Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

25.09. 2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 6 636,41 грн.; 229, 41 грн. понесених позивачем судових витрат; 3000 грн. витрат на правову допомогу. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 03.01. 2013 року [PERSON] передав у власність [PERSON] матеріальні цінності на суму 6 554,0 грн. Відповідач зобов'язувався повернути позивачу вказану позику в грошовому еквіваленті, а саме 6 554,0 грн. до 01.04.2013 року. Доказом, що укладено усний договір позики між [PERSON] та [PERSON] є Розписка від 03.01.2013р. Відповідач вчасно не виконав взяте на себе зобов'язання по поверненні позивачу вищевказаних коштів та належним чином не відреагував на усні звернення з приводу повернення боргу. 01.07. 2013 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з претензією, однак, остання була відповідачем проігнорована. Борг відповідача перед позивачем, станом на 02.09.13р. становить 6 636,41 грн.: 6 554,0 грн. - сума основного боргу, 82,41 - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов 'язання, 3000 грн. - витрати на правову допомогу. На підставі наведеного позивач був змушений звернутися до суду та у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві, заявлені позовні вимоги підтримали, позов просять задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку учасників процесу, які прибули у судове засідання, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за результатом розгляду заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: 03.01. 2013 року [PERSON] дана розписка [PERSON] /а.с. 4/ із рукописним текстом наступного змісту: "Я, [PERSON], який народився [INFO], зареєстрований та мешкаю за адресою: [ADDRESS], паспорт [NUMBER], виданий Пустомитівським РВУ МВС у Льв.об., 15.01. 2005 року даю цю розписку гр.. [PERSON], який народився [INFO], зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], паспорт [NUMBER], виданий 11 січня 1999 року, Галицьким РВ ЛМУ УМВС Укр. у Льв. обл. про те, що 3.01. 2013 р. я позичив у нього матеріальні цінності на суму 6 554 грн. шість тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири грн., які він передав мені за адресою: м. Львів, р-н., «Торпедо» в присутності свідків гр.. [PERSON], [INFO] (паспорт серія [NUMBER], виданий 07 квітня 2006 року Моршинським МВМ Стрийського РВУ МВС у Львів. обл., адреса: [ADDRESS]) та гр.. [PERSON], [INFO], (паспорт серії [NUMBER], виданий 20.07. 2004 року Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Льв. обл., адреса: [ADDRESS]). Вказану позику я зобов'язуюсь повернути в грошовому еквіваленті шість тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири грн. до 1.04. 2013 р. Позика є безвідсотковою. Написано власноручно". Зазначений рукописний текст розписки підписаний [PERSON], дата 03.01. 2013 року, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] За вказаних вище обставин, суд вважає, що факт отримання 03.01. 2013 року [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у сумі 6 554 грн. доведений повністю. Оскільки позивач вказує та із розписки [PERSON] від 03.01. 2013 року /а.с. 4/ слідує, що зазначені вище кошти в сумі 6554 грн. були отримані відповідачем у власність для їх використання та в подальшому повернення в такому ж обсязі, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України. Судом встановлено, що при укладенні сторонами договору позики, про що свідчить розписка відповідача від 03.01.2013 року /а.с. 4/, сторонами де дотримано форми такого договору. Проте на підтвердження укладення між сторонами договору позики суду представлено оригінал розписки відповідача / а.с 4/. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов'язання. Встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення коштів отриманих за договором позики від 03.01. 2013 року у повному обсязі, про що свідчить наявність у позивача оригіналу боргового документу - розписки відповідача від 03.01. 2013 року /а.с. 4/. За вказаних вище обставин, суд вважає, що основна сума боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 03.01. 2013 року у розмірі 6554,00 грн. доведена повністю та підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Попри те, що основна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики від 03.01. 2013 року становить 6554 грн. законом передбачено способи захисту майнового права та інтересу позивача, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Попри те, що законом надано право на стягнення із боржника інфляційних та трьох відсотків річних, позивач реалізував таке право часткового шляхом нарахування трьох процентів річних від простроченої суми та здійснив наступний розрахунок: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Сума заборгованості складає 6 554,0 грн., кількість днів прострочення складає: з 01.04.2013 р. по 02.09.2013 р. - 153 дні; сума санкції: 6554 х 3 х 153 : 365 : 100 = 82, 41 грн. Такий розрахунок суд вважає вірним, тому з відповідача в користь позивача, крім основної суми заборгованості, слід стягнути 82, 41 грн., як три проценти річних від простроченої суми. Позовні вимоги заявлені позивачем в часині стягнення з відповідача в користь позивача 3 000 грн., як судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають виходячи з наступного: згідно ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу є судовими витратами та відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так, відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно Замовлення №б/н. від 02.09. 2013 року /а.с. 15/ позивач надав ТзОВ «Юридична компанія «Захист Власності» замовлення на виконання юридичних послуг вартістю 3 000 грн. Однак позивачем та його представником всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України не представлено суду жодного доказу витрати часу на надання правової допомоги та оплату юридичних послуг згідно замовлення. Відтак, витрати позивача на правову допомогу стягненню з відповідача не підлягають. У відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні понесені останнім судові витрати, які складаються із судового збору оплаченого позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved