Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості по кредитному договору. В суді зменшивши позовні вимоги вказує, що 25.10.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11238274000 у відповідності до вимог якого АТ «Укрсиббанк» надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти в сумі 77300,00 грн., зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості за кредитом до 24.10.2014 року. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля. 25.10.2007 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON], укладений договір поруки № 151502 відповідно до якого останній поручився перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 11238274000 від 25.10.2007 р.08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з яким АТ «Укрсиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками АТ «Укрсиббанк», до яких відносяться [PERSON], [PERSON] Відповідачі свої зобов'язання по кредитному договору не виконують належним чином, станом на 15.11.2012 року заборгованість по кредиту складає 65876,76 грн. Просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], солідарно на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 65876,76 грн., та судові витрати по справі. В суді представник позивача позов підтримала просить задовольнити. В суді представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивує тим, що додатковою угодою № 1 від 25 жовтня 2007 року банк та позичальник домовились, що у випадках неналежного виконання позичальником своїх обов»язків процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в подвійному розмірі. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. В договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з матеріалів справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука вважається припиненою, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином відповідно ч.3 ст.76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.10.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем [PERSON], був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11238274000 у відповідності до вимог якого АКІБ «Укрсиббанк» надав, а відповідач [PERSON] отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти в сумі 77300,00 грн на придбання автомобіля зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості за кредитом до 24.10.2014 року. 08.12.2011 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з вищевказаним договором АКІБ «Укрсиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно п. 1.2.2 договору позичальник зобов»язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, який є невід»ємною частиною договору, узгоджений сторонами по договору згідно Додатку № 1. Відповідно п.1.3.1, 1.3.2, 5.1,5.2 договору сторони домовились, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. В разі порушення позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов Договору) розмір процентної ставки може бути змінений в сторону збільшення. Сторони погодили порядок збільшення процентної ставки в разі настання обставин, передбачених п.5.1, 5.2 договору 25 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] була підписана додаткова угода № 1 якою сторони погодили зміни, а саме, у випадках настання обставин, передбачених п.п «а», «б» п.5.2 договору - процентна ставка за користування кредитним коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.5.1 договору; у випадках, передбачених п.п.»в» п.5.2 - процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10(десять)% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5(п»ять)% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що згідно п.1.5.1 договору; передбачених п.п.»г» п.5.2 процентна ставка за користування кредитними коштам и встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування. Позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов»язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов»язання не виконані, у зв»язку з чим станом на 15.11.2012 року за позичальником рахується прострочена заборгованість по кредиту, яка становить 65876,76 грн., з яких тіло кредиту - 46011,45 грн, в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту 24846,70 грн; заборгованість за відсотками - 19856,31 грн, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 9507.88 грн. 25.10.2007 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON], укладений договір поруки № 151502 відповідно до якого останній поручився перед банком за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору . Відповідно п.1.3 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов»язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4 Договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно п.2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а саме, підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. При цьому внесення змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки та відстрочення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, є підставою для визнання поруки такою, що припинена. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У такому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. З матеріалів справи вбачається, що збільшення процентної ставки за кредитним договором відбулися без згоди поручителя; можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без додаткового повідомлення поручителя не допускається згідно умов договору поруки. Письмової згоди щодо зміни умов договору поруки, зокрема, щодо зміни зобов'язання, забезпеченого порукою, а саме: збільшення процентної ставки та строків виконання зобов'язання за кредитним договором, поручитель не надавав. Таким чином в силу ст.. 559 ЦК України порука вважається припиненою, а тому в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з Ягодина слід відмовити. Відповідно п. 3.1.2 Договору банк має право в разі виявлення порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно вимог договору та сплати плати за кредит. Термін повернення кредиту настає на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту від банку, в разі неотримання повідомлення - на 41 календарний день відправлення. Відповідно п.3.4.3 Договору позичальник зобов»язується достроково повернути Банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування Банком вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору. Як вбачається з матеріалів справи позивачем була направлена досудова вимога на дострокове погашення всієї суми заборгованості № 48.2-08/5266/12 19.10.2012 року та визначений строк для погашення заборгованості 30.04.2012 року. Відповідач [PERSON] вимогу банку про повернення коштів не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно п. 4.1 договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї с уми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні за кожен день прострочення. Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою банку. Таким чином позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 65876,76 грн., підлягають задоволенню в повному об'ємі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 658,76 грн в відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial