Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

[PERSON] ([INFO]) звернулася в суд з позовом до [PERSON] ([INFO]), третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що [INFO], відповідачка [PERSON] народила сина [PERSON]. Оскільки відповідачка покинула дитину, а вона являється тіткою, по лінії чоловіка, народженого хлопчика, Рахівською районною державною адміністрацією, опікуном дитини було встановлено її. З часу, коли мати покинула дитину, хлопчик проживає з нею. Відповідачка, яка являється матір"ю дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не дбає про нормальний розвиток дитини. Мати ніколи не брала та не бере участі у вихованні та утриманні дитини. На підставі наведеного просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина - [PERSON]. Крім того, просила винести рішення, яким стягувати з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 500 гривень з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачка, [PERSON], жодного разу в судове засідання не з'явилася. Була належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень на позов не подавала. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Рахівської РДА, Балота І.І. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора Сич Х.В., яка вважає, що позов підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] стверджено, що відповідачка [PERSON] ([INFO]) являється останньому матір"ю. Судом, з матеріалів справи: Наказу № 62 від 23 серпня 2012 року, повідомлення про первинний облік дитини, позбавленої батьківського піклування, акту обстеження матеріально-побутових умов від 16.04. 2013 року достовірно встановлено, що відповідачка покинула дитину, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тобто, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не цікавиться її вихованням, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що є причиною для позбавлення його батьківських прав. Висновком Рахівської РДА №72 від 17.09. 2012 року про встановлення опіки, виконання обов"язків опікуна відносно малолітнього [PERSON] покладено на позивачку - [PERSON] ([INFO]). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, опікун. Окрім того, суд бере до уваги наявний у матеріалах справи висновок Рахівської РДА від 25.07. 2013 року за № 01-18/588 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Врахувавши всі зазначені вище обставини суд приходить до висновку, що відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Частина 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України передбачає, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливості, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі, зазначеному позивачкою, тобто 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 07 червня 2013 року. Питання про відшкодування судових витрат понесених нею при зверненні з позовом до суду, позивачкою не ставилося. Щодо судових витрат за позовну вимогу про стягнення аліментів, то такі слід віднести за рахунок дердави, оскільки позивачі при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судових виттрат , а відповідачка являється інвалідом ІІ групи та також від сплати таких звільнена Законом.

Outcome: approved