Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини – сина – [PERSON], 04.10.1995 р. н., мотивуючи свої вимоги тим, що з досягненням сином повноліття стягнення аліментів припинилося, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Син навчається в Новокаховському приладобудівному технікумі на денній форми навчання бюджетного відділення, потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно до припинення навчання. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на підстави, викладені в позові. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина – [PERSON], 04.10.1995 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження останнього та копією рішення суду про стягнення аліментів (а.с.9, 10). Відповідно до довідки № 2495 від 12.09.2013 року [PERSON] є студентом 4 курсу групи К10-1Д денного відділення бюджетної форми навчання за спеціальністю «Обслуговування комп’ютерних систем і мереж» Новокаховського приладобудівного технікуму; дата вступу до технікуму – 01.09.2010; термін закінчення навчального закладу – 03.07.2014 (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз’яснено, що обов’язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов’язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв’язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов’язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює у СТОВ «Більшовик», де отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи № 226 від 16.10.2013 (а.с.8). Беручи до уваги, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні, в зв’язку з чим не має можливості працевлаштуватися та знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач не заперечував проти стягнення аліментів у визначеному позивачкою розмірі, що є підставою для задоволення позову та визначення судом розміру аліментів у частці від доходу. Судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн., відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved