Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» при третій особі [PERSON] про стягнення шкоди. В позовній заяві вказували, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 16.02.2012 року по кримінальній справі № 1-149/11/1628 [PERSON] засуджений по частині 3 статті 286 Кримінального кодексу України та встановлено, що 24.05.2011 року [PERSON], будучи працівником ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», яка 27.12.2012 року перетворена в ПАТ «Укртрансгаз», керував автомобілем «Тоуоtа Саmry» з реєстраційним номером [NUMBER], що належить останньому, на 257 кілометрі автошляху Київ - Харків-Довжанський, розташованому на території Хорольського району Полтавської області. На відрізку шляху, де встановлено заборонний дорожній знак « 3.25 - Обгін заборонено» та нанесена суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, [PERSON] перевищив дозволену швидкість руху, перед початком виконання маневру обгону невстановленого автомобіля не переконався в його безпеці, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого створив небезпеку для руху і допустив зіткнення з автомобілем «Lexus GS 300» з реєстраційним номером [NUMBER] (транзит), який рухався у зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] і перевозив пасажирів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Згідно вироку суду [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306, зокрема: пункту 10.1, який перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху зобов'язує водія переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; підпункту «г» пункту 12.6, що поза населеними пунктами на інших автомобільних дорогах дозволяє рух із швидкістю не більше 90 км/год;: підпунку «б» пункту 12.9, який забороняє водієві перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.6 цих Правил;. підпункту «в» пункту 14.2, що перед початком обгону зобов'язує водія переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; пункту 3.25 статті 3 «Заборонні знаки» розділу 33 «Дорожні знаки», який передбачає дорожній знак "Обгін заборонено", що забороняє обгін усіх транспортних засобів; пункту 1.1 статті 1 «Горизонтальна розмітка» розділу 34 «Дорожня розмітка», який передбачає вузьку суцільну лінію, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено. Порушення [PERSON] приписів пункту 10.1. підпункту «в» пункту 14.2. пункту 3.25 розділу 33 та пункту 1.1 розділу 34 зазначених Правил знаходяться у причинному зв'язку з настанням події та її наслідками. Внаслідок скоєного [PERSON] злочину [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження, від яких [PERSON] помер на місці події, а [PERSON] померла [INFO] року в Полтавській обласній клінічній лікарні. Позивачі вказували, що загиблий [PERSON] є батьком потерпілих від злочину [PERSON] і [PERSON], а померла [PERSON] є матір'ю потерпілих [PERSON] і [PERSON] та дочкою пристарілої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження і про шлюб. Отже внаслідок зазначених неправомірних дій [PERSON] [PERSON] втратила матір, [PERSON] - батька, [PERSON] - дочку, а [PERSON] - одночасно втратив матір і батька, з якими проживав разом. Неправомірними діями [PERSON] була завдана [PERSON] матеріальна шкода у зв'язку з придбанням ліків та похованням померлих на загальну суму 74.813 грн. В позовній заяві вказувалося, що для похованням [PERSON] позивачкою [PERSON] були придбані згідно накладної, виданої фізичною особою - підприємцем (далі - ФОП) [PERSON] від 25.05.2011 року № 38 та її квитанції до прибуткового касового ордера від 25.05.2011 року № 59 труна, хрест та інші похоронно-ритуальні речі на загальну суму 1.907 грн., квитанції ФОП [PERSON] від 25.05.2011 року № 089083 та довідки КП «Ритуал» Крематорій від 26.05.2011 року оплачено транспортування до м. Харків тіла загиблого [PERSON] для кремації в сумі 7.000 грн. Після отримання тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в Хорольській центральній районній лікарні та Полтавській обласній клінічній лікарні, де померла. Для її лікування в Хорольській ЦРЛ позивачка [PERSON] відповідно до довідки цієї лікарні та фіскальних чеків придбала ліки та медичні засоби на загальну суму 2.620 грн. Крім цього згідно товарного та фіскального чеків від 01.06.2011 року придбала ліки на суму 525 грн. Для поховання [PERSON] [PERSON] придбала похоронно-ритуальні речі згідно квитанції ФОП [PERSON] від [INFO] року № 002286 на загальну суму 2.867 грн., товарних чеків ФОП [PERSON] від 26.05.2011 року № 16 на суму 545 грн. та від 03.06.2011 року № 24 на суму 540 грн. На поминальні обіди згідно накладних ФОП [PERSON] від 26.05.2011 року № 12 та від 03.06.2011 року № 19 [PERSON] витратила відповідно 17.860 грн. та 14.530 грн. На спорудження надгробного пам'ятника (спільного для обох померлих) та облаштування місця поховання [PERSON] відповідно до договору з ФОП [PERSON] від 29.10.2011 року та товарного чека від 29.10.2011 року № 36 витратила 26.419 грн. В позовній заяві вказувалося, що всі перелічені документи, що підтверджують ці витрати, передані [PERSON] до СК «Нова» для виплати страхового відшкодування. Позивачі вказували, що їм була завдана дуже велика моральна (немайнова) шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали через смерть своїх батьків та дочки у зв'язку з протиправною поведінкою водія [PERSON] щодо членів сім'ї та близьких родичів. Позивачі вказували, що вони постійно відчувають душевні страждання тому, оскільки загинули самі близькі їм люди, які дали їм життя, виростили їх та дали шлях у майбутнє. Після їх загибелі вони постійно знаходяться в стані великого горя, не сплять вночі, плачуть, приймають заспокійливі ліки, але навіть вони не можуть полегшити їхніх душевних страждань. Позивачі вказували, що вони не бачуть сенсу життя без дорогих і рідних їм людей. Часто прокидаючись вночі, знов і знов переживають трагічну звістку про їх загибель. Безсонні ночі, проведені в сльозах, відсутність допомоги з боку померлих та усвідомлення того, що вони більше ніколи своїх рідних не побачать, нанесли їм непоправної душевної травми, і вони ще довго будуть з льодяним холодом на душі згадувати страшну трагедію, що сталася з дорогими і рідними їм людьми. Позивачі вказували, що визначаючи розмір шкоди, вони виходили зі слідуючих міркувань. Відшкодування моральної шкоди є цивільно-правовою відповідальністю за завдану шкоду. Позивачі вказували, що вони вважають, що розумним і справедливим буде, якщо обсяг даної відповідальності ПАТ «Укртрансгаз» складе на користь [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 150.000 грн. кожній, а [PERSON]- 300.000 грн., оскільки [PERSON] втратив обох батьків відразу, які позивачі просять стягнути на їхню користь з ПАТ «Укртрансгаз» Крім того, позивачка [PERSON] в своїй позовній заяві просила стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» в рахунок страхового відшкодування шкоди 74 813 грн. - на відшкодування купівлі ліків і витрат з поховання, та 2 500 грн. - моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що автомобіль «Тоуоtа Саmry» з реєстраційним номером [NUMBER], який належить ПАТ «Укртрансгаз», зазначений в полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ 4721652, укладеному 30.06.2010 року ПАТ «Укртрансгаз» з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова», і експлуатувався особою, відповідальність якого застрахована. В позовній заяві вказувалося, що [PERSON] ще 25.07.2012 року надала до СК «Нова» всі необхідні документи для прийняття нею рішення про виплату страхового відшкодування, але до цього часу СК «Нова» в порушення зазначених норм не прийняла ніякого рішення. Враховуючи вищенаведене, оскільки винний у злочині [PERSON] керував автомобілем, який належить ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", яка 27.12.2012 року перетворена в ПАТ "Укртрансгаз", то позивачі в своїй позовній заяві просили стягнути з ПАТ «Укртрансгаз» на користь [PERSON] - 147.500 грн., [PERSON] і [PERSON] - по 150.000 грн., а [PERSON] - 300.000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів Огризков Андрій Анатолійович підтримали позов та просили його задоволити повністю. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з"явилися в судове засідання, направили до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, в своїх заявах просили задоволити позов повністю. В судове засідання представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» не з"явився. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» направило до суду заперечення проти позову, в яких просило відмовити в задоволенні позову, посилаючись на докази, зазначені в запереченні проти позову. В судовому засіданні представник відповідача публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» - Тарасенко Руслан Васильович позов не визнав, пояснив суду, що позовні вимоги позивачів занадто великі, крім того, ПАТ "Укртрансгаз" виплатив позивачам 10000 гривень відразу після ДТП у відшкодування матеріальної шкоди. В судове засідання третя особа [PERSON] не з"явився, оскільки згідно вироку Хорольського районного суду від 16.02.2012 року відбуває покарання у місцях відбування покарання. Свої доводи по справі суду не направив. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], представника позивачів Огризкова А.А., представника відповідача ПАТ "Укртрансгаз" Тарасенка Р.В., дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 16.02.2012 року по кримінальній справі № 1-149/11/1628 [PERSON] засуджений по частині 3 статті 286 Кримінального кодексу України та встановлено, що 24.05.2011 року [PERSON], будучи працівником ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», яка 27.12.2012 року перетворена в ПАТ «Укртрансгаз», керував автомобілем «Тоуоtа Саmry» з реєстраційним номером [NUMBER], що належить останньому, на 257 кілометрі автошляху Київ - Харків-Довжанський, розташованому на території Хорольського району Полтавської області. На відрізку шляху, де встановлено заборонний дорожній знак « 3.25 - Обгін заборонено» та нанесена суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, [PERSON] перевищив дозволену швидкість руху, перед початком виконання маневру обгону невстановленого автомобіля не переконався в його безпеці, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого створив небезпеку для руху і допустив зіткнення з автомобілем «Lexus GS 300» з реєстраційним номером [NUMBER] (транзит), який рухався у зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] і перевозив пасажирів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306, зокрема: пункту 10.1, який перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху зобов'язує водія переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; підпункту «г» пункту 12.6, що поза населеними пунктами на інших автомобільних дорогах дозволяє рух із швидкістю не більше 90 км/год;: підпунку «б» пункту 12.9, який забороняє водієві перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.6 цих Правил;. підпункту «в» пункту 14.2, що перед початком обгону зобов'язує водія переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; пункту 3.25 статті 3 «Заборонні знаки» розділу 33 «Дорожні знаки», який передбачає дорожній знак "Обгін заборонено", що забороняє обгін усіх транспортних засобів; пункту 1.1 статті 1 «Горизонтальна розмітка» розділу 34 «Дорожня розмітка», який передбачає вузьку суцільну лінію, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено. Порушення [PERSON] приписів пункту 10.1. підпункту «в» пункту 14.2. пункту 3.25 розділу 33 та пункту 1.1 розділу 34 зазначених Правил знаходяться у причинному зв'язку з настанням події та її наслідками. Внаслідок цього [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження, від яких [PERSON] помер на місці події, а [PERSON] померла [INFO] року в Полтавській обласній клінічній лікарні. Судом встановлено, що загиблий [PERSON] є батьком позивачів [PERSON] і [PERSON], а померла [PERSON] є матір'ю позивачів [PERSON] і [PERSON] та дочкою позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження і про шлюб. Отже внаслідок зазначених неправомірних дій [PERSON] [PERSON] втратила матір, [PERSON] - батька, [PERSON] - дочку, а [PERSON] - одночасно втратив матір і батька, з якими проживав разом. Неправомірними діями [PERSON] була завдана [PERSON] матеріальна шкода у зв'язку з придбанням ліків, похованням та поминками померлих на загальну суму 74.813 грн. Так, для поховання [PERSON] позивачкою [PERSON] були придбані згідно накладної, виданої фізичною особою - підприємем (далі - ФОП) [PERSON] від 25.05.2011 року № 38 та її квитанції до прибуткового касового ордера від 25.05.2011 року № 59 труна, хрест та інші похоронно-ритуальні речі на загальну суму 1.907 грн., квитанції ФОП [PERSON] від 25.05.2011 року № 089083 та довідки КП «Ритуал» Крематорій від 26.05.2011 року оплачено транспортування до м. Харків тіла загиблого [PERSON] для кремації в сумі 7.000 грн. Після отримання тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в Хорольській центральній районній лікарні та Полтавській обласній клінічній лікарні, де померла. Для її лікування в Хорольській ЦРЛ [PERSON] відповідно до довідки цієї лікарні та фіскальних чеків придбала ліки та медичні засоби на загальну суму 2.620 грн. Крім цього згідно товарного та фіскального чеків від 01.06.2011 року вона придбала ліки на суму 525 грн. Для поховання [PERSON] [PERSON] придбала похоронно-ритуальні речі згідно квитанції ФОП [PERSON] від [INFO] року № 002286 на загальну суму 2.867 грн., товарних чеків ФОП [PERSON] від 26.05.2011 року № 16 на суму 545 грн. та від 03.06.2011 року № 24 на суму 540 грн. На поминальні обіди згідно накладних ФОП [PERSON] від 26.05.2011 року № 12 та від 03.06.2011 року № 19 [PERSON] витратила відповідно 17.860 грн. та 14.530 грн. На спорудження надгробного пам'ятника (спільного для обох померлих) та облаштування місця поховання [PERSON] відповідно до договору з ФОП [PERSON] від 29.10.2011 року та товарного чека від 29.10.2011 року № 36 витратила 26.419 грн. Всі перелічені документи, що підтверджують ці витрати, передані [PERSON] до СК «Нова» для виплати страхового відшкодування. Судом встановлено, що позивачам була завдана також моральна (немайнова) шкода. При визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів суд виходив з наступного. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що позивачі зазнали великої моральної шкоди, яка полягає у тому, що позивачі постійно відчувають душевні страждання тому, що загинули самі близькі їм люди, які дали їм життя, виростили їх та всіляко їм допомагали. Після їх загибелі вони постійно знаходяться в стані великого горя, не сплять вночі, плачуть, приймають заспокійливі ліки, але навіть вони не можуть полегшити їхніх душевних страждань. Часто прокидаючись вночі, знов і знов переживають трагічну звістку про їх загибель. Безсонні ночі, проведені в сльозах, відсутність допомоги та усвідомлення того, що вони більше ніколи своїх рідних не побачать, нанесли позивачам непоправної душевної травми. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, в т. ч. пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповаідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Судом встановлено, що ПАТ "Укртрансгаз" частково відшкодував позивачам кошти, пов"язані з витратами на похованням [PERSON] та [PERSON] в сумі 10000 гривень, а тому суму матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, слід зменшити на цю суму. Порядок відшкодування шкоди страховиком визначений ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором . Відповідно до ст. 9 вищезазначеного закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, - 51.000 грн. на одного потерпілого. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП здоров'ю третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною здоров'ю потерпілого у результаті ДТП, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням і смертю потерпілого. Стаття 24 цього закону визначає, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, які пов'язані з лікуванням потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я та купівлею лікарських препаратів. Відповідно до п. 27.1 ст. 27 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання, а такою особою є позивачка [PERSON] Відповідно до ст. ст. 35, 36 вищезазначеного закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування, до якої додаються необхідні документи Після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про ДПТ пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у його виплаті. Судом встановлено, що автомобіль «Тоуоtа Саmry» з реєстраційним номером [NUMBER], який належить ПАТ «Укртрансгаз», зазначений в полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ 4721652, укладеному 30.06.2010 року ПАТ «Укртрансгаз» з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова», і експлуатувався особою, відповідальність якого застрахована. Отже, враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» при третій особі [PERSON] про стягнення шкоди є обґрунтований, та такий що підлягає до частковому задоволенню, пропорційно до суми завданої матеріальної та моральної шкоди. На підставі наведеного та

Outcome: approved