Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

що [PERSON] в поданому суду позові просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.10.2013 року на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не; менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов мотивовано тим, що позивач після розлучення з відповідачкою створив нову сім'ю з [PERSON] Л О. та проживає з нею в цивільному шлюбі, від якого в останніх 08 листопада 2013 року народилась донька [PERSON]. Наявність на його утриманні малолітньої доньки та непрацюючої дружини, свідчать про зміну його сімейного становища, а звідси і матеріального, оскільки з'явилися додаткові витрати пов'язані з утриманням дитини від другого шлюбу та непрацюючої дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, оплатою житла та комунальних послуг, що дає підстави для зменшення розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Крім цього зазначає, що допомоги потребують і його батьки - [PERSON] та [PERSON], які є інвалідами III групи, що також вимагає додаткових матеріальних витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] О В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на наведені в позові обставини. Крім цього зазначив, що проживає в цивільному шлюбі з [PERSON], у якої є дитина від першого шлюбу, а також їх спільна дитина, що разом складає одну сім'ю, яка на даний час повністю знаходиться на його утриманні, так як дружина перебуває у декретній відпустці по догляду з донькою. В свою чергу відповідачка працює, одружилася вдруге, що покращило її матеріальне становище, і згідно закону також зобов'язана утримувати дитину. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що вище наведені позивачем обставини є підтвердженням нічого іншого, як способу ухилення від сплати аліментів у визначений законом розмір та спосіб. Вказала на те, що позивач працює на ВП ХАЕС та отримує високу заробітну плату, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному судом розмірі, при цьому не порушуючи та не обмежуючи прав його новонародженої доньки [PERSON]. Заперечила факт надання позивачем матеріальної допомоги батькам, які є інвалідами, оскільки останні, будучи пенсіонерами, продовжують працювати та отримують заробітну плату і спроможні самостійно матеріально себе забезпечити. Звернула увагу на те, що син регулярно проходить лікування у стоматолога, так як має порушення ротової порожнини, що потребує значних матеріальних витрат, мав намір ходити на секцію футболу та в басейн, апе зі зменшенням матеріальної допомоги такої можливості у нього не буде. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з доводів позивача та матеріалів справи, рішенням Нетішинського міського суду від 09.10.2013 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 22.05 [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає в цивільному шлюбі з [PERSON], від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Вказаного відповідачка в судовому засіданні не оспорювала. У відповідності зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я когось із них. За таких вимог закону та встановлених судом обставин, а саме наявності на утриманні позивача малолітньої доньки та непрацюючої дружини, суд вважає, що сімейне становище позивача змінилося, а звідси і матеріальне - з'явилися додаткові витрати пов'язані з утриманням дитини від другого шлюбу, що дає підстави для зменшення розміру аліментів. Таким чином, матеріальне становище позивача погіршилось, порівняно з тим, яке існувало на час винесення рішення про стягнення аліментів. При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо надання матеріальної допомоги [PERSON] та [PERSON], які є його батьками, так як докази на підтвердження вказаного в матеріалах справи відсутні. Не надані такі останнім і в судовому засіданні. Не приймаються до уваги судом і наведені вище заперечення відповідачки [PERSON], так як в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт ухилення позивача від сплати аліментів, оскільки сама ж відповідачка вказала на те, що [PERSON] та його батьки постійно надають матеріальну допомогу малолітньому сину. Крім того, суд, виходячи з вимог ст. 180 СК України, враховує, що обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, а тому поряд з позивачем [PERSON] такі обов'язки має виконувати і відповідачка, яка на даний час працює та створила нову сім'ю. Приймаючи до уваги матеріальне становище відповідачки [PERSON], суд вважає за необхідне судові витрати на користь позивача не стягувати.

Outcome: approved