overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом і в судовому засіданні пояснила, 04.02.2007 року між нею та відповідачем, було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них є діти: донька [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO], на даний момент сторони припинили шлюбні відносини, діти проживають разом з позивачкою. Відповідач не надає допомогу на утримання дітей, в зв»язку з чим просить стягнути аліменти на її користь на утримання доньок в розмірі по 12 частині всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що може сплачувати аліменти у розмірі 13 частини всіх видів доходів, оскільки в даний час він не працює та не має доходу. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем з 04.02.2007 р. Від шлюбу у них є діти донька [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] - [INFO] В даний час діти проживають з матір'ю і перебувають на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, однак на даний час не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.11). Враховуючи стан здоров"я дітей, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] може надавати позивачці матеріальну допомогу в розмірі 13 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилався на те, що 14.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 699 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. Син [PERSON], [INFO], за домовленістю сторін, після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, але через канцелярію подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.08.2009 року, що зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 699. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свою заяву наступними обставинами. [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області помер її батько, [PERSON]. Заявниця просить визнати померлого [PERSON] її рідними батьком для того, щоб оформити своє право на спадкове майно, яке залишилось після його смерті. Підтвердити факт родинних відносин між нею та батьком документами заявниця не може, тому що у його свідоцтві про народження прізвище вказано [PERSON], ім'я - [PERSON], а у її свідоцтві про народження її прізвище вказано [PERSON], прізвище батька вказано [PERSON], а ім'я [PERSON]. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримав заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, тому що факт родинних відносин між заявницею [PERSON] та померлими [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Так, відповідно до свідоцтва про народження заявниці, [PERSON], вона народилась [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області, і її батьком вказаний [PERSON] (а.с.9). 21 лютого 2001 року заявниця зареєструвала шлюб [PERSON] і їй присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.9). У свою чергу, у свідоцтві про смерть її батька вказано, що [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області помер [PERSON] (а.с.5). Виправити допущені помилки у прізвищі та імені батька у теперішній час неможливо, оскільки у свідоцтві про його народження взагалі вказано прізвище [PERSON], а ім'я - [PERSON] (а.с.7)., але доводи заявниці підтверджуються фактом наявності у неї інших документів померлої особи, тотожністю їхніх прізвищ (а.с.6,8). Встановлення факту родинних відносин обумовлено необхідністю вступу заявниці у права спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

11 листопада 2013 року [PERSON], що є опікуном [PERSON], у інтересах останньої звернулась в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свою заяву наступними обставинами. [PERSON] є її рідною сестрою, яка визнана інвалідом другої групи довічно, визнана за рішенням суду недієздатною і вона призначена її опікуном. [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області помер їхній батько, [PERSON], а [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області померла їхня мати, [PERSON]. Заявниця просить визнати померлого [PERSON] рідним батьком [PERSON] для того, щоб оформити пенсійні документи. Підтвердити факт родинних відносин між [PERSON] та її батьком документами заявниця не може, тому що у свідоцтві про народження сестри відомості про батька відсутні. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі, в судове засідання не явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, тому що факт родинних відносин між [PERSON] та померлими [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Так, відповідно до довідки про народження [PERSON], виданої відділом РАЦС адміністрації Советського району Курської області по Петрово-Карцевській сільській раді є актовий запис про народження [PERSON] №23 від 20 червня 1950 року, яка народилась [INFO] (місце народження не вказано), і її батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.12). Як пояснили суду заявниця та свідок [PERSON], батьки [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1946 року у Курській області, а 4 лютого 1971 року в м.Костянтинівка Донецької області уклали шлюб (а.с.5), при цьому, дошлюбним прізвищем матері вказано [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її прізвищем є [PERSON], прізвище матері вказано, як [PERSON] (а.с.11), що достовірно підтверджує факт батьківства [PERSON] [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області помер [PERSON] (а.с.6), а [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] (а.с.7). Пояснення заявниці підтверджуються фактом наявності у неї інших документів померлих осіб, тотожністю їхніх прізвищ (а.с.13-16). Встановлення факту родинних відносин обумовлено необхідністю оформлення пенсійних документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що дитина знаходиться на її (позивачки) утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачка [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася. В своїй письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі і просить суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві позов визнав і просить суд розглянути справу у його відсутності. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний її батьком. З довідки з місця проживання позивачки видно, що дитина живе в її родині. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст.182-183 Сімейного кодексу України. Крім того, у відповідності зі ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст.51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Ст.180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Суд у відповідності зі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в доход держави в розмірі 229 грн. 40 коп. Відповідач не додав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст.367 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст.180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Відповідно до вироку Чаплинського районного суду Херсонської області від 23.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] засуджені за злочин передбачений ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України за спричинення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON], в результаті якого потерпілий проходив стаціонарне лікування у медичному закладі. Відповідно до довідки Чаплинської районної лікарні №1255 від 31.10.2013 року на лікування потерпілого витрачено 2876,80 гривень. Прокурор просить суд стягнути з відповідачів 2876 гривень 80 коп. на користь Чаплинської районної лікарні для забезпечення відшкодування витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілого від злочину за рахунок винних у вчинені злочину осіб. Відповідачі позов визнали та пояснили, що дійсно вони вчинили злочин, в результаті якого потерпілий [PERSON], який дійсно проходив стаціонарне лікування у Чаплинській районній лікарні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ч.3 ст.1206 ЦК України, п.п. 1,4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, суми, витрачені на лікування потерпілого від злочину підлягають стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, у сумі фактичних витрат на лікування потерпілого.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідач мав повернути грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. позивачу до 16.09.2010р., що підтверджується копією розписки. Однак у зазначений строк відповідач грошові кошти не повернув, що і стало причиною на звернення до суду. В судове засідання позивач подав заяву про слухання справи за його відсутності, та позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити, а саме стягнути з відповідача борг в сумі 50 000,00 грн., та судові витрати в сумі 500,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. В підтвердження даної домовленості відповідачем була написана розписка, що підтверджується її копією наявної в матеріалах справи. Згідно ст.526 ЦК України : Зобов'язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти, у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст.1047 ЦК України, визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зобов'язаний повернути позивачу кошти, що підтверджується копією розписки наявної в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким що ґрунтується на вимогах закону. Крім того, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають понесені ним судові витрати в сумі 500,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

15.11.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказали суду на те, що з 02.08.2008 року перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Останнім часом проживають окремо, спільного господарства не ведуть, переконані у неможливості та недоцільності збереження їх шлюбу. Просили розірвати їх шлюб. Після розірвання їх шлюбу, неповнолітній син продовжить проживати з матір»ю, а батько буде приймати участь у його вихованні та надавати матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку. У судове засідання заявники подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, та підтримали свою заяву про розірвання їх шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що спільна заява заявників про розірвання їх шлюбу підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що між сторонами припинено спільне проживання з 2012 року, їх бажання розірвати шлюб є обдуманим, перевірене судом у часі, досягнуто згоди щодо умов проживання, виховання та утримання неповнолітнього сина, спори з приводу спільного майна відсутні. Подальше перебування заявників у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що їх заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

До суду з позовною заявою про розірвання шлюбу звернувся позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] На обґрунтування свого позову позивач вказує, що вона та відповідач уклали шлюб, який було зареєстровано 25.01.1992 року у виконкомі Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею, та повнолітніі син [PERSON], який мешкає окремо. Сімейне життя не склалося по причині неповаги один до одного, непорозуміння, через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, внаслідок чого їх спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. З відповідачем проживають разом, але шлюбні стосунки між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть і вважає, що недоцільно надавати їм строк для примирення, спільне майно розподілять самостійно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала, відмовилася від стягнення судових витрат на її користь з відповідача, прізвище бажає залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, згоден на розлучення. Суд вивчивши заяви сторін, матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25.01.1992 року, який зареєстрували у виконкомі Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER], яке було видане 25.01.1992 року вищевказаним виконкомом. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]р.н.. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони разом проживають, але спільного домашнього господарства не ведуть, мають кожний окремо бюджет, позивачка не бажає змінювати прізвище. Згідно частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст..110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 Сімейного кодексу України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні рішення суду у повному обсязі, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання рішення у повному обсязі відкласти на п'ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 4 частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Позивач з відповідачем перебували у шлюбі з 1999 року. 17.08.2006 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб між ними було розірвано. За час подружнього життя у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO] року. На момент подачі позову дочка проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач жодної матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дочки не надає. Добровільно допомагати відмовляється. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач - [PERSON] в судове засідання з'явилася, заявлені у позовній заяві вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив та пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі такому, як вказує позивач у зв'язку із важким матеріальним становищем та станом здоров'я. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.04.2000р., актовий запис № 1413 [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 29.05.2013 року складено актовий запис № 39, що стверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 29.05.2013 року Суд, проаналізувавши доводи відповідача щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 грн. від усіх доходів щомісячно на утримання дочки, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/ 4 грн. від усіх доходів щомісячно. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні рішення суду у повному обсязі, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання рішення у повному обсязі відкласти на п'ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

27 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користуватися житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Дана квартира була отримана згідно договору купівлі-продажу від 19.03.2001 року. Відповідач [PERSON] колишній чоловік позивачки був зареестрований в квартирі з 27.04.2004 року. На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу № 170129 від 01.02.2010 року шлюб було розірвано. Чоловік позивача [PERSON] в лютому 2010 року виїхав з квартири і до теперішнього часу не повертався, його особистих речей в квартирі немає. Відповідач не мешкає за вказаною адресою тривалий час, чим чинить перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні житлом, а також позивач вимушена сплачувати додаткові витрати на сплату комунальних послуг. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користуватися житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає за необхідне відкласти складання рішення у повному обсязі на строк п'ять днів, проголосивши вступну та резолютивну частини рішення. На підставі п. 3 ст. 209 ЦПК України суд, -

Outcome: approved