Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що за рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 25.04.1989 року № 120/1 було вилучено з користування власника будинку по [ADDRESS] 600 кв. м. земельної ділянки та залишено за цим будинковолодінням земельну ділянку площею 2787 кв. м., на вилучення земельної ділянки була письмова згода землекористувача [PERSON] Цим же рішенням виконкому земельна ділянка площею 600 кв. м. надана їй для будівництва житлового будинку з присвоєнням адресного номера [ADDRESS], на той час вона мала дошлюбне прізвище [PERSON]. Надана їй під забудову земельна ділянка по [ADDRESS] була відведена їй в натурі на місцевості відповідно до акту відводу та генерального плану забудови. Також між нею та виконкомом Ірпінської міської ради був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідчений Ірпінською держнотконторою від 1.09.1989 року. Позивачка вказує, що в 2008 році вона звернулася до Ірпінської міської ради із заявою про приватизацію вказаної земельної ділянки. Рішенням 45 сесії 5 скликання Ірпінської міської ради від 22.04.2008 року № 1582-45-У їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку площею 0,06 га по [ADDRESS]. Але коли вона звернулася до кадастрового бюро по питанню виготовлення геодезичного плану земельної ділянки, то виявилось, що [PERSON], якому раніше належала земельна ділянка, в 2000 році приватизував усю земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 0,3553 га, як належну йому на праві користування, так і ділянку, яка надана їй в користування площею 600 кв. м. як одне ціле. [PERSON] 15.09.2000 року отримав державний акт на право приватної власності на землю, виданий Ірпінською міською радою за Р№ 934 на ділянку площею 0,3553 га, з яких для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,10 га та 0,2553 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, державний акт [PERSON] отримав на підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради від 18.05.2000 року № 122/1. За рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 18.05.2000 року № 122/1 було затверджено технічну документацію по складанню державного акту на ім."я [PERSON] Вказує, що за договором купівлі-продажу від 22.12.2006 року [PERSON] продав [PERSON] частину приватизованої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1458 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0035, договір посвідчено Ірпінською держнотконторою. На підставі вказаного договору [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.01.2008 року, виданий Ірпінської міською радою за реєстровим номером 010834000026. Вказує, що вона зверталася до Ірпінського міського суду з позовом до [PERSON], його правонаступника [PERSON] та інших про визнання правочинів недійсними. Рішенням Ірпінського міського суду від 03.06.2010 року в повному обсязі задоволено її позов до [PERSON], виконкому Ірпінської міської ради та Ірпінської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними рішень виконкому, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю. В зустрічному позові [PERSON] про визнання недійсним рішення Ірпінської міської ради відмовлено. За апеляційною скаргою відповідача [PERSON] апеляційний суд Київської області 16 листопада 2010 року рішення Ірпінського міського суду від 03 червня 2010 року скасував та постановив нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Провадження у справі за позовом [PERSON] закрито. Рішення апеляційного суду Київської області по даній справі було переглянуто за нововиявленими обставинами після розгляду за її адміністративним позовом Київським апеляційним адміністративним судом. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24.12.2012 року рішення апеляційного суду Київської області від 16.11.2010 року скасоване за нововиявленими обставинами та постановлено нову ухвалу, якою відхилена апеляційна скарга [PERSON] та залишено без змін рішення Ірпінського міського суду 03.06.2010 року. Ухвалою Вищого спецсуду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.03.2013 року ухвала апеляційного суду від 24.12.2013 року залишена без змін, а касаційна скарга [PERSON] без задоволення. Таким чином вищенаведені обставини встановлені судовими рішеннями по цивільній справі № 2-71/10, які набрали законної сили, а тому згідно вимог ст. 61 ЦПК України повторному встановленню та доведенню не підлягають. Вказує, що вона також зверталась до Ірпінського міського суду з позовом до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки, 12.08.2013 року по справі № 367/538/13-ц було постановлено заочне рішення, яке не набрало законної сили. По вказаній справі вона зверталась із заявою про забезпечення позову, справа № 367/6321/13-ц, при розгляді її заяви 11.09.2013 року [PERSON] надав суду документи, які свідчать про те, що земельну ділянку площею 0,1458 га по [ADDRESS] він за рішенням Ірпінської міської ради перевів в інше цільове призначення та отримав новий державний акт на право власності на земельну ділянку з іншим адресним номером - [NUMBER]. З наведених підстав ухвалою суду від 11.09.2013 року їй відмовлено у забезпеченні позову. Позивачка також вказує, що по цивільній справі № 2-71/2010 рішенням Ірпінського міського суду від 03.06.2010 року були визнані недійсними рішення виконкому Ірпінської міської ради від 18.05.2000 року № 122/1 про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,3553 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2553 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] та державний акт на право приватної власності на землю на ім."я [PERSON], виданий Ірпінською міською радою 15.09.2000 року за Р№ 934 на земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 0,3553 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2553 га для ведення особистого підсобного господарства. Також даним рішенням суду визнані недійсними договір купівлі-продажу частини земельної ділянки по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 22.12.2006 року для ведення особистого селянського господарства площею 0,1458 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0035, який посвідчений Ірпінською держнотконторою, а також виданий на підставі даного договору державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.01.2008 року, виданий Ірпінською міською радою за реєстровим номером 010834000026. Рішення суду набрало чинності 24 грудня 2012 року після перегляду апеляційним судом Київської області рішення цього ж суду від 16.11.2010 року. При перегляді даного рішення апеляційним судом 16.11.2010 року та 24.12.2012 року [PERSON] не надав відомостей , що він має інший державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1458 га, який йому був виданий 10.11.2010 року та що цільове призначення ділянки змінено, не надав він таких відомостей і при подачі касаційної скарги. Позивачка вказує, що рішенням Ірпінської міської ради № 1569-45-У від 22.04.2008 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1458 га, цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства та використовуватиметься для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] Рішенням Ірпінської міської ради № 3310-72-У від 07.08.2009 року затверджено [PERSON] проект відведення вказаної ділянки та змінено її цільове призначення, анульовано державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий 22.01.2008 року. Вона вважає, що вищевказані рішення Ірпінської міської ради та державний акт на право власності на земельну ділянку на ім."я [PERSON] від 10.11.2010 року необхідно визнати недійсними, поскільки за рішенням суду від 03.06.2010 року визнані недійсними правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку площею 0,1458 га по [ADDRESS] на ім."я [PERSON] та визнані недійсними договір купівлі-продажу земельної ділянки і попередній державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.01.2008 року на ім."я [PERSON] Належна їй на праві користування земельна ділянка площею 600 кв. м. по [ADDRESS] накладається на ділянку площею 0.1458 га по [ADDRESS], що встановлено рішенням суду від 03.06.2010 року. З наведених підстав рішення ради та державний акт на право власності на земельну ділянку від 10.11.2010 року повинні бути визнані недійсними, як правочини, які не відповідають вимогам закону та порушують її право на користування земельною ділянкою, тобто з підстав ст. ст. 203, 215 ЦК України. Також необхідно скасувати державну реєстрацію права власності відповідача [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1458 га по [ADDRESS] в зв'язку з визнанням правовстановлюючих документів недійсними. Державна реєстрація права власності відповідача на земельну ділянку перешкоджатиме їй провести кадастровий обмір належної їй земельної ділянки, проведенню державної реєстрації земельної ділянки та оформлення права власності на належну їй земельну ділянку площею 600 кв. м. по [ADDRESS]. В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила визнати недійсним рішення 45 сесії 5 скликання Ірпінської міської ради від 22 квітня 2008 року № 1569; визнати недійсним рішення 73 сесії 5 скликання Ірпінської міської ради від 07 серпня 2009 року № 3310; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1458 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0035 по [ADDRESS], який виданий Ірпінською міською радою 10 листопада 2010 року на ім."я [PERSON] та зареєстрований за реєстровим номером 011096602729; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1458 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0035, яке зареєстровано за державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.11.2010 року, який виданий Ірпінською міською радою за реєстровим номером 011096602729 на підставі рішення Ірпінської міської ради від 07.08.2009 року № 3310. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вважали, що позивачкою об'єднані в одну позовну заяву позовні вимоги, які підлягають розгляду по різним видам судочинства. Так позовні вимоги щодо скасування рішень органів місцевого самоврядування з земельних питань та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства і з цих питань особа, щодо якої розглядаються такі вимоги може виступати в таких справах в якості третьої особи, оскільки не приймала такі рішення, не реєструвала сама за собою право власності, тому в теперішній час не має права на визнання їх законними або навпаки , а також здійснювати будь-які дії, направлені на юридичне оформлення скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та на внесення цих даних в державний реєстр. Також пояснили, що оскільки Ірпінським міським судом 12 серпня 2013 року винесено рішення щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3210900000:01:081:0035, то повторно такі вимоги в судовому порядку не підлягають розгляду, оскільки права позивачки з цього приводу вже судом відновлені. Пояснили, що до 2008 року спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3210900000:01:081:0035 була призначена для ведення особистого селянського господарства, однак з незрозумілих причин частина цієї земельної ділянки в 1989 році була виділена позивачці для забудови, однак відповідного рішення органу місцевого самоврядування щодо зміни цільового призначення цієї земельної ділянки не було винесено, тому починаючи з моменту укладання договору 22 червня 1989 року між позивачкою та Ірпінським виробничим управлінням комунального господарства про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, їй була надана в користування земельна ділянка, цільове призначення якої було як для ведення особистого селянського господарства. Відповідач, маючи намір здійснити будівництво будинку на вказаній земельній ділянці з зазначеним кадастровим номером звернувся до Ірпінської міської ради з проханням змінити її цільове призначення, вказана обставина була пов'язана з тим, що позивачка, маючи в користуванні земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 600 кв. м. не оформила своє право власності на неї до 1 січня 2008 року, що було передбачено п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України. Зважаючи на те, що позивачка претендує тільки на 600 кв. м. земельної ділянки за вказаною адресою, то відповідач вважає, що її вимоги щодо визнання незаконним та скасування всього державного акту на земельну ділянку площею 0,1458 га , так і повне скасування та визнання незаконними рішень Ірпінської міської ради виходить за межі її позовних вимог і тому її вимоги в цьому напрямі визнає частково, оскільки зазначені правові акти свідчать про законне надання земельної ділянки відповідачу у розмірі 0,0858 га, оскільки позивачка не надала суду жодного доказу про те, що оскаржувані рішення органів місцевого самоврядування та державний акт на частину земельної ділянки розміром 0,0858 га зачіпають її права. Просили у позові відмовити. Представник відповідача Ірпінської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких просив розглядати справу без участі представника Ірпінської міської ради за доказами, наявними в матеріалах справи та зазначив, що Ірпінська міська рада позовні вимоги [PERSON] не визнає у повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вважав, що позивачкою пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 267 ЦК України, що є підставою для відмови у позові. Просив у позові відмовити. Представник третьої особи - Управління Державного земельного агентства в м. Ірпінь Київської області в судове засідання не з'явився, надав суду листа, в якому просив розглядати справу без участі представника управління Держземагенства у м. Ірпені. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 червня 2010 року у справі № 2-71/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, Ірпінської міської ради Київської області, третя особа Ірпінська державна нотаріальна контора про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання недійсними рішень виконкому, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю, договору купівлі-продажу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], Ірпінської міської ради Київської області про визнання рішення недійсним в частині позов [PERSON] задоволено, визнано недійсним рішення виконкому Ірпінської міської ради Київської області від 30.12.1999 року № 360/3 про передачу у власність [PERSON] безкоштовно земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею 0,3020 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,2020 га для ведення особистого підсобного господарства; визнано недійсним рішення виконкому Ірпінської міської ради від 18.05.2000 року № 221/1 про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,3553 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2553 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS]; визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю на ім."я [PERSON], виданий Ірпінською міською радою 15.09.2000 року за Р№934 на земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 0,3553 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2553 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS]; визнано недійсним договір купівлі-продажу частини земельної ділянки від 22.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства площею 0,1458 га, кадастровий номер 3210900000:01:081:0035, посвідчений Ірпінською державною нотаріальною конторою; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.01.2008 року, виданий Ірпінською міською радою Київської області за реєстровим номером 010834000026 на ім."я [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,1458 га; зобов'язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 600 кв. м. по [ADDRESS] Київської області, не перешкоджати встановленню огорожі по межі з ділянкою по [ADDRESS]; у позові [PERSON] відмовлено. Дане рішення набрало законної сили. Вищезазначеним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 червня 2010 року у справі № 2-71/2010 встановлено, що рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 25.04.1989 року № 120/1 земельна ділянка площею 600 кв. м. вилучена з користування будинку [ADDRESS] та залишено за цим будинковолодінням земельну ділянку площею 2787 кв. м., при цьому на вилучення земельної ділянки була письмова згода землекористувача [PERSON] Цим же рішенням спірна земельна ділянка була надана [PERSON] (на той час дошлюбне прізвище - [PERSON]) для будівництва житлового будинку з присвоєнням адресного номера [NUMBER] по вул. Надсонова в м. Ірпені Київської області, вказана земельні ділянка відведена позивачу у натурі на місцевості відповідно до акту відводу та генерального плану забудови. Між позивачем по первісному позову та Ірпінською міською радою укладений договір про надання в безстрокове користування вищезазначеної земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідчений Ірпінською державною нотаріальною конторою 01.09.1989 року, однак побудувати житловий будинок [PERSON] на зазначеній земельній ділянці не змогла. У 2008 році позивач за первісним позовом звернулася до Ірпінської міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки площею 600 кв. м. по [ADDRESS]; рішенням 45 сесії 5 скликання Ірпінської міської ради від 22.04.2008 року № 1582-45-У [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га по [ADDRESS]. Також судом встановлено, що [PERSON] у 2000 році приватизував усю земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 0,3553 га, як належну йому на праві користування, так і ділянку площею 600 кв. м., яка надана в користування [PERSON] як одне ціле. 15.09.2000 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради від 18.05.2000 року № 122/1 отримав Державний акт, виданий Ірпінською міською радою за Р№ 934 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3553 га, з яких 0,10 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0,2553 га - для ведення особистого селянського господарства. Згідно рішення виконкому Ірпінської міської ради від 30.12.1999 року № 360/3 на підставі заяви [PERSON] у його власність безкоштовно передана земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,3020 га, з яких 0,10 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0,2020 га - для ведення особистого підсобного господарства, відповідно до договору купівлі-продажу від 22.12.2006 року [PERSON] продав [PERSON] частину приватизованої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1458 га, кадастровий номер 3210900000:01:081:0035; на підставі вказаного договору [PERSON] отримав державний акт від 23.01.2008 року на право власності на земельну ділянку, виданий Ірпінською міською радою за реєстровим номером 010834000026. Зазначені обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили і відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Ірпінської міської ради Київської області від 22 квітня 2008 року № 1569-45-У "Про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється в [ADDRESS] надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1458 га, цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства та використовуватиметься для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 07 серпня 2009 року № 3310-72-У "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється [PERSON] за адресою [ADDRESS] затверджено [PERSON] проект відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється; змінено цільове використання земельної ділянки [PERSON] площею 0,1458 га, яка використовувалась для ведення особистого селянського господарства та використовувати її для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] анульовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 999346, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010834000026 від 23 січня 2008 року. В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 серпня 2013 року № 367/538/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб - Ірпінська міська державна нотаріальна контора, Управління державного земельного агентства в м. Ірпінь Київської області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації позов задоволено, визнано недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.2011 року, які видані Ірпінською державною нотаріальною конторою на ім."я [PERSON] за реєстровими номерами 2-163 та 2-161 на земельну ділянку площею 0,1095 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0056 по [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3210900000:01:081:0005 по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель; скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1095 га, кадастровий номер 3210900000:01:081:0056 по [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0005 по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яке зареєстровано за свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 29.01.2011 року, які видані Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровими номерами 2-163 та 2-161 та державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 003509 на ім."я [PERSON], виданого виконавчим комітетом Ірпінської міської ради 15 вересня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 18 травня 2000 року № 122/1 за реєстровим номером 934; скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства площею 0,1458 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0035, яке зареєстроване за державним актом на право власності на земельну ділянку від 23.01.2008 року, який виданий Ірпінською міською радою за реєстровим номером 010834000026 на підставі договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 22.12.2006 року, посвідченого Ірпінською державною нотаріальною конторою. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02 грудня 2013 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 серпня 2013 року залишено без змін. Встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Ірпінської міської ради 72 сесії 5 скликання № 3310 від 07.08.2009 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 395167 на земельну ділянку площею 0,1458 га за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 3210900000:01:081:0035 цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01096602729 від 10 листопада 2010 року. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], матеріалами справи. У відповідності до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2010 року, що набрало законної сили, визнано недійсними правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,1458 га по [ADDRESS] на ім."я [PERSON], визнані недійсними договір купівлі-продажу земельної ділянки та попередній державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.01.2008 року на ім."я [PERSON], суд, виходячи з положень ст.ст. 203, 215 ЦК України прийшов до висновку, що рішення Ірпінської міської ради від 22 квітня 2008 року № 1569-45-У та від 07 серпня 2009 року № 3310-72-У, а також державний акт на право власності на земельну ділянку на ім."я [PERSON] від 10.11.2010 року необхідно визнати недійсними, як правочини, які не відповідають вимогам закону та порушують право позивачки на користування земельною ділянкою. При цьому суд також вважає, що підлягає скасуванню державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1458 га кадастровий номер 3210900000:01:081:0035, яке зареєстровано за державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.11.2010 року, який виданий Ірпінською міською радою за реєстровим номером 011096602729 на підставі рішення Ірпінської міської ради від 07.08.2009 року № 3310. На підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 152, 158 ЗК України,

Outcome: approved