Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 28 листопада 2005 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості грошові кошти в сумі 15 992 дол. США зі сплатою 13 % річних за користування кредитом строком до 28 листопада 2010 року. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язана щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та процентів за користування ним. Відповідач, в порушення умов договору, не проводить платежів в рахунок повернення заборгованості та у встановлений строк не повернула всю суму позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість, сума якої станом на 14.01.2013 р. становить 5 574,54 дол. США кредиту, 63,72 дол. США відсотків за користування коштами, 4 601 грн. 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов»язання а також сума пені, до стягнення якої заявлено 39 875,32 грн. за порушення строків повернення коштів, що загалом становить 5 638,26 дол. США та 44 476,32 грн. Таким чином, позивач, назву якого було змінено на ПАТ «Родовід Банк» просить суд стягнути з відповідача вказані суми боргу, поклавши на неї судові витрати. Представник позивача надав в судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2005 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28.4/АЄ-465.05.2, відповідно до якого позивач надав останній у тимчасове користування грошові кошти в сумі 15 992 дол. США зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 13% річних та кінцевим терміном повернення коштів до 28 листопада 2010 року. Кошти були надані [PERSON] в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту у визначених порядку та розмірах. Відповідач в порушення умов кредитного договору протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позики та у встановлений строк не розрахувалась із всією сумою боргу. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Виходячи з положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Оскільки відповідач у встановлені договором строки та обсяги повернення кредитних коштів не здійснювала, станом на 14.01.2013 р. утворилась заборгованість в розмірі 5 574,54 дол. США суми основного боргу та 63,72 дол. США заборгованості по відсотках. Така сума боргу повністю підтверджується розрахунками, наданими стороною позивача. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати пеню, а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання в повному обсязі. При цьому позивачем виходячи з п. 3.9 кредитного договору до стягнення з відповідача заявлено 39 875,32 грн. розрахованої суми пені, що приблизно дорівнює суму основного боргу, який складається з тіла кредиту та відсотків за користування ним та становить 5638,26 дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням обставин справи, а саме того, що розмір пені майже дорівнює розміру збитків, на думку суду суму такої пені доцільно зменшити до 10% від суми заборгованості за кредитом та процентами, що таким чином становить 536,82 дол. США. Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних в сумі 4 601 грн. суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З умов кредитного договору вбачається, що процентна ставка за користування кредитними коштами становить 13% річних, тобто таке питання встановлено договором та не потребує додаткового регулювання в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк», суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми основного боргу, відсотків за користування коштами та пені, визначеної в наведеному порядку. Підсумовуючи наведене, загальна сума боргу становить 6202,08 дол. США. Разом з тим, положеннями ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки дату розрахунку визначити не вбачається за можливе, суд рахує за таку день постановлення рішення, виходячи з чого загальна сума боргу відповідача в перерахунку на національну валюту станом на 02.07.2013р., за умови вартості одного долару США 7.993 грн. становить 49 573,23 грн. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial