Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною в якій просить визнати дії правління та рішення загального збору членів ГО «СТ Авіатор» від 07.09.2013 року у частині від'єднання від електричних мереж позивача садового будинку за несплату членських внесків незаконними. Усунути перешкоди у користуванні позивача земельною ділянкою шляхом зобов'язання ГО СТ «Авіатор» не стягувати з позивача членські внески шляхом шантажу, а будувати зі позивачем відношення на підставі договорів про надання послуг, які відповідають вимогам чинного законодавства про електроенергетику та про захист прав споживачів. Зобов'язати Вишгородський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» укласти зі позивачем публічний договір про користування електричною енергією на земельній ділянці, розташованій на території Ясногородської сільської ради с/т «Авіатор» відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Визнати дії ГО «СТ Авіатор» про стягнення з позивача членських внесків незаконними. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував в частині вимог до ПАТ «Київобленерго» проти задоволення позову, просив в цій частині відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по сутті, суд приходить до наступного. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,118га, розташованої на території Ясногородської сільради СТ «Авіатор», з цільовим призначенням садівництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № 086400 від 11.06.1999 року. Протоколом зборів членів садового товариства «Авіатор» від 07.09.2013 року вбачається що голові правління СТ «Авіатор» за спливом трьохмісячного терміну з моменту настання термінів оплати збору до фонду товариства за наявності фактів несплати такого збору членами товариства або власниками ділянок розташованих на території товариства виносити письмове попередження таким членам товариства або власникам ділянок розташованих на території товариства. У випадки несплати такого збору на протязі наступних трьох місяців з моменту попередження відключати будови розташовані на ділянках такого члена товариства або власника ділянки розташованого на території товариства від електричної мережі товариства. Встановити, що підключення будівель розташованих на ділянці такого члена товариства або власника ділянки розташованого на території товариства до електричної мережі товариства робитися за рахунок члена товариства або власника ділянки розташованого на території товариства після сплати усієї заборгованості до фонду товариства та штраф у розмірі 1000грн. Крім того, встановлено, що плата за спожиту електроенергію членами товариства або власниками ділянок розташованих на території товариства робитися не пізніше 15 чисел кожного місяця. У випадки не сплати за спожиту електроенергію на протязі трьох місяців з моменту настання терміну оплати і місячного терміну з моменту отримання письмового повідомлення, відключати такого члена товариства або власника ділянки розташованого на території товариства від електричної мережі товариства. Вище зазначені обставин підтверджується копіє витягу з протоколу зборів членів садового товариства «Авіатор» від 07.09.2013 року, який знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зібрані матеріали справи в їх сукупності та співставлення, суд приходить до висновку, що позивачем позовні вимоги відповідно до ст. 60 ЦПК України недоведені, які в судовому засіданні не знайшли свого обґрунтування, а тому не підлягають задоволенню в частині визнання дії правління та рішення загального збору членів СТ «Авіатор» від 07.09.2013 року в частині від'єднання від електричних мереж садового будинку позивача за несплату членських внесків та відносно усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачем. 08.07.2004 року між СТ «Авіатор» в якості споживача та Вишгородським РЕМ ЗАТ АЕС «Київобленерго», в якості постачальника укладено договір про постачання електричної енергії № М-158. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем (ПАТ «Київобленерго») не досягнуто згоди з приводу підписання договору про постачання електричної енергії, оскільки договір про постачання електричної енергії укладено з СТ «Авіатор» на постачання електричної енергії, членом товариства якого є позивач. Таким чином, відносини, що виникають з договору про постачання електричної енергії є цивільно-правовими, які відповідно до ст. 1 ЦК України засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності сторін, які не перебувають у владному підпорядкуванні між собою. Основним принципом регулювання цивільних відносин, серед інших, є принцип свободи договору - п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Зміст цього принципу відповідно до ст. 627 ЦК України полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 ЦК України акти цивільного законодавства, в тому числі і закони України, повинні прийматися відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Отже, Цивільний кодекс України є актом спеціальної дії у цивільно-правових відносинах, який має вищу юридичну силу у системі актів цивільного законодавства, у порівнянні із іншими актами, які повинні відповідати Цивільному кодексу України. Положення ж тих актів цивільного законодавства, що суперечать Цивільному кодексу України застосовуватися не можуть. А по суті такі вимоги як зобов'язання підписати договір не передбачені як спосіб захисту згідно ст. 16 ЦК України. Отже, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). В судовому засіданні позивач по справі не довів підставності своїх позовних, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і задоволенню не підлягають. Враховуючи вище викладене та

Outcome: dismissed