Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

16 грудня 2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до АКБ «Новий» (правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий») про визнання недійсними кредитного договору, іпотечний договору та стягнення коштів. Свої вимоги мотивували тим, що 04 вересня 2008 року між [PERSON] та АКБ «Новий» укладено кредитний договір № 3236908/05. За умовами договору АКБ «Новий» зобов'язався надати [PERSON] кредит на споживчі потреби в сумі 1200000 гривень на строк 36 місяців з терміном повернення кредиту до 02 вересня 2011 року зі сплатою за користування кредитними коштами у розмірі 25 % річних. У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 04 вересня 2008 року між АКБ «Новий» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір № 3237008 (З) від 04 вересня 2008 року. За умовами іпотечного договору вони передали в іпотеку АКБ «Новий» житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0520 га, що розташована по [ADDRESS]. Порушуючи умови кредитного договору, АКБ «Новий» так і не надав [PERSON] грошових коштів за цим договором. На її неодноразові звернення співробітники відповідача повідомляли, що грошові кошти за кредитним договором не готові до видачі. Позивачі зазначали, що проти ряду працівників АКБ «Новий» прокуратурою Дніпропетровської області було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. У цій справі постановою старшого слідчого СУ прокуратури Дніпропетровської області Макогоном Є.О. від 08 вересня 2009 року [PERSON] визнано потерпілою. Матеріалами досудового слідства встановлено, що 04 вересня 2008 року відділенням № 16 АКБ «Новий» видано видатковий касовий документ-заяви № 870_50 від 04 вересня 2008 року про видачу готівкових коштів у сумі 500000 гривень, отримувачем зазначено [PERSON] На підставі цієї заяви була проведена видаткова касова операція на суму 500000 гривень. Разом з тим, вона не підписувала такої заяви про видачу готівкових коштів та грошові кошти не отримувала. Почеркознавча експертиза в кримінальній справі встановила, що підпис, наявний в графі «підпис отримувача» заяви № 870_50 від 04 вересня 2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. Також 15 вересня 2008 року відділенням № 16 АКБ «Новий» на підставі видаткового касового документу-заяви № 866_17 від 15 вересня 2008 року видано готівкою 700000 гривень як кредит згідно договору № 3236908/05, отримувачем зазначено [PERSON] У цьому документі взагалі відсутній її підпис як отримувача. Сторона позивача зазначає, що ці кошти нею також не були отримані. У зв'язку з цим, просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсними: кредитний договір № 3236908/05 від 04 вересня 2008 року, укладений між АКБ ««Новий» та [PERSON] та іпотечний договір № 3237008 (З) від 04 вересня 2008 року, укладений між АКБ ««Новий» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Також позивачі просили стягнути з відповідача збитки, пов'язані з неможливістю реалізувати нерухоме майно, що було предметом іпотеки, та зміною його вартості. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2011 року позов задоволено частково. Визнано недійсними кредитний та іпотечний договори. У задоволенні вимог про стягнення коштів відмовлено (т. 2, а.с. 104-111). 01 червня 2011 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва зазначене рішення залишене без змін (т. 2, а.с. 144-146). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2011 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 березня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 червня 2011 року в частині задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2, а.с. 162-164). Зазначено, що суди обох інстанцій всупереч вимогам ст. 201 ЦПК України не навели достатнього обґрунтування мотивів, з яких відхилено клопотання про зупинення провадження в справі до прийняття рішення Печерським районним судом міста Києва у кримінальній справі щодо працівників АКБ «Новий» за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Суди без належного встановлення всіх фактичних обставин справи дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 січня 2012 року провадження в справі було зупинено (т. 2, а.с. 218-219). 30 вересня 2013 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва відновлено провадження в справі (т. 2, а.с. 237). Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року в зв'язку з неявками в судові засідання позовну заяву в частині вимог позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишено без розгляду (т. 3, а.с. 62-63). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги про визнання недійсним кредитного договору № 3236908/05 від 04 вересня 2008 року, укладений між АКБ ««Новий» та [PERSON] та визнання недійсним іпотечного договору № 3237008 (З) від 04 вересня 2008 року, укладений між АКБ ««Новий» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Просив задовольнити заявлені вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» проти задоволення вимог [PERSON] про визнання недійсними договорів заперечувала. Підтримала попередні пояснення банку в зазначені справі. Вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. У судовому засіданні 23 грудня 2013 року подала до суду письмову заяву про зупинення провадження в справі до розслідування та розгляду по суті кримінальної справи по обвинуваченню посадових осіб ПАТ «Акціонерний комерційний банк Новий» за дії, пов'язані з видачею кредиту [PERSON] Зазначила, що у провадженні суду така кримінальна справа не перебуває, вона лише розслідується. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року в задоволенні заяви відмовлено, оскільки кримінальна справа до розслідування та розгляду якої сторона відповідача просить суд зупинити провадження в справі на даний час не розглядається в порядку кримінального судочинства (т. 3, а.с. 62-63). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, 04 вересня 2008 року між [PERSON] та АКБ «Новий» укладено кредитний договір № 3236908/05 (т. 1, а.с. 8-9). У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 04 вересня 2008 року між АКБ «Новий» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір № 3237008 (З) від 04 вересня 2008 року (т. 1, а.с. 11-14). 04 вересня 2008 року відділенням № 16 АКБ «Новий» видано видатковий касовий документ-заяви № 870_50 від 04 вересня 2008 року про видачу готівкових коштів у сумі 500000 гривень, отримувачем зазначено [PERSON] На підставі цієї заяви була проведена видаткова касова операція на суму 500000 гривень (а.с. 17). 15 вересня 2008 року відділенням № 16 АКБ «Новий» на підставі видаткового касового документу-заяви № 866_17 від 15 вересня 2008 року видано готівкою 700000 гривень як кредит згідно договору № 3236908/05, отримувачем зазначено [PERSON] (а.с. 18). Частиною 5 ст. 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Статтею 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу та необережності), якщо інше не встановлено законом. У ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 1.1. кредитного договору визначено, що кошти повинні видаватися готівкою через касу банку. У п. 3.1. цього кредитного договору зазначено, що сума кредиту може видаватися як одноразово, так і частинами У випадку часткової видачі, видача кожної суми оформляється за письмовою заявою позивальника. [PERSON] посилається на те, що вона не отримувала кошти за кредитним договором. Відповідно до абзацу 3 п. 2 та абзацу 6 п. 5 Інструкції про касові операції в банках України передбачено, що документ , який засвідчує видачу готівки з каси банку фізичним особам за операціями з клієнтами, є заява на видачу готівки, та в даній заяві повинно бути обов'язково підпис отримувача готівки. Законом також визначено, що кошти можуть бути видані уповноваженій особі позивача на підставі довіреності. Грошові кошти за кредитним договором видавались на підставі двох документів. Так, згідно видаткового касового документа-заяви № 870_50 від 04 вересня 2008 року про видачу готівкових коштів [PERSON] було видано 500000 гривень. Разом з тим, згідно висновку № 11303/10-11 судово-почеркознавчої експертизи від 29 грудня 2010 року підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки № 870_50 від 04 вересня 2008 року на суму 500000 гривень в порядку надання кредиту згідно кредитного договору № 3236908/05 від 04 вересня 2008 року виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (т. 1, а.с. 224-225). Аналогічні висновки наведені й у висновку № 2081-09 судової почеркознавчої експертизи по кримінальній справі № 70099045 від 22 вересня 2009 року, копія якого надану суду (т. 1, а.с. 20-26). Згідно видаткового касового документа-заяви № 866_17 від 15 вересня 2008 року [PERSON] видано готівкою 700000 гривень. Разом з тим, з цього видаткового документа вбачається, що на ньому взагалі відсутній підпис отримувача коштів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] поясняв суду, що остання неодноразово зверталась до відповідача з вимогою надати кошти на виконання умов кредитного договору, проте працівники банку її повідомляли, що кошти не готові. Повноважень на отримання коштів за кредитним договором вона не нікому надавала, оскільки кошти повинна була отримати безпосередньо в касі банку. Саме тому при розслідування кримінальної справи її було визнано потерпілою (а.с. 15-16). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На спростування доводів позивача, стороною відповідача не надано суду належних доказів виконання умов кредитного договору та отримання [PERSON] грошових коштів за цим договором. У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала кримінальна справа по обвинуваченню посадових осіб ПАТ «Акціонерний комерційний банк Новий» за дії, пов'язані з видачею кредиту [PERSON] З листа голови Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2013 року вбачається, що матеріали кримінальної справи № 1-1003/11 було направлено до прокуратури Дніпропетровської області для організації проведення додаткового розслідування. Матеріали кримінальної справи № 1-1003/11 до Печерського районного суду м. Києва не повертались (т. 2, а.с. 229). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Сторона відповідача посилається на те, що відсутність підпису [PERSON] на заяві про видачу готівки від 15 вересня 2008 року на суму 700000 гривень не свідчить, що кредитні кошти позивачем не отримувались. Разом з тим, таке твердження суд не приймає до уваги, оскільки належних доказів отримання цих коштів [PERSON] суду не надано. Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що доводи позивача [PERSON] про визнання недійним кредитного договору № 3236908/05 від 04 вересня 2008 року знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що ґрунтуються на законі й вимоги позивача [PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору № 3237008 (З) від 04 вересня 2008 року, укладеного з АКБ ««Новий» та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2700. З огляду на наведене, вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 08 гривень 50 копійок судового збору та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved