Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення безпідставно отриманих грошей. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 11 серпня 2011 року між [PERSON] та Красногорівським міським комбінатом комунальних підприємств «Віта» був укладений договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення. Відповідно до умов укладеного договору об'єктом користування послугами є позивач. [PERSON] є інвалідом другої групи, який постійно проживає за місцем надання послуг та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (п. 8 договору). У липні 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою провести опломбування приладів обліку з постачання холодної води. Представник відповідача повідомив позивача, що прилади обліку будуть опломбовані тільки після сплати поставленої холодної води. 22 липня 2012 року позивач сплатив Красногорівському міському комбінату комунальних підприємств «Віта» 2 9236 гривень 03 копійок. 29 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення йому безпідставно отриманих ним грошей. Відповідач листом від 12.08.2013 року № 1063 відмовився добровільно повернути безпідставно одержані ним кошти. Вважає, Що відповідач отримав 2 936,03 гривень без достатньої правової підстави і тому повинен їх повернути. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач до суду не з'явився, суду надав заяву, у якій вказує, що з позовом позивача згоден та просить справу розглянути у його відсутність. Від третьої особи Фонду соціального страхування з тимчасової непрацездатності надійшла заява, у якій вона просить суд справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом другої групи ВВ та на нього поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» передбачено, що позивач користується правом на 100 % знижку плати за комунальні послуги в межах середніх норм споживання. Відповідно до статті 22 Загальної декларації прав людини, кожна людина, як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримки його гідності, вільного розвитку його особистості, прав з економічної, соціальної і культурної сферах за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва і відповідно до структури і ресурсів кожної держави. Відповідно до статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії її соціального захисту» законодавство України про статус ветеранів війни і їх соціальних гарантіях складається з вказаного закону та інших актів законодавства України. Права і пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, які встановлені раніше України і законодавством колишнього СРСР не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом недійсні. Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни відносяться: учасники бойових дій, війни, учасники війни. Стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачені пільги інвалідам війни: 100 % знижка за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання. Відповідно до ч.1 п.22 ПКМУ № 630 коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносять в договір між виконавцем та постачальником. На момент укладання вказаного договору позивач уже мав право на таку пільгу. Відповідно до статті 1212 ч.ч.1.2 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. На підставі викладеного, відповідно статей 387,1212,1213 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215, 224,226 ЦПК України, суд

Outcome: approved