Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

У червні 2013 року до суду з позовною заявою звернувся прокурор Октябрського району м. Полтави І. Кінашевський, який просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] та призначити [PERSON] його опікуном, а також стягнути [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] на користь його опікуна [PERSON] На підтвердження своїх вимог вказував, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків і утримання сина [PERSON], не надають ніякої матеріальної допомоги, не проявляють батьківської уваги та турботи та не бажають займатися вихованням дитини. Вони зловживають спиртними напоями, ведуть розгульний спосіб життя. Дідусь хлопчика [PERSON] не має можливості та умов для повноцінного догляду за хлопчиком, а тому передав його на виховання [PERSON] та [PERSON], в родині яких хлопчик проживає з грудня 2012 року. [PERSON] ставляться до дитини, як до рідного сина, та створили для нього всі належні умови для розвитку та виховання. Служба у справах дітей вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] У судовому засіданні прокурор Винниченко І.Ю. позовні вимоги підтримала та просили суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, надавши нотаріально завірену згоду на позбавлення їх батьківських прав відносно сина [PERSON] Не заперечували проти розгляду справи без їх участі. При вирішенні справи покладались на розсуд суду. Представник третьої особи, служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради [PERSON] та [PERSON] просили суд позов задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідними матір'ю та батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2009 року (а.с. 5). У січні 2013 року до Полтавської міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та Октябрської районної ради в м. Полтаві звернулись [PERSON] та його дружина [PERSON] з проханням встановити опіку над малолітнім [PERSON], якого вони забрали до себе на прохання рідного діда, оскільки рідні батьки [PERSON] та [PERSON] не виховують сина, а дідусь за станом здоров'я та висновком Акту обстеження житлово - побутових умов (а.с. 16) не має такої можливості (а.с. 21-22, 29). Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтави ради від 12.02.2013 року № 30 вирішено тимчасово влаштувати малолітнього [PERSON] в родину [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов сім'я [PERSON] створила для малолітнього [PERSON] належні умови для виховання та розвитку (а.с. 25). [PERSON] та [PERSON] не мають жодних протипоказань за станом здоров'я, до кримінальної відповідальності не притягувались, мають власне житло. [PERSON] працює в Полтавській обласні школі вищої спортивної майстерності на посаді тренера з дзюдо, за місце роботи характеризується позитивно (а.с. 26 -28). [PERSON] та [PERSON] згодні на позбавленні їх батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 6, 7). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної ради в м. Полтави прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 19), та призначення над ним опікуном [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. С. 18 Конвенції про права дитини передбачено, що держава має забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Згідно з ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Ст. 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.150, ч.ч.1, 2 ст.155 СК України батьки зобов'язані поважати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. В п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. В силу ст. 63 ЦК України опікуном можу бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Така особи призначається за поданням органу опіки та піклування за заявою особи, з урахуванням родинних чи особистих відносин з підопічним, враховуючи можливість особи виконувати обов'язки опікуна та бажання підопічного. З огляду на викладені обставини, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виховання свого малолітнього сина [PERSON], нехтують своїми обов'язками та погоджуються на позбавлення їх батьківських прав відносно нього, а також те, що [PERSON] бажає бути опікуном [PERSON], має таку можливість та створив для цього всі необхідні умови, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved