Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 03.10.2006р. помер її чоловік [PERSON], який проживав в [INFO]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, яке складається: з будинку по вул. Молодіжна, 11 в. с.Прогресівка, Березанського району Миколаївської області та земельної ділянки площею 10,1 га. для ведення селянського (фермерського) господарства, що знаходиться на території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №777, який був виданий 01.06.1995р. Березанською районною Радою народних депутатів на підставі рішення 4 сесії 22 скликання Березанської районної Ради народних депутатів від 28.03.1995р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1235. Заповіт на випадок смерті чоловік не залишив. Вона та діти покійного відповідачі, є спадкоємцями першої чергі за законом, але, оскільки, вона постійно проживала та була зареєстрована на момент смерті [PERSON] по вул.Молодіжна, 11 с.Прогресівка, Березанського району Миколаївської області, а діти покійного на момент його смерті з ним постійно не проживали та не були зареєстровані, та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька в установлений законом строк не зверталися, так як вважали, що майно їх покійного батька повинна успадкувати вона, відповідно до ст.1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину. У березні 2013 року вона звернулася до Березанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, виготовленого на імя спадкодавця. Оскільки відділом Держземагентства у Березанському районі Миколаївської області на запит Березанської державної нотаріальної контори новий державний акт взамін втраченого не надано, через що нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом та відповідно до п.5.1 Інструкції про порядок складання, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему України 04.05.1999 року за №43 вона не може отримати дублікат державного акту, власник якого помер та у неї відсутні повноваження для отримання зареєстрованого належним чином дублікату державного акту на імя покійного, що передбачено п.9 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 03.10.2006 року право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 10,1 га., що розташована в межах території Ташинської сільської Ради Березанського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №777, виданного 01.06.1995 року Березанською районною Радою народних депутатів на підставі рішення 4 сесії 22 скликання Березанської районної Ради народних депутатів від 28.03.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1235. Сторони в судове засідання не зявилися, але надали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, відповідачі - [PERSON] та [PERSON] визнали позов в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], який помер 03.10.2006 року належала земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства в межах території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області площею 10,1 га. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 777, виданого 01.06.1995 року Березанської районною Радою народних депутатів на підставі рішення 4 сесії 22 скликання Березанської районної Ради народних депутатів від 28.03.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1235. Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджено, що 11.10.1990 року в Данилівській сільській раді Березанського району Миколаївської області укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. З довідки виконкому Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований за адресою [INFO] з 2002 року по день смерті 03.10.2006 року. За цією адресою на день смерті спадкодавця разом з ним постійно проживала та була зареєстрована дружина [PERSON]. Оскільки позивачка [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України не звернулися, згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, до складу якої входять, згідно зі ст.1218 ЦК України усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки у позивачки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий на імя спадкодавця, а наявна тільки його копія, і видати дублікат акту неможливо в звязку зі смертю спадкодавця, на підставі п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку державним нотаріусом позивачці відмовлено, та розяснено її право на звернення для вирішення даного питання до суду. Зважаючи на те, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла в установлений Законом строк спадкове майно, але не може в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу оформити належним чином своє право на спадкову земельну ділянку, вона має право набути право власності на землю на підставі ст.328 ЦК України шляхом захисту свого права відповідно до ст.3 ЦПК України. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328,1225,1268,1269,1270,1297 ЦК України,

Outcome: approved