Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 21.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1 077, 58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який відповідач зобов'язався повернути в порядку та в строки, передбачені кредитним договором. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 18.09.2013 року, [PERSON] заборгував позивачу 27 114, 53 грн., з яких 915, 05 грн. - заборгованість за кредитом; 9 375, 08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 264, 00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 14 793, 04 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 267, 36 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути існуючий борг з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Мазур О.О. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, на заперечення представника відповідача проти позову пояснила, що остання проплата відповідача за договром була здійснена 15.10.2007 року, звернувши увагу, що Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), з якими погодився відповідач на час отримання кредиту, передбачено збільшення загального строку позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, а саме вважає, що умови отримання кредиту суперечать Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки самих Умовам надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) йому надано не було, крім цього не погоджується з наданим суду розрахунком боргу та заперечує право позивача на одночасне нарахування і пені, і штрафів, та просив застосувати наслідки спливу позовної давності за даними вимогами, оскільки позивач звернувся до суду з пропуском навіть збільшених строків позовної давності за п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) відмовивши в задоволенні позову (а.с. 41 - 43). Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Так, дійсно 21.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № VIXRRX08040294, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1 077, 58 грн., який відповідач зобов'язався повернути в порядку та в строки, передбачені кредитним договором, зокрема в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (а.с. 5, 6, 9 - 16). Проте відповідач не виконав свої зобов'язання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту, який відповідачем в судовому засіданні не спростовано, станом на 18.09.2013 року, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] заборгував позивачу 27 114, 53 грн., з яких 915, 05 грн. - заборгованість за кредитом; 9 375, 08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 264, 00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 14 793, 04 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 267, 36 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3 - 4). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Водночас ст. 256 ЦК України встановлено строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність). Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, крім цього для стягнення пені ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність тривалістю один рік. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки згідно умов кредитного договору між позивачем та відповідачем встановлено строк виконання основного зобов'язання по 20.07.2008 року, в зв'язку з неотриманням позивачем належного виконання договору про порушення свого права позивач довідався та міг довідатись з часу закінчення строку, на який відповідачу надавалися кредитні кошти, а саме з 20.07.2008 року, крім цього представником позивача визнано в судовому засіданні, що жодних дій, спрямованих на визнання боргу відповідачем не вчинялося, остання проплата за договором була здійснена ним 15.10.2007 року. Дійсно п. 5.5 Умовам надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) терміни позовної давності встановлені в 5 років (а.с. 15), тому строк позовної давності за вимогами позивача закінчився 21.07.2013 року, натомість позивач звернувся до суду за застом своїх прав лише 07.10.2013 року, що підтверджується вхідним штампом суду про реєстрацію позовної заяви (а.с. 1). Оскільки згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору лише на власний розсуд, враховуючи, що позивачем пред`явлено вимоги до відповідача з пропуском встановленого строку позовної давності, про що заявлено відповідачем (а.с. 41 - 43), доказів наявності поважних причин пропущення позовної давності, її зупинення чи переривання позивачем не надано, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed