Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

До суду звернулась позивач з позовом до [PERSON], та, змінивши в ході розгляду справи предмет позовних вимог в порядку ст..31 ЦПК України, просила суд стягнути з відповідача на її на користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 750 гривень щомісяця на кожну дитину, та додаткові витрати у розмірі 500 грн. щомісяця на кожну дитину, а також, аліменти на її утримання до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], 07.10.2010 р.н, трирічного віку у розмірі 344 щомісячно. При цьому посилалась на те, що з відповідачем мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] проте, відповідач їхнім життям не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно на утримання дітей не надає, має мінливий дохід. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити, відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін є спільні діти син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження від 28.10.2010р. та 18.09.2009р. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, в тому числі те, що на утриманні у відповідача є ще одна неповнолітня дитина - донька від першого шлюбу [PERSON], 25.02.1997р.н., суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісяця, та на утримання доньки [PERSON] у розмірі 600 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей у розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину та стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], 07.10.2010 р.н, трирічного віку у розмірі 344 щомісячно, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Також, згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Між тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували здійснення позивачем додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), або потребу у таких витратах. Також, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], разом з позивачем. Суд враховує, що в матеріалах справи міститься довідка №3 від 25.04.2013р., видана КП ДЕЗ «Порто-Франківький» з якої вбачається, що позивач мешкає разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відомості про місце проживання та реєстрацію неповнолітнього [PERSON], [INFO], в матеріалах справи відсутні. Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей у розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину та стягнення аліментів на її утримання до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], 07.10.2010 р.н, трирічного віку у розмірі 344 щомісячно є необґрунтованими, у звязку з чим задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: partial