Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

У червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який в ході судового розгляду справи уточнило. В обґрунтування позову зазначало, що відповідно до укладеного договору № ZPХRRX44840280 від 26.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 672 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов'язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконував. 26.03.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було винесено судовий наказ за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 6 748 грн. 64 коп. Проте, враховуючи, що вказаний судовий наказ так і не було виконано позичальником, станом на 26.04.2013 року він має заборгованість в розмірі 52 700 грн. 61 коп., яка складається із: заборгованості по процентам за користування кредитом - 21 304,74 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 2 687 грн. 84 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25 722 грн. 33 коп., фіксованої частини штрафу - 500 грн., процентної складової штрафу - 2 485 грн. 74 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути зазначену заборгованість з відповідача на їх користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення та розписка про отримання судової повістки у суді, заперечень до позовної заяви не надав, тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. За змістом ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлено, що 26 квітня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] строковий кредит у сумі 4 672 грн. 80 коп. на споживчі цілі на 24 місяці з 26.04.2007 року по 25.04.2009 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, штрафних санкцій, які зазначені в Анкеті-Заяві Позичальника та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. При оформленні заяви про видачу кредиту позичальник був ознайомлений і погодилась з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та Тарифами Банку, що підтверджується її підписом на заяві про видачу кредиту. В анкеті - заяві на отримання кредиту позичальник зазначила про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг. Умовами надання споживчого кредиту передбачено, що Банк надає позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в Заяві Позичальника, підписанням якої клієнт та Банк укладають кредитно-заставний договір. Кредит надається в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у Заяві строки. Як передбачено заявкою позичальника та умовами надання споживчого кредиту, погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами у сумі 390 грн. 89. У випадку порушення позичальником зобов'язань по кредиту, позичальником сплачується Банку пеня, розмір якої зазначено в п. 5 Умов за кожен день прострочки, у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми заборгованості. На порушення умов договору позичальник, отримавши кредит, взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі перестала вносити. 26.03.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було винесено судовий наказ за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 6 748 грн. 64 коп. В матеріалах справи відсутні докази виконання судового наказу. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається із ч. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 26.04.2013 року, з урахуванням судового наказу, відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 52 700 грн. 61 коп., яка складається із: заборгованості по процентам за користування кредитом - 21 304,74 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 2 687 грн. 84 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 25 722 грн. 33 коп., фіксованої частини штрафу - 500 грн., процентної складової штрафу - 2 485 грн. 74 коп. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором та штрафу суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частина 3 ст. 551 ЦК України надає суду право зменшити розмір неустойки (пені), якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на те, що розмір нарахованих Банком штрафних санкцій значно перевищує розмір боргу за тілом кредиту, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити загальну суму нарахованих Банком за кредитним договором штрафних санкцій до розміру основного боргу за кредитним договором, до 4 672 грн. 80 коп. За таких обставин суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнувши із [PERSON] на їх користь заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 21 304,74 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2 687 грн. 84 коп., пеню і штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 4 672 грн. 80 коп., а всього 28 665 грн. 38 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягнення судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду з позовом судового збору в розмірі пропорційній задоволеній частині позовних вимог.

Outcome: partial