overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Рішенням Рівненського міського суду від 03 липня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до АТ "Банк Фінанси та кредит", [PERSON], третя особа - Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління про звільнення майна з-під арешту задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та звільнено з-під арешту, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Велесик Т.М. майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки DAEWO, модель: LANOS, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий (седан), № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. У поданій до суду заяві представник позивача Мазурок А.А. просить ухвалити додаткове рішення суду, оскільки у рішенні суду від 03 липня 2013 року вказано, що позовні вимоги задоволено повністю, але не стягнуто з відповідачів судові витрати, понесені позивачем при поданні позовної заяви. У судовому засіданні представник позивача Мазурок А.А. підтримав свою заяву, просив її задоволити. Представник третьої особи не заперечує в судовому засіданні, щодо постановлення додаткового рішення по справі. Суд, заслухавши доводи заявника Мазурка А.А., вивчивши матеріали справи, заслухавши думку третьої особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до мотивувальної частини рішення вбачається, що суд, задовольнивши позов, не ухвалив рішення щодо позовної вимоги банку, а саме стягнення з відповідачів судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

В липні 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказували, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 009-16515-021111 від 02.11.2011 року в розмірі 2823,28 грн., яка саме складається з тіла кредиту - 1625,18 грн., прострочене тіло кредиту - 361,43 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 2000,00 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за відсотками; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 009-16515-021111 від 02.11.2011 року в розмірі 2823,28 грн., яка саме складається з тіла кредиту - 1625,18 грн., прострочене тіло кредиту - 361,43 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 2000,00 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснював нерегулярно, чим порушував права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Станом на 15.05.2013 року [PERSON] має сплатити ПАТ КБ «ДельтаБанк» заборгованість в розмірі 2823,28 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

В липні 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказували, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 002-16008-230207 від 23.02.2007 року в розмірі 1635,57 грн., яка саме складається з заборгованості за сумою кредиту - 1066,91 грн., заборгованості за відсотками - 67,36 грн., заборгованості за комісіями - 501,30 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за відсотками; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 002-16008-230207 від 23.02.2007 року в розмірі 1635,57 грн., яка саме складається з заборгованості за сумою кредиту - 1066,91 грн., заборгованості за відсотками - 67,36 грн., заборгованості за комісіями - 501,30 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснював нерегулярно, чим порушував права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Станом на 16.04.2013 року [PERSON] має сплатити ПАТ КБ «ДельтаБанк» заборгованість в розмірі 1635,57 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

В липні 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказували, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 001-16510-141211 від 14.12.2011 року в розмірі 12646,00 грн., яка саме складається з тіла кредиту - 6446,00 грн., прострочення тіло кредиту - 2700,00 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 3500,00 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за відсотками; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 001-16510-141211 від 14.12.2011 року в розмірі 12646,00 грн., яка саме складається з тіла кредиту - 6446,00 грн., прострочення тіло кредиту - 2700,00 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 3500,00 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснював нерегулярно, чим порушував права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Станом на 01.06.2013 року [PERSON] має сплатити ПАТ КБ «ДельтаБанк» заборгованість в розмірі 12646,00 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

В липні 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказували, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 001-16015-130307 від 13.03.2007 року в розмірі 3600,60 грн., яка саме складається з заборгованості за сумою кредиту - 2536,89 грн., заборгованості за відсотками - 154,83 грн., заборгованості за комісіями - 908,88 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за відсотками; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 001-16015-130307 від 13.03.2007 року в розмірі 3600,60 грн., яка саме складається з заборгованості за сумою кредиту - 2536,89 грн., заборгованості за відсотками - 154,83 грн., заборгованості за комісіями - 908,88 грн. та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснювала нерегулярно, чим порушувала права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Станом на 16.04.2013 року [PERSON] має сплатити ПАТ КБ «ДельтаБанк» заборгованість в розмірі 3600,60 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку за правилами набувальної давності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Вона є донькою відповідача [PERSON] та сестрою відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] із 1936 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із її батьком [PERSON]. У 1945 році вони зареєстрували свій шлюб. У 1984 році помер батько позивача. Її мати - відповідач [PERSON] залишилася проживати в тому ж будинку [ADDRESS]. Окрім неї, за вказаною адресою інші особи зареєстровані не були. 25 жовтня 1994 року відповідачу [PERSON] Селидівським бюро технічної інвентаризації було видано свідоцтво про право власності на домоволодіння [ADDRESS]. На підставі державного акту про право приватної власності на землю серії II-ДН № 055894 виданого 09 квітня 1997 року Добровільською сільською радою відповідачу [PERSON] належить право власності на земельну ділянку [ADDRESS]. Протягом останніх п'ятнадцяти років позивач користується і будинком, і земельною ділянкою, оскільки доглядає матір та користується земельною ділянкою, займаючись присадибним господарством. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду спрямували заяви, у яких зазначають, що із позовом погоджуються та просять справу розглянути у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч.4 статті 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Цивільний Кодекс України відповідно до п.п.1,4 Прикінцевих та перехідних положень набув чинності з 01.01.2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 344 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку за правом спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідач є рідним братом позивача. [INFO] року їхня мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,850 гектарів, що розташована у с. Богоявленка, Мар»їнського району, Донецької області, а також предмети побуту та домашнього вжитку. Земельна ділянка належала їхній матері на підставі державного акту серія ДН № 199723 виданого 29.09.2006 року Мар»їнською районною державною адміністрацією, цільовим призначенням землі є ведення товарного сільськогосподарського підприємства. Їхня мати [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений 15 травня 2008 року секретарем Богоявленської сільської ради, відповідно до умов заповіту належний [PERSON] земельний пай вона заповіла позивачу. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на майно померлої [PERSON] Мати [PERSON] потребувала сторонньої допомоги внаслідок похилого віку та поганого стану здоров'я, а тому останній рік свого життя мешкала разом із нею та її сім'єю. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, у якій вказує, що з позовними вимогами згоден, не заперечує проти винесення рішення по справі та просить справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у с1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч.1,3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного, відповідно до ст. 16, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, у якій зазначила, що 03 липня 2004 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Просить суд шлюб, вкладений між нею та відповідачем, розірвати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на своїх позовних вимогах. Відповідач в судовому засіданні із позовними вимогами погодився, не заперечував проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 03 липня 2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, позивач на примирення не згодна, відповідач позов визнав у повному обсязі, у зв'язку з чим подальше спільне проживання сторін неможливо і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 14 частки з усіх видів заробітку та інших доходів щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимог підтримала, суду надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні із позовом погодився у повному обсязі, не заперечував проти винесення рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва народження сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач позов визнав та не заперечує проти задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, у якій зазначила, що 03 лютого 1999 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Просить суд шлюб, вкладений між нею та відповідачем, розірвати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на своїх позовних вимогах. Відповідач в судовому засіданні із позовними вимогами погодився, не заперечував проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 03 лютого 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, позивач на примирення не згодна, відповідач позов визнав у повному обсязі, у зв'язку з чим подальше спільне проживання сторін неможливо і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, у якій зазначила, що 18 червня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Просить суд шлюб, вкладений між нею та відповідачем, розірвати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на своїх позовних вимогах. Відповідач в судовому засіданні із позовними вимогами погодився, не заперечував проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 18 червня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, позивач на примирення не згодна, відповідач позов визнав у повному обсязі, у зв'язку з чим подальше спільне проживання сторін неможливо і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст.112 СК України,

Outcome: approved