overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними виникають непорозуміння, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, проте подав заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 10.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 10.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, актовий запис №49. Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними виникають сварки та непорозуміння, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, проте подав заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 03.06.1995 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 03.06.1995 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №10. Від шлюбу у сторін народився дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25.01.1997 р., актовий запис №133. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № AN3CCC9FAM0008 від 09 грудня 2010 року [PERSON] 09 грудня 2010 року отримав кредит у розмірі 22500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12 липня 2013 року має заборгованість - 159 843.80 грн.., тому ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" звернувся з даним позовом до суду та просять стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 159843.80 грн.. та 1598.44 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача Назаренко С.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № AN3CCC9FAM0008 від 09 грудня 2010 року [PERSON] 09 грудня 2010 року отримав кредит у розмірі 22500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 12 липня 2013 року відповідач має заборгованість в розмірі 159 843.80 грн., яка складається з наступного: 19373,54 грн. - заборгованість за кредитом; 30,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10877,33 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 121474,30 грн. - пеня за несвоєчасність виконання; 500, 00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в установлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому суд вважає за потрібне стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 1991 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. На даний час вони знаходяться в розлученні з 30.09.1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. На даний час син досяг повноліття, але продовжує навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут». Термін навчання по 30.06.2017 р. Оскільки їх повнолітній син продовжує навчання і в зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина до закінчення навчання в університеті, тобто до 30 липня 2017 р. в розмірі 30 % від усіх видів доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина до закінчення навчання в університеті, тобто до 30 липня 2017 р. щомісячно в розмірі 30 % від усіх видів доходів відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1991 року по 30.09.1999 року (а.с. 6), мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони, батьки, можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. [PERSON] є студентом, навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут». Термін навчання по 30.06.2017 р. (а.с. 7-8). Відповідач є військовим пенсіонером, отримує пенсію, тобто може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти до закінчення навчання сина, чого сам не заперечував в судовому засіданні. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 182 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на повнолітню дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь його сина аліменти в розмірі 30 % від усіх видів його доходів, щомісячно до закінчення навчання, роз"яснивши відповідачу його право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального становища. При цьому суд враховує розмір пенсії відповідача. Судом також приймається до уваги матеріальний та сімейний стан позивача, яка має на утриманні ще одну дитину - сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України відповідач звільняється від сплати судового збору, як інвалід 2 групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось, через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним, а також через те, що у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дітей. З липня 2013 року проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що примирення з відповідачем буде суперечити його інтересам, а тому є неможливим, просив розірвати їхній шлюб, оскільки він носить лише формальний характер. Відповідачка до суду не з'явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 21 грудня 1990 року в Палаці реєстрації шлюбів «Дарницький» у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №3404 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 17 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем за актовим записом № 50. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, відповідач на розірвання шлюбу не згоден. В теперішній час відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі. Сімейні відносини припиненні з середини 2012 року, подальше спільне життя не можливе, майнового спору не має. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач [PERSON] в порядку ст. 132 ЦПК України був допитаний Адміністрацією Голопристанської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області № 7- міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня. 18 листопада 2013 року поштою до суду надійшов протокол допиту [PERSON] в якому зазначено, що відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області за актовим записом № 50. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони обоє категорично наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім'ї неможливим, на примирення не згодні, спору про майно не заявляють. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 190. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, постійних суперечок та сварок. Оскільки, почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги між ними втрачені, вона просить суд розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] У судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача [PERSON] У судове засіданні відповідач [PERSON] не з'явився надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 190. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Сімейні відносини припинені по причині різних поглядів на сімейне життя, постійних суперечок та сварок, втрати почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Судом 17 жовтня 2013 року згідно до ст. 111 СК України розгляд справи був відкладений терміном на один місяць, для примирення подружжя, однак сторони не примирилися, крім того позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, тому як, за час наданого судом для примирення, відношення в сім'ї на краще не змінилися. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши в обґрунтування позову, що шлюб між ними зареєстрований 10 серпня 2011 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, актовий запис №328. Від вказано шлюбу дітей не мають. В період знаходження у шлюбі сторони втратили почуття любові та взаємоповаги, між ними часто виникали сварки та скандали, з приводу того, що відповідач зловживає спиртними напоями, дозволяє собі образливі вирази відносно позивача та її дитини від першого шлюбу. В наступний час спільне господарство між ними не ведеться. Вважає, що їхній шлюб остаточно розпався та відновлення шлюбних відносин не можливе. Просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу та винести рішення у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, та виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10 серпня 2011 року, який зареєстрований у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, актовий запис №328, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, зберігати дану сім`ю не бажають. Можливість примирення як позивач, так і відповідач заперечують. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки сторони вважають, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

17.10.2013 року позивач звернувся в Шосткинський міськрайонний суд з вказаним позовом та посилаючись на ст.. 610, 611, 612, 623, 525, 526, 539 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за кредитним договором № Л69.188.70480 від 09.11.2011 року в розмірі 18 183.66 грн. та судовий збір в розмірі 229.40 грн., мотивуючи тим, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] - відповідачем по справі було укладено кредитний договір № Л 69.188.70480 від 09.11.2011 року згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 7078 грн.00 коп., зі сплатою 25.2500 відсотків за користування кредитом, з погашенням кредиту та процентів строком на 40 місяців на строк до 09.03.2015 року. Протягом строку дії Кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим йому надіслано повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді, не виконує свого обов'язку в строки, передбачені Кредитним договором. Останній платіж боржником здійснено 09 вересня 2013 р. Таким чином, станом на 13 вересня 2013 року [PERSON] мае непогашену заборгованють перед позивачем в розмірі 18 183.66 грн., яка складається з наступного: -3911.77 грн. - основний борг; -3001.15 грн. - прострочений борг; -2914.15 грн. - прострочені проценти; -19.13 грн. - строкові проценти; -0.00 грн., - нарахована плата за обслуговування кредитом; -00.00 грн., - прострочена плата за обслуговування кредитом; -8337.46 грн.,- пеня за несвоєчасне погашення платежів; -0.00 грн.,- віндикаційні витрати. Представник позивача С.Я.Семенюк просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення від 01.11.2013 р. та від 08.11. 2013р., та від 11.11.2013 р. заяв чи клопотань про перенос справи суду не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, взаємні зобов'язання сторін були напряму вказані кредитному договорі. (а.с.6-7). Позивач із своєї сторони положення умов договору виконав, проте відповідач всупереч йому відмовився.(8). Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн.40 коп.

Outcome: approved