Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на частину квартири, обґрунтування своїх позовних вимог мотивує тим, що 22 листопада 2007 року між ним та відповідачем укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] відповідно до якого відповідач позичив у позивача 101000,00 грн., які зобов'язався повернути до 22.112009 року без нарахування відсотків. 22.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] відповідно до умов якого відповідач позичив у позивача 224430,00 грн. Вказану суму відповідач зобов'язався повернути до 22.11.2009 року без нарахування відсотків. Проте, вказані суми заборгованостей за вказаними договорами, відповідач не повернув.У звязку із невиконанням відповідачем зобов'язань за вище вказаними угодами, приватним нотаріусом [PERSON] був виданий виконавчий напис за реєстровим номером № 2358 від 20.04.2010 року, яким нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 168727,05 грн. на користь [PERSON]. Окрім цього приватним нотаріусом [PERSON] був виданий виконавчий напис за реєстровим номером № 2359 від 20.04.2010 року, яким нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 348352,11 грн. на користь [PERSON]. Франківським ВДВС Львівського МУЮ на підставі наведених виконавчих написів було відкрито виконавчі провадження, згідно яких, на підставі вказаних виконавчих написів постановлено зобов'язати [PERSON] у добровільному порядку у встановлений строк виконати свої боргові зобов'язання перед [PERSON], а у випадку невиконання таких добровільно, провести примусове виконання зазначених виконавчих написів. Відповідач вимог даних постанов добровільно не виконав, внаслідок чого, в рахунок погашення заборгованості вирішено у примусовому порядку провести реалізацію (продаж) ? частки двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Однак, реалізацію (продаж) вказаного нерухомого майна проведено не було, у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців. А тому, позивач просить суд визнати за ним право власності на ? частки двохкімнатної квартири [ADDRESS], що належить відповідачу, у рахунок погашення боргу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить задовольнити. Представник Франківського ВДВС Львівського МУЮ у судове засідання не з'явився, просить провести такий у його відсутності. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, причини неявки невідомі, а тому суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази та з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики серії ВКВ № 156897, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до п.1 цього договору, [PERSON] позичив у [PERSON] 101000,00 грн., без нарахування відсотків, при цьому зобов'язався повернути вказану суму до 22.112009 року. 22.11.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики серії ВКВ № 156899, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до п.1 цього договору відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 224430,00 грн., без нарахування відсотків, які зобов'язався повернути до 22.11.2009 року. Відповідно до п.4 договору позики серії ВКВ № 156897 та п.4 договору позики серії ВКВ № 156899 сторонами яких є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], останні узгодили між собою, що у випадку не повернення [PERSON] позичених грошових коштів, відповідно до вказаних договорів, [PERSON] має право звернути такі договори до стягнення, як за рішенням суду так і на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до п.5 договору позики серії ВКВ № 156897 та п.5 договору позики серії ВКВ № 156899 сторонами яких є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], останній визнає та підтверджує, що позивач [PERSON] свої зобов'язання за вказаними договорами виконав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у свою чергу, вказані суми заборгованостей за вказаними договорами, не повернув, тобто не виконав взятих на себе зобов'язань. Оскільки відповідач [PERSON] зобов'язань за вище вказаним договором не виконав, приватний нотаріус [PERSON] видав виконавчий напис за реєстровим номером № 2358 від 20.04.2010 року, яким пропонує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 168727,05 грн., які передані у позику на підставі договору позики серії ВКВ № 156897. Окрім цього приватним нотаріусом [PERSON] був виданий виконавчий напис за реєстровим номером № 2359 від 20.04.2010 року, яким останній пропонує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 348352,11 грн., які передані у позику на підставі договору позики серії ВКВ № 156897. Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 15.06.2010 року, на підставі виконавчого напису № 2358 відкрито виконавче провадження, згідно якого, постановлено зобов'язати [PERSON] у добровільному порядку у встановлений строк-до 22.06.2010 року виконати свої боргові зобов'язання перед [PERSON], а у випадку невиконання таких добровільно, провести примусове виконання за вказаним виконавчим написом. Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 15.06.2010 року, на підставі виконавчого напису № 2359 відкрито виконавче провадження, згідно якого, постановлено зобов'язати [PERSON] у добровільному порядку у встановлений строк-до 22.06.2010 року виконати свої боргові зобов'язання перед [PERSON], а у випадку невиконання таких добровільно, провести примусове виконання за вказаним виконавчим написом. Вимог вказаних постанов державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ, відповідач добровільно у встановлені строки не виконав, внаслідок чого, у відповідності до умов договорів позики, укладених між сторонами, із врахуванням рішення Франківського районного суду від 27.04.2012 року та ухвали Франківського районного суду від 17.08.2011 року, в рахунок погашення заборгованості у примусовому порядку вирішено провести реалізацію (продаж) ? частки двохкімнатної квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом її продажу на прилюдних торгах. З метою примусового виконання збов'язань відповідача, 14.09.2012 року державним виконавцем подано заявку до спеціалізованої торгівельної організації ТОВ «Укрспецторг групп» та укладено договір з реалізації арештованого нерухомого майна № 14-0098/12 від 17.10.2012 року. Як вбачається, із листа-повідомлення ТОВ «Укрспецторг групп» реалізацію (продаж) ? частки двохкімнатної квартири [ADDRESS] 26.02.2013 року не проведено, у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців. 15.03.2013 року [PERSON] звернувся із заявою до Франківського ВДВС у якій вказує, що бажає залишити за собою нерухоме майно [PERSON], а саме: ? частини квартири [ADDRESS] в рахунок погашення боргу за рішенням суду, про що державним виконавцем 22.03.2013 було складено акт, згідно якого, у звязку із несплатою боржником [PERSON] у встановленому порядку коштів за виконавчим документом, слід вважати [PERSON] таким, що отримав в рахунок погашення боргу за виконавчим написом № 2359 нереалізоване майно боржника [PERSON], а саме: 1/4 частини квартири №1 за адресою: [ADDRESS], вартістю 121872,00 грн. та таким, що набув права власності на це майно відповідно до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст. 366 ЦК України, у разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі написи нотаріуса підлягають виконанню державною виконавчою службою. Відповідно до вимог ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Відповідно до ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної оцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. Якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, початкова вартість якого не перевищує суму боргу, воно передається стягувачу, про що державний виконавець виносить постанову та складає акт. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. А відповідно до ч.9 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця та акт про передачу майна є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. Згідно ч.1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна проводиться звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення, земельну ділянку, що є нерухомим майном. Згідно ч.3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку державний виконавець запитує відповідні місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування про належність зазначеного майна боржникові на праві власності та його вартість, а також запитує нотаріальний орган, чи не знаходиться це майно під арештом. Згідно ч.6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація належних боржникові будинку, квартири та іншого нерухомого майна провадиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає що наявні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.11,509 ,525,526,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved