Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Міністерства доходів і зборів України, Київської міської ради про припинення права постійного користування Міністерства доходів і зборів України на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], площею 0,10 га, на якій розташоване нежитлове приміщення (дачний будинок) [NUMBER], яке належить [PERSON] на праві власності та про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,10 га для обслуговування належного їй дачного приміщення [NUMBER], яке належить [PERSON] на праві власності з подальшим зверненням до Головного управляння держкомзему у м. Києві з метою виготовлення та присвоєння кадастрового номера на земельну ділянку. Свої вимоги мотивувує тим, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.04.2013 року у справі № 369/3064/13-ц було затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та професійною спілкою працівників митних органів України про визнання права власності [PERSON] на будинок [NUMBER], загальною площею 117,6 кв.м., з 4-х кімнат, який розташований за адресою: [ADDRESS]. 12 червня 2013 року Державним реєстратором Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. Нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], розташоване на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні Міністерства доходів і зборів України. Позивач зверталася до відповідача-1 з заявою про передачу їй у власність частини земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування будинку, проте відповідач-1 відмовив їй. На підставі ст.ст.120, 121, 141 Земельного кодексу України позивач просила суд припинити право постійного користування Міністерства доходів і зборів України на частину земельної ділянки, необхідної для обслуговування нерухомого майна, яке належить позивачу та розташоване за адресою: [ADDRESS], та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі, з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача-1 Міністерства доходів і зборів України заперечував проти задоволення позову з підстав необхідності дотримання земельного законодавства України. Представник відповідача-2 Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.04.2013 року у справі № 369/3064/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], професійної спілки працівників митних органів України про стягнення грошових коштів за договором позики та за зустрічним позовом професійної спілки працівників митних органів України до [PERSON], третя особа - Державна митна служба України, про зобов'язання прийняти у власність майно в рахунок погашення заборгованості було затверджено мирову угоду, укладену [PERSON] та професійною спілкою працівників митних органів України. Відповідно до мирової угоди професійна спілка працівників митних органів України в порядку виконання мирової угоди добровільно за актом прийому-передачі передала в якості відступного для погашення заборгованості в розмірі 1 104 931,4 грн. за договором грошової позики №51 від 21.12.2012 р. і припинення цього зобов'язання, [PERSON] прийняла у власність будинок [NUMBER], загальною площею 117,6 кв.м., з 4-х кімнат, який розташований за адресою: [ADDRESS]; визнане право власності на будинок [NUMBER] загальною площею 117,6 кв.м., з 4-х кімнат, який розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.06.2013 р. №4878297 вбачається, що 12 червня 2013 р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 117,6 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини першої статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користування іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщенні, без зміни її цивільного призначення. Згідно зі статтею 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га. Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, позивач у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно має право на отримання у власність земельної ділянки, на якій розміщений будинок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], у розмірі, що не перевищує встановлених законом розмірів та без зміни її цільового призначення. Відповідно до частини першої пункту «е» статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Частина 2 статті 149 Земельного кодексу України передбачає, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів. Згідно з частиною 3 статті 149 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу. Як вбачається з Державного Акту на право постійного користування землею І-КВ №004955, земельна ділянка площею 15,0028 га розташована за адресою: [ADDRESS] передана за рішеннями Київської міської ради від 27 квітня 2000 р. №111/832 від 08 червня 2000 р. №162/883 та від 26 вересня 2002 р. №22/182 у постійне користування Державної митної служби України для будівництва та експлуатації бази відпочинку на Столичному шосе в урочищі Конча-Заспа у Голосіївському районі м.Києва. Згідно з Указом Президента України «Про деякі заходи оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» від 24.12.2012 р. за № 726/2012 Державну митну службу України реорганізовано у Міністерство доходів і зборів України. Позивач зверталася до відповідача-1 із заявою про надання їй на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,10 га, за адресою: [ADDRESS], на якій розташоване нерухоме майно (приміщення [NUMBER]), шляхом припинення права постійного користування відповідача-1 на вказану частину земельної ділянки. Відповідач-1 листом від 19.11.2013 р. за вих. № 5999/А/99-99-10-06-14 повідомив Позивача, що не наділений повноваженнями щодо передачі останньому права власності на земельну ділянку та відмовив у задоволені заяви. Згідно з частиною 10 статті 149 Земельного кодексу України у разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку. На підставі статті 121 Земельного кодексу України позивач має право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у містах - не більше 0,10 га. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Міністерства доходів і зборів України та Київської міської ради про припинення права користування земельною ділянкою і визнання права власності на земельну ділянку, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved