Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сквирського районного суду з позовом до [PERSON] у якому вона просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на імя [PERSON] Сквирською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 05 жовтня 2010 року на ? частину житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на імя [PERSON] Сквирською районною державною нотаріальною конторою Київської області від 05 жовтня 2010 року на майновий пай в сумі 2 550 грн. 29 коп. після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення на ? частину житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель та спору, який розташований в [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення на ? частину майнового паю в розмірі 2 550 грн. 29 коп. на який мала право [PERSON], яка померла [INFO], посвідченого Свідоцтвом про право на майновий пай серії [NUMBER], яке видане 01 червня 2003 року Шаліївською сільською радою Сквирського району Київської області посилаючись на те, що її батьком являється [PERSON]. Дідом і бабою її були [PERSON] та [PERSON]. Дід та баба, а саме [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності мали житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON]. [INFO] помер її батько [PERSON]. [INFO] померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку за [ADDRESS] ( у звязку з тим, що за життя [PERSON] ? частину житлового будинку подарувала дочці [PERSON].) та майнового пай в розмірі 2 550 грн. 29 коп., посвідченого Свідоцтвом про право на майновий пай серії [NUMBER], яке видане 01 червня 2003 року Шаліївською сільською радою Сквирського району Київської області. Спадщину після смерті баби [PERSON] вона прийняла за правом представлення, шляхом постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини. Представник позивача, у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність та просив ухвалити рішення по суті позовних вимог по наявних матеріалах справи та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, про його дату, час та місце повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, із заявами про розгляд справи за її відсутності не зверталася. Зважаючи на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за позовом [PERSON] за відсутності відповідача [PERSON], на підставі даних матеріалів справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, зважаючи на відсутність відповідача [PERSON] та відсутність письмових заперечень і доказів на їх підтвердження, суд при вирішенні справи приймає до уваги ті обставини, на які посилається позивач, та докази, що надані на їх підтвердження. Як встановлено судом, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та майновий пай в розмірі 2 550 грн. 29 коп., посвідченого свідоцтвом про право на майновий пай серії [NUMBER], яке видане 01 червня 2003 року Шаліївською сільською радою Сквирського району Київської області. Позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON] та згідно ч.1 ст.1258; ч.1 ст. 1266 ЦК України (ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, внуки спадкодавця в силу положень ч. 1 ст. 1266 ЦК України спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини) спадкоємцем за правом представлення, оскільки її батько [PERSON], який являвся рідним сином померлої [PERSON], яка померла [INFO], помер [INFO] тобто до відкриття спадщина. Прийняла спадщину відповідно до положень ч. 1;3 ст. 1268 ЦК України (спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.) Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується реєстраційним записом у паспорті з якого вбачається, що вона з 12.10.2006 року вона зареєстрована в [ADDRESS] та довідкою виданою виконавчим комітетом Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області від 28 жовтня 2012 року за № 282 з якою вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживала з 12.10.2006 року із своєю бабою [PERSON] до дня її смерті, що в свою чергу відповідає вимогам п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути, зокрема, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу про те, що спадкоємець перед смертю спадкодавця безпосередньо проживав разом зі спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Суд, також звертає увагу, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідач по справі [PERSON], відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна після смерті матері [PERSON], яка померла, [INFO] та прийняла спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини. Зважаючи на те, що виникнення спадкових прав у осіб в даному випадку пов'язується зі здійсненням спадкування, суд вважає, що позивачі набули його після смерті [PERSON]. 05.10.2010 року державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори було видані свідоцтво про право на спадщину за законом лише на [PERSON], що суперечить вимогам закону та порушує права позивача, яка є спадкоємцем за правом представлення і має рівні з відповідачкою права на спадщину. При видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори не було враховано, що позивач [PERSON], відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла спадщину. Статтею 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Відповідно до ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Відповідно до ст. 1301 ЦК України в судовому порядку вирішується питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. На підставі викладеного та

Outcome: approved