Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, СВК «Дністровець», відділу Держземагенства у Білгород-Дністровському районі, Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області про зобов'язання надати в натурі земельну ділянку та визнати право власності на земельну частку (пай), в якому просить суд зобов'язати Білгород-Дністровську районну державну адміністрацію Одеської області видати [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) у розмірі 6,02 умовних кадастрових гектар для ведення товарного сільського господарського виробництва на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у розмірі 6,02 умовних кадастрових гектарів в КСГП «Дністровець» (правонаступник СВК «Дністровець»), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно заяви, що міститься в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує, просив справу розглядати за його відсутністю. Представники відповідача - голова СВК «Дністровець» в судове засідання не з'явився, згідно заяви з позовом згоден, просив справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача - Мологівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується підписом у судовій розписці, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача - відділу Держземагенства у Білгород-Дністровському районі в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується підписом у судовій розписці, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача - Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується підписом у судовій розписці, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] обґрунтовуючи свій позов зазначив, що в 1994 році позивач був прийнятий на роботу у КСГП «Дністровець» села Молога Білгород- Дністровського району Одеській області, де працював до 01 листопаду 2000 року та був звільнений за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці, довідкою СВК «Дністровець» від 10 листопаду 2011 року. З 31 березня 2000 року КСГП «Дністровець» реорганізований у СВК «Дністровець», що підтверджується довідкою СВК «Дністровець» від 10 листопаду 2011 року. 29 серпня 2002 року позивачу, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай затвердженого зборами співвласників 23 листопаду 2001 року, було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), згідно якого позивач має право на частку пайового фонду майна КСГП «Дністровець» с. Молога, реорганізованого у СВК «Дністровець», яке було Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області. СВК «Дністровець», ще до звільнення позивача, отримало Державний акт на право колективної власності на землю. У членів підприємства, у томі числи і в позивача, виникло право на паювання землі. До державного акту додавався список членів КСП, що мають право колективної власності на землю. Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підриємствам і установам», право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, зокрема, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами даного підприємства відповідно до списку, якій додається до державного акту на право колективної власності на землю. На момент видання вказаного Указу Президента України і при передачі земель в колективну власність членам КСП позивач був членом КСП та мав право включення в список на отримання сертифікату на земельну частку /пай/ в КСГП »Дністровець»,а потім і у СВК «Дністровець». Розмір земельної частки (пай) позивача був визначений у розмірі 6,02 умовних кадастрових гектарів. 26 вересня 2011 року позивач отримав відповідь Мологівської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області про те, що технічна документація по виділенню в натурі земельних ділянок розроблялася в 2001 році, коли позивач вже був звільнений. 18 жовтня 2011 року позивач отримав відповідь Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про те, що він маю право на земельну долю і може звернутися з заявою до суду. Відповідно до ст.268 ЦК України позовна давність не розповсюджується на вимоги, що випливають з порушення особистих немайнових прав. Право на включення в списки на отримання сертифікату є особистим немайновим правом / правом на право/, тому термін позовної давності на цю вимогу не поширюється. На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява [PERSON] до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, СВК «Дністровець», відділу Держземагенства у Білгород-Дністровському районі, Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області про зобов'язання надати в натурі земельну ділянку та визнати право власності на земельну частку (пай) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved