Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «ВТБ Банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № R53100301813В від 19.07.2012 року на загальну суму 85 207,70 грн., судовий збір у розмірі 852,08 грн. та витрати, пов*язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 174 грн. та 420 грн. посилаючись на те, що між ВАТ «ВТБ Банк», що з 29.07.2010 року перейменовано на ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100301813В від 19.07.2012 року, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000,00 грн., строком повернення до 19.07.2015 року з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі – 34,5% річних. Кредитні кошти призначені на споживчі цілі. Згідно з п. 3.4 кредитного договору повернення кредиту та процентів відбувається щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору проценти за користування кредиту за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються проценти – з 18 числа (включно) попереднього місяця по 17 число (включно) поточного місяця. Відповідач взяв на себе зобов*язання сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов*язання в порядку та в строки, встановлені кредитним договором (п.п. 5.3.1 кредитного договору). Проте в супереч вимогам ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, відповідач не виконує свої зобов*язання, передбачені п.п. 1, п.п. 5.3.1, розділом 3 та розділом 4 кредитного договору, чим не тільки порушує умови договору, вимоги чинного законодавства, але й майнові права та законні інтереси позивача. Даний факт підтверджується наявністю заборгованості позичальника за кредитним договором, згідно розрахунку суми боргу за кредитним договором. Згідно п. 7.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов*язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов*язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов*язань за кожен день прострочення. Таким чином, загальна сума, що підлягає до сплати позичальником [PERSON] по кредитному договору № R53100301813В від 19.07.2012 року, становить 85 207,70 грн. та складається з: 1) 39 645,93 грн. – сума кредиту, що залишилась неповерненою боржником; 2) 10 384,07 грн. – сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 3) 15 798,30 грн. – сума прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 4) 1 275, 03 грн. – сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 18.06.2013 року по 14.07.2013 року; 5) 6 924,55 грн. – пеня за прострочення кредиту згідно з п. 7.1 кредитного договору; 6) 10 887,02 грн. – пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно з п. 7.1 кредитного договору; 7) 113,83 грн. – сума 3,0 процентів річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту згідно ст. 625 ЦК України; 8) 178,97 грн. – сума 3,0 процентів річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків згідно ст. 625 ЦК України. Представник позивача по довіреності [PERSON] у судове засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та з посиланням на підтримання позову, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2012 року між ВАТ «ВТБ Банк», що з 29.07.2010 року перейменовано на ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100301813В, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000,00 грн., строком повернення до 19.07.2015 року з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі – 34,5% річних. Кредитні кошти призначені на споживчі цілі. Згідно з п. 3.4 кредитного договору повернення кредиту та процентів відбувається щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору проценти за користування кредиту за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються проценти – з 18 числа (включно) попереднього місяця по 17 число (включно) поточного місяця. ПАТ «ВТБ Банк» свої зобов*язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 грн., щзо підтверджується копією меморіального ордеру № 62559 від 19.07.2012 року. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов’язання за кредитним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на 15.07.2013 року відповідач [PERSON] має перед ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 85 207,70 грн., яка складається з наступного: 1) 39 645,93 грн. – сума кредиту, що залишилась неповерненою боржником; 2) 10 384,07 грн. – сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 3) 15 798,30 грн. – сума прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції; 4) 1 275, 03 грн. – сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 18.06.2013 року по 14.07.2013 року; 5) 6 924,55 грн. – пеня за прострочення кредиту згідно з п. 7.1 кредитного договору; 6) 10 887,02 грн. – пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно з п. 7.1 кредитного договору; 7) 113,83 грн. – сума 3,0 процентів річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту згідно ст. 625 ЦК України; 8) 178,97 грн. – сума 3,0 процентів річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків згідно ст. 625 ЦК України. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення “Донецька регіональна дирекція” ПАТ “ВТБ Банк” заборгованість за кредитним договором № R53100301813В від 19.07.2012 року у розмірі 85 207,70 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 852,08 грн., а також витрати, пов*язані з публікацією в пресі «Донбасс» та «Урядовий кур*єр» оголошення про виклик відповідача в розмірі 174 грн. та 420 грн. відповідно.

Outcome: approved