Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

У вересні 2013 року до Приморського районного суду м. Одеси позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01 серпня 2013 року між Позивачем та кредитною спілкою «Афіна» (далі - КС «Афіна») було укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитним договором № К0609121205 від 12 вересня 2006 року, що був укладений між Відповідачем та КС «Афіна». Згідно вказаного договору кредиту, Відповідач отримав грошові кошти у розмірі 22 240 (двадцять дві тисячі двісті сорок) грн. на строк з 12 вересня 2006 року по 12 березня 2008 року. Відсоткова ставка за даним договором складає 60 % річних від розміру позики, а при порушенні графіка погашення - 70 % річних за весь період користування коштами. Відповідачем строк повернення позики та сплати відсотків був порушений, внаслідок чого станом на 01 липня 2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 123 448 (сто двадцять три тисячі чотириста сорок вісім) грн. 45 коп., що складається з 22 240 (двадцяти двох тисяч двохсот сорока) грн. суми кредиту та 105 226 (ста п'яти тисяч двохсот шістдесяти шести) грн.. 49 коп. - по відсоткам. До теперішнього часу Відповідач не повернув суму боргу. 18 грудня 2013 року до суду надійшла заява, у якій Позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності його та його представника. 19 грудня 2013 року відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті справи. Суд, у зв'язку із наявною заявою позивача і неявкою Відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у їх відсутності, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2006 року, між Відповідачем - [PERSON] та КС «Афіна» був укладений договір позички № К 0609121205 (далі - Договір), відповідно до якого Відповідач отримав грошові кошти у розмірі 22 240 (двадцять дві тисячі двісті сорок) грн. та зобов'язався їх повернути у термін по 12 вересня березня 2008 року. Плата за користування даними коштами, згідно п.3 Договору становить 0,1644% від суми залишку позички за кожен день користування коштами, та у разі порушення Позичальником графіка погашення, узгодженого сторонами у п.4 Договору - 70 % річних за весь період користування коштами, при чому проводиться перерахунок сплати. Одержання коштів підтверджується видатковим касовим ордером, виданим 12 вересня 2006 року КС «Афіна», підписаним Відповідачем (а.с.3). Отримані кошти Відповідач не повернув КС «Афіна», у результаті чого склалася заборгованість у розмірі 22 240 (двадцяти двох тисяч двохсот сорока) грн. суми кредиту та 105 226 (ста п'яти тисяч двохсот шістдесяти шести) грн.. 49 коп. боргу по відсоткам за договором, відповідно до довідки КС «Афіна» від 01 липня 2013 року (а.с.8). 01 серпня 2013 року між Позивачем та КС «Афіна» було укладено угоду № 01 про відступлення права вимоги за вищезазначеним договором. Згідно з п.п. 1,2 цієї угоди КС «Афіна» відступає, а Позивач приймає право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутої позики (кредиту), несплачених відсотків та неустойки, передбачених договором № К0609121205 від 12 вересня 2006 року, укладеного з [PERSON] (Відповідачем). Згідно з п.2 угоди між Позивачем та КС «Афіна» про відступлення права вимоги за даним кредитним договором, Позивач приймає від КС «Афіна» право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутої позики (кредиту), несплачених відсотків та неустойки, передбачених договором № К0609121205 від 12 вересня 2006 року, укладеного з [PERSON]. Відповідно до пояснень представника Позивача, наданих у попередніх судових засіданнях, до теперішнього часу заборгованість Відповідачем не погашена. Частиною ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до п..1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно довідки голови правління КС «Афіна» від 01.07.2013р. вбачається. що [PERSON] має заборгованість за договором № К 0609121205 від 12.09.2006р. у розмірі 22 240 грн. -тіло кредиту , та борг за процентами-у розмірі 105 266,49 грн.(а.с.8). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved