Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09 квітня 2013 року звернулася в суд із позовом до [PERSON] та Ходорівської міської ради, який уточнила 16 травня 2013 року, згідно якого просить визнати незаконним та скасувати рішення ХХVІ сесії ІV скликання Ходорівської міської ради від 16.03.2006 року «Про долучення у власність земельної ділянки [PERSON] [ADDRESS]», рішення №2855 ХХVІІІ сесії V скликання Ходорівської міської ради від 06.11.2009 року «Про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою земельної ділянки для передачі її у власність [PERSON] [ADDRESS]», У111 сесії У1 скликання Ходорівської міської ради № 819 від 14.07.2011р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою земельної ділянки при передачі її у власність [PERSON] [ADDRESS]», визнати недійсним державний акт серії ЯК № 946888 виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], площею 0,0748 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також просить зобов'язати [PERSON] демонтувати частину загорожі на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Ходорові. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батьки - мати [PERSON] та батько [PERSON] проживали та користувалися присадибною земельною ділянкою в [ADDRESS]. Після того як побудували новий житловий будинок в [ADDRESS] та перейшли туди проживати, продовжували користуватися земельною ділянкою площею 539 кв.м. в [ADDRESS]. Рішенням Ходорівської міської ради № 2023 від 28.10.2008 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку в [ADDRESS], однак в зв»язку з смертю матері, яка наступила [INFO] року, державний акт не був виготовлений. Після смерті батьків вона користується даною земельною ділянкою. Весною 2012 року відповідачка [PERSON], яка проживає по сусідству по [ADDRESS] замінила огорожу, встановивши її таким чином, що забрала частину вказаної земельної ділянки, заявивши, що має державний акт на дану земельну ділянку. Вважає, що державний акт та рішення Ходорівської міської ради, на підставі яких він виготовлений, видані з порушенням діючого законодавства, а тому просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні заявив, що оспорюваний державний акт та спірні рішення Ходорівської міської ради видані з порушенням вимог чинного законодавства і тому повинні бути скасовані, оскільки при передачі у власність [PERSON] в порядку приватизації земельної ділянки в [ADDRESS] її площа збільшувалась та межі змінювались за рахунок долучення частини земельної ділянки, якою користувалася позивачка по [ADDRESS]. 16.03.2006 року Ходорівська міська рада прийняла рішення «Про долучення у власність земельної ділянки [PERSON] [ADDRESS]». Нормами земельного законодавства не передбачено такого способу набуття прав на земельну ділянку як «долучення у власність». Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу, в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення міської ради та виготовлення оспорюваного державного акту, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та п.2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677, в рішеннях міської ради від 16.03.2006 року та від 06.11.2009 року необхідно було передбачати розроблення проекту відведення земельної ділянки, а не виготовлення технічної документації із землеустрою земельної ділянки для передачі її у власність. Необхідно було також встановити межові знаки та скласти акт передачі межових знаків на зберігання відповідно до ст.55-56 Закону України «Про землеустрій» та п.2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. №376, що не було зроблено. В оспорюваному державному акті і кадастровому плані, що міститься у технічній документації, взагалі не вказано суміжного користувача від точки «Д» до точки «А». Рішенням Жидачівського районного суду від 04 серпня 2008 року задоволено позов матері позивачки [PERSON] та визнано за нею право користування земельною ділянкою в [ADDRESS]. Дане рішення в апеляційному порядку було скасовано і прийнято нове рішення, яким [PERSON] відмовлено в задоволенні позову. Підставою для скасування рішення Жидачівського районного суду від 04 серпня 2008 року було те, що право на набуття у власність чи користування земельної ділянки за давністю користування відповідно до ст. 119 ЗК України (набувальна давність) може бути реалізоване з урахуванням пункту 1 розділу ІХ «Прикінцеві положення» Земельного кодексу України з 1 січня 2017 року. Ще одним аргументом апеляційного суду було те, що між позивачкою, як спадкоємцем [PERSON], та [PERSON] існує невирішений спір в Жидачівському районному суді щодо земельної ділянки по [ADDRESS]. Відмова у визнанні за її мамою [PERSON] права користування земельною ділянкою за набувальною давністю не означає, що вона, як її спадкоємець, позбавлена прав на цю земельну ділянку з інших підстав. В цілому земельна ділянка площею 0,0539 га могла б бути передана під будівництво житлового будинку або продана міською радою як вільна земельна ділянка. Позивачка, як і будь-який інша особа могла б скористатися правом купівлі даної земельної ділянки або отримання її для будівництва індивідуального житлового будинку. Адже там проживали батьки позивачки, там вона народилася і виросла. Долучення до земельної ділянки [PERSON] частини земельної ділянки за рахунок земельної ділянки за адресою [ADDRESS], порушує права позивачки, оскільки унеможливлює подальше використання іншою частиною земельної ділянки по [ADDRESS] за її цільовим призначенням. Представник відповідача - Ходорівської міської ради Закорчемний І.Б. в судовому засіданні позов визнав. Суду заявив, що при прийнятті оспорюваних рішень не були дотримані вимоги земельного законодавства щодо виготовлення проекту відводу земельної ділянки. В судових засіданнях, у яких приймали участь відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, суду пояснили, що підстав для скасування рішень Ходорівської міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку немає. Представник 3-ої особи відділу Держземагенства у Жидачівському районі Кузишин М.В. в судовому засіданні заявив, що при прийнятті рішень та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку було порушено вимоги закону, в зв»язку з чим позов слід задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову, виходячи із наступного: Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожний громадянин має право користуватись природними об'єктами права власності народу згідно з законом (ст.13 ч.2 Конституції України). До таких об'єктів відносяться земельні ділянки. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Ст. 202 Земельного кодексу України зазначає, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. В судовому засіданні встановлено наступне: Батьки позивачки - мати [PERSON] та батько [PERSON] проживали та користувалися присадибною земельною ділянкою площею 539.99 кв.м. в [ADDRESS]. Ними був збудований новий житловий будинок в [ADDRESS]. Земельна ділянка по [ADDRESS] перейшла в розпорядження Ходорівської міської ради. Рішенням Жидачівського районного суду від 04 серпня 2008 року задоволено позов матері позивачки [PERSON] та визнано за нею право користування земельною ділянкою в [ADDRESS]. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2013 року дане рішення скасовано і прийнято нове рішення, яким в позові [PERSON] до Ходорівської міської ради про визнання права користування на земельну ділянку відмовлено. Підставою для скасування рішення Жидачівського районного суду від 04 серпня 2008 року було те, що право на набуття у власність чи користування земельною ділянкою за давністю користування відповідно до ст. 119 ЗК України (набувальна давність) може бути реалізоване з урахуванням пункту 1 розділу ІХ «Прикінцеві положення» Земельного кодексу України з 1 січня 2017 року. В своєму рішенні колегія суддів зазначила, що на розгляді Жидачівського районного суду знаходиться невирішений судовий спір за позовом [PERSON] щодо земельної ділянки по [ADDRESS]. На даний час діючим є рішенням Ходорівської міської ради № 2023 від 28.10.2008 року, яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.03 га в [ADDRESS]. Відведення вказаної земельної ділянки не було проведено, в зв»язку з смертю [PERSON], яка наступила [INFO] року, державний акт не був виготовлений. Спадкоємцем померлої є позивачка по справі. Суд вважає, що позивачка мала право на звернення до суду з вказаним позовом. Відповідачка [PERSON] проживає та користується присадибною ділянкою в [ADDRESS]. Рішенням ХХVІ сесії ІV скликання Ходорівської міської ради від 16.03.2006 року [PERSON] долучено у власність земельну ділянку площею 0.03 га з [ADDRESS]. Рішенням ХХVІІІ сесії V скликання Ходорівської міської ради №2855 від 06.11.2009 року дано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою земельної ділянки в [ADDRESS]. Рішенням VІІІ сесії V1 скликання Ходорівської міської ради № 819 від 14.07.2011р. затверджено технічну документацію та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.07474 га в [ADDRESS]. На підставі цих рішень був виготовлений державний акт серії ЯК №946888 на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], площею 0,0748 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. При передачі у власність [PERSON] земельної ділянки в [ADDRESS] збільшувались її розміри та змінювались межі земельної ділянки за рахунок частини земельної ділянки по [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Частинами 9, 10 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Види документації із землеустрою встановлені у ч. 2 ст. 25, ст. 50 Закону України «Про землеустрій», згідно вимог яких, у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.04 №677 встановлено, що проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли: земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення; земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, без зміни її меж та цільового призначення; земельна ділянка придбана на конкурентних засадах (за результатами земельних торгів). В судовому засіданні свідок [PERSON], спеціаліст Жидачівського районного відділу ДП «Центр державного земельного кадастру», заявив, що ним проводились роботи по виготовленню Державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] При проведенні топографічних робіт від точки Б до точки А в описі меж - межі земельної ділянки не було. Зйомка проводилась по лінії, яку показувала ногою [PERSON]. Межові знаки в натурі не встановлювались, акт передачі межових знаків на зберігання не складався. Суд вважає, що з врахування вимог ст. 118 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій», п.2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №677, Ходорівська міська рада повинна була прийняти рішення, яким передбачити розроблення проекту відведення земельної ділянки, а не виготовлення технічної документації із землеустрою земельної ділянки для передачі її у власність. В рішеннях Ходорівської міської ради від 16.03.2006 року та від 06.11.2009 року не передбачено виготовлення проекту відведення земельної ділянки, тому вказані рішення є незаконними. Рішенням від 14.07.2011 р. затверджено технічну документацію, а не проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тому воно також не відповідає вимогам закону. Поскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 946888 виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], площею 0,0748 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд виданий на підставі незаконних рішень, то він теж повинен бути визнаний недійсним. В зв»язку цим необхідно також зобов»язати відповідачку [PERSON] демонтувати частину загорожі на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Ходорові. В поданій до суду заяві відповідачка [PERSON] просить застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] дізналася про прийняті рішення від 16.03.2006 року та від 06.11.2009 року в судовому засіданні при розгляді даної цивільної справи, а тому підстав для застосування позовної давності немає. На підставі наведеного та

Outcome: approved