Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1538404 грн. 90 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.04.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 479/ФКВ-07, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 150000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,2 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 27 квітня 2012 року, мета кредитування - поточні потреби. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Полдоження про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.10 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, «Укрпромбанк» передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого «Дельта банк» замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта банку права вимоги до боржників, останньому переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. В результаті невиконання відповідачем умов договору, згідно наданого розрахунку, станом на 08.11.2011 року він має заборгованість 1538404,90 грн., з них: 1197105 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 341299,90 грн. - заборгованість по відсотках. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати - 2823 грн. 00 коп. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Причину неявки не повідомив. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 28.04.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 479/ФКВ-07, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 150000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,2 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 27 квітня 2012 року, мета кредитування - поточні потреби. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.10 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, «Укрпромбанк» передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого «Дельта банк» замінює «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі «Укрпромбанком» «Дельта банку» права вимоги до боржників, останньому переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржником виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно наданих позивачем розрахунків, в результаті невиконання відповідачем умов договору, згідно наданого розрахунку, станом на 08.11.2011 року він має заборгованість 1538404,90 грн., з них: 1197105 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 341299,90 грн. - заборгованість по відсотках. Як підтверджено матеріалами справи, банком вчинено всі дії, передбачені законом та умовами договору кредиту, а оскільки відповідач умов договору не виконував, то банк - кредитор має право вимагати виконання зобов'язання від боржника, відповідно до зазначеного договору. Розрахунки по заборгованості за кредитом і процентами, надані позивачем, на думку суду, не викликають сумнівів у їх вірності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем і документально підтвердженні судові витрати. На підставі ст. ст. 509, 526, ч. 1 ст. 610, 611, 612, 1054 ЦК України та

Outcome: approved