Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи вимоги тим, що 23.03.2012 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на, в тому числі на земельну ділянку площею 0,3663 в межах згідно з планом, що розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю. 22.02.2012 року померла вчинила заповіт, яким все її майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла позивачу по справі. Інші спадкоємці відсутні. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області зареєстрував своє право власності на житловий будинок №71 по вул. Першотравневій в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Оформити спадкові права на земельну ділянку позивач не має можливості, оскільки в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку помилково вказано, що вся земельна ділянка надана для ведення особистого підсобного господарства. Так, первинно в державному акті було зазначено, що площа земельної ділянки 0,3663 га, однак, наявна відмітка згідно договору купівлі продажу від 19.04.1999 року продано 0,07 га, тобто, частину цієї ділянки. Таким чином, [PERSON] за життя відчужила від належної їй земельної ділянки загальною площею 0,3663 га її частиною, спочатку 0,07 га, а потім, згідно рішення Третейського суду від 29.05.2007 року, було відчужено ще частину земельної ділянки 0,10 га, що відображено в державному акті. Тобто, фактично цільове призначення зазначеної вище земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення підсобного господарства. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач, представник Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, оскільки позов селищна рада визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.03.2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №225712 від 23.03.2012 року (а.с. 6). За життя, 22.02.2012 року померла вчинила заповіт, який був посвідчений секретарем Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі №52, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла позивачу по справі (а.с.7). Спадкове майно після смерті [PERSON] складається, у тому числі, з земельної ділянки площею 0,3663 в межах згідно з планом, що розташована на території Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 000030 від 01.09.1998 року, в якому наявні відмітки: згідно договору купівлі продажу від 19.04.1999 року № 1118, продано 0,07 га [PERSON]; згідно рішення Третейського суду від 29.05.2007 року, [PERSON] продала частину земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою смт. Вороновиця, вул. Першотравнева, 71 (а.с. 8). Згідно технічної документації та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 0500059042013 від 18.02.2013 року на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 0520655300:02:003:0208, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Першотравнева, 17, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; на земельну ділянку площею 0,0437 га, кадастровий номер 0520655300:02:003:0209, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Першотравнева, 17, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9 10, 24 - 33). Являючись спадкоємцем за заповітом позивач спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.12.2012 року зареєстрував своє право власності на житловий будинок №71 по вул. Першотравневій в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області (а.с. 12 - 13). Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується довідкою Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області № 1093 від 13.12.2012 року (а.с.22). Як вбачається з повідомлення Вінницької районної державної нотаріальної контори № 1321/01-16 від 18.06.2013 року, позивачу [PERSON] було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 18). Дані правовідносини регулюються : -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст. 1223 ч.1 ЦК України, право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу. На підставі викладеного,

Outcome: approved