Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та просить суд розірвати шлюб укладений 25 січня 2003 року між ними, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції, Автономна Республіка Крим, Україна, актовим записом № 23. Вимоги мотивовані тим, що сторони з 25 січня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачкою виявився невдалим та на теперішній час фактично розпався. Шлюбні відносини сторони не підтримують протягом останніх трьох років та у позивача фактично сформувалася інша сім'я. при таких обставинах збереження шлюбу та подальше сумісне життя суперечить інтересам сім'ї та робить неможливим примирення з відповідачкою, тому як буде суперечити інтересам сторін, а також інтересам дитини. Спору про місце проживання дитини та поділу сумісного майна у сторін немає. Сторони у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи сповіщені завчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач визнав позов у в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, справу розглянуто без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб, відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється у наслідку його розірвання. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 109 СК України, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 25 січня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції, Автономна Республіка Крим, Україна, актовим записом № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.4). Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що, відповідно до вимог ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для вживання заходів до примирення подружжя не має. Судом достовірно встановлено, що відповідач мотиви позову визнав у повному обсязі, що в свою чергу підтверджує, що сторони сімейні відносини не підтримують з на протязі останніх трьох років, спільного бюджету не мають та сумісного господарства не ведуть. Шлюб існує формально, та його збереження неможливе, що в свою чергу не порушує їх особисті та майнові права, а також права їх дитини, подальше життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, підстав для вживання заходів до примирення подружжя не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved