Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №237 від 28.02.2008 року, яка станом на 01.09.2013 року складає 576 494,24 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: 1) земельну ділянку, кадастровий номер 7320781300:01:004:0131, площею 0,2997 га, із цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, за адресою с.Горбово Герцаївського району Чернівецької області; 2) земельну ділянку, кадастровий номер 7320781300:01:004:0130, площею 0,2500 га, із цільовим призначенням – для індивідуального житлового будівництва, за адресою с.Горбово Герцаївського району Чернівецької області шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб’єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, задовольнити вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи». Стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 28.02.2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) (надалі – Банком) та [PERSON] (надалі – відповідач, позичальник) було укладеного кредитний договір №237, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 40 000,00 доларів США та зобов'язувався повернути кредит, сплатити за його користування проценти, інші передбачені платежі в сумі, строках та умовах, передбачених договором. Банк свої зобов'язання виконав, надав відповідачу кредит у сумі 40 000,00 доларів США, а [PERSON] свої зобов'язання не виконує, в результаті чого станом на 01.09.2013 року має заборгованість, що на дату розрахунку складає 576 494,24 грн., а саме: за кредитом - 38 446,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 307 298,88 грн.; по відсотках – 30 032,97 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 240 053,53 грн.; по комісії - 733,70 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 5 864,46 грн., по пені – 2 912,22 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 23 277,37 грн. Вказував, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.02.2008 року Банк та відповідач уклали іпотечний договір, згідно умов якого останній передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер 7320781300:01:004:0131, площею 0,2997 га, із цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку, кадастровий номер 7320781300:01:004:0130, площею 0,2500 га, із цільовим призначенням – для індивідуального житлового будівництва, в с.Горбово Герцаївського району Чернівецької області. Сторони оцінили вказані предмети іпотеки в 137 730,00 грн. та 143 925,00 грн. відповідно. Зазначав, що внаслідок укладеного 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство)) та ТзОВ «Кредитні ініціативи» договору факторингу, банк відступив своє право вимоги щодо заборгованості по кредитних договорах факторинговій компанії, внаслідок чого позивач набув статусу нового кредитора і за договором №237 від 28.02.2008 року, позичальником згідно якого є [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з’явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з‘явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, судом вставлено, що 28.02.2008 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №237, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 40 000,00 доларів США, зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення 15.02.2018 року. Відповідно до п.3 договору відповідач зобов’язався повернути даний кредит, сплатити за його користування проценти, інші передбачені платежі в сумі, строках та умовах, передбачених кредитним договором. Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору №237 від 28.02.2008 року щодо строків погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.09.2013 року складає 576 494,24 грн., а саме: за кредитом - 38 446,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 307 298,88 грн.; по відсотках – 30 032,97 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 240 053,53 грн.; по комісії - 733,70 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 5 864,46 грн., по пені – 2 912,22 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 23 277,37 грн. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком, поданим позивачем. Дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення кредитного договору, укладеного у письмовій формі відповідно до вимог ст.1055 ЦК України. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором №237 від 28.02.2008 року між Банком та відповідачем 28.02.2008 року укладено іпотечний договір, згідно умов якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1)земельну ділянку, кадастровий номер 7320781300:01:004:0131, площею 0,2997 га, із цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, за адресою с.Горбово Герцаївського району Чернівецької області, що буде належати останньому в майбутньому на праві власності згідно державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.02.2008 року приватним нотаріусом Герцаївського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №595; 2)земельну ділянку, кадастровий номер 7320781300:01:004:0130, площею 0,2500 га, із цільовим призначенням – для індивідуального житлового будівництва, в с.Горбово Герцаївського району Чернівецької області, що буде належати останньому в майбутньому на праві власності згідно державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.02.2008 року приватним нотаріусом Герцаївського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №595. Сторони у п.1 іпотечного договору визначили, що вартість предмету іпотеки становить 137 730,00 грн. та 143 925,00 грн. відповідно. Згідно п.5 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо у момент строку виконання зобов’язань за кредитним договором вони не будуть виконані в повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні в установлені відповідно до договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені договором строки сум процентів (у тому числі процентів за неправомірне користування кредитом); та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитним договором. Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, ст.ст.3, 4 ЦПК України право вибору способу захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві. Статтею ст.35 ч.1 ЗУ «Про іпотеку», передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Таким чином, законодавець зазначив необхідною умовою початку звернення стягнення на предмет іпотеки, надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення. З матеріалів справи вбачається, що вимога №РІВ10 АG від 15.10.2013 року направлена відповідачу [PERSON], однак у передбачений тридцятиденний строк ним не виконана. Згідно роз'яснень п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Судом також встановлено, що 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Банку – Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство)) та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №237 від 28.02.2008 року, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON], на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи». 17.12.2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Банку – Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство)) та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за іпотечним договором від 28.02.2008 року (права звертати стягнення на заставлене майно), укладеним між Банком та фізичною особою [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Дані факти підтверджуються копіями вказаних договорів. Таким чином відбулася заміна кредитора у зобов'язанні з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Банку – Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство)) на ТзОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.2 ст.1078 ЦК України, майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З матеріалів справи вбачається, що таке повідомлення було направлено відповідачу 28.10.2013 року за місцем його реєстрації. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст.33, 35, 39 ЗУ "Про іпотеку", ст.ст. 20, 512, 514, 526, 589-591, 610, 1046-1053, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України,

Outcome: approved