Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство "МТС УКРАЇНА" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми договірної санкції за договором про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет. В обґрунтування вимог зазначив, що 14.10.2008 року з відповідачкою був укладений договір №4460012/1.12008345 про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет, за умовами якого відповідачка прийняла на себе зобов'язання своєчасно сплачувати авансові внески і рахунки за надані послуги. Тоді ж, 14.10.2008року, з відповідачкою було укладено додаткову угоду, за якою відповідачка протягом 730 календарних днів не мала права відмовитись від високошвидкісного безпроводового доступу до мережі Інтернет за договором та надання передбачених ним послуг. Але після 173 днів користування послугою відповідач порушила умови договору, припинивши сплачувати рахунки, в зв'язку з чим за нею утворився борг на сумум 127,50грн. та на підставі п.1.4 додаткової угоди до Договору за 557 днів невикористаної послуги їй була нарахована неустойка в виді договірної санкції в розмірі 757,52грн. з розрахунку 1,36грн. за день. Вказуючи на те, що сума основного боргу в 2010році була з відповідачки стягнута на підставі судового наказу, а в прийнятті заяви про стягнення договірної санкції було відмовлено, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь договірну санкцію в розмірі 757,52 грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду, в розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і просила суд їх задовольнити. Відповідачка та її представник позов визнали частково і просили суд зменшити суму договірної санкції до суми основного боргу, посилаючись на невелику заробітну плату відповідача та наявність на її утриманні малолітньої дитини. Судом встановлено, що 14.10.2008 року між сторонами укладено договір № 4460012/1.12008345 про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет за тарифним пакетом СDМА «МТС Конект 200+» строком на один рік, який відповідно до п.9.3. Договору пролонгується без обмеження терміну в разі, якщо жодна із сторін не заявила про розірвання договору. Тоді ж, 14.10.2008 року з між сторонами було укладено додаткову угоду №4074473 до вказаного договору, за умовами якої відповідачка протягом 730 календарних днів не має права відмовитись від основного договору та/або від додаткової угоди (а.с.5-6, 7). Відповідно до п.3.1 Договору у разі несплати відповідачем рахунків, наданих Оператором, за будь-яких причин, в тому числі з причин неотримання ним рахунків у зв'язку зі зміною адреси та неповідомленням про таку зміну Оператора, позивач має право обмежити надання послуг відповідачу (а.с.6). Пунктом 1.4 додаткової угоди визначено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати 1,36 грн. за кожний день, що залишився до закінчення строку дії основного договору, у випадку відмови відповідача від основного договору і додаткової угоди до нього до закінчення строку її дії (а.с.7). Згідно з вимогами ч.1 ст.509, ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, які мають виконуватись сторонами належним чином і у строки відповідно до умов договору чи закону, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Уклавши та підписавши договір та додаткову угоду, між сторонами виникли договірні відносини, за якими позивач надає послуги зв'язку, а відповідач зобов'язаний їх оплатити у строки, визначені договором. У разі невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання з оплати наданих послуг позивач має право припинити дію договору. Аналіз додаткової угоди свідчить про те, що відповідачка, уклавши зазначену угоду, погодилася з нею і добровільно взяла на себе цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати договірної санкції. Відповідно до п. 3 ст. 3, ст. 627 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно п.1.4 Додаткової угоди №4074473 від 14.10.2008року строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції на підставі ст.259 ЦК України за згодою сторін визначено в три роки, починаючи з дня відмови або припинення дії договору (арк.спр.7). Укладаючи додаткову угоду і добровільно беручи на себе цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати договірної санкції саме у момент розірвання договору, відповідачка погодилась на такі умови договору і в судовому порядку їх не оскаржила. Таким чином, посилання представника відповідача на несправедливість умов є безпідставним. З матеріалів справи вбачається, що в зв'язку з несплатою відповідачкою послуг 30.01.2010року договір з нею був припинений. Згідно інтерфейсу перегляду ДУ і розрахунку суми штрафу, 557 днів доступу до мережі Інтернет в порушення умов договору залишились невикористаними. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума договірної санкції за 557 днів складає 757,52 грн. (1,36 х (730 - 473 + 300) (а.с.10). Судом встановлено, що сума основного боргу за договором була стягнута з відповідачки на підставі судового наказу від 24.12.2010року (справа №2н-921/10). В прийнятті заяви про стягнення з відповідачки на користь позивача суми договірної санкції в розмірі 757,52грн. було відмовлено. Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, позовна давність переривається, а після переривання починається спочатку. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Таким чином, в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний 20.12.2010 року - в день звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу та почався заново після відмови у прийнятті заяви про стягнення договірної санкції. Враховуючи наведене, суд вважає, що строк на звернення до суду за захистом своїх прав позивачем не пропушено, тому доводи представника відповідача щодо сплину строку позовної давності на вимогах закону не грунтуються. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно з умовами договору або закону. Виконання зобов'язань згідно ст.546 ЦК України може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань. Згідно вимог ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється у договорі, розмір неустойки, встановлений у договорі може бути збільшений у договорі. Таким чином, сторони відповідно до наведених норм цивільного законодавства у договорі мали право передбачити відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором у виді договірної санкції, у тому числі і в період припинення дії договору про надання послуг мобільного зв'язку через несплату відповідачем наданих послуг. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за надані послуги складає 127,50грн. Нарахована сума договірної санкції значно перевищує суму заявлених позивачем збитків. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зменшивши нараховану суму договірної санкції до розміру суми матеріальних збитків та стягнути з відповідачки на користь позивача суму договірної санкції у розмірі 127,50грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне в зв'язку з частковим задоволенням позову на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України присудити позивачеві витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 259, 264, 509,526,527,530, 551, 627 ЦК України,

Outcome: partial