Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що: -у березні 2013 року він звернувся до [PERSON] з пропозицією продати йому квартиру [ADDRESS]; -вони домовились про ціну та у зв'язку з тим, що йому необхідно було отримати кредит у банку, він передав [PERSON] аванс у сумі 1630грн. та додатково 400 доларів США, а всього аванс у сумі 4950грн. та уклали попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] отримав від нього аванс у сумі 4950грн.; -банк кредит не надав, незважаючи на попередню домовленість, тому угода купівлі-продажу не відбулась, і він запропонував [PERSON] повернути авансовий платіж, але добровільно відповідач повернути гроші не погодився, звернувся до суду з позовом та просив розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 31 березня 2013 року між ним та [PERSON]; стягнути з [PERSON] у рахунок повернення сплаченого авансу 4950грн., судового сбору у сумы 229грн.40коп. та витрати у сумі 350грн. на послуги адвоката при складанні позовної заяви. У судовому засіданні позивач [PERSON], свої позовні вимоги зменшив та просив: в частині стягнення з [PERSON] в рахунок повернення сплаченого авансу стягнути 2500грн. та витрати у сумі 350грн. на послуги адвоката при складанні позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії попереднього договору купівлі-продажу від 31.03.2013 року /а.с.8-9/ вбачається, що [PERSON] - «Сторона 1» та [PERSON] - Покупець «Сторона 2» домовились про намір укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.1.5 вказаного договору - за попередньою домовленістю сторін підписання основного договору призначено на 31.05.2013 року, а згідно п.1.4 вказаного договору продовження строку для укладення договору купівлі-продажу допускається за додатковим погодженням сторін, про що складається додаткова угода між ними, як невід'ємна частина даного договору. Згідно п.3.1 вказаного договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення основного договору Сторона 2 передає Стороні 1 грошову суму у розмірі 1630грн.. Відповідно до п.4.4 даного договору [PERSON], отримано додатковий аванс у сумі 400 доларів США. Пунктом 3.3 визначено, що при оформлення основного договору сума, належна до передачі Стороною 2 Стороні 1, буде зменшена на суму переданої за даним договором грошової суми Стороною 2 Стороні 1. Пунктом 3.4 договору визначено, що у разі відмови Сторони 2 від виконання своїх зобовязань у строки, встановлені в цьому договорі, останній втрачає право вимагати повернення авансу у повному розмірі, усі спори та розбіжності вирішуються шляхом переговорів сторін. У разі неможливості вирішення шляхом переговорів усі спори та розбіжності вирішуються у судовому порядку згідно діючого законодавства України. Згідно ч.1 ст.635 ЦК України: попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку /у певний термін/ укласти договір в майбутньому /основний договір/ на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України: зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку /у термін/, встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України: договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що у строк, встановлений попереднім договором - до 31.05.2013 року, сторони не уклали основний договір - договір купівлі-продажу, і позивачем не надано суду доказів продовження строку укладення основного договору, у зв'язку з чим, відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України, попередній договір купівлі-продажу від 31.03.2013 року є припиненим; крім того, позивачем не надано суду доказів істотного порушення відповідачем умов договору, що є підставою для його розірвання відповідно для ч.2 ст.651 ЦК України, і договором від 31.03.2013 року не передбачено інших випадків розірвання договору. У зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про розірвання попереднього договору слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України: якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У п.3.3, п.3.4 і п.4.4 копії попереднього договору купівлі-продажу від 31.03.2013 року, дослідженої у судовому засіданні /а.с.8-9/, прямо зазначено, що грошові суми у розмірі 1630грн. та 400 доларів США є саме авансом, тобто сумами які зараховуються у рахунок майбутніх платежів і які підтверджували наявність зобов'язань на час дії попереднього договору, у зв'язку з чим суд не знаходить підстав для застосування положень ст.571 ЦК України. Оскільки у п.3.4 даного договору встановлено, що у разі відмови Сторони 2 - позивача [PERSON], від виконання своїх зобовязань, останній втрачає право вимагати повернення авансу у повному обсязі, і у судовому засіданні було достовірно встановлено, що договір не було укладено через невиконання своїх зобов'язань саме позивачем, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення авансу не підлягають задоволенню за необгрунтованістю.

Outcome: dismissed