Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Згідно позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, позивачка - відповідачка просить визнати її членство в ГК "Автолюбитель" м.Нетішин, визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель" м.Нетішин та право власності на земельну ділянку площею 0,0023 га, яка знаходиться під ним, скасувати свідоцтво про право власності від 16.08.2013 року, індексний номер 8088503 на нерухоме майно, а саме: гараж [NUMBER] в ГК Автолюбитель", визнати [PERSON] таким, що станом на 2012 рік втратив членство в ГК "Автолюбитель" м.Нетішин, визнати [PERSON] таким, що станом на 2012 рік втратив право власності на земельну ділянку площею 0,0023 га, яка знаходиться під гаражем в ГК Автолюбитель" м.Нетішин. Відповідач за первісним позовом [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON], треті особи - реєстраційна служба Нетішинського міського управління юстиції, ГК Автолюбитель", в якому просить зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у здійсненні права приватної власності на гараж № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель" та усіма власними речами, що знаходяться в гаражі, стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 10000 гривень, зобов'язати [PERSON] демонтувати самоправно встановлені замки на вхідних дверях гаража № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель", стягнути з [PERSON] вартість пошкоджених вхідних дверей та демонтованого замка, що був встановлений ним на вхідних дверях гаража в сумі 500 гривень. Ухвалою Нетішинського міського суду від 06 вересня 2013 року вказаний зустрічний позов об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] В обґрунтування позовних вимог в поданому позові та в судовому засіданні позивачка - відповідачка [PERSON] пояснила, що 29.04.2013 року на підставі заяви представника члена гаражного кооперативу "Автолюбитель" (далі - кооператив) [PERSON] про вихід з членів кооперативу та її заяви про вступ в члени кооперативу, вона стала членом кооперативу, власником гаража № [NUMBER] і земельної ділянки під ним, сплатила вступний внесок та членські внески за 2013 рік. В обліковій картці на гараж записали її прізвище. Вважала, що законних підставах набула право власності на гараж. Після цього встановила на вхідних дверях гаража свої замки, старий замок не знімала. На момент переоформлення гаража вважала, що його власником є [PERSON], про те, що це власність [PERSON] її ніхто не повідомляв. Дізнавшись про те, що для приватизації гаража необхідно подати документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, що розташована під ним, позивачка - відповідачка звернулася в гаражний кооператив з проханням надати довідку про своє членство в ньому. 14.05.2013 року бухгалтер кооперативу видала їй довідку про те, що вона дійсно є членом ГК "Автомолюбитель" та їй виділена земельна ділянка під будівництво гаража № [NUMBER], який на час видачі довідки - добудований, яку подала у виконавчий комітет Нетішинської міської ради для оформлення приватизації земельної ділянки під гаражем. Рішенням Нетішинської міської ради № 46/1003 від 07.08.2013 року позивачці - відповідачці надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0023 га. під гараж для передачі її у власність. В серпні 2013 року позивачка - відповідачка дізналася від [PERSON], що він є власником гаража [NUMBER] в ГК "Автолюбитель" і це підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.08.2013 року. Позивачка - відповідачка зазначає, що на момент видачі свідоцтва вона була і залишається членом ГК "Автомолюбитель" та власником гаража [NUMBER], про що свідчить довідка кооперативу від 14.05.2013 року, тому дане свідоцтво про право власності порушує її права як члена гаражного кооперативу та підлягає скасуванню. Крім того, [PERSON], будучи членом ГК "Автолюбитель" станом на грудень 2012 року мав постійну заборгованість зі сплати членських внесків приблизно за 7 років, у зв'язку з чим керівництвом кооперативу на його адресу направлялися листи з вимогою сплатити членські внески та повідомлення про можливість виключення з членів кооперативу. Однак відповіді від нього не надійшло, як і документального підтвердження поважності несплати членських внесків. Позивачка - відповідачка вважає, що згідно Статуту ГК "Автолюбитель" [PERSON] станом на 2012 рік втратив членство в кооперативі та підлягав виключенню з нього, однак в порушення п.п.11.2.1, 11.2.2 Статуту правління не прийняло такого рішення. Також, гараж № [NUMBER] будувався [PERSON] під час спільного проживання в шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO], тобто він був спільною власністю подружжя. Після її смерті гараж став спільною частковою власністю [PERSON] та їх дітей [PERSON] і [PERSON] Позивачка - відповідачка зазначає, що таким чином третя особа [PERSON] мала майнові права на гараж, тому були всі підстави для її включення в члени ГК "Автолюбитель", що й було зроблено. Вказані обставини підтверджують факт виключення [PERSON] з членів кооперативу. Крім того, втративши членство в кооперативі [PERSON] втратив і право власності на земельну ділянку під ним, що була передана йому у власність рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 225 від 17.07.1997 року. На підставі наведеного, позивачка - відповідачка просить задоволити її позов. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити, оскільки вважає, що переоформила гараж та користувалася ним законно. Представник позивачки - відповідачки та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог та письмових запереченнях. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Крім того пояснив, що відповідачем - позивачем не надано доказів заподіяння йому [PERSON] моральної шкоди, оскільки вона жодних протиправних дій не вчиняла, була переконана, що користується гаражем на законних підставах. Вважає, що за встановлених обставин саме дії посадових осіб кооперативу призвели до створення йому перешкод в користуванні гаражем. Згідно зустрічного позову відповідача - позивача та пояснень його представника в судовому засіданні, з 1985 року [PERSON] є членом ГК "Автолюбитель", від своїх прав як члена не відмовлявся. Рішенням Нетішинської міської ради від 17.07.1997 року № 225 йому як члену кооперативу передано у приватну власність земельну ділянку під гаражем [NUMBER] площею 24 кв.м. В кінці липня 2013 року [PERSON] дізнався, що належний йому гараж був проданий [PERSON] представником [PERSON] Зібравши всі необхідні документи, відповідач - позивач 16.08.2013 року отримав свідоцтво про право власності на гараж № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель", зустрівся з [PERSON] та повідомив їй, що є власником гаража і просив його звільнити. Однак вона не погодилася, пояснивши, що гараж належить їй. На даний час відповідач - позивач позбавлений можливості користуватися гаражем та мати доступ до власних речей, що там знаходяться, оскільки [PERSON] чинить йому перешкоди, самовільно, без законних підстав змінила замки на вхідних дверях, на неодноразові звернення та пояснення про неправомірність таких дій не реагує. Такими діями [PERSON] завдала моральну шкоду [PERSON], яку він оцінює в 10000 гривень. Розмір моральної шкоди розрахований з врахуванням тривалої неможливості користуватися гаражем та іншими речами, що створило додаткові незручності і витрати, ступеня протиправності дій [PERSON] та її безпосередньої вини, порушення права власності, погіршення стану здоров'я відповідача - позивача, глибини його страждань. Представник також пояснив, що [PERSON] не сплачував членські внески, оскільки проживає в Російській Федерації та з 2006 року не мав можливості приїхати в Україну. Представник відповідача - позивача підтримав вимоги зустрічного позову, в задоволенні первісного позову просив відмовити за його безпідставністю. В судовому засіданні представник ГК "Автолюбитель" просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] та підтримав зустрічний позов [PERSON] Пояснив, що в листопаді 2012 року до нього, як голови кооперативу, звернулася [PERSON] з приводу переоформлення на неї гаража батька, який можливо батько помер, оскільки тривалий час від нього немає жодних відомостей. Він їй повідомив, що для цього необхідна заява її батька, або свідоцтво про його смерть, або нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу. Вона пообіцяла привезти один з таких документів та написала заяву про вступ в члени кооперативу. Правлінням кооперативу було вирішено прийняти її в члени умовно, оскільки вона заплатила борги батька, вступний внесок, але не надала довідки про смерть батька чи його заяви про виключення з членів кооперативу. Пояснив, що в кооперативі існує практика приймати в члени умовно, якщо до них є якісь зауваження, хоча статутом це не передбачено. Пізніше, представник [PERSON] написав заяву про виключення її з членів кооперативу, а [PERSON] написала заяву про вступ в члени кооперативу. Представник кооперативу пояснив, що заяву [PERSON] прийняв, але не підписав і не виносив для затвердження на правління кооперативу, оскільки не було встановлено право власності на гараж за [PERSON], тому позивачка - відповідачка не є членом кооперативу. Членом гаражного кооперативу і власником гаража [NUMBER] є [PERSON], його не виключали з членів кооперативу. Дійсно тривалий час він не платив членські внески, з цього приводу на його адресу направлялися рекомендовані листи, але він їх не отримував, тому на думку представника кооперативу, не будо підстав для його виключення. 14.05.2013 року довідку [PERSON] про членство в кооперативі видала та підписала бухгалтер, хоча її право підписувати такі довідки від імені кооперативу жодним документом не передбачено. Крім того, дана довідка не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] не є членом кооперативу. Представник реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні первісного позову, при вирішення зустрічного позову поклався на думку суду. Пояснив, що 16.08.2013 року на підставі довідки ГК "Автолюбитель" про членство в ньому, витягу зі списку членів кооперативу, технічного паспорта на гараж, [PERSON] видано свідоцтво про право власності на гараж № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель" та проведено державну реєстрацію речового права на об'єкт нерухомого майна. На момент видачі даного свідоцтва були відсутні будь - які обмеження щодо оформлення права власності на спірний гараж, а також підстави для відмови в реєстрації права власності на гараж. Вважає, що свідоцтво на гараж № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель" видано законно, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства України. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов - задоволити частково з наступних підстав. В судовому засіданні свідок [PERSON] - бухгалтер ГК "Автолюбитель" показала, що гараж № [NUMBER] рахувався за [PERSON] В кінці 2012 року в кооператив звернулася його дочка [PERSON] з проханням переоформити даний гараж на неї, заплатила заборгованість по членських внесках, вступний внесок та написала заяву про прийняття її в члени кооперативу, пояснила, що батька немає, він в Росії і пообіцяла принести довідку про його смерть, але більше не приходила. Її прийняли в члени кооперативу умовно, поки вона не надасть довідку про смерть батька. Після цього в кооператив прийшов представник [PERSON] по довіреності та пояснив, що продає гараж № [NUMBER] [PERSON] Для цього він написав від імені [PERSON] заяву про виключення її з членів кооперативу, на якій голова кооперативу поставив резолюцію "виключити із членів ГК", а [PERSON] написала заяву про вступ в члени кооперативу, але голова кооперативу не поставив на ній резолюцію "прийняти в члени ГК". Дані заяви прийняли, але на правлінні кооперативу не розглядали. Свідок також пояснила, що 14.05.2013 року видала [PERSON] довідку про те, що вона є членом ГК "Автомобіліст" на підставі її заяви про вступ в члени кооперативу, але при цьому не перевірила чи є протокол правління про прийняття її в члени кооперативу. Пізніше з'ясувалося, що такого протоколу правління немає. Як вбачається із заяви [PERSON] від 15.05.1985 року, довідки ДО "Автомотолюбитель УССР" від 15.05.1985 року, витягу зі списку членів ГК "Автолюбитель", пропуску від 14.11.1987 року та довідок ГК "Автолюбитель" від 13.08.2013 року, від 15.08.2013 року, [PERSON] дійсно є членом гаражного кооперативу "Автолюбитель" з 1986 року, має гараж за № [NUMBER], який збудований у 1986 році не за кошти кооперативу, йому виділена земельна ділянка під будівництво індивідуального гаража за № [NUMBER]. Згідно рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 225 від 17.07.1997 року та додатку до нього, члену гаражного кооперативу "Автолюбитель" [PERSON] передано у приватну власність під індивідуальний гараж земельну ділянку площею 24 кв.м. Згідно п.4.5.2.6, п.4.3.4.1 Статуту ГК "Автолюбитель", голова кооперативу приймає рішення про прийняття в члени кооперативу і про виключення з нього при виконанні всіх необхідних для цього умов і вимог, визначених дійсним статутом. Рішення голови про прийняття в члени кооперативу чи виключення з нього повинні бути в місячний термін затверджені правлінням кооперативу. З пояснень представника ГК "Автолюбитель" та представника відповідача - позивача встановлено, що [PERSON] з 2007 року по 2012 рік не сплачував членські внески, з цього приводу на його адресу направлялися рекомендовані листи, однак він їх не отримував, оскільки знаходився в Російській Федерації. Документів, які б підтверджували тривалу невиплату ним членських внесків без поважних причин в кооперативу немає. Рішення про виключення [PERSON] з членів кооперативу головою та правлінням не приймалося. Згідно п.11.2 Статуту ГК "Автолюбитель", член кооперативу втрачає членство в кооперативі і підлягає виключенню з кооперативу, зокрема у випадку тривалої невиплати без поважних причин, підтверджених документально, членських внесків (два роки і більше часу зборів коштів). Рішення про виключення з кооперативу на основі причин вказаних в п.11.2 Статуту приймаються правлінням кооперативу, яке зобов'язано письмово повідомити члена кооперативу про порушення проти нього питання про виключення його з членів кооперативу. Аналіз зазначених вимог Статуту свідчить про те, що голова кооперативу та правління мають право, а не зобов'язані прийняти рішення про виключення члена з кооперативу, за наявності підстав викладених в п.11.2 Статуту. На підставі наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив членство в ГК "Автолюбитель". Крім того, в матеріалах справи відсутні будь - які відомості про те, що [PERSON] оформив право власності на земельну ділянку під гаражем відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а отже він не набув права власності на неї, тому відсутні підстави для визнання його таким, що втратив це право. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що станом на 2012 рік втратив членство в ГК "Автолюбитель" та визнання його таким, що станом на 2012 рік втратив право власності на земельну ділянку площею 0,0023 га, яка знаходиться під гаражем в ГК Автолюбитель" м.Нетішин слід відмовити. Згідно п.п.7.1 - 7.3 Статуту ГК "Автолюбитель", членами кооперативу можуть бути фізичні особи, які досягли 18 - ти літнього віку, що безумовно виконують вимоги Статуту, рішення зборів, правління кооперативу. Членство в кооперативі здійснюється на договірній основі. Для того, щоб стати членом кооперативу, кожен повинен заплатити вступний внесок і укласти з кооперативом договір, в якому конкретно обговорені усі права і обов'язки члена кооперативу та наслідки і санкції за невиконання обов'язків. Розділ 11 Статуту ГК "Автолюбитель" встановлює порядок зміни в складі членів кооперативу. Так, в п.11.1 Статуту ГК "Автолюбитель" зазначено. що для переоформлення гаража (ділянки) на нового власника необхідно: заява про виключення з кооперативу від попереднього власника у встановленій правлінням кооперативу формі, наявність заяви про вступ до кооперативу нового власника гаража (ділянки) у встановленій правлінням кооперативу формі і вступного внеску, відсутність будь - яких боргів по виплаті членських внесків по гаражу (ділянці), який переоформляється, наявність оформленого та підписаного договору між кооперативом і новим власником гаража (ділянки). В місячний термін рішення голови кооперативу про переоформлення гаража (ділянки) на нового власника повинно бути розглянуто і затверджено правлінням кооперативу. Згідно заяви [PERSON] та квитанції ГК "Автолюбитель" від 30.11.2012 року, [PERSON] сплатила членські внески з 2007 по 2012 рік за гараж № [NUMBER], вступний внесок та звернулася з заявою до правління ГК "Автолюбитель" з проханням прийняти її в члени кооперативу і дозволити переоформити гараж № [NUMBER] у батька. На вказаній заяві міститься резолюція голови кооперативу "прийняти в члени кооперативу". Як вбачається з протоколу № 16 засідання правління ГК "Автолюбитель" від 22.02.2013 року, вирішено прийняти умовно в члени кооперативу [PERSON] - гараж [NUMBER], оскільки немає довідки про смерть батька [PERSON], немає заяви від батька про виключення з кооперативу і передання гаража дочці, рекомендований лист на [PERSON] повернувся з відміткою "не проживає". Зазначено, що необхідно чекати 6 місяців (можливо з'являться інші спадкоємці), потім винести це питання на загальні збори, а після цього звернутися в суд про визнання права [PERSON] на гараж. Однак в даному протоколі не зазначено, що правління кооперативу дозволяє [PERSON] переоформити гараж з батька на неї. Суд вважає, що вказане рішення правління кооперативу прийнято з порушенням вимог Статуту ГК "Автолюбитель", оскільки ним не передбачено можливості прийняття в члени кооперативу умовно. Крім того, суду не надано жодних доказів того, що [PERSON] набула права власності на спірний гараж, тому вона не мала права переоформляти його на іншу особу чи продавати. 25.04.2013 року представник [PERSON] по довіреності - [PERSON] звернувся до правління ГК "Автолюбитель" з заявою, в якій просив виключити [PERSON] з членів кооперативу і дозволити продати гараж [PERSON] На даній заяві міститься резолюція голови кооперативу "виключити [PERSON]" Однак [PERSON] була виключена з членів кооперативу рішенням правління кооперативу лише 06.12.2013 року. 25.04.2013 року [PERSON] сплатила вступний внесок та звернулася з заявою до правління ГК "Автолюбитель", в якій просила прийняти її в члени кооперативу і дозволити купити гараж № [NUMBER] у [PERSON] На вказаній заяві відсутня резолюція голови кооперативу "прийняти в члени ГК". Суд не приймає до уваги довідку ГК Автолюбитель" від 14.05.2013 року, видану [PERSON] про те, що вона являється членом кооперативу з 1992 року і їй виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального гаража № [NUMBER], оскільки вона видана бухгалтером, яка не наділена повноваженнями підписувати будь - які документи від імені кооперативу, а відомості, що містяться в ній не відповідають дійсності, так як ні голова, ні правління кооперативу не приймали рішення про прийняття [PERSON] в члени кооперативу. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями голови кооперативу та свідка [PERSON] Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є членом ГК "Автолюбитель", оскільки рішення про її прийняття в члени головою кооперативу не приймалося та не затверджувалося правлінням кооперативу. Відповідно до Статуту, сплата вступного внеску не свідчить про вступ [PERSON] в члени гаражного кооперативу. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання її членства в ГК "Автолюбитель" м.Нетішин слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема: право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.15 вищевказаного Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадах, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.08.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.08.2013 року, гараж з підвальним приміщенням № [NUMBER], що знаходиться в ГК "Автолюбитель" м.Нетішин Хмельницької області, належить на праві приватної власності [PERSON] Судом не встановлено та позивачкою - відповідачкою не надано належних і допустимих доказів того, що вищевказане свідоцтво видано з порушенням вимог чинного законодавства України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування свідоцтво про право власності від 16.08.2013 року на нерухоме майно - гараж № [NUMBER] в ГК Автолюбитель" та визнання за нею право власності на даний гараж є безпідставними і задоволенню не підлягають. Згідно ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Суд не приймає до уваги рішенням Нетішинської міської ради № 46/1003 від 07.08.2013 року, яким [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0023 га. для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована в ГК Автолюбитель", для передачі її у власність, оскільки в ньому не визначено конкретну земельну ділянку і воно не може бути підставою для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку під гаражем № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель". Враховуючи наведене, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0023 га, яка знаходиться гаражем № [NUMBER] в ГК Автолюбитель" м.Нетішин. Відповідно ч.1, 2 ст.319, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З показів позивачки - відповідачки, представника відповідача - позивача та голови ГК "Автолюбитель" встановлено, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] в користуванні належним йому гаражем № [NUMBER], оскільки вона встановила на вхідних дверях власні замки, відмовляється звільнити гараж, внаслідок чого він позбавлений безперешкодного доступу до свого майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що права [PERSON] як власника підлягають захисту шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити йому перешкод у здійсненні права приватної власності на гараж № [NUMBER] в ГК "Автолюбитель" м.Нетішин та усі належні йому речі, що знаходяться в гаражі, а також демонтувати встановлені нею замки на вхідних дверях даного гаража. Водночас суд вважає, що слід відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] вартості пошкоджених вхідних дверей та демонтованого з них замка в сумі 500 гривень, оскільки відповідачем - позивачем не надано жодних доказів вчинення нею таких дій та підтвердження розміру завданої шкоди. Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачу - позивачу [PERSON] завдана моральна шкода не з вини [PERSON], оскільки вона, будучи юридично не обізнаною, вважала, що на законних підставах набула права власності на спірний гараж, тому й продовжувала користуватися ним. Отже, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 10000 гривень задоволенню не підлягають. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий взбір пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Outcome: approved