Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, який розташований за адресою: Київська область, Броварський р-н., смт. В.Димерка, вул. Пугачова, буд. 5, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON], відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок, на який відсутні правовстановлюючі документи, через що і змушена звернутись до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] доводи позовної заяви підтримали та просили їх задовольнити. Надали алогічні пояснення фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. Проти їх задоволення не заперечила. Від Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2013 року помер [PERSON] ( а. с. 10 ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, зокрема, на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями під № 5 по вул. Пугачова у смт. В. Димерка, Броварського району, Київської області. Із спадкової справи № 322/2013 до майна померлого 03 березня 2013 року [PERSON] вбачається, що [PERSON], як спадкоємець за законом, 13.09.2013 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також зі спадкової справи вбачається, що іншою спадкоємицею за законом є інша дочка померлого [PERSON], але остання відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивачу відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить відповідний лист Броварської районної державної нотаріальної контори за № 3372/02-14 від 13.09.2013 року, рекомендовано звернутися до суду. Із довідки від 25.09.2013 року за № 1615 виданої Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області вбачається, що згідно із записами в по господарських книгах селищної ради за 2011-2015 рр., погосподарська книга № 11, особовий рахунок № 1071 домоволодіння, що знаходиться за адресою: смт. Велика Димерка, вул. Пугачова, буд. 5, значилося за [PERSON] (помер 03.03.2013 року). Серед проживаючих згідно по господарських документів значилися: [PERSON], [INFO] дочка, [PERSON], [INFO], - онука, [PERSON], [INFO] правнучка. Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 18.11.2003 року за № 159 [PERSON] надано земельну ділянку у приватну власність у розмірі 0,40 га, що розташована по вулиці Пугачова в смт. Велика Димерка. За життя, [PERSON] не встиг оформити у встановленому законом порядку спірний будинок, тому відсутні правовстановлюючі документи. Підстав незаконності набуття позивачем права власності на домоволодіння № 5 по вулиці Пугачова в смт. Велика Димерка Броварського району Київської області судом не встановлено. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Таким чином, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved