Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши, що 12 вересня 1969 року вона зареєструвало шлюб з [PERSON]. За період спільного сумісного життя ними в 1977 році був придбаний автомобіль ВАЗ-21063 державний номер [NUMBER], який був зареєстрований за чоловіком [PERSON] У зв'язку з необхідністю будівництва гаражу [PERSON] звернувся по цьому питанню з заявою до виконкому АНД райради м. Дніпропетровська. Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська від 05 вересня 1978 за № 773 [PERSON], як члену товариства «Автолюбитель УРСР», було дозволено переоформлення на своє прізвище гаражу [NUMBER], що знаходився в Гаражно-Будівельному кооперативі «Нижньодніпровець» та числився за гр. [PERSON] Будівництво гаражів здійснювалося кооперативом «Нижньодніпровець» за рахунок пайових внесків від членів кооперативу, який на той період складав одну тисячу карбованців. По завершенню будівництва гаражу [NUMBER] його було передано в користування [PERSON], прізвище якого значилося в первинних списках членів кооперативу. Однак, оскільки [PERSON] не сплатив пайового внеску за будівництво гаражу, а також в подальшому взагалі відмовився від нього, було прийнято виконкомом АНД райради м. Дніпропетровська 05.09.1978 року рішення за № 773 про переоформлення гаражу [NUMBER] на чоловіка позивача. Вищезазначеним рішенням виконком АНД райради м. Дніпропетровська також зобов'язав правління ГБК «Нижньодніпровець» та відділ комунального господарства району включити [PERSON] в списки членів кооператива та внести в документацію ГБК відповідні зміни. На підставі рішення АНД райради за № 773 правлінням ГБК «Нижньодніпровець» 08.09.78 року [PERSON] було прийнято в члени кооперативу, з обов'язковою сплатою ним вступного внеску в розмірі 100 крб., а також пайового внечку в розмірі 1000 крб. - вартості переданого йому гаражу [NUMBER]. З моменту передачі [PERSON] гаражу та сплати ним пайового внеску, він отримав типовий паспорт на гараж та постійно користувався цим гаражем. Однак у зв'язку з хворобою за життя [PERSON], який помер [INFO], не одержав у КП «ДМБТІ» правовстановлюючі документи на гараж. У зв'язку з тим, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, просить визнати за нею право власності на вищевказане майно. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представники третьої особи до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 12 вересня 1969 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська від 05 вересня 1978 за № 773 [PERSON], як члену товариства «Автолюбитель УРСР», було дозволено переоформлення на своє прізвище гаражу [NUMBER], що знаходився в Гаражно-Будівельному кооперативі «Нижньодніпровець» та числився за гр. [PERSON] Будівництво гаражів здійснювалося кооперативом «Нижньодніпровець» за рахунок пайових внесків від членів кооперативу, який на той період складав одну тисячу карбованців. По завершенню будівництва гаражу [NUMBER] його було передано в користування [PERSON], прізвище якого значилося в первинних списках членів кооперативу. Однак, оскільки [PERSON] не сплатив пайового внеску за будівництво гаражу, а також в подальшому взагалі відмовився від нього, було прийнято виконкомом АНД райради м. Дніпропетровська 05.09.1978 року рішення за № 773 про переоформлення гаражу [NUMBER] на чоловіка позивача. На підставі рішення АНД райради за № 773 правлінням ГБК «Нижньодніпровець» 08.09.78 року [PERSON] було прийнято в члени кооперативу, з обов'язковою сплатою ним вступного внеску в розмірі 100 крб., а також пайового внечку в розмірі 1000 крб. - вартості переданого йому гаражу [NUMBER]. Дані обставини підтверджуються відповідними рішеннями, довідкою № 8 голови кооперативу від 14.11.2009 року. Однак право власності на гараж [PERSON], який помер [INFO], не оформив. Позивач прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України Відповідно до п.8 Постанови Верховного суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» (із змінами, внесеними згідно з Постановами ВСУ №15 від 25.05.1998 року.) член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається гараж. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказаний гараж. Спадкоємцями першої черги відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є позивач. На день його смерті остання проживала разом зі спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадшину. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача, як спадкоємця першої черги, після смерті [PERSON] є обґрунтованими та законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved