Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

18 листопада 2013 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та три проценти річних в загальній сумі 5 736 гривень 57 копійок і понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 грудня 2010 року стягнуто з відповідача на користь позивача було стягнуто борг за договором позики в сумі 39541 гривня, три проценти річних в сумі 2174 гривні 70 копійок, понесені судові витрати в сумі 537 гривень 16 копійок, всього 42252 гривні 86 копійок. Боржник повертав борг поступово: 28.11.2011 року-5000 гривень,12.03.2012 року-500 гривень, 14.06.2013 року-17000 гривень, 23.07.2013 року-19752 гривні 86 копійок, в зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України він зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання з 22.12.2010 року по 23.07.2013 року, три проценти річних в загальній сумі 5 736 гривень 57 копійок і понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити, пославшись на те, що відповідач повернув борг за договором позики не своєчасно, тому він повинен сплатити, починаючи з дня ухвалення рішення суду і по день сплати останнього платежу, тобто з 22.12.2010 року по 23.07.2013 року борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та три проценти річних в загальній сумі 5 736 гривень 57 копійок і понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав, заява про розгляд справи за відсутності відповідача до суду також не надійшла. Тому за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов з наступних підстав. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 грудня 2010 року у справі № 2-739/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, що набрало законної сили, копія якого долучена до матеріалів справи, позов задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 39541 гривень, три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 2174 гривні 70 копійок, понесені судові витрати у сумі 537 гривень 16 копійок, всього 42252 гривні 86 копійок. Вказаним рішенням було встановлено, що між сторонами укладено договір позики, згідно якого [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму боргу 5 000 доларів США у строк до 3 листопада 2008 року, умови якого [PERSON] не виконав і борг [PERSON] не повернув. Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції Київської області від 16.05.2011 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання зазначеного судового рішення. Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні виконавчого проваження, [PERSON] на виконання своїх зобов'язань за договором позики, 28.11.2011 року виплатив [PERSON] 5000 гривень, 12.03.2012 року - [PERSON] виплатив [PERSON] 500 гривень, 14.06.2013 року [PERSON] перерахував в рахунок погашення заборгованості за договором позики [PERSON] - 17 000 гривень , 23.07.2013 року - 19 752, 86 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 16 ЦК України стягнення боргу, тобто примусове виконання обов'язку в натурі, є одним із способів судового захисту цивільних прав та інтересів. Постановлення судового рішення про стягнення боргу не припиняє грошового зобов'язання боржника сплатити кредитору суму боргу. Положення глави 50 ЦК України не передбачають судове рішення серед підстав припинення зобов'язання. Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд виходить з наданого позивачем розрахунку позовних вимог, який враховує індекси інфляції за даними Державного комітету статистики України, опубліковані в газеті "Урядовий кур'єр» за відповідні періоди прострочення боргу та трьох процентів річних за час прострочення повернення боргу, тобто з 22 грудня 2010 року по 23 липня 2013 року у розмірі 5736 гривень 57 копійок ( 2826 гривень 46 копійок - борг з урахуванням індексу інфляції + 2910 гривень 11 копійок - три проценти річних) . Судові витрати розподіляються за правилами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved