Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір «Автопакет» №ОД24/11/2007/840-К/177 від 23.11.2007 року, у відповідності з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 18000,00 доларів США, терміном користування до 20.11.2012 року зі сплатою 13,0% річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. На даний час відповідач зобов'язання не виконує, кредит не погашає. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання договору. У якості забезпечення кредитних зобов'язань згідно Кредитного договору №ОД24/11/2007/840-К/177 від 23.11.2007 р. в заставу було передано автомобіль Mercedes-Benz Vito, 110CDI, рік випуску - 2002, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Виходячи з викладеного, банк звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 33204,48 дол. США, що еквівалентно 265403,42 гривень, також стягнути з відповідачів суму судового збору у розмірі 2654,03 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою повідомлених відповідачів по даній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши відповідний позов, письмові докази й документи, які були надані суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про існування законних підстав для задоволення позову банку - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» було внесено зміни до Статуту ВАТ «КБ Надра» та змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «КБ Надра» (ПАТ «КБ Надра»), згідно із Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, Серії А01 №794080. 23 листопада 2007 року між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» №ОД24/11/2007/840-К/177 від 23.11.2007 року, у відповідності з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 18000,00 доларів США, терміном користування до 20.11.2012 року зі сплатою 13,0% річних. У якості забезпечення кредитних зобов'язань згідно Договору «Автопакет» №ОД24/11/2007/840-К/177 від 23.11.2007 р. в заставу було передано автомобіль Mercedes-Benz Vito, 110CDI, рік випуску - 2002, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з пунктом 4.3.3 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Терміни сплати кредиту та процентів встановлені пунктом 2.2.1 та 2.2.2 Кредитного договору, згідно з якими відповідач зобов'язався кожного місяця здійснювати погашення платежів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача. Однак, відповідач встановлені Договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримується. В забезпечення виконання умов вказаного договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 23.11.2007 року, згідно пунктів 1.2.-1.4 якого [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед позивачем солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за Договором «Автопакет» №ОД24/11/2007/840-К/177 від 23.11.2007 року. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно з пунктом 1.2. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в Кредитному договорі. Відповідно до п.1.3 Договору поруки, кредитор має абсолютне право вимагати виконання зобов'язання, вказаного у п.1.1 цього Договору повністю, як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Ці пункти Договору поруки цілком відповідають ст. 554 ЦК України, в яких зазначено, що при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. [PERSON] з умовами зазначеного договору ознайомлена та згодна, що вбачається з її підпису у зазначеному договорі. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Через невиконання відповідачами своїх зобов'язань, станом на 21.01.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 33204,48 доларів США, що відповідно до курсу НБУ у гривневому еквіваленті складає суму у розмірі 265403,42 гривень, з яких: - основна заборгованість за кредитом - 17147,80 дол. США (в екв. 137062,37 грн.); - заборгованість за відсотками - 10260,57 дол. США (в екв. 82012,74 грн.); - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 3996,11 дол. США (в екв. 31940,91 грн.); - штраф за порушення виконання умов договору - 1800,00 дол. США (в екв. 14387,40 грн.). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачами. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідачі прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконали. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог банку та за даним спором стягненню з відповідачів підлягає вказана грошова сума. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути в рівних частках з відповідачів на користь банку суму оплаченого судового збору у розмірі 2654,00 гривень.

Outcome: approved