Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-14 00:00:00

05 червня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ПАТ «Філдес Україна» про визнання недійсним контракту про надання послуг та стягнення виплачених сум. В обґрунтування вимог зазначив, що 07.11.2008 року він уклав із ЗАТ «Філдес Україна», яке на даний час перереєстроване у ПАТ «Філдес Україна», контракт № 060065 про надання послуг у придбанні автомобіля у групі. Даний Контракт був укладений ним з відповідачем з метою придбання легкового автомобіля Gelly FC comfort на суму 72900, 00 грн. На виконання умов контракту від моменту його підписання і до грудня 2009 року ним було сплачено загалом 54021,29 грн., в тому числі чистих внесків - 31683,89 грн., вступного внеску - 2624,40 грн., внеску за визнання автомобіля 2502,00 грн. Умови контракту вважає не справедливими та такими, що не відповідають положенням ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки існує реальний дисбаланс прав, обовязків та визначеної відповідальності сторін на користь відповідача. Просив визнати контракт недійсним, стягнути з відповідача плачені за контрактом суми у загальному розмірі 54021,29 гривень, інфляційні втрати у сумі 17497,88 гривень, а також в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 5000,00 гривень. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а також зазначили про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Представник відповідача ПАТ «Філдес Україна», будучи своєчасно та належ ним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому суд, зважаючи на наявність письмової згоди позивача та його представника, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши доводи предявленого позову, долучених до нього матеріалів та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступне. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 07 листопада 2008 року між [PERSON], з одного боку, та Закритим акціонерним товариством «Філдес Україна», яке на даний час перереєстроване у Публічне акціонерне товариство «Філдес Україна», з іншого, було укладено контракт № 0600658 з метою придбання позивачем легкового автомобіля Gelly FC comfort на суму 72900, 00 гривень. На виконання умов контракту у період з 07.11.2008 року по грудень 2009 року позивачем [PERSON] було сплачено грошові кошти у загальній сумі 54021,29 грн., в тому числі чистих внесків на суму 31683,89 грн., вступного внеску у розмірі 2624,40 грн., внеску за визнання автомобіля у розмірі 2502,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»виконавець послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ст. 1 предметом контракту є надання особі, що уклала контракт, послуг з адміністрування системи, умовно іменованої [PERSON] з метою придбання автомобіля. При підписанні контракту на виконання ст. 4 позивач сплатив відповідачу 2624,40 грн. вступного внеску. Суд вважає, що вказана умова контракту є несправедливою стосовно позивача, як споживача, так як кошти сплачені ним на користь відповідача в якості декларативної умови, яка не має під собою реального виконання відповідачем будь-яких обовязків забезпечених цією оплатою. Згідно з ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути замінено або визнано недійсним, або договір може бути визнаний недійсним в цілому. Відповідно до ст. 18 контракту, розірвання вказаного контракту на паритетних правах можливе лише протягом 7 (семи) днів з моменту його підписання. У разі виявлення бажання клієнтом системи розірвати контракт після закінчення терміну, з клієнта системи утримується штраф 10 %, розмір штрафу ніколи не буде нижче вартості 2 чистих внесків, розрахованих на основі діючої ціни автомобіля, яка має чинність в день повернення, а також відповідач не повертає клієнту системи сплачений ним вступний внесок, адміністративні витрати, страховий внесок. Вказана умова договору, на думку суду порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого виступав позивач у якості споживача, а тому її слід визнати не справедливою відносно позивача, що може бути підставою для визнання вказаного договору недійсним. Окрім зазначеного, в умовах контракту вбачається здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності, а саме: позивач, як клієнт системи, повинен за контрактом сплачувати щомісячні повні внески, заповнювати та направляти на адресу відповідача пропозицію для визнання автомобіля (ст.ст. 10, 11 Контракту). Відповідач, згідно умов контракту формує групу клієнтів системи та здійснює акт визнання щодо права на одержання автомобіля клієнтом один раз на місяць. Відповідно до визначення понять (термінів), які використовуються у контракті «Визнання», «Чистий внесок»та п. в) ст. 8 передбачено, що підтвердження права клієнта на одержання автомобіля, отримане клієнтом системи за результатами акту визнання, є підставою для придбання автомобіля за рахунок чистих внесків для клієнта системи, що входить у дану групу. Таким чином, відповідач, відповідно до ст. 5 Контракту формує групу клієнтів системи за рахунок сплати щомісячних повних внесків, як вказано в ст. 8 Контракту, сплачених клієнтами системи, тобто за кошти клієнтів системи, формуванні фонду даної групи, як вбачається у ст. 10 Контракту. Крім того, із фонду групи формується чистий фонд, який призначений для придбання автомобілів для клієнтів системи, його наступний щомісячний розподіл між клієнтами системи споживачами ЗАТ «Філдес Україна» шляхом надання визнання права клієнта системи на одержання автомобіля з наступною його оплатою. При цьому, визнання, яке підтверджує право клієнта системи на одержання автомобіля надається не всім клієнтам системи, а тільки тим клієнтам системи які матимуть найбільшу кількість проплат (внесків), або надали найбільшу пропозицію дострокових внесків. Отже розподіл фонду групи проходить по пірамідальній схемі, що порушує вимоги п. 7 ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», коли один клієнт системи за свої власні кошти без інвестування коштів відповідача оплачує автомобіль іншому клієнту системи. При цьому надання визнання, що підтверджує право клієнта системи на одержання автомобіля, що передається у власність клієнта системи, є компенсацією за рахунок коштів інших клієнтів системи, залучених до системи придбання автомобіля «КАР КРЕДИТ». Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною, а також забороняється, як таке, що вводить в оману утворення, експлуатацію або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Частиною пятою статті 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначається, що правочини здійсненні з використання нечесної підприємницької практики є недійсними. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання недійсним спірного контракту є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню внаслідок здійснення ПАТ «Філдес Україна» нечесної підприємницької практики, та як такого, що містить несправедливі умови. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому суд вважає, що сплачена позивачем за контрактом сума в розмірі 54021,29 грн., що підтверджується наданими позивачем первісними платіжними документами, підлягає стягненню із ПАТ «Філдес Україна» на користь позивача у повному обсязі. Разом із тим, суд відмовляє у стягненні з відповідача суми інфляційних втрат у сумі 17497,88 грн. оскільки положення ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до виниклих спірних правовідносин. В частині стягнення моральної шкоди, то умови контракту сторін не передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди. П. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів»передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоровя продукцією. У звязку з цим суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 540,30 гривень.

Outcome: partial