Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», 3-ї особи Центрально-Міський відділі державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції, приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем, який є правонаступником АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та нею було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 210/7/236 від 10.04.2008 року, в забезпечення якого вона передала в іпотеку, згідно договору № 210/8/815 від 10.04.2008 року ? частину домоволодіння з надвірними побудовами, розташованими за адресою: м. Макіївка, вул. Глазунова, буд. 79-130-77а, що належить їй на праві власності. 23.12.2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис (реєстровий № 1354) про звернення стягнення на ? частину зазначеного домоволодіння з надвірними побудовами, що належить їй на праві власності. Про існування виконавчого напису нотаріуса вона дізналася від представника Центрально-Міського ВДВС 27.05.2013 року, коли їй було вручено акт опису та арешту майна від 27.05.2013 року. Отже, вона вчасно не була повідомлена про вчинення виконавчого напису нотаріуса та з матеріалами виконавчого провадження ознайомилася та отримала копію виконавчого напису, постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2012 року, лише 6 червня 2013 року. Вважає, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса здійсненний з порушенням діючого законодавства України, з наступних підстав. По-перше, відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 32 зазначеного Закону передбачено, що іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов’язань, вимога про виконання порушеного зобов’язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Пунктом 4.2 іпотечного договору № 210/8/215 від 10.04.2008 року передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов’язків, встановлених договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов’язання, а в разі його невиконання – звернути стягнення на предмет іпотеки, у тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса(п.4.5.2 договору). Тобто вказаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного божником зобов’язання у тридцятиденний строк, але вона ніяких вимог про дострокове виконання основного зобов’язання не отримувала. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями – не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов’язання. Вчиняючи спірний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов’язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчих написах зроблено банком одноособово без врахування думки та позиції позичальника. Вона вважає, що сума невиконаних зобов’язань вказана у виконавчому написі не може складати 696844,31грн., оскільки у зв’язку з частковим погашенням боргу є істотно меншою. Крім того, банк мав інформувати її про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень з її боку стосовно розміру заборгованості зазначена сума набула би статусу безспірної. Згідно наказу Мінюсту «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 20/5 від 03.03.2004р. вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов’язання та(або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання божником письмової вимоги про усунення порушень, але вона жодних повідомлень про усунення порушення не отримувала ні від відповідача, ні від нотаріуса. Більш того, вона на протязі 2012 року вела діалог із представниками банку стосовно реструктуризації боргу і ніхто їй не повідомив про наявність виконавчого напису. У тексті виконавчого напису нотаріусом не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірної заборгованості, документів, що підтверджують факт настання кінцевого терміну виконання зобов’язань чи факт прострочення виконання зобов’язання забезпеченого заставою. Крім цього, нотаріус вказує, що пропонує задовольнити вимоги відповідача за рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки та будинку, однак, іпотечним договором не було передбачено земельної ділянки, не вказаний кадастровий номер цієї ділянки, що є обов»язковим. Просить виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за № 1354 від 23.12.2011 року про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є ? частини домоволодіння з надвірними побудовами, розташованими за адресою: м. Макіївка, вул. Глазунова, буд. 79/130-77а в рахунок задоволення вимог стягувача ПАТ «Укрсоцбанк», який є правонаступником АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» визнати таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог дала аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та додатково зазначила, що позивачка [PERSON] не могла отримати та не отримувала письмової вимоги банку 08.08.2011 року , оскільки її не було в Україні в період з 24.07.2011 року по 26.08.2011 року, що підтверджується відмітками в її закордонному паспорті. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своїх доводів надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи/а.с.80-82/. 3-я особа приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надав письмові заперечення проти позову та просив справу розглянути у його відсутності/а.с.48-49/. Представник 3-ї особи Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Суд,заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 210/7/236 від 10 квітня 2008 року встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» і позивачкою [PERSON] був укладений договір , відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов’язки, а саме кредитор зобов’язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах максимального ліміту заборгованості до 450000,00грн., а позичальник [PERSON] була зобов’язана повернути кредит, сплати проценти за його користуванням та виконати всі свої інші зобов’язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором, а саме кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом 9 квітня 2018 року, на умовах, визначених договором. /а.с.4-7,63-67/. З метою забезпечення виконання у повному обсязі зобов’язань за вказаним кредитним договором, між позивачкою та відповідачем 10 квітня 2008 року було укладено іпотечний договір № 210/8/215, за яким позивачка [PERSON] передала в іпотеку належну їй на праві власності ? частину домоволодіння з надвірними побудовами, що знаходяться за адресою: м. Макіївка-25, вул.Глазунова, буд.79/130-77а . В зв»язку з посвідченням договору іпотеки, нотаріусом накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна, що належить [PERSON] до припинення чи розірвання договору іпотеки. 13.05.2010 року, відповідно до договору № 1 було внесено зміни до цього іпотечного договору/а.с.8-12,13-14,50-54,55-56/. Положеннями ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як встановлено судом, 29 липня 2011 року за вихідним № 15.1-012/96-772, за порушення умов кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» направив позивачці [PERSON] письмову вимогу про погашення всієї суми кредиту у розмірі 427500,00грн., процентів за користування кредитом у розмірі 223062,51грн., та пені у розмірі 1308,91грн, а всього 651871,42грн., що утворилась станом на 26.07.2011 року та звернуто увагу, що заборгованість за відсотками та штрафні санкції продовжують нараховуватися у зв’язку із невиконанням зобов’язання. Крім того, роз’яснено, що якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку»/а.с.60/. Вказане повідомлення було вручено 8.08.2011 року, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення/а.с.61/ З заяви про вчинення виконавчого напису від 05.12.2011 року вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк», у зв’язку з невиконанням позивачкою [PERSON] вимог банку, викладених у письмовій вимозі від 29 липня 2011 року, звернувся до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] з проханням вчинити виконавчий напис/а.с.57/. До цієї заяви було долучено розрахунок заборгованості, що утворилась станом на 01.12.2011 року за договором кредиту № 210/7/236 від 10.04.2008 року та складає 692,844,31грн./а.с.58-59/. Приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999р., було вчинено виконавчий напис від 23 грудня 2011 року, зареєстрований у реєстрі за № 1354, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: ? частину домоволодіння з надвірними побудовами, яке знаходиться за адресою: м. Макіївка, вул. Глазунова, буд.79/130-77а, що належить [PERSON] на праві власності/а.с.15/. Постановою Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції по вище вказаному виконавчому напису відкрито виконавче провадження/а.с.16/. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 32 зазначеного Закону передбачено, що іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов’язань, вимога про виконання порушеного зобов’язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Отже, вказаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобов’язання у тридцятиденний строк. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, що діяли на час вчинення напису, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 1 статті 88 вищевказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями – не більше одного року. Частиною 4 пункту 283 вищевказаної Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов’язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно пункту 284 цієї Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчинені виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов’язання. Виконавчий напис, крім іншого, відповідно до положень ст. 89 Закону україни «Про нотаріат», п. 287 Інструкції, має містити: строк, за який провадиться стягнення ; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які потребують витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника. Як вбачається з письмової вимоги про усунення порушень від 29.07.2011 року, надісланої на адресу [PERSON], станом на 26.07.2011 року заборгованість позичальника перед банком по договору кредиту № 210/7/236 від 10.04.2008 року складає (не враховуючи заборгованість по пені та штрафам): за кредитом - 427500,00грн., за відсотками – 223062,51грн., пеня – 1308,91грн., разом 651871,42грн.. В той самий час, виконавчий напис був вчинений із розрахунку заборгованості у загальному розмірі 692844,31грн., яка складається із: заборгованості по сумі кредиту – 427500грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 15.06.2010р. по 30.11.2011р.- 262626,51грн., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за період з 16.12.2010р. по 30.11.2011р.– 12717,80грн.. Таким чином, при вчинені приватним нотаріусом виконавчого напису не підтверджена безспірність заборгованості. Крім того, на підставі виконавчого напису зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки та будинку пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 692844,31грн., однак, земельна ділянка, відповідно до іпотечного договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], в іпотеку не передавалась. Разом з тим, суд приходить до переконання, що посилання позивачки [PERSON] на ту обставину, що вона не отримувала письмову вимогу банку про усунення порушення від 29.07.2011 року, заслуговують уваги, оскільки належними доказами позивачкою підтверджений факт того, що 08.08.2011 року вона перебувала за межами України, а отже і отримати поштову кореспонденцію у цей час особисто не могла. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що зазначений виконавчий напис нотаріусу, який є предметом спору, був вчинений всупереч вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 114,71грн..

Outcome: approved