Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання за ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, та визнання права власності на вказану квартиру в цілому. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим 21.01.1999 року Виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 21.01.1999 року за № 4/403-99, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року батько позивача, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.12.2003 року, актовий запис №2167. Після його смерті відкрилася спадщина на частку в квартирі [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем першої черги після померлого є син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті батька постійно мешкав з ним. У 2013 році позивач через свого представника звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], на що 07.06.2013 року за №2131/02-31 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру - свідоцтво про право власності на житло від 21.01.1999 року. Позивач зазначає, що спадкодавцем [PERSON] за життя були втрачені правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], а також визнати право власності за ним на вказану квартиру в цілому. Представник позивача надала суду письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність. Представник відповідача - Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі, рішення постановити на розсуд суду відповідно до вимог діючого законодавства, про що надав до суду письмову заяву. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі, рішення постановити на розсуд суду, про що надав до суду письмову заяву, а також копію спадкової справи №479/2013. Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкової справи №479/2013, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1801 від 17.08.1971 року. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим 21.01.1999 року Виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 21.01.1999 року за № 4/403-99, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.12.2003 року, актовий запис №2167. Після його смерті відкрилася спадщина на частку в квартирі [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем першої черги після померлого є син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті батька постійно мешкав з ним. У 2013 році позивач через свого представника звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], на що 07.06.2013 року за №2131/02-31 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру - свідоцтво про право власності на житло від 21.01.1999 року. Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві сумісної власності спадкується на загальних підставах. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], та враховуючи, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 21.01.1999 року, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також суд вважає визнати за [PERSON] право власності в цілому на квартири [ADDRESS], загальною площею 46,7 м.кв., житловою площею 30,3 м.кв..

Outcome: approved