Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Козацької сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка своєю заявою №58 зробленою в Козацькій сільській раді 19.09.2013 року відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері на користь позивачки [PERSON] У зв'язку з викладеним позивачка просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. Позивачка у судовому засіданні не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача, Козацької сільської ради, у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис №1334. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді: житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на праві приватної власності, зареєстрованого КП "Білгород-Дністровське міжміське бюро технічної інвентаризації", реєстраційний номер 1621975 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія ВАР №136175 від 08.10.2003р. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є рідна донька померлої - [PERSON], яка своєю заявою №58 зробленою в Козацькій сільській раді 19.09.2013р., відмовилась від прийняття спадщини яка залишилась після смерті її матері на користь позивачки. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст. 1274. ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно довідки Козацької сільської ради №528 від 19.09.2013р., позивачка з вересня 2005 р. до дня смерті постійно мешкала разом з померлою, вони вели спільне господарство, [PERSON] надавала померлій фізичну та матеріальну допомогу, провела її поховання. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні померлої немає. Після смерті [PERSON] позивачка фактично прийняла спадщину, так як продовжую мешкати в спадковому житловому будинку, користується майном померлої, сплачує необхідні платежі, ремонтує будівлю, обробляє прибудинкову земельну ділянку, адже мешкала з померлою на протязі шести років. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу на право спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якшщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Таким чином встановлено, що позивачка користується, володіє спадковим майном, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved