Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

19 квітня 2013 р. до Овідіопольського районного суду Одеської області звернулася позивачка [PERSON] з вищевказаним позовом, у якому вказала, що 20.07.2010 р. померла її донька [PERSON], після смерті якої залишилися малолітні діти [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті доньки всі її діти проживали разом з позивачкою. 22.09.2010 р. виконком Іллічівської міської ради Одеської області прийняв рішення № 747 про призначення позивачки опікуном [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У квітні 2012 р. відповідач [PERSON] звернувся до виконкому Іллічівської міської ради із заявою по намір займатися вихованням та утриманням доньки. 26.04.2012 р. виконком Іллічівської міської ради прийняв рішення № 268 про припинення опіки над малолітньою дитиною [PERSON] У звязку з тим, що прийняте виконкомом рішення суперечить нормам діючого законодавства та інтересам дитини, позивачка просить визнати його незаконним та скасувати рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач Іллічівська міська рада позов не визнав. Відповідач [PERSON], та його представники позов не визнали. Третя особа орган опіки та піклування Овідіопольської районної адміністрації просить прийняти рішення в інтересах дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 155 ч.2 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 24 ч.3 ЗУ « Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до ст. 15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 21 ч.1 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 76 ч.1 ЦК України опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам (усиновлювачам). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так судом встановлено 20 липня 2010 р. померла донька позивачки [PERSON] - [PERSON], після смерті якої залишилися малолітні діти [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті доньки всі її діти проживали разом з позивачкою. 22.09.2010 р. виконком Іллічівської міської ради Одеської області прийняв рішення № 747 про призначення позивачки опікуном [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У квітні 2012 р. відповідач [PERSON] звернувся до виконкому Іллічівської міської ради із заявою по намір займатися вихованням та утриманням доньки. 26.04.2012 р. виконком Іллічівської міської ради прийняв рішення № 268 про припинення опіки над малолітньою дитиною [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач міська рада, заперечуючи проти позову посилається на те, що опіка над малолітньою [PERSON] була встановлена у звязку з тим, що на той час вона перебувала у статусі дитини-сироти. Після того, як відповідач [PERSON] у судовому порядку встановив факт свого батьківства щодо дитини, після чого було змінено прізвище малолітньої дитини з [PERSON] на [PERSON], що вона втратила статус дитини-сироти і за цих обставин відпали підстави для опіки над малолітньою дитиною, однак ці заперечення суд вважає помилковими. Відповідно до ст.5 Закону України «Про охорону дитинства» органи місцевого самоврядування зобовязані забезпечувати вирішення питання щодо встановлення опіки та піклування. Під час розгляду справи судом встановлено, що малолітня [PERSON] на час прийнятті рішення виконкому проживала разом з позивачкою та іншими дітьми однією родиною, що сторонами не оскарджується. Відповідач [PERSON] звернувся із заявою до міської ради про своє бажання виховувати та утримувати дитину та передати дитину йому, тобто заявник звернувся із заявою про встановлення порядку виховання дитини. Відповідно до ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Фактично, скасовуючи рішення про встановлення опіки, орган місцевого самоврядування вийшов за межі поданої відповідачем [PERSON] заяви про встановлення порядку виховання дитини. При прийнятті рішення про скасування опіки, міська рада не зясувавла фактичне місце проживання малолітньої дитини та обставини, які мають суттєве значення для скасування опіки, а саме рівень матеріального забезпечення батька, його соціальний статус, наявність у нього житла та його житлово-побутових умов; умови проживання малолітньої дитини в родині разом з позивачкою та своїми рідними братом та сестрою, житлово-побутові умови проживання малолітньої дитини, матеріальне становище відповідачки та її соціальний статус. Вказані обставини свідчать про те, що міська рада , приймаючи рішення про скасуванні опіки, віднеслася формально до виконання своїх повноважень та обовязків. Крім того, суд приходить до висновку про те , що міська рада, приймаючи рішення про скасування опіки діяла всупереч інтересам малолітньої дитини. Опіка припиняється у разі передачі малолітньої дитини батькам (батькові). Малолітня дитина [PERSON] як на час прийняття рішення міською радою так і на час розгляду справи у суді, мешкає разом із позивачкою за місцем її проживання та її рідними братом та сестрою. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що міська рада, приймаючи рішення про припинення опіки порушила вимоги ст.76 ЦК України. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що рішення виконкому Іллічівської міської ради № 268 від 26.04.2012 р. про припинення опіки є правовим актом індивідуальної дії, який прийнятий з порушенням цивільних прав та інтересів, а тому відповідно до ст.21 ЦК України він підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved