Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 99 836 гривень 14 копійок та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв’язку з чим станом на 23 вересня 2013 року за останнім наявна прострочена заборгованість у сумі 99836,14 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з таким позовом. Представник позивача у судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Однак, до суду повернувся конверт з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 07 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (надалі за текстом - ПАТ «ВТБ БАНК», Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700309758B (далі Кредитний договір), згідно якого Банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти в порядку та умовах, зазначених в цьому Договорі, а саме кредит у сумі 99 000,00 грн. строком користування до « 07» серпня 2016 p., а відповідач взяв на себе обов’язок прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим Договором, зі сплатою процентної винагороди за користування кредитом в розмірі 31 % річних (а.с.13-20;21-22). Згідно з п.п. 3.3., 3.4., 4.5., 4.6. Кредитного договору, Позичальник повертає Кредит та сплачує Проценти регулярними рівними щомісячними платежами. Пункт 5.3.1. Кредитного договору передбачає, що Позичальник зобов’язаний сплатити комісійну винагороду, повернути Банку отриманий Кредит та сплатити нараховані Проценти за користування Кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов’язання в порядку та строки, встановлені Кредитним договором. Згідно з п. 3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов’язаний повернути Кредит у повному обсязі « 07» серпня 2016 року або достроково v випадках, передбачених Кредитним договором. Пункт 5.2.1. Кредитного договору передбачає, що Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих Процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених Кредитним договором або чинним законодавством України, зокрема: 1) порушення Позичальником зобов’язань, що випливають з умов кредитних договорів, що укладені між Позичальником та Банком; 2) невиконання (неналежне виконання) зобов’язань щодо сплати Платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору; 3) затримання Позичальником сплати частини Кредиту та/або Процентів по Кредиту щонайменше на один календарний місяць; 4) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на 10 відсотків; 5) несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 відсотків суми Кредиту; 6) порушення Позичальником будь-яких інших зобов’язань за Кредитним договором; 7) в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. У відповідності до п. 9.4. Кредитного договору, сторони домовились, що будь-яке порушення Позичальником умов Кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення Кредитного договору, яке надає право Банку в порядку, передбаченому Кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених Кредитним договором строків виконання зобов’язань, вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за Кредитним договором. Згідно з п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником своїх зобов’язань щодо повернення Кредиту та/або сплати Процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов’язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. В свою чергу позивач свої зобов’язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти у сумі 99 000,00 гривень (а.с.28;29). Як встановлено судом, що відповідач покладені на нього Кредитним договором зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 23 вересня 2013 року у нього утворилась заборгованість перед Банком в розмірі 99836,14 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 6 494 грн. 34 коп.; поточної заборгованості за кредитом - 82 873 грн. 35 коп.; інфляційних втрат за кредитом - 2 грн. 03 коп., 3 (три) проценти річних за кредитом - 65 грн. 74 коп.; простроченої заборгованості за процентами - 5 005 грн. 81 коп.; 3 (три) проценти річних за процентами - 22 грн. 55 коп.; пені - 5 372 грн. 32 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.23-27). Судом не ставиться під сумнів наданий позивачем розрахунок, оскільки відповідачем заперечень на нього або іншого розрахунку надано не було. Відповідно до ст. 525 ЦК України, - одностороння відмова від зобов'язання і одностороння зміна його вимог не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, - зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов’язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 998,36 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved