Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-28 00:00:00

15.10.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON] та Державний орган РАЦС виконавчого комітету Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про розірвання шлюбу та про виключення запису про чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.08.2008 р. вони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Ізмайлівського району Одеської області, актовий запис за № 8. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. У квітні 2009 року шлюбні відносини припинили та перестали проживати разом. Причиною розпаду сім'ї стало те, що взаємовідносини почали погіршуватися, при вирішенні сімейних питань щодо побуту та ведення господарської діяльності стали виникати розбіжності. На даний час позивачка перебуває у сімейних відносинах з [PERSON], з яким у них [INFO] року народилася донька - [PERSON], батьком якої є [PERSON] З відповідачем позивачка не проживає більше двох років, тому відповідач не може бути батьком [PERSON], а батьківство визнається [PERSON], на підставі чого просить розірвати шлюб між ними; відновити дошлюбне прізвище позивача; виключити відповідача з актового запису про народження дитини; визнати батьком [PERSON] - [PERSON] та внести до актового запису про народження дитини такі зміни: змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]»; змінити по-батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]» та залишити попередні ім'я, дату, місце народження. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутністю (а.с.49). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Крім того, Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2012 року надане судове доручення Ізмайлівському районному суду Одеської області про вручення копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками відповідачеві - [PERSON] та допитати його в порядку судового доручення. Проте судове доручення повернулося без виконання. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 29 липня 2013 р. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій вказував, що він дійсно є батьком [PERSON], [INFO] року народження, в зв'язку з чим просив задовольнити позов [PERSON] Також просив розглянути справу за його відсутністю (а.с. 50). Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 18 серпня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 08 та виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області було видане Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 18.08.2008 року (а.с. 20). Із Заочного Рішення Новомосковського міського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2010 року, по цивільної справі про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання старшої дитини сторін, убачається, що на день звернення до суду - 26 травня 2010 року сторони проживали окрема та старша дитина проживала з позивачкою (а.с. 14). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставина не проживання позивачки з відповідачем з 26 травня 2010 року встановлена Заочним Рішенням Новомосковського міського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2010 року, тому не потребує доведенню. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] р.н., серії [NUMBER], виданим 04 травня 2012 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, батьком дитини зазначений «[PERSON]» (а.с.13). В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як убачається із змісту позовної заяви, відповідач не є біологічним батьком [PERSON], [INFO] р.н., а її батьком є третя особа - [PERSON]. В свою чергу, [PERSON] визнає себе батьком [PERSON], [INFO] р.н., про що свідчить його письмова заява про визнання батьківства від 15.10.2012 року (а.с. 19), спільна заява позивачки та третьої особи від 15 жовтня 2012 р. (а.с. 21) та його заява до суду від 29.07.2013р. (а.с. 50). Одночасно з цим Відповідач по справі не надав суду заперечення щодо визнання [PERSON] батьківства по відношенню до [PERSON], [INFO] р.н. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. За такими обставинами суд вважає доведеними та обґрунтованими позовні вимоги позивачки в частині виключення [PERSON] з актового запису про народження дитини - [PERSON], визнання батьком [PERSON] - [PERSON] і внесення відповідних змін до актового запису, та задовольняє їх, оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач по справі не є батьком [PERSON], так як вже у травні 2010 року позивачка та відповідач припинили сімейно-шлюбні стосунки. Крім того, третя особа у справі, [PERSON], надав суду заяву про визнання свого батьківства та згоду на внесення відомостей про нього, як батька, до актового запису про народження [PERSON] Відповідно до вимог ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Згідно зі ст. 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Оскільки судом встановлено, що відповідач не є батьком [PERSON], а її біологічним батьком є третя особа, то вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження [PERSON] щодо зміни прізвища та по батькові дитини. Також підлягають задоволенню вимоги позивачки про розірвання шлюбу з відповідачем, виходячи з наступного. Як встановлено судом сторони не проживають разом з травня 2010 року, крім того позивачка проживає з іншим чоловіком та має від нього дитину. Крім того, позов був поданий до суду 15 жовтня 2012 року та до ухвалення рішення позивачкою не відкликаний. Також суд зазначає, що справа знаходилася в провадженні суду біля 9-ти місяців, але за цей час сторони не скористалися можливістю наладити стосунки за зберегти сім'ю. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 30 коп.

Outcome: approved