Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

ПАТ КБ «Хрещатик» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 17 серпня 2006 року між ВАТ КБ «Хрещатик», правонаступником якого є ПАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] було укладено договір іпотечного кредиту, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 290 204 грн. 27 коп., при цьому поручителем виконання умов договору виступила [PERSON] Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язаний щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту. Відповідач, в порушення умов договору, протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати пеню на суму боргу за весь час прострочення та вимагати повного дострокового виконання боргових зобов'язань позичальником або поручителями його зобов'язань за договором. Відповідачам були направлені листи-вимоги про дострокове виконання обов'язків за кредитним договором, проте заборгованість по кредитному договору залишається не сплаченою, а вимога банку не виконана. Таким чином, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачами в частині порядку та строків повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, сума якої станом на 14.05.2013 р. складає 244 469,64 грн., які позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, поклавши на них судові витрати. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик», правонаступником якого є ПАТ КБ «Хрещатик», та [PERSON] було укладено Договір іпотечного кредиту №37/06-54М, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 290 204 грн. 27 коп. для інвестування в будівництво житла з кінцевим терміном погашення 16 серпня 2036 року. В цей же день, між тими ж сторонами та Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було укладено Договір № 54 про порядок компенсації відсотків за користування кредитом,часткове погашення кредиту, наданого за Договором іпотечного кредиту №37/06-54М від 17 серпня 2006 року, відповідно до якого Позичальник має пільги щодо погашення кредиту та сплати відсотків, які виражаються в повній компенсації встановленої Кредитним договором відсоткової ставки за користування кредитом. Кошти були надані [PERSON] в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Для забезпечення виконання умов договору іпотечного кредиту, 17 серпня 2006 року між ВАТ КБ «Хрещатик», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за невиконання позичальником умов повернення кредиту. В подальшому, 20 жовтня 2008 року між ВАТ «КБ «Хрещатик», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір №54 про внесення змін до договору іпотечного кредиту №37/06-54М від 17 серпня 2006 року, яким змінено порядок погашення кредиту. Умовами Договору №54 передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених в розділі 2 договору. Відповідач [PERSON], в порушення умов графіку повернення коштів, протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати пеню, зазначену в розділі 6 кредитного договору на суму боргу за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором, а також вимагати від позичальника, а в подальшому - в поручителів, виконати грошове зобов'язання в повному обсязі, відповідно до п. 2.2 Іпотечного договору. Оскільки [PERSON] у встановлені договором строки та обсяги повернення кредитних коштів не здійснював, кредитор у встановленому договором порядку надіслав йому, а також поручителю за договором, відповідні листи-вимоги. Не зважаючи на це, достроково та в повному обсязі грошові зобов'язання перед кредитором не було виконано, виходячи з чого, станом на 14.05.2013 р. утворилась заборгованість в розмірі 241 820,27 грн. строкової заборгованості за кредитом; 2 592,00 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту з 21.02.2013 р. по 14.05.2013 р.; 57,37 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, що разом складає 244 469,64 грн. Наведена сума боргу підтверджується розрахунками, долученими до матеріалів справи. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу. В свою чергу, позичальник скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання, в частині повернення кредитних коштів за кредитним договором, належним чином не виконав, а поручитель - покладені на нього договором поруки обов'язки, щодо забезпечення виконання умов кредитного договору позичальником. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2. Договору №54 про внесення змін до договору іпотечного кредиту №37/06-54М від 17 серпня 2006 року, встановлено, що Розпорядник бюджетних коштів щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків за користуванням кредитом, перераховує Уповноваженому банку належну Позичальнику повну компенсацію встановленої Кредитним договором відсоткової ставки за користуванням кредиту. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем в судове засідання не надано доказів того, що в нього відсутня заборгованість за укладеним договором, а тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, що містяться в матеріалах справи. Враховуючи викладене, з огляду на те, що відповідач [PERSON] несе солідарний обов'язок перед позивачем за невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved