Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредит [PERSON]» звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 23.02.2006 р. Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір № 400072429, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 13950,00 грн. з кінцевим терміном повернення 24.02.2007 року зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами. 29 грудня 2008 р. Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги боргу. 14.07.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Кредит [PERSON]» уклали договір факторингу. Згідно Договору Факторингу та Витягу із акту приймання-передачі Реєстру Боржників від « 14» липня 2010 року, Клієнт передав Позивачу право вимоги до [PERSON] Станом на дату відступлення права вимоги загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становила 59117,40 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом по договору №400072429 від 23.02.2006 року у розмірі 59117,40 грн. та понесені ним при зверненні з позовною заявою судові витрати. Представник позивача за довіреністю до судового засідання не з’явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заздалегідь надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з’явився, про розгляд справи були повідомлені заздалегідь судовими повістками, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень щодо позову не надав. В силу ч.4 ст. 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно без участі відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи і давши їм оцінку, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором суд зобов’язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Наслідками порушення відповідачем зобов’язання щодо повернення чергової частини кредиту, згідно ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. В судовому засіданні було встановлено, що 23.02.2006 р. Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали Кредитний договір № 400072429, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 13950,00 грн. з кінцевим терміном повернення 24.02.2007 року зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами. 29 грудня 2008 р. Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги боргу. 14.07.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Кредит [PERSON]» уклали договір факторингу. Згідно Договору Факторингу та Витягу із акту приймання-передачі Реєстру Боржників від « 14» липня 2010 року, Клієнт передав Позивачу право вимоги до [PERSON] Відповідач зобов’язання за договором належним чином не виконав. У зв’язку з зазначеним порушенням зобов’язань за кредитним договором відповідач має заборгованість за кредитом перед новим кредитором-позивачем у справі, яка на момент укладення договору факторингу, тобто станом на 14.07.2010 року становить 59117,40 грн. та складається з наступного: залишок заборгованості по тілу кредиту - 9 334 грн., несплачені відсотки – 1 335 грн., комісія за прострочену заборгованість - 4 318 грн., пеня - 44 129 грн. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов’язання. За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позивач при подачі позовної заяви сплачував судовий збір у розмірі 591,17 грн., зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved