Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди посилаючись на те, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2012 року відповідачів було визнано винними у вчинені злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 361 КК України та засуджено [PERSON] до трьох років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю пов'язаною з роботою комп'ютерних мереж електрозв'язку на три роки з конфіскацією програмних та технічних засобів, за допомогою яких вчинено несанкціоноване втручання, а [PERSON] - засуджено до трьох років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов'язаною з роботою комп'ютерних мереж електрозв'язку на три роки з конфіскацією програмних та технічних засобів за допомогою яких вчинено несанкціоноване втручання. На підставі ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на три роки. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.04.2013 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва відносно [PERSON] змінено: на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та покладено на [PERSON] виконання обов'язків, передбачених п.п. 2-4 ст. 76 КК України, також вирок в частині вирішення цивільних позовів було скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2012 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.04.2013 року було встановлено факти попередньої змови відповідачів щодо вчинення несанкціонованого втручання в роботу мереж електрозв'язку, що призвело до підробки, спотворення процесу обробки інформації та до порушення встановленого порядку їх маршрутизації. Зокрема, у травні 2010 року [PERSON] умисно з метою несанкціонованого втручання в роботу мереж електрозв'язку в порушення вимог п.4 ч.1 ст. 33, ч.2 ст.42, п. 9 ст. 58, ч.1 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», п. 32 Розділу І та п. 230 Розділу ІV «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 року (яка діяла на час вчинення правопорушення); п. 4.8 «Положення про діяльність операторів міжміського, міжнародного зв'язку телефонної мережі загального користування України та їх взаємодію між собою», затвердженого наказом Державного комітету зв'язку та інформації України № 19 від 14.02.2001 року; п.п. 1.1, 1.2, 1.3 наказу Державного комітету зв'язку та інформатизації України «Про порядок маршрутизації вхідного міжнародного телефонного трафіку» № 33 від 22.02.2000 року, діючи відповідно до попередньої домовленості, доставив до помешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], придбане у невстановлені час, місці та осіб комп'ютерне та телекомунікаційне обладнання і підключив його до мережі електроживлення і мережі Інтернет таким чином, щоб воно забезпечувало можливість функціонування програмно-апаратного комплексу «Topex Sim Manager System». Вчинивши ці дії, [PERSON] надав [PERSON] вказівки та поради щодо порядку обслуговування встановленого і налагодженого ним обладнання, а саме: підтримувати обладнання постійно у ввімкненому стані, забезпечувати постійний доступ його до мережі Інтернет, у разі вимкнення електроживлення здійснювати перезапуск, а також змінювати заблоковані Sim-картки операторів мобільного зв'язку, розміщені в боксах, на нові. На виконання спільного злочинного наміру [PERSON] у травні 2010 року налагодив сервіс «Topex SimServer» на власному сервері «DV Industrial Computer D14», розміщеному ним у 2008 році на технічному вузлі ТОВ «Комстар - Україна» (раніше ЗАТ «Технологічні системи») за адресою: м. Київ, вул. Леонтовича, 9, корпус 3, на підставі договорів № 11311007 К від 31.10.2007 року та № 803 К від 01.06.2010 року, та підключеному до мережі Інтернет через можливості ТОВ «НетАссіст» на підставі договору FO/253/080404-01 від 04.04.2008 року, таким чином, щоб вони забезпечували отримання з мережі Інтернет міжнародного телефонного трафіку та наступне його спрямування з використанням обладнання, розміщеного за місцем проживання [PERSON], до мереж електрозв'язку операторів мобільного зв'язку України шляхом підміни оригінальних номерів телефонів ініціаторів телефонного дзвінка на номери Sim-карток ПрАТ «МТС», ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», ТОВ «Астеліт» та Філії «Утел» ВАТ «Укртелеком». [PERSON], перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS], здійснював віддалене керування отриманням з мережі Інтернет, обробкою та спрямуванням в мережі електрозв'язку операторів мобільного зв'язку України міжнародного телефонного трафіку з використанням портативного комп'ютера (ноутбука) «Dell» зі спеціальним програмним забезпеченням MVTS Manager. У свою чергу [PERSON] на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв'язку операторів мобільного зв'язку України, перебуваючи в квартирі [ADDRESS], слідкував за тим, щоб розміщене і налаштоване [PERSON] комп'ютерне та телекомунікаційне обладнання постійно знаходилось у ввімкненому стані і мало доступ до мережі Інтернет, а також здійснював зміну заблокованих Sim-карток вказаних операторів мобільного зв'язку України, що містилися в боксах. Внаслідок протиправних дій відповідачів в період з травня 2010 року по 31 серпня 2010 року за допомогою зазначеного комп'ютерного та телекомунікаційного обладнання, ними було вчинено несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв'язку позивача, внаслідок чого з мережі Інтернет відповідачами було отримано міжнародний телефонний трафік, який шляхом заміни оригінальних номерів ініціаторів міжнародних телефонних дзвінків на номери операторів зв'язку України ПрАТ «МТС», ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем», ТОВ «Астеліт» і Філії «Утел» ВАТ «Укртелеком», було відповідачами спрямовано під видом внутрішньо-мережевого трафіку на мережі вказаних операторів, чим заподіяно шкоду у вигляді недоотриманих прибутків на загальну суму 25049 грн. 87 коп. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 25049 грн. 87 коп. та судові витрати. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у тому, що вони за попередньою змовою групою осіб вчинили несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв'язку, що призвело до підробки, спотворення процесу обробки інформації та до порушення встановленого порядку їх маршрутизації (том 1 а.с.58-91). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2013 року (том 1 а.с.92-105), вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 року в частині вирішення цивільних позовів ПрАТ «МТС Україна» та ПрАТ Київстар» скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства; вирок відносно [PERSON] змінено: на підставі КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього виконання обов'язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 75 КК України. Положенням про діяльність операторів міжміського, міжнародного зв'язку телефонної мережі загального користування України та їх взаємодію між собою, що затверджено Наказом № 19 Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 14.02.2001 року, зареєстрованим 27.04.2001 року Міністерством юстиції України за №372/5563, визначено порядок маршрутизації вхідного трафіку. Відповідно до п. 4.8. р. 4 зазначеного Положення, маршрутизація вхідного трафіку здійснюється від станцій комутації вищого ієрархічного рівня: міжнародних центрів комутації (МЦК), опорно-транзитних станцій з функціями автоматичних міжміських телефонних станцій (ОПТС/АМТС), до станцій того самого або нижчого ієрархічного рівня без переходів трафіку з нижчих ієрархічних рівнів на вищі в кожному з маршрутів. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» на споживачів телекомунікаційних послуг покладено обов'язок не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам. Частиною 7 ст. 42 Закону України «Про телекомунікації» встановлено, що надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку та експлуатація телекомунікаційних мереж підлягають ліцензуванню. В судовому засіданні встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Київстар», згідно Закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування з Закритого акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем.», відповідно до Протоколу № 53 від 14.03.2011 року (том 1 а.с.136-139). Позивач є юридичною особою, оператором телекомунікацій, здійснює господарську діяльність відповідно до ліцензій серії АВ № 593093, серії АВ № 593094 (том 2 а.с.207, 208). Телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що використовується та експлуатується позивачем на його телекомунікаційній мережі сертифіковане та має метрологічну атестацію, що підтверджується сертифікатом відповідності № 894650 серії ДЗ (том 2 а.с.211), № 875732 серії ВБ (том 2 а.с.212), свідоцтвом про державну метрологічну атестацію № С8.603-2007 (том 2 а.с.209-210), свідоцтвом про державну метрологічну атестацію № 11-00/312 (том 2 а.с.214), що були дійсними на дату вчинення відповідачами правопорушення. Метрологічна атестація автоматизованої системи розрахунків за послуги електрозв'язку «PETER-SERVICE BIS» позивача, підтверджено Програмою та методикою державної метрологічної атестації, затвердженою Державним департаментом з питань зв'язку та інформатизації міністерства транспорту та зв'язку України, узгодженої головним метрологом України (том 2 а.с.215-216). Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2013 року встановлено, що в травні 2010 року [PERSON] умисно з метою несанкціонованого втручання в роботу мереж електрозв'язку в порушення вимог п.4 ч.1 ст. 33, ч.2 ст.42, п. 9 ст. 58, ч.1 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», п. 32 Розділу І та п. 230 Розділу ІV «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 року, п. 4.8 «Положення про діяльність операторів міжміського, міжнародного зв'язку телефонної мережі загального користування України та їх взаємодію між собою», затвердженого наказом Державного комітету зв'язку та інформації України № 19 від 14.02.2001 року, п.п. 1.1, 1.2, 1.3 наказу Державного комітету зв'язку та інформатизації України «Про порядок маршрутизації вхідного міжнародного телефонного трафіку» № 33 від 22.02.2000 року, діючи відповідно до попередньої домовленості, доставив до помешкання відповідача 2 за адресою: [ADDRESS] придбане у невстановлені час, місці та осіб комп'ютерне та телекомунікаційне обладнання і підключив його до мережі електроживлення і мережі Інтернет таким чином, щоб воно забезпечувало можливість функціонування програмно - апаратного комплексу «Topex Sim Manager System». Вчинивши ці дії, [PERSON] надав [PERSON] вказівки та поради щодо порядку обслуговування встановленого і налагодженого ним обладнання, а саме: підтримувати обладнання постійно у ввімкненому стані, забезпечувати постійний доступ його до мережі Інтернет, у разі вимкнення електроживлення здійснювати перезапуск, а також змінювати заблоковані Sim-картки операторів мобільного зв'язку, розміщені в Sim-боксах, на нові. На виконання спільного злочинного наміру [PERSON] в травні 2010 року налагодив сервіс «Topex SimServer» на власному сервері «DV Industrial Computer D14», розміщеному ним у 2008 році на технічному вузлі ТОВ «Комстар - Україна» (раніше ЗАТ «Технологічні системи») за адресою: м. Київ, вул.Леонтовича, 9, корпус 3, на підставі договорів № 11311007 К від 31.10.2007 року та №803 К від 01.06.2010 року, та підключеному до мережі Інтернет через можливості ТОВ «НетАссіст» на підставі договору FO/253/080404-01 від 04.04.2008 року, таким чином, що вони забезпечували отримання з мережі Інтернет міжнародного телефонного трафіку та наступне його спрямування з використанням обладнання, розміщеного за місцем проживання [PERSON], до мереж електрозв'язку операторів мобільного зв'язку України шляхом підміни оригінальних номерів телефонів ініціаторів телефонного дзвінка на номери 247 Sim-карток ПрАТ «МТС», ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», ТОВ «Астеліт» та Філії «Утел» ВАТ «Укртелеком». [PERSON], перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] здійснював віддалене керування отриманням з мережі Інтернет, обробкою та спрямуванням в мережі електрозв'язку операторів мобільного зв'язку України міжнародного телефонного трафіку з використанням портативного комп'ютера (ноутбука) «Dell» зі спеціальним програмним забезпеченням MVTS Manager. У свою чергу [PERSON] на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв'язку операторів мобільного зв'язку України, перебуваючи в квартирі [ADDRESS], слідкував за тим, щоб розміщене і налаштоване комп'ютерне та телекомунікаційне обладнання постійно знаходилось у ввімкненому стані і мало доступ до мережі Інтернет, а також здійснював зміну заблокованих Sim-карток вказаних операторів мобільного зв'язку України, що містилися в Sim-боксах. Внаслідок цих дій відповідачі в період з травня 2010 року по 31 серпня 2010 року за допомогою вказаного комп'ютерного та телекомунікаційного обладнання вчинили несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв'язку, яке виразилося в спрямуванні отриманого з мережі Інтернет міжнародного телефонного трафіку в мережі електрозв'язку операторів мобільного зв'язку України ПрАТ «МТС», ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем», ТОВ «Астеліт» і Філії «Утел» ВАТ «Укртелеком», шляхом заміни оригінальних номерів ініціаторів міжнародних телефонних дзвінків на номери вказаних операторів, чим заподіяли шкоду у вигляді недоотриманих прибутків: ТОВ «Астеліт», ПрАТ «МТС Україна», ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем». Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на встановлені вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.11.2012 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.04.2013 року факти протиправності дій [PERSON] та [PERSON], їх винуватості в умисному несанкціонованому втручанні в роботу мереж електрозв'язку позивача, що призвело до підробки, спотворення процесу обробки інформації та до порушення встановленого порядку їх маршрутизації, за обставин вчиненого відповідачами порушення вимог п.4 ч.1 ст. 33, ч.2 ст.42, п. 9 ст. 58, ч.1 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації»; п. 32 Розділу І та п. 230 Розділу ІV «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 року; п. 4.8 «Положення про діяльність операторів міжміського, міжнародного зв'язку телефонної мережі загального користування України та їх взаємодію між собою», затвердженого наказом Державного комітету зв'язку та інформації України № 19 від 14.02.2001 року; п.п. 1.1, 1.2, 1.3 наказу Державного комітету зв'язку та інформатизації України «Про порядок маршрутизації вхідного міжнародного телефонного трафіку» № 33 від 22.02.2000 року, суд приходить до висновку, що факти та обставини встановлені вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 13.11.2012 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.04.2013 року в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України мають преюдиціальне значення для розгляду даної справи. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залучення відповідачів до цивільно-правової відповідальності, оскільки сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак протиправних діянь відповідачів, визначають правопорушення як такі, яким заподіяно майнову шкоду позивачу у вигляді недоотриманих прибутків. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі в судове засідання не надали жодних доказів, на спростовування доказів наданих позивачем, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи. В судовому засіданні достовірно встановлено, що розрахунок позовних вимог позивача (том 1 а.с.117-122), здійснений відповідно до номерів SIM-карток (ІСС) та номерів телефонів (MSISDN) мережі Київстар, SIM-картки яких були вилучені за місцем проживання [PERSON], що підтверджується протоколом обшуку від 31.08.2010 року (том 2 а.с.117-129, 134-145). Визначені у розрахунку позивачем номери телефонів (MSISDN) обслуговувались у мережі Київстар за тарифним планом «DJUІCE BOMBA» (Диджус бомба), тарифи на використання якого встановлені розпорядженням позивача № 110/кт від 11.06.2010 року (том 1 а.с.132-135). Граничні розміри розрахункових такс за послуги завершення міжнародних телефонних з'єднань на мережі рухомого (мобільного) зв'язку Київстар для національних та іноземних операторів, провайдерів телекомунікацій у сумі 0,105 доларів США за 1 хвилину без ПДВ, що застосовувались позивачем в період з 01.07.2010 року по 31.08.2010 року, встановлені розпорядженням ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» «Про встановлення розмірів розрахункових такс за надання послуг із завершення телефонних з'єднань на мережі рухомого (мобільного) зв'язку Київстар» №161 від 30.07.2010 року (том 1 а.с.131). Факт находження з телекомунікаційного обладнання абонентів мережі стільникового зв'язку Київстар, на телекомунікаційну мережу позивача вхідного міжнародного телефонного трафіку під виглядом викликів з мережі стільникового зв'язку та використання телефонних номерів абонентів стільникового зв'язку мережі Київстар для підміни оригінального номеру абонента «А» при завершені вхідного міжнародного телефонного трафіку на телекомунікаційній мережі позивача, в обхід міжнародних центрів комутації (МЦК), опорно-транзитних станцій з функціями автоматичних міжміських телефонних станцій (ОПТС/АМТС) підтверджується актами вимірювання параметрів телекомунікаційних мереж № 32-365/МЕ08 від 26.08.2010 року, № 32-364/МЕ08 від 26.08.2010 року, № 32-368/МЕ08 від 30.08.2010 року, № 32-358/МЕ08 від 21.08.2010 року Державного підприємства Український державний центр радіочастот (том 1 а.с.195-247, том 2 а.с.45-102, 103-107). Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач правомірно застосував формулу розрахунку завданої матеріальної шкоди, яка визначається як різниця між сумарною вартістю вхідного міжнародного трафіку та нарахувань білінгової системи за національний трафік, при цьому сумарна вартість вхідного міжнародного трафіку визначається із суми усіх дзвінків, здійснених з порушенням маршрутизації трафіку у хвилинах помножену на вартість хвилини вхідного міжнародного трафіку. Розрахунок вартості хвилини вхідного міжнародного трафіку, застосованого позивачем, дорівнює 0,8392125 грн., що розрахований за курсом НБУ на 12.06.2012 року (том 1 а.с.130) у розмірі 7,9925 грн. помножений на 0,105 дол. США - граничний розмір розрахункової такси за послуги завершення міжнародних телефонних з'єднань на мережі рухомого (мобільного) зв'язку Київстар для національних та іноземних операторів, провайдерів телекомунікацій, встановленої розпорядженням ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» №161 від 30.07.2010 року (том 1 а.с.131). Способи відшкодування майнової шкоди визначені ст. 22 ЦК України, п. 2 ч. 2 якої встановлено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування шкоди, завданої спільно кількома особами, діями яких потерпілому було завдано шкоди несуть перед останнім солідарну відповідальність, як то встановлено частиною 1 статті 1190 ЦК України. Отже, на відшкодування завданої матеріальної шкоди слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 25049 грн. 87 коп. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню пропорційно з відповідачів на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір по 125 грн. 25 коп. з кожного. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved