Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

20.08.2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23.10.2012 року помер її рідний брат [PERSON] після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок, що розташовані в м. Пирятин, Полтавської області по вул. Радянській, 13, однак позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в державних актах на право власності на земельні ділянки допущені помилки у визначенні адреси розташування земельних ділянок та невірно вказані підстави видачі державних актів. Тому позивачка звернулись до суду і просить визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився. До суду надійшов лист міського голови про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2005 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №030617 (а.с. 11). За даними спадкової справи на майно померлої [PERSON], позивачка [PERSON] як донька померлої, відмовилась від прийняття спадщини на користь свого брата [PERSON] (а.с. 41). При цьому, [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері (а.с. 43). 23.10.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №223173 (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина яка складається з: - земельної ділянки площею 0,0205 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в м. Пирятин, Полтавської області, вул. Радянська 13/2 (Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради №96 від 24.02.1998 року); - земельної ділянки площею 0,0279 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої в м. Пирятин, Полтавської області, вул. Радянська 13/1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради №82 від 16.02.2005 року); - земельної ділянки площею 0,0415 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в м. Пирятин, Полтавської області, вул. Радянська 13/1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради №82 від 16.02.2005 року). Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що позивачка є рідною сестрою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с. 9), копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу (а.с. 58-59) та іншими матеріалами справи. Таким чином, позивачка є спадкоємицею за законом другої черги майна, яке належало померлому [PERSON] За змістом листа [PERSON] державної нотаріальної контори від 31.05.2013 року, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо вказаних вище земельних ділянок, оскільки житловий будинок та земельні ділянки є одним цілим, при цьому, будинок знаходиться в м. Пирятин по вул. Радянській, 13, а земельні ділянки, згідно державних актів, розташовані у м. Пирятин, вул. Радянська, 13/1 та 13/2 (а.с. 33). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З наданої суду копії спадкової справи на майно померлого [PERSON] вбачається, що позивач прийняла спадщину за законом шляхом подання відповідної заяви (а.с. 52). Будь-які інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Факт того, що в державних актах зроблені технічні помилки в написанні адрес розташування земельних ділянок та невірно вказано підстави їх видачі підтверджується:довідкою [PERSON] міської ради №02-23/202 від 19.03.2013 року (а.с. 12); копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 13-15); випискою із засідання виконкому [PERSON] міської ради №96 від 24.02.1998 року (а.с. 16); випискою із засідання виконкому [PERSON] міської ради №37 від 28.01.1998 року (а.с. 17) та випискою із засідання виконкому [PERSON] міської ради №96 від 24.02.1998 року (а.с. 18). Оскільки померлий [PERSON] за життя не переоформив державні акти на право власності на земельні ділянки на своє імя та не виправив допущенні в них технічні помилки у звязку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд вважає, що це майно належало йому на праві власності, допущені помилки у змісті державних актів на право власності на земельні ділянки не мають позбавляти позиваку права успадкувати це майно, тому позивачка як спадкоємиця другої черги за законом має право на його спадкування. За обставин, коли земельні ділянки належали померлому, позивач є спадкоємцем другої черги, однак свідоцтво про право власності на земельні ділянки у спадкоємця відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на земельні ділянки за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved