Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення паркану та зобов»язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] належить на праві власності 2/5 частини житлового будинку № 33-а по вул. Першотравнева в м. Запоріжжі, [PERSON] належить 2/5 частини зазначеного будинку та [PERSON] належить 1/5 частина зазначеного будинку. Дане домоволодіння розташовано на земельній ділянці загальною площею 600 кв.м. Сусідкою за адресою : м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. № 35 є відповідачка по справі – [PERSON]Г, яка у 2011 році стала проводити будівництво паркану висотою приблизно 2 метри по периметру садибної ділянки № 35. Побудувавши глухий паркан, відповідачка тим самим затулила вікна будинку позивачів, чим допустила знищення експлуатаційних якостей ( аерація, інсоляція, шумовий режим). При проведенні будівельних робіт по зведенню паркану, позивачі неодноразово зверталися до відповідачки з проханням зупинити будівлю такого паркану, проте [PERSON] прохання ігнорувала та продовжувала будівництво. У червні 2012 року [PERSON] звернувся із заявою до районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району про вирішення законного питання щодо будівлі паркана відповідачкою. 26 червня 2012 р. відділом житлово- комунального господарства у присутності позивачів та власників житлового будинку № 35 по вул.. Першотравнева м. Запоріжжя було проведено візуальний огляд будівель та садибних ділянок 33-а та 35 по вул. Першотовнева м. Запоріжжя, в ході якого виявлено будівництво паркану висотою приблизно 2 метри по периметру садибної ділянки 35. З цього приводу з [PERSON] проведено роз»яснювальну роботу щодо неприпустимості затуляння вікон будинку позивачів глухим парканом. 27 червня 2012 р. відповідачці надіслано листа з попередженням щодо недопущення зниження експлуатаційних якостей житлового будинку № 33-а по вул. Першотравнева м. Запоріжжя, внаслідок проведення благоустрою власної садибної ділянки. Межа суміжних земельних ділянок має використовуватися, враховуючи правила добросусідства. Проте, не дивлячись на попередження зі сторони районної адміністрації міської ради по Жовтневому району, [PERSON] продовжувала проводити будівлю паркана. Своїми незаконними діями відповідачка порушує права позивачів, як власників,своєю будівлею, вона затулила вікна будинку [PERSON] глухим парканом, чим також порушує норми суміжних земельних ділянок. На підставі викладеного, просять суд усунути перешкоди [PERSON], [PERSON] в користуванні власністю шляхом знесення побудованого паркану, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. № 35 на суміжній земельній ділянці між адресами : м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. № 35 та м. Запоріжжя, вул.Першотравнева, буд. № 33-А. та зобов»язати [PERSON] знести побудований паркан, розташований за адресою : м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. № 35 на суміжній земельній ділянці між адресами : м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. № 35 та м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, буд. № 33-А. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2012 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору , залучено Запорізьку міську раду ( а.с.26). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2013 року первісного відповідача [PERSON] замінено на належного відповідача – [PERSON] ( а.с. 95). З урахуванням заміни відповідача, у жовтні 2013 р. позивачами до суду подана уточнена позовна заява ( а.с. 114-115). В суді представник позивачів позов підтримав з підстав, викладених по тексту заяви, просив його задовольнити. Представник відповідача в суді проти позову заперечував з наступних підстав. Згідно з даними технічного паспорту позивачі просять захистити їх право на користування будинком літ. А, який фактично самовільно ними розширено, до нього здійснено прибудови, до самої межі ділянки. Доказів узаконення цієї прибудови позивачами не надано. Надалі, за [PERSON] закріплено 600 кв.м. земельної ділянки, фактично вони користуються 813 кв.м. Отже, захопивши 213 кв.м. міської землі, позивачі розширили будинок до самої межі сусідської ділянки. Таким чином, саме позивачі допустили порушення п. 3.25 Державних будівельних норм 360-92. Як на думку представника відповідача, саме позивачі повинні знести незаконну прибудову, а не порушувати питання щодо знесення паркану. Крім того, просив суд не брати до уваги висновок експертизи, оскільки він не може вважатися доказом порушення будівельних норм при зведенні паркану з огляду на наведене вище, а також тому, що згідно з додатками до висновку ( фотографії) паркан взагалі проходить в іншому місці меж ділянок і ніяких вікон не затуляє. На підставі викладеного, просить в позові відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивачі : [PERSON] є власником 2/5 частин , [PERSON] є власницею 2/5 частин житлового будинку № 33 А по вул. Першотравнева в м. Запоріжжі. По сусідству власником житлового будинку № 35 є відповідачка [PERSON], яка придбала цей будинок на підставі цивільно - правової угоди у [PERSON], яка є матір»ю [PERSON] ( а.с.94). Наприкінці листопада 2012 року відповідачкою по периметру садибної ділянки № 35 було зведено паркан ( початок робот по зведенню паркану – квітень 2012 року), який за технічною характеристикою є залізобетонною набірною конструкцією на бетонних стовпах, встановлених на бетонному фундаменті. Висота фундаменту від відмітки землі становить до 1,20 м., ширина 0,3 м. Загородження складається з трьох залізобетонних секцій по 0,5 м. кожна. Загальна висота загородження складає до 2,7 м. З наявних в матеріалах справи фототаблиць вбачається, що фундамент паркану між земельними ділянками № 33 та № 35 розташований безпосередньо біля фундаменту добудови літ. « А-І» будинку № 33А по вул.. Першотравнева в м. Запоріжжі, а сам паркан затуляє вікно добудови літ. «А-І» будинку № 33 А по вул. Першотравнева в м. Запоріжжі. Згідно висновку будівельно- технічної експертизи № 1819 від 14.05.2013 р. вказаний паркан не відповідає вимогам п. 3.19* ДБН 360-92** « Містобудування, планування і забудови міських і сільських поселень» та п. 3.6.4 Правил забудови м. Запоріжжя. Внаслідок зведення бетонного паркану висотою 2,7 м., як на думку експерта, значно змінилась в сторону погіршення аерація земельної ділянки № 33-А, а також інсоляція ( освітлення) внутрішніх приміщень прибудови літ « А-І» будинку № 33 А, оскільки зведений паркан є по своїй конструкції глухим та висотою 2,7 м. ( а.с. 59-61). У червні 2012 р., до звернення до суду з позовом, позивачі намагалися в позасудовому порядку вирішити питання щодо законності дій відповідачки та її матері [PERSON], яка також мешкає за вищевказаною адресою, щодо зведення паркану за вищевказаними технічними характеристиками, шляхом звернення із відповідною заявою до районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району. 26 червня 2012 р. відділом житлово-комунального господарства у присутності позивачів та у присутності власників житлового будинку 35 по вул. Першотравневій було проведено візуальний огляд будівель та садибних ділянок 33 А та 35, в ході якого було виявлено будівництво паркану висотою приблизно 2 метри по периметру садибної ділянки 35. З власниками житлового будинку № 35 було проведено роз»яснювальну роботу щодо неприпустимості затуляння вікон житлового будинку [PERSON] глухим парканом. 27 червня 2012 р. [PERSON] та [PERSON] направлено листа з попередженням щодо недопущення зниження експлуатаційних якостей ( аерація, інсоляція, шумовий режим) житлового будинку 33 по вул. Першотравневій, внаслідок проведення благоустрою власної садибної ділянки. Одночасно їм було роз»яснено, що межа суміжних земельних ділянок має використовуватися, враховуючи правила добросусідства. Вищевикладені обставини підтверджуються листом заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району [PERSON], № Ко-0471 від 02.07.2012 р. ( а.с. 7). Проте, відповідачкою та її матір»ю [PERSON] вимоги органу місцевого самоврядування не були виконані, що в подальшому слугувало підставою для вирішення цього питання в судовому порядку. Суд, співставляючи зазначені фактичні обставини справи та об»єктивно і відповідно до ст. 212 ЦПК України досліджені в судовому засіданні всі докази, приходить до висновку, про неналежне здійснення відповідачем своїх прав та виконання своїх обов»язків як землекористувача. Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Сторони у справі є сусідніми землекористувачами. Правила добросусідства закріплені ст. 103 ЗК України у силу якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, коли власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Тобто не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі. У цьому випадку в діях відповідачки [PERSON] вбачаються порушення цього правила, проявом якого є зведення паркана, як межевої споруди, у зв»язку з чим було допущено знищення експлуатаційних якостей ( аерація, інсоляція, шумовий режим) не тільки житлового будинку 33 по вул. Першотравневій в м. Запоріжжі, але і земельної ділянки, користувачами якої є позивачі. Узгоджуються з вищенаведеними правовими нормами і правила статей 386, 391 ЦК України. Стаття 386 ЦК України передбачає принципи захисту прав власності, серед яких власник майна може звернутися до суду з вимогою про здійснення певних дій для запобігання свого права власності іншою особою. Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, пояснення представників позивачів та відповідача, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа : Запорізька міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення паркану та зобов»язання вчинити певні дії є такими, що підлягають задоволенню. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Всі заперечення відповідача фактично констатують: факт самочинного будівництва прибудови, що належить позивачам ; незаконного, як на думку представника відповідача , захоплення ними 213 кв.м. міської землі, тощо. Зазначені обставини, викладені у формі заперечень, не мають значення для ухвалення рішення у цій справі, оскільки щодо них у сторін, які беруть участь у справі , спір не виник. Крім того, заперечення викладені у формі припущень і не підтверджені належними та допустимими доказами. Виходячи з наведеного, з наданих сторонами доказів, суд вважає доводи представника відповідача неспроможними, з зв’язку з чим не приймає їх до уваги.

Outcome: approved