Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

10 липня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, уточнивши який остаточно просила визнати за нею право власності на 1/ 3 частину житлового будинку з господарськими будовами та спорудами № 177 ( старий № 157) по вул. Інгульській в с. Мішкове-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], померлого 19.08.2001 року. 4 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому також просить визнати за нею право власності на 1/ 3 частину вищевказаного домоволодіння з тих самих підстав. В обґрунтування своїх вимог вказували, що 5 квітня 1998 року помер їх дід [PERSON], який на випадок своєї смерті заповідав належний йому вищевказаний житловий будинок своєму синові, а їх батьку – [PERSON]. Їх батько проводив поховання [PERSON], а отже є таким, що спадщину прийняв. 19 серпня 2001 року помер їх батько [PERSON] Вони та їх брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги на спадкове майно в рівних частках по 1/3 кожний. За оформленням спадкових справ вони звернулися до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно після смерті їх діда [PERSON] їм було відмовлено у зв’язку з тим, що вони не є спадкоємцями, передбаченими Цивільним кодексом України 1963 року, а після смерті батька [PERSON] – у зв’язку з пропуском останнім строку прийняття спадщини після смерті його батька, а їх діда [PERSON]. Проте, їх батько [PERSON] провів поховання свого батька [PERSON], після його смерті розпорядився його речами, у нього на руках залишилися правовстановлюючі документи щодо цього майна, а тому вважають, що він є таким який спадщину фактично прийняв. За вказаного, за захистом своїх спадкових прав вони були змушені звернутися до суду із цими позовними вимогами. [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги, з урахуванням їх уточнення, а саме: визнання за нею права власності на 1/3 частину вищевказаного житлового будинку, підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. [PERSON] також просила справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала. Відповідач [PERSON] сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій просила справу розглянути у відсутність їх представника та проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження І-ФП № 114420 та 1-ФП №167298, а також копії свідоцтва про шлюб 1-ФП № 045881, [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-17). За даними актового запису № 24 від 19 січня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 67). Згідно свідоцтва про смерть 1-ФП № 75534, [PERSON] помер 5 квітня 1998 року, про що [PERSON] сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 22 від 06.04.1998 року (а.с. 20). Відповідно до копії свідоцтва від 4 жовтня 1988 року, [PERSON] на час смерті належав житловий будинок № 157 по вул. Інгульській в с.Мішкове-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 25). За рішенням [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 22.08.2006 року № 107, було змінено нумерацію вказаного житлового будинку з № 157 на № 177 (а.с. 26). [PERSON] склав заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповідав належний йому житловий будинок в с.М-Погорілове по вул. Інгульській 157 Жовтневого району Миколаївської області заповідав своєму синові [PERSON] (а.с. 24). За даними Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 44). За довідкою [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] протягом 6-ти місячного терміну фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 5 квітня 1998 року, а саме: безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним за адресою с.М-Погорілове вул.Інгульська, 177 Жовтневого району, ровів його поховання, розпорядився речами померлого, доглядав будинок та присадибну ділянку, проводив його поточний ремонт та сплачував платежі та податки (а.с. 23), а отже, за приписами ст.ст. 529, 549 ЦК України 1963 року, що був чинним на день відкриття спадщини, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть 1-ФП № 091180, [PERSON] помер 19 серпня 2001 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за №52 від 20.08.2001 року (а.с. 18). Підстави, з яких [PERSON] та [PERSON] були змушені звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса від 07.1.2013 року № 1375/01-16 (а.с. 36). За даними спадкової справи № 126/2002, заведеної другою державною Миколаївською нотаріальною конторою, [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняли, згідно поданої в їх інтересах заяви опікуна [PERSON] Крім того, спадкодавець [PERSON] є батьком [PERSON]. Згідно даних домової книги, [PERSON] 19.04.1984 року на час смерті батька [PERSON] був зареєстрований із останнім з 14 червня 2001 року в м. Миколаєві по пров. Первомайському № 73, а отже є таким, що спадщину після смерті батька прийняв (а.с. 53-59). Враховуючи наведене, встановивши, що [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК України (1963 року), є спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON] та спадщину прийняли, встановивши належність вказаного майна спадкодавцю [PERSON], як такому, що прийняв вказане майно у спадок після смерті свого батька [PERSON]І, проте [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права через вищевказані обставини, то відповідно до ст. 16 ЦК України, суд дійшов висновку, що їх цивільне право підлягає захисту судом.

Outcome: approved