Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить зобов»язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0019 га за адресою 2-й провулок Київський, 6 у м. Житомирі, з приведенням її у придатний для використання стан, шляхом знесення гаражу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області проводилася перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства, в ході якої встановлено факт самовільного, без правовстановлюючих на те документів, заняття [PERSON] земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0019 га, під розміщення гаража, розташованого за адресою 2-й провулок Київський, 6 у м. Житомирі. Добровільно відповідач самовільно зайняту ділянку звільняти не бажає. Представник Житомирської міської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав, що в її володінні перебував гараж, який знаходився на земельній ділянці на яку відсутні правовстановлюючі документи, але на даний час гараж вже демонтовано. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Статтями 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчує відповідним державним актом. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Судом встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки без оформлення у встановленому земельним законодавством порядку документів, що підтверджено актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області від 05.11.2012 року, згідно до якого встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 0,0019 кв. м. із земель житлової та громадської забудови для розміщення гаража самовільно, без оформлення правовстановлюючих документів. (а.с.5) Відповідно до припису від 05.11.2012 року за № 05072 [PERSON] запропоновано усунути виявлені порушення земельного законодавства та повідомити державну інспекцію сільського господарства в Житомирській області до 04.12.2012 року про виконання даного припису. (а.с. 7) В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що гараж демонтовано, однак державну інспекцію сільського господарства в Житомирській області про демонтаж гаража не повідомила. Оскільки, [PERSON] не повідомила державну інспекцію сільського господарства в Житомирській області про демонтаж гаража, суд вважає, що остання умови припису не виконала, земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови під розміщення гаража площею 0,0019 га за адресою 2-й провулок Київський, 6 у м. Житомирі не звільнила та не привела у придатний до використання стан. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом «б» ч. 3 цієї ж статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. У відповідності до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Житомирської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. На підставі ст.ст. 116, 124, 125, 126, 152, 212 Земельного кодексу України та

Outcome: approved