Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2006 року шлюб між нею та відповідачем - розірвано. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], крім того, від першого шлюбу у позивачки є донька: [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач з 2006 року ухиляється від обов'язку утримувати дитину, з цього ж часу не бере участі у його вихованні. Син отримав родову травму, перебуває на диспансерному обліку, потребує постійного лікування, за станом здоров'я кілька раз на рік проходить амбулаторне та стаціонарне лікування. Вказує на те, що відповідач є здоровим та працездатним, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 1 500,00 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, також просить стягнути з відповідача на користь дитини додаткові витрати на лікування в розмірі 500,00 гривень щомісячно з дня звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заперечення, згідно яких позовні вимоги позивачки вважає необґрунтованими та несправедливими. Зазначає, що тимчасові проблеми сина зі здоров'ям в жодному разі не призводять до його інвалідності та не потребують додаткових витрат на його лікування, спростовує доводи позивачки. Вказує на те, що є безробітнім, а тому не отримує зазначених позивачкою доходів, проживає в батьківському будинку, на утриманні непрацездатна матір, яка потребує постійного догляду. Погоджується на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 400,00 гривень щомісячно, в іншій частині позов не визнає та заперечує проти його задоволення. В силу того, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомлення, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2006 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 29 жовтня 1999 року у виконкомі Валякузьминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №14 - розірвано. Від шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані, що підтверджується довідкою Валякузьминської сільської ради № 985 від 25 жовтня 2013 року. На даний час відповідач постійного доходу не має, відповідач є молодим, фізично здоровим чоловіком. [PERSON], є інвалідом третьої групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №552578. За результатами обласної дитячої клінічної лікарні №02/561 від 04.11.2013 року, [PERSON], [INFO] встановлений діагноз: цереброастенічний стан (05.02.2010), лівобічний грудо-поперековий сколіоз 1 Ступеню (12.07.2011), синдром вегето-судинної дистонії за ваготонічним типом, логоневроз, хронічний декомпенсований тонзиліт, деформація грудної клітки (21.03.2012), потребує періодичного профілактичного та реабілітаційного лікування, санаторно-курортного оздоровлення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні факт того, що відповідач має на утриманні непрацездатних осіб не було доведено, в обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався на те, що він має на утриманні непрацездатну матір: [PERSON], 1942 року народження, проте ним не було доведено дані обставини. Тому, суд виходячи з норми ст.59 ЦПК України не бере дані факти до уваги, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом так як, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 01 січня 2013 року становить 1 210,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що дитина хворіє та періодично перебуває на амбулаторному або ж стаціонарному лікуванні, мати є інвалідом ІІІ групи та має на утриманні неповнолітню дитину, батько дитини, ніде не працює, не має нікого на утриманні, однак є молодою, здоровою людиною, зобов'язаний працювати і надавати утримання своїй дитині, розмір аліментів слід визначити в твердій грошові сумі по 700,00 гривень на місяць. Що стосується вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання, суд приходить до висновку, що в цій частині необхідно відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, частка кожного з батьків у додаткових витратах на дитину є предметом доказування. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Пред'явивши позовні вимоги про стягнення із відповідача додаткових витрат на дитину, які пов'язані із хворобою дитини, позивач визначила їх в розмірі 500,00 грн. На підтвердження цього позивач надала суду медичні довідки, виписки, акти та висновки, що підтверджують стан здоров'я та діагноз дитини, що було враховано судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню із відповідача щомісячно. За таких обставин, суд вважає, що позивач не надала належних та допустимих доказів того, що її додаткові витрати на дитину носять регулярний, щомісячний характер і становлять не менше 1000,00 грн., половину з яких повинен нести відповідач. А тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині додаткових витрат - відмовити. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved