overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

З 21.07.2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], в свідоцтві про народження якої батьком записано відповідача. На даний час проживають окремо. Після розірвання сімейних відносин згоди щодо утримання дитини сторони не знайшли. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач вказує, що дитина знаходиться на повному її утриманні. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 13.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст.182 СК України) Частина 1 ст.183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач є батьком [PERSON], тому слід стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Оскільки вимоги задовольняються, судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Відповідач є споживачем електричної енергії (особовий рахунок [NUMBER]) від мереж Кам'янсько-Дніпровського РЕМ ВАТ "Запоріжжяобленерго". Згідно ч. 4 п. 48 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою КМ України № 1357 від 26.07.99 р. споживач електроенергії несе відповідальність відповідно до законодавства за розкрадання електричної енергії без приладів обліку. Енергопостачальник, відповідно до ч. 4 п. 37 Правил, має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Згідно п.3 Правил, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і Енергопостачальником, що розробляється Енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Відповідно до п.53 Правил, у випадку виявлення представником Енергопостачальника порушень споживачем Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, що підписується представниками Енергопостачальника і Споживачем. Один примірник акта вручається Споживачу, другий залишається у Енергопостачальника. Споживач має право внести в акт свої зауваження. На підставі акта Енергопостачальник має право відключити Споживача від електропостачання (у випадках, передбачених п. 35 Правил). Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснюється на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією затвердженої Національною комісією регулювання електроенергетики України № 562 від 04 травня 2006 року. 07.02.2013 р. при перевірці електроустановок відповідача представниками позивача, було виявлено порушення відповідачем Правил, а саме: самовільне підключення електроустановок до мереж, які не є власністю Енергопостачальника з порушенням схеми обліку після відключення за заборгованість за спожиту електричну енергію, про що був складений Акт про порушення побутовим споживачем Правил № 00130621. На підставі Акта,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1.7608 га. 1.4617 га. розташованих на території Припутнівської сільської Ради, Ічнянського району Чернігівської області, згідно Державних актів серії ЧН №062244 та ЧН №015606, на підставі розпорядження Ічнянської РДА від 17 червня 2004 року №344, виданих Ічнянською РДА 06 січня 2006 року, належні померлому [INFO] року, її батькові [PERSON]. Позивачка вказує на те, що вона має право на спадщину як спадкоємиця першої черги, оскілки проживала з спадкодавцем однією сім'єю, доглядала за ним, так як він потребував постійного догляду за станом здоров'я. Однак переоформити на себе спадкове майно в позасудовому порядку не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивачка не з'явилася, але письмово просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Припутнівської сільської Ради на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності та про визнання позову. Згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів в судовому засіданні.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Законними підставами для задоволення позову є ст.ст. 1261, 1268 ЦК України. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 19 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2218. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось у зв'язку з чим між ними виникали суперечки. Вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Примирення між ними неможливе так як вони втратили почуття любові взаємопорозуміння та повагу. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Вони дійшли згоди з приводу місця проживання дитини та утримання дитини, про що уклали договір щодо здійснення батьківських прав. Просив шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 19 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2218, розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився та надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась та надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2218, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.5). Під час перебування сторін у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 6). Спільне життя у них не склалось у зв'язку з чим між ними виникали суперечки. Вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Примирення між ними неможливе так як вони втратили почуття любові взаємопорозуміння та повагу. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Сторони дійшли згоди з приводу місця проживання дитини та утримання дитини, про що уклали договір щодо здійснення батьківських прав. Суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 19 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 22188, необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище без змін «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 червня 2000 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 665 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Сімейне життя склалось невдало, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім'ї вважає неможливим. З січня 2013 року вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Шлюб з відповідачем існує формально. Майнового спору у них немає. Просила шлюб, з відповідачем [PERSON] зареєстрований 24 червня 2000 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 665, розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити без змін «[PERSON]». Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась та надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує та просить задовольнити, позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини просить залишити без розгляду. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині вимоги про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід залишити без розгляду, по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували 24 червня 2000 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 665, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Під час перебування сторін у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Стосунки склалися невдало. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім'ї є неможливим. З січня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Шлюб існує формально. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 24 червня 2000 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 665, необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище залишити без змін «[PERSON]». Позовну заяву [PERSON] до [PERSON], в частині вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, залишити без розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 06 червня 2013 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб, що підтверджується рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з разом з позивачем, батьком якого є відповідач, однак матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку відповідач не надає, позивач просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі ? частки усіх видів заробітку та просив розглядати справу за його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 06 червня 2013 року було розірвано шлюб, що підтверджується рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2013 року (а.с.7). Відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 20 (а.с.8). Відповідно до Довідки про склад сім'ї від 05 серпня 2013 року дитина мешкає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Однак, достатню матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку відповідач не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальний стан сторін та дитини, суд вважає необхідним стягувати аліменти, відповідно до ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

20.11.2013 р. [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2012 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, де був зроблений актовий запис №92. Мають від шлюбу доньку - [PERSON], [INFO] Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 21.10.2013 р. виключено з актового запису №23 від 04.02.2013 р. про народження [PERSON], [INFO], складеного відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янсько-Дніпровськогорайонного управління юстиції у Запорізькій області, даних про батька [PERSON], [INFO] Фактично з серпня 2013 року позивач з відповідачем не підтримують ніяких сімейних відносин, спільне сімейне життя між ними не склалося, на примирення позивач не згоден. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання сторони не з'явилися подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 19.11.2012 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2012 р. Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 21.10.2013 р. виключено з актового запису №23 від 04.02.2013 р. про народження [PERSON], [INFO], складеного відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янсько-Дніпровськогорайонного управління юстиції у Запорізькій області, даних про батька [PERSON], [INFO] Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. Сторони подали до суду заяви про можливість слухання справи за їх відсутності. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду матеріалів справи, позивач є спадкоємцем за законом на майно, що відкрилося після смерті [INFO] року його батька [PERSON] та складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Інших спадкоємців та спору щодо спадщини не має. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог позову щодо визнання права власності на житловий будинок не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, така заява відповідача приймається судом. У зв'язку з наведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт приналежності їй правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 243275, яка знаходиться на території Новосілківської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, виданого 22.03.2005 року, посилаючись на те, що в свідоцтві помилково вказано прізвище власника «[PERSON]» замість «[PERSON]». На даний час він має намір розпорядитись даною земельною ділянкою, однак вказані розбіжності перешкоджають йому у цьому. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи відділу Держземагенства у Підгаєцькому районі в судовому засіданні вказав, що відділом Держземагенства у Підгаєцькому районі виправити помилку у даному державні акти неможливо, оскільки згідно діючого на даний час законодавства видача державних актів скасована. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно даних паспорта заявника серії [NUMBER], виданого Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області 06.08.1996 р., вказано анкетні дані - [PERSON], [INFO], уродженця [ADDRESS] Державний акт серії ЯБ № 243275 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,26 га, розташовану на території Новосілківської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, був виданий Підгаєцькою районною державною адміністрацією 22.03.2005 року на ім'я [PERSON]. Встановлено, що заявник проживає в [ADDRESS] та згідно даних паспорта місце реєстрації заявника - [ADDRESS] Згідно пояснення відділу Держземагенства у Підгаєцькому районі від 06.12.2013 року вказано на неможливість виправлення помилки та видачі державного акту на ім'я [PERSON]. З досліджених письмових доказів вбачається, що розбіжності у написанні імені заявника у державному акті носять лише формальний характер при збігові інших даних, що стосуються його особи, зокрема, даних щодо прізвища та по-батькові, місця розташування земельної ділянки за місцем проживання заявника. Тому факт належності заявнику даного документу не викликає у суду сумніву. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 243275, виданий Підгаєцькою районною державною адміністрацією та Підгаєцьким відділом земельних ресурсів 22.03.2005 року на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON], [INFO], а тому слід встановити відповідний юридичний факт. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр.[PERSON] , 1937 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.05.2013р. о 17 год. 56 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.05.2013р. о 17 год. 56 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко КЗ «ДСШМД»ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора продуктивному контакту не доступна у звязку з вираженими когнітивними порушеннями. Потребує продовження лікування . Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - судинна деменція. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані, оскільки встановлено, що гр. [PERSON] є безпорадною, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби. Враховуючи викладене,

Outcome: approved