Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

15.07.2013 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати, що не виконання умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 91619258000 від 29.07.2012 року (укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк» або відповідач) є порушенням з боку відповідача в частині не виконання п. 14 по не наданню кредиту у сумі 2399,55 грн. на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування від нещасного випадку, укладеного 29.07.2012 року з Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Кардіф» (код ЄДРПОУ 34538696) (далі - ПАТ «Страхова Компанія «Кардіф») шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника на рахунок ПАТ «Страхова Компанія «Кардіф» № 26503013656301 відкритого в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, також позивач просить суд визнати розірваним Договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 91619258000 від 29.07.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем кредитний, в частині п. 14, стосовно надання кредиту у сумі - 2399,55 гривень на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування від нещасного випадку, укладеного 229.07.2012 року з ПАТ «Страхова Компанія «Кардіф» шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника на рахунок ПАТ «Страхова Компанія «Кардіф» № 26503013656301 відкритого в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, окрім вказаного позивач просить суд зобов'язати відповідача у підтвердження виконання позивачем зобов'язання по Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 91619258000 від 29.07.2012 року, повернути позивачу борговий документ - оригінал кредитного договору № 91619258000 від 29.07.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», а в разі не можливості його повернення, надати довідку про виконання зобов'язання позивачем по кредитному Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 91619258000 від 29.07.2012 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 29.07.2012 року між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір № 91619258000про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна. В червні 2013 року позивач звернувся з заявою до відповідача про підтвердження надання кредиту у сумі 2399,55 грн., а саме: перерахування страхових внесків - 30.07.2012 року у сумі - 2399,55 гривень страховій компанії ПАТ «Страхова Компанія «Кардіф» на виконання п. 14 укладеного кредитного Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 91619258000 від 29.07.2012 року. Відповідачем була надана відповідь на вищевказане звернення за № 12-21/21673 від 14.06.2013 року, згідно якої останній повідомив позивача, що Банком виконані умови Кредитного договору в повній мірі, зокрема, в частині перерахування страхового внеску ПАТ «Страхова Компанія «Кардіф». Матеріалами справи підтверджено, виконання позивачем умов кредитного Договору про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна № 91619258000 від 29.07.2012 року та його припинення цим виконанням. Так, згідно до ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, відповідно до ст. 545 ЦК України, передбачено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд критично відноситься до правової позиції позивача щодо віднесення правочину, вчиненого у письмовій формі, а саме оригіналу кредитного договору № 91619258000 від 29.07.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», до визначення «борговий документ», тому у частині вимог позивача щодо зобов'язання відповідача повернути вказаний договір відповідачу слід відмовити. Натомість інші способи захисту, обрані позивачем, не суперечать чинному законодавству України та відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13, оскільки не суперечать положенням ст. 16 ЦК України. Зокрема, ч. 2 указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. За змістом ст.ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. З урахуванням вказаного, вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial