Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, ПП «Нива-В.Ш.», [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON], третя особа на стороні відповідачів [PERSON], про визнання прилюдних торгів, проведених 06.08.2012 р. недійсними, визнання недійсним акту від 09.08.2012 р. про реалізацію арештованого нерухомого майна та визнання недійсним свідоцтва від 10.08.2012 р. про придбання майна з прилюдних торгів. Позивач посилалася на те, що 22.03.2012 р. між Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ (надалі - Відповідач-1) та ПП «Нива-В.Ш.» (надалі - Відповідач-2) укладено договір за № 2612020 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (надалі - Договір) і на підставі п.1.3 Договору передано на реалізацію арештоване нерухоме майно, арештоване при примусовому виконанні Виконавчого листа № 2-707/11, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці від 26.06.2011 р. Акт опису й арешту майна від 26.08.2011 р. Підлягала реалізації частина приміщень, які розташовані у житловому будинку [ADDRESS] і складають 49/100 частин будинку, загальною площею 164,9 кв.м. та є власністю [PERSON] Правовстановлюючі документи: рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 15.06.2011 р. Стартова (початкова) ціна 732 947 грн. без урахування ПДВ. На думку позивача, під час проведення і оформлення результатів прилюдних торгів, з продажу вказаного вище арештованого нерухомого майна, допущено порушенням вимог «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, що є підставою недійсності прилюдних торгів, враховуючи нижче наведене. Прилюдні торги за своєю правовою природою - це продаж майна, на яке звернуто стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів фактично укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець - учасник прилюдних торгів і продавець - відділ Державної виконавчої служби, в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у частині 7 встановлено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Тобто, визнання правочину купівлі-продажу майна недійсною можливе лише з підстав, що передбачені Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини сторін. Порушення вимог чинного законодавства, яке регулює правила та порядок проведення прилюдних торгів - Тимчасового положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 68/5 від 27.10.1999 р., зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 02.11.1999 р. за № 745/4038 (надалі - Тимчасового положення) при проведенні оскаржуваних прилюдних торгів полягає у наступному : Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну, та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів і правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Відповідно до пунктів 4.6., 4.9., 7.3. Тимчасового положення, повторні прилюдні торги проводяться не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів. Якщо майно не було продане, або прилюдні торги не відбулися, то майно знімається з прилюдних торгів. Якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця. Перші прилюдні торги, призначені на 19.04.2012 р., за початковою ціною 732 947,00 грн., не відбулися через відсутність покупців, у зв'язку з чим державним виконавцем Шевченківського ВДВС проведена переоцінка майна на 25 %, яка склала 549 710,25 грн. 14.06.2012 р. призначені повторні прилюдні торги, які також не відбулися через відсутність покупців. Проте, торгівельна організація (Відповідач-2), всупереч імперативним приписам п. 4.9. та п. 7.3. Тимчасового положення - не зняла арештоване нерухоме майно з прилюдних торгів, а звернулась до державного виконавця Шевченківського ВДВС з проханням провести повторну переоцінку майна. Після отримання уцінки майна на 50%, торгівельна організація призначила прилюдні торги на 06.08.2012 року за ціною 366 473,50 грн. В ході проведення третіх незаконних прилюдних торгів із двох покупців Третя особа-1 (стягувач) та Відповідач-3, відповідач-3 запропонував «найбільшу ціну» в сумі 367 000 грн. і став переможцем торгів. Позивач є заінтересованою особою в оспорюванні укладеного на третіх прилюдних торгах договору купівлі - продажу частки нерухомого майна за якомога вищою ціною, з метою погашення заборгованості за судовим рішенням у сумі 103 922 грн., а цей інтерес як раз і забезпечується дотриманням Відповідачем-2 належного порядку організації і проведення публічних торгів. На підставі акта державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, затвердженого начальником Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ 10.08.2012 р., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] (Відповідач-4) видала Відповідачу -3 свідоцтво про право власності на 49/100 частин житлової будівлі, загальною площею 164,9 кв.м., зазначивши в свідоцтві, що майно знаходиться за адресою [ADDRESS], проте такого провулку у м. Чернівці не існує. Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 р. за № 296/5, зареєстрованим Мінюстом за № 282/20595, главою 12 (Видача свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) в пункті 3.2 вказано, що «В акті про проведення прилюдних торгів має бути зазначено: дані про правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності боржника на майно, назва правовстановлюючого документа, ким виданий, посвідчений, номер за реєстром, орган реєстрації, дата і номер реєстрації. В рішенні Апеляційного суду Чернівецької області від 15.06.2011 р., яке вказано в акті державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, правовстановлюючим документом зазначено, що майно боржника знаходиться за адресою - [ADDRESS]. В той же час в оскаржуваному свідоцтві зазначено, що Відповідач-3 придбав з прилюдних торгів арештоване майно, яке знаходиться у [ADDRESS]. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - по м. Чернівці не містяться данні про [ADDRESS]. Отже, з огляди на приписи ст. 47, ч. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус (Відповідач-4) повинна була відмовити у вчиненні нотаріальної дії з видачі спірного свідоцтва та реєстрації майна за Відповідачем-3 за іншою адресою. (У спірному свідоцтві вказано, що 49/100 частин нерухомого майна знаходяться у [ADDRESS], а державна реєстрація проведена за адресою [ADDRESS]. Частиною 6 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що: «Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті». Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що є правочином (договором купівлі-продажу) результат прилюдних торгів, на яких реалізоване майно, оформлений у вигляді протоколу про проведення прилюдних торгів із зазначенням сторін такого договору - організатора торгів як продавця та переможця торгів як покупця, а також його істотних умов - предмета договору та ціни, за яку він купується. Оскільки цей правочин є договором, заінтересована особа вправі оспорити його з підстав, передбачених законом. Отже, враховуючи те, що право власності на вищевказану частину нерухомого майна за адресою [ADDRESS] - не було зареєстроване за Позивачем, тому при його продажі з прилюдних торгів не було забезпечено перехід права власності від Позивача (через відсутність реєстрації за ним права власності ) до покупця (Відповідача-3) та сам правочин щодо купівлі-продажу у вигляді оскаржуваного протоколу про проведення прилюдних торгів від 06.08.2012 р. - не міг бути вчиненим, оскільки це суперечить припису закону ї є окремою підставою в силу ч.1 ст. 203 ЦК України, для визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, позивач вважає, що належним правовстановлюючим документом, у разі поділу в натурі нерухомого майна колишнього подружжя [PERSON] (Позивача та Третьої особи) на дві ізольовані квартири не могло бути рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 15.06.2011 р., оскільки перепланування належного колишньому подружжю житлового будинку на дві ізольовані квартири потребувало погодження органів місцевого самоврядування, в силу припису ст. 152 ЖК України. Належним правовстановлюючим документом, у разі поділу майна та виникнення двох нових об'єктів нерухомості ( ізольованих квартир) - є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видається в порядку ст. 18, 20,21 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. Виходячи зі змісту ст.ст. 182 ч. 1, 331 ч.ч. 1, 2 ЦК України та п. 8 Тимчасового положення про порядок держаної реєстрації права власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення перепланування об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та державної реєстрації цього права. Такого правовстановлюючого документу на час проведення оскаржуваних прилюдних торгів 06.08.2012 р. - не існувало. Також Позивач вважає за необхідне звернути особливу увагу на Постанову ВС України від 24.10.2012 р. у справі за № 6-116цс12, в якій зазначено, що: «Статтями 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що до договорів купівлі-продажу відноситься процедура прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Оскільки, як убачається із заяви про перегляд судових рішень і матеріалів справи, підставами для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є як недодержання державним виконавцем вимог Закону № 606-ХІV від 21.04.1999 р., так і недодержання спеціалізованою організацією - філією "Чернівецький аукціонний центр" - вимог Тимчасового положення, то при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно було встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Проте ці факти судом не встановлені. Зокрема, судом не встановлено, чи дотримані спеціалізованою організацією - філією "Чернівецький аукціонний центр"- вимоги п. 3.11 Тимчасового положення про повідомлення боржника про час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна та чи відповідають вимогам пп. 4.9, 7.3 цього положення дії цієї організації по реалізації нерухомого майна за результатами прилюдних третіх торгів від 3 лютого 2004 року, ураховуючи те, що прилюдні торги раніше призначалися на 7 листопада 2003 року й 23 грудня 2003 року та двічі були визнані такими, що не відбулися». Посилаючись на наведені вище обставини, позивач вважає наявними підстави для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними та задоволення інших вимог, заявлених в уточненому позові. Просила визнати правочин (результат прилюдних торгів), оформлений у вигляді протоколу за № 2612028 з реалізації 49/100 частини приміщень, які розташовані у житловому будинку [ADDRESS], а саме: коридор - 7,9 м.кв., передпокій - 22,6 м.кв., кухня - 18,4 м.кв., вбиральня - 3,6 м.кв., передпокій - 25,8 м.кв., жила кімната - 17,4 м.кв., комора - 2,2 м.кв., ванна - 7,2 м.кв., веранда - 10,6 м.кв., 2 кімнати площею по 24,6 м.кв. кожна, загальною площею 164,90 кв.м., які були проведені 26 філією Приватного підприємства «Нива -В.Ш.» 06.08.2012 р. - недійсним. Визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, виданий на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 06.08.2012 р. № 2612028, затверджений начальником Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ від 09.08.2012 р. Визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів за № 2612028, видане 10.08.2012 р. [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], на 49/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальна площа якої складає 164,90 кв.м. Стягнути з відповідачів на користь [PERSON] сплачені витрати з судового збору у сумі 114,70 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві і просив позов задовольнити. Представник також доповнив, що на даний час Закону про порядок проведення торгів немає. Є лише Тимчасове положення, зареєстроване в Мінюсті. В силу Положення, допущено ряд наведених вище порушень. На момент проведення прилюдних торгів право власності на майно не було зареєстровано. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні посилалася на письмові заперечення і просила у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Вважає, що провадження по даній справі повинно бути закрито, у зв'язку із прийняттям 22.03.2013 р. рішення Шевченківським районним судом м. Чернівці по справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справа №2-2237/12, провадження 2/727/209/13). На думку представника, крім вимоги про визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, предмет позову в справі №2-2237/12 є тим самим, що і у справі №727/9354/13ц. Суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій дали оцінку доводам та підставам, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Незважаючи на це, позов [PERSON] у справі №727/9354/13ц аргументується тими ж підставами, які вже досліджувались судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій по справі №2-2237/12. Обидва позови [PERSON] є тотожними. Представник відповідача посилалася на п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду, постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також посилалася на п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.05.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», в якій зазначено, що предмет позову - це те, що позивач конкретно вимагає, а підстава позову - це те, чим він обґрунтовує свої вимоги. В справі №727/9354/13ц, так само як і у справі №2-2237/12 обставиною, яка зумовила звернення [PERSON] з позовом до інших учасників спору, є порушення встановлених законодавством правил та процедури проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Просила закрити провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», приватного нотаріуса [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів-[PERSON] в частині позовних вимог про: - визнання недійсним правочину (результату прилюдних торгів), оформленого у вигляді протоколу №2612028 від 06.08.2012 року про проведення прилюдних торгів з реалізації частини приміщень, які розташовані у житловому будинку по [ADDRESS] які складають 49100 частини будинку, загальна площа яких (49100) частини будинку складає 164,9 кв.м; - визнання недійсним свідоцтва про право власності від 10.08.2012 року, яке видане [PERSON] на майно - 49100 частини будинку, загальна площа яких (49100) частини будинку складає 164,9 кв.м; оскільки набрало законної сили рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.03.2013 р., постановлене у справі №2-2237/12 з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмовити за безпідставністю в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», приватного нотаріуса [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів-[PERSON] про визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, який виданий на підставі протоколу №2612028 від 06.08.2012 року про проведення прилюдних торгів. Представник відповідача ВДВС Марко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених представниками відповідача [PERSON] і третьої особи [PERSON] Також додав, що згідно ЗУ «Про виконавче провадження», торги по продажу арештованого майна проводяться тричі. Коли торги не відбулися, виконавець уцінює майно на 30% і проводяться 2-гі торги і на 3-ті торги майно уцінюється на 50%. Законом України «Про виконавче провадження» керується виконавча служба, а торгівельна організація керується Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів. Представник відповідача ПП «Нива-В.Ш.» Стасюк В.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити з підстав, що Торгівельна організація керується як Тимчасовим положенням так і ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема ст. 62 Закону. ЗУ «Про виконавче провадження» має вищу юридичну силу ніж «Тимчасове положення», тому вони правомірно провели 3-ті торги. П. 7.3 Тимчасового положення, який передбачає зняття майна з торгів після 2-х торгів - вони не керувалися, а керувалися ст. 62 ч. 5 ЗУ «Про виконавче провадження». Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні посилалася на письмові заперечення і просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що частиною 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 4.5.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, передбачено проведення 3-х торгів. Тому вважає, що державний виконавець у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», правомірно провів повторну уцінку майна (49/100 житлового будинку по [ADDRESS]). Що стосується посилання Позивача на правову позицію Верховного суду України по справі №6-116цс12, вважає, що Верховний суд України не зазначив, що повторна уцінка та продаж майна на третіх прилюдних торгах - є порушенням правил проведення торгів та підставою для визнання їх недійсними. Правовідносини, які досліджувались Верховним Судом України мали місце в листопаді 2003- лютому 2004 р. На момент виникнення цих правовідносин був чинним Закон «Про виконавче провадження» в старій редакції, тому Позивач безпідставно посилається на Постанову Верховного суду України від 24.10.2012 р. по справі №6-116цс12. З правовою позицією Верховного суду України у справі № 6-76цс13 повністю погоджується і вважає, що її неможна застосовувати до спірних прилюдних торгів в зв'язку з тим, що Апеляційний суд Чернівецької області при прийнятті рішення від 15.06.2011 р. по справі № 22ц-10409/2011р. керувався висновком експертного дослідження № 191 від 23.02.2010 р., яким встановлена технічна можливість виділу в натурі та поділу в натурі будинку [ADDRESS]. Представник вважає, що майно, яке було продано на спірних прилюдних торгах набуло статусу об'єкта цивільних справ, а отже могло виставлятися на продаж з прилюдних торгів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що 15.06.2011 р. рішенням апеляційного суду Чернівецької області, в рахунок поділу спільного майна подружжя присуджено [PERSON] частину приміщень в житловому будинку [ADDRESS], а саме: коридор - 7,9 м.кв., передпокій - 22,6 м.кв., кухня - 18,4 м.кв., вбиральня - 3,6 м.кв., передпокій - 25,8 м.кв., жила кімната - 17,4 м.кв., комора - 2,2 м.кв., ванна - 7,2 м.кв., веранда - 10,6 м.кв., 2 кімнати площею по 24,6 м.кв. кожна, загальною площею 164,90 кв.м., що складає 49/100 частин спірного нерухомого майна. Вказаним рішенням також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 103 922 грн. грошової компенсації за різницю у вартості поділеного майна (а.с. 12-19). 08.07.2011 р. постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Гринчука М.П. відкрито виконавче провадження № 27422894 по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці згідно виконавчого листа № 2-717 виданого 25.06.2011 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 103922 грн. (а.с. 20). Постановою державного виконавця Гринчука М.П. № 1230-8 від 11.07.2012 р., на виконання виконавчого листа № 2-717 від 25.06.2011 р., накладено арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], належне [PERSON], згідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15.06.2011 р. (а.с. 21). Згідно Акт опису й арешту майна від 26.08.2011 р., державним виконавцем Гринчуком М.П. описано частину приміщень будинку [ADDRESS], згідно першого варіанту поділу спірного майна, яке належить [PERSON] (а.с. 22, 23). 12.03.2012 р. за вих. 5202/05-32/8 Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ на адресу ПП «Нива В.Ш.» направлено Заявку на реалізацію арештованого майна, а саме: коридор - 7,9 м.кв., передпокій - 22,6 м.кв., кухня - 18,4 м.кв., вбиральня - 3,6 м.кв., передпокій - 25,8 м.кв., жила кімната - 17,4 м.кв., комора - 2,2 м.кв., ванна - 7,2 м.кв., веранда - 10,6 м.кв., 2 кімнати площею по 24,6 м.кв. кожна, що належить на праві власності [PERSON], згідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15.06.2011 р. (а.с. 25). Філією № 26 ПП «Нива В.Ш.», на виконання Заявки Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ від 12.03.2012 р. за вих. 5202/05-32/8, на прилюдні торги з реалізації арештованого майна було виставлено Лот № 2 - частина приміщень, які розташовані у житловому будинку та складають 49/100 частин будинку. Загальна площа 49/100 складає 164,90 кв.м., які розташовані у житловому будинку по [ADDRESS]. Прилюдні торги, призначені на 19.04.2012 р. та 14.06.2012 р. двічі не відбулися, у зв'язку з відсутністю купівельного попиту ( а.с. 27-30). 20.06.2012 р. листом вих. № 0341 директор філії № 26 ПП «Нива В.Ш.» повідомив начальника Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що належить [PERSON] ([ADDRESS]) Лот № 2 - частина приміщень, які розташовані у житловому будинку та складають 49/100 частин будинку. Загальна площа 49/100 складає 164,90 кв.м., які розташовані у житловому будинку по [ADDRESS], на 06.08.2012 р. (а.с. 31, 32). 06.08.2012 р., згідно складеного ліцитатором філії № 26 ПП «Нива В.Ш.» Протоколу № 2612028 проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, яке належить [PERSON] ([ADDRESS]), реалізовано Лот № 1 - частина приміщень, які розташовані у житловому будинку та складають 49/100 частин будинку. Загальна площа (49/100) складає 164,90 кв.м. Місце знаходження лота: [ADDRESS]. Переможцем прилюдних торгів став [PERSON] (а.с. 33). 09.08.2012 р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ Гринчуком М.П. складено Акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, - частини приміщень загальною площею 164,9 кв.м., розташовані в буд. [ADDRESS], а саме: коридор - 7,9 м.кв., передпокій - 22,6 м.кв., кухня - 18,4 м.кв., вбиральня - 3,6 м.кв., передпокій - 25,8 м.кв., жила кімната - 17,4 м.кв., комора - 2,2 м.кв., ванна - 7,2 м.кв., веранда - 10,6 м.кв., 2 кімнати площею по 24,6 м.кв. кожна, що належить на праві власності [PERSON], [INFO], згідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15.06.2011 р. та на підставі свідоцтва про право власності від 29.07.2005 р. (а.с. 34). 10.08.2012 р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] видано Свідоцтво про право власності [PERSON] на нерухоме майно - 49/100 частин житлового будинку, загальною площею 164,9 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 35, 76). Як вбачається з листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 03.10.2013 р. № У-5698/0-04/01 вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 29.10.1991 р. № 462/28 на території міста Чернівці утворено та найменовано [ADDRESS]. Інформація про утворення та найменування провулку з назвою: [ADDRESS] в департаменті відсутня (а.с. 42). 20.08.2012 р. виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на ім'я [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме : 49/100 частин житлового будинку. Адреса об'єкта: [ADDRESS]. Форма власності: приватна спільна часткова. Підстава: рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2012 р. № 503/16 (а.с. 78). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при проведенні філією № 26 ПП «Нива В.Ш.» прилюдних торгів з продажу 49/100 частин житлового будинку, [ADDRESS], було допущено порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених пунктами 4.8., 4.9., 7.3. «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» , що є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, на прилюдні торги було виставлено Лот, розташований за неіснуючою адресою: місто Чернівці, [ADDRESS], 4, що не відповідає дійсності. Судом також встановлено, що 49/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] на момент проведення оскаржуваних прилюдних торгів (06.08.2012 р.) не була окремим виділеним в натурі об'єктом нерухомості (ізольованою квартирою у відповідності із вищевказаним судовим рішенням) та не набула статусу об'єкту нерухомості в передбаченому ст.ст. 18, 20, 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку, а набуло такого статусу лише 20.08.2012 р., коли [PERSON] вже було позбавлено (ще не існуючих на той час) майнових прав на виділену частку майна, що є окремою підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Згідно постанови Верховного Суду України від 24.10.2012 р. у справі за № 6-116цс12, проведено аналіз положень ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року, за результатами якого Колегія Верховного Суду прийшла до висновку, що: «… вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, п.п. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням». Пунктами 4.8., 4.9., 7.3. «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затверджене наказом Міністерства юстиції України N 68/5 від 27.10.1999 р., зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 02.11.1999 р. за № 745/4038 (Із останніми змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції N 1758/5 від 29.11.2012), визначено: 4.8. На повторних торгах стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30%. 4.9. Якщо майно не було продане або прилюдні торги не відбулися, то майно знімається з прилюдних торгів. 7.3. Якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця. Статтею 203 ЦК України визначено, що « 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам». Згідно вимог ст. 215 ЦК України, « 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. … 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)». Відповідно до ст. 216 ЦК України, « 1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю». Згідно Правового висновку Верховного Суду України у спорі про визнання недійсними прилюдних торгів, угод із продажу приміщень гуртожитку на прилюдних торгах та протоколів і актів проведення прилюдних торгів, «Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-76 цс 13, предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів, угод із продажу приміщень гуртожитку на прилюдних торгах та протоколів і актів проведення прилюдних торгів недійсними. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що об'єктом реалізації з прилюдних торгів могло бути нерухоме майно, яке є об'єктом цивільних прав (будівля, споруда, інші приміщення, земельна ділянка, підприємство як цілісний майновий комплекс (або його частина, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний об'єкт власності), а не його частина, яка не набула статусу об'єкта нерухомості в передбаченому законом порядку. За таких обставин висновки суду про правомірність здійснення продажу з прилюдних торгів частин внутрішнього об'єму цієї будівлі (окремих кімнат, приміщень загального користування: коридорів, душових) без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі цих часток з об'єкта нерухомого майна й набуття ними статусу об'єкта цивільних прав не можна визнати такими, що відповідають вимогам закону». У відповідності до вимог ст.ст. 18, 20, 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено випадки та порядок видачі свідоцтва про право власності фізичним особам в разі виділу частки з об'єкта нерухомого майна, зокрема: Стаття 18. « 1. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: 1) фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; … 9) в інших випадках, встановлених законом». Стаття 20. « 2. Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі рішення державного реєстратора у разі: … 2) поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна». Стаття 21. « 1. У разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об'єктів присвоюється новий реєстраційний номер». Судом також встановлено, що нотаріус видала Свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] по адресі, якої не існує в м. Чернівці, не переконавшись у тому чи зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за [PERSON] право власності на виділену в натурі частину будівлі по [ADDRESS]. Згідно вимог ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», «Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора. Користування Державним реєстром речових прав на нерухоме майно здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва здійснює пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва, обтяження таких прав та за його результатами формує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. (Закон доповнено статтею 46-1 згідно із Законом N 5037-VI ( 5037-17 ) від 04.07.2012)». Тобто, станом на 10.08.2012 р. діяла зазначена норма закону і приватний нотаріус [PERSON], будучи в силу закону спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, перед оформленням Свідоцтво про право власності [PERSON] на нерухоме майно - 49/100 частин житлового будинку, загальною площею 164,9 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS], зобов'язана була здійснити пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про відповідність зареєстрованих речових права за [PERSON] відомостям, представленим виконавчою службою. При цьому, як вбачається з копії Свідоцтво про право власності на 49/100 частин житлового будинку [ADDRESS], право спільної часткової власності в [PERSON] виникло тільки 20.08.2012 р. на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2012 р. № 503/16, тобто після того як нотаріус переоформила право власності за результатами купівлі-продажу з прилюдних торгів частини приміщень житлового будинку без виділу цих часток в натурі в установленому законом порядку, по неіснуючій адресі [ADDRESS]. З огляду на викладене, є незаконним посилання у Свідоцтві про право власності від 10.08.2012 р., виданому [PERSON] (а.с. 76) на Свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 29.07.2005 р. та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15.06.2011 р., - як на підтвердження майнових права [PERSON], оскільки в силу ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», [PERSON] мало бути видане на підставі зазначеного рішення суду нове Свідоцтво про право власності на 49/100 часток, внаслідок виділу частки з об'єкта нерухомого майна, що було здійснено тільки 20.08.2012 р. Згідно ст. 49 ч. 1 Закону України «Про нотаріат», «Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; …». Таким чином, встановивши, що станом на 10.08.2012 р. в Державним реєстром речових прав на нерухоме майно не зареєстровано право власності за [PERSON] на 49/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та відсутність зареєстрованого права власності на адресою [ADDRESS] - відмовити у вчиненні нотаріальної дії, оскільки були відсутніми відомості, необхідні для вчинення нотаріальної дії і вчинення такої дії суперечить вимогам ст.ст. 18, 20, 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 360-7 ч.ч. 1, 2 ЦПК України, « 1. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. 2. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом». Приймаючи до уваги, що по даному позову позивач обґрунтовує свої вимоги: незаконним проведенням торгівельною організацією третіх торгів; незаконним продажем частини будівлі, яка не набула статусу об'єкта нерухомості в передбаченому законом порядку; та порушення нотаріусом порядку реєстрації права власності, - не були підставою позову [PERSON], в задоволенні якого відмовлено рішенням Шевченківським районним судом м. Чернівці від 22.03.2013 р. по справі № 2-2237/12, провадження 2-727/209/13, а відтак не були предметом дослідження в судових засіданнях першої, апеляційної та касаційної інстанції, тому заперечення представника відповідача [PERSON], з посиланням на ст. 205 ч. 1 п. 2 ЦПК України є безпідставними. Суд також приймає до уваги ту обставину, що ухвали апеляційної і касаційної інстанції по рішенню Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.03.2013 р. приймалися 06.06.2013 р. і 19.07.2013 р., тобто до прийняття 18.09.2013 р. ВСУ постанови і правового висновку у спорі про визнання недійсними прилюдних торгів, угод із продажу приміщень гуртожитку на прилюдних торгах та протоколів і актів проведення прилюдних торгів по справі № 6-76 цс 13, який зокрема і усунув протиріччя та неоднакове застосування закону по даній категорії справ. Відповідно, позивач звернулася до суду з позовом про скасування прилюдних торгів з цих підстав 17.10.2013 р. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», визначено, що «… предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав)». Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.03.2013 р. по справі № 2- 2237/12, провадження № 2-727/209/13 [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, Філії № 26 ПП « Нива - В.Ш.» , [PERSON], приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON], про визнання прилюдних торгів недійсними та інше. Згідно ст. 59 ЦПК України, « 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». У відповідності до ст. 60 ЦПК України, « 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних поясненнях сторін та всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Таким чином, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Визнати правочин (результат прилюдних торгів), оформлений у вигляді протоколу за № 2612028 з реалізації 49/100 частини приміщень, які розташовані у житловому будинку [ADDRESS], а саме: коридор - 7,9 м.кв., передпокій - 22,6 м.кв., кухня - 18,4 м.кв., вбиральня - 3,6 м.кв., передпокій - 25,8 м.кв., жила кімната - 17,4 м.кв., комора - 2,2 м.кв., ванна - 7,2 м.кв., веранда - 10,6 м.кв., 2 кімнати площею по 24,6 м.кв. кожна, загальною площею 164,90 кв.м., які були проведені 26 філією Приватного підприємства «Нива -В.Ш.» 06.08.2012 р. - недійсним. Визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна, виданий на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 06.08.2012 р. № 2612028, затверджений начальником Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ від 09.08.2012 р. Визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів за № 2612028, видане 10.08.2012 р. [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], на 49/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальна площа якої складає 164,90 кв.м. На підставі викладеного,

Outcome: approved