червня 1979 року виконкомом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 10, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечувала. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 1979 року виконкомом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 10, /а.с. 5/. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в с. Киїнка Чернігівського району, по вул.. Вишнева, 4, кадастровий номер 7425583400:01:000:1855, площею 0, 1000 гектарів, в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON], своєчасно звернувся до нотаріальної контори, але не може оформити свої спадкові права, оскільки був втрачений державний акт на зазначену земельну ділянку. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач - Киїнська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позов визнає повністю. Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 грудня 2006 року [PERSON] помер /а.с. 25/. Після його смерті відкрилася спадщина. До спадкового майна померлого належала земельна ділянка площею 0,1000 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: с. Киїнка, Чернігівського району, вул. Вишнева, 4, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7425583400:01:000:1855 /а.с.10-14/. Проте, державний акт про право власності на цю земельну ділянку був втрачений /а.с.15/ і нотаріус не зміг видати позивачу свідоцтво про право власності на неї. З повідомлення Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 01.08.2013 року за № 2655/01-16 /а.с.24/, вбачається, що в нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 08.12.2006 року. Спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 21.12.2006 року. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ Таким чином, до позивача перейшло право власності на зазначену земельну ділянку та обовязок їх зареєструвати у визначеному законодавством порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їм було відмовлено, оскільки пропустил 6-місячний термін звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивачі не зявились, надали суду письмові заяви, якими просить позов задовольнити та слухати справу без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про час слухання справи повідомлені належним чином, своїми письмовими заявами просять справу розглядати в їх відсутність та позов задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що 30 серпня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 2,798 га в межах Малоснітинської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту на земельну ділянку серія РІ № 260691 від 18 вересня 2001 року, будинок № 13 по вул.Київській в с.М.Снітинка Київської області на підставі передачі будинку від 27 червня 1980 року, вклад № [NUMBER] в Фастівському відділенні № 2877/016 ощадного банку України. Заповіт [PERSON] не складав, спадкоємцями першої черги після його смерті є його син та його дружина - позивачі по справі а також відповідачі, які не заперечують щоб за позивачами було визнано право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, нотаріус відмовив позивачам в оформленні спадщини та розяснив право звернення до суду. На час відкриття спадщини позивачі постійно проживали разом із спадкодацем та протягом строку, встановленого ст.1272 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини. Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що спадщину прийняв. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

08.08.2013 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про виселення за неможливістю спільного проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала та пояснила, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Пологи, вул. Дробязко, 20. З 01.10.1978 року по 02.11.2010 року перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб з відповідачем розірвала так як між нею та [PERSON] склалися неприязні стосунки. Після розлучення відповідач веде себе агресивно, застосовує силу, вчиняє сварки принижує її честь та гідність. Неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу неправомірної поведінки відповідача. Після повернення з міліції, відповідач стає ще більш агресивний. Така поведінка відповідача робить неможливим спільне проживання її та [PERSON] в будинку, який належить їй на праві особистої власності. Так, як відповідач не є членом її сім"ї, веде себе не пристойно і на її вимогу залишити будинок не реагує, [PERSON] просить висилити за неможливістю спільного проживання відповідача [PERSON] з будинку № 20 по вул. Дробязко, м. Пологи . Відповідач в судове засідання не з"явився, але подав заяву в якій позов визнав та просить справу розглянути без нього. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та давши оцінку доказам суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім"ї або, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися неприязні стосунки, відповідач веде себе не пристойно по відношенню до наймодавця. що робить не можливим проживання [PERSON] в будинку [PERSON], який належить їй на праві особистої власності. Позов [PERSON] визнав. На підставі викладеного, ст. 116 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

У відповідності до ст. 209 ЦПК України суд вважає за можливе проголосити в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини судового рішення, відклавши складення його в повному обсязі до 01.09. 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

у відповідності до ст. 209 ЦПК України суд вважає за можливе проголосити в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини судового рішення, відклавши складення його в повному обсязі до 01.09.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON]. Як вказує позивач в позовній заяві, згідно рішення Прилуцького міського суду від 08 жовтня 2003 року з нього утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на користь колишньої дружини - відповідачки [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], починаючи із 02 жовтня 2003 року і до його повноліття. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його матеріальний та сімейний стан суттєво змінився, оскільки він уклав шлюб з іншою жінкою та від якого у них 06.11.2011р. народилася дочка [PERSON], які перебувають на його утриманні, як єдиного годувальника, а тому і просить суд зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON]. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала пояснивши тим, що знає про існування іншої дитини у відповідача, але це не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON]. Третя особа не заперечувала протии зменшення розміру аліментів, оскільки позивач утримує їх малолітню дочку [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги позивача необхідно задовольнити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про їхні народження (а.с.6). З матірю дочки [PERSON] (третьою особою по справі [PERSON]) позивач 15 липня 2010 року зареєстрував шлюб (а.с5). З позивача згідно виконавчого листа, виданого Прилуцьким міським судом від 08 жовтня 2003 року на підставі рішення, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2003 року і до повноліття дитини (а.с.8). Із довідки виданої комітетом самоорганізації населення №7 від 30.07.2013р. вбачається, що позивач проживає в [INFO], разом зі своєю дружиною [PERSON] та неповнолітньою дочкою [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Отже, зважаючи на те, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився з моменту початку стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], тобто збільшився розмір утримуваних з його доходу виплат по аліментних зобовязаннях, суд вважає необхідним зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів із 1/4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладення повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

04 червня 2013 року по даній справі винесено рішення. При винесення рішення судом не вирішене питання щодо розподілу судових витрат. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення з наступних підстав. У відповідності до п. 4 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, вказуючи, що на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2005 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів заробітку. Рішенням Марганецького міського суду у листопаді 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 17 червня 2006 року позивач уклав шлюб з [PERSON]. У цьому шлюбі 28 жовтня 2010 року народилася донька Аліса. Батьком у свідоцтві про народження дитини записано позивача. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач матеріально забезпечує свою нову сімю. На цей час позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку, оскільки на даний час на утриманні позивача знаходиться дружина та дитина. Позивач просить зменшити розмір аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона знаходиться на обліку у лікаря невропатолога та отримує мінімальну заробітну плату. Судом досліджені рішення, свідоцтва, довідки. Суд приходить до наступного: На підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 березня 2005 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів заробітку. Рішенням Марганецького міського суду у листопаді 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 17 червня 2006 року позивач уклав шлюб з [PERSON]. У цьому шлюбі 28 жовтня 2010 року народилася донька Аліса. Батьком у свідоцтві про народження дитини записано позивача. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач матеріально забезпечує свою нову сімю. На цей час позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку, оскільки на даний час на утриманні позивача знаходиться дружина та дитина. За ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути зменшений в разі зміни матеріального становища сторін. Суд вважає, що позивач довів зміну свого матеріального становища та має право на зменшення розміру аліментів. Також суд враховує доводи відповідача про те, що вона знаходиться на обліку у лікаря невропатолога та отримує мінімальну заробітну плату, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини мотивуючи тим, що вони з ним перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають дитину, яка в теперішній час знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають дитину доньку [PERSON] [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки і батьком якої є відповідач, однак він проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При таких обставинах, суд, враховуючи, що відповідач є батьком малолітньої дитини, вважає, що відповідно до Закону він повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання, а його заперечення з цього приводу не ґрунтуються на вимогах закону та не можуть бути підставою для звільнення від цього обовязку. При визначенні розміру аліментів які необхідно стягувати з відповідача, суд приймаючи до уваги його матеріальне становище і матеріальне становище дитини та позивачки, а також стан їх здоровя, вважає, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Позивач ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором реструктуризації, зазначивши, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: м.Дніпропетровськ, узвіз2а, квартира 1, що проводилась 12 листопада 2012 виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: partial