Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

11.07.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 01.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 18.02.2011 року шлюбні відносини та спільне проживання припинені і не поновлювались, спір про поділ майна відсутній, прохає розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 01.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 18.02.2011 року шлюбні відносини та спільне проживання припинені і не поновлювались, спір про поділ майна відсутній, прохає розірвати шлюб. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що спроби поновити сімейні стосунки не привели до позитивного результату, прохає розірвати шлюб. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 01.09.2007 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 55 в відділі РАЦСу Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ЖС №033693, виданого 01.09.2007 року (а.с.8). 29.04.2008 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, батьками якого є сторони у справі. Сімейні стосунки не склалися з вини сторін. З 18.02.2011 року сімейні стосунки припинені і не поновлювались до моменту розгляду справи в суді. Спроби сторін поновити сімейні стосунки не дали позитивного результату. Спору щодо майна подружжя у сторін не має. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами.

Outcome: approved