Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство «ФІДОКОМБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 58240,88 грн., в обґрунтування позову зазначив, що 08.02.2013 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ФІДОКОМБАНК», був укладений кредитний договір № 014/ZВ7ЕI2/3/001, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50000,00 гривень строком користування 36 місяців із сплатою 0,001 % річних, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,25 % від суми кредиту. Позивачем свої зобов'язання за кредитним договором було виконано. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно 20-го числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів відповідно до Графіку погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Але починаючи з 20.03.2013 року відповідач почав регулярно порушувати свої зобов'язання. Відповідачем зобов'язання за кредитним договором виконувались не належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором . З моменту виникнення заборгованості за кредитним договором, позивач 24.05.2013 року відповідачу рекомендованим листом направив вимогу про усунення порушень зобов'язання за вих..№ 13.3.0/10/171. Але не зважаючи на прийняті позивачем заходи, до цього часу зобов'язання відповідач не виконав, тому умови кредитного договору порушенні. Враховуючи вищенаведене позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 20.09.2013 р. в розмірі 58240,88 грн., в тому числі: 50 000,00 грн. - сума кредиту; 371,26 грн. - сума процентів; 7869,62 - сума щомісячної комісії, а також стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 583,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. Просила по справі винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про своєчасне вручення судової повістки, яка міститься в матеріалах цивільної справи. У зв'язку з вищевказаним суд вважає відповідача повідомленим належним чином та вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.2013 року між ПАТ «Ерсте Банк» (на цей час ПАТ «ФІДОКОМБАНК», яке відповідно до п.1.1 Статуту в новій редакції погодженого НБУ 24.05.2013 р. та зареєстрованого державним реєстратором Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації 05.06.2013 р. номер запису 10731050022020231 є правонаступником щодо прав і зобов'язань ПАТ «Ерсте Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/ZВ7ЕI2/3/001, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривень зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, сплатою 0,001 % річних, сплатою щомісячної у розмірі 2,25 % від суми кредиту та методом погашення ануїтет (а.с. 5). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що «за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». Згідно виписки по рахунку [NUMBER] від 08.02.2013 року (а.с. 19), заяви на видачу готівки № 40 від 08.02.2013 року (а.с.20), банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем щодо надання останньому кредитних коштів. Разом з тим Відповідач не виконував свої зобов'язання належним чином. Відповідно до ст.. 625 Цивільного Кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів того ж роду та такої ж кількості та згідно зі ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 4) вбачається, що відповідачем взяті на себе зобов'язання за кредитним договором по сплаті кредиту та процентів за користування ним належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить станом на 20.09.2013 року: загальна заборгованість - 58240,88 грн., в т.ч. заборгованість по тілу кредиту - 50000,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 371,26 грн., в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 371,22 грн.; прострочена заборгованість по комісії - 7869,62 грн. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 20-го числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів відповідно до графіку погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с. 14-18). Відповідно до п.6 «Правил надання та обслуговування кредиту згідно кредитного договору № 014/ZВ7ЕI2/3/001 від 08.02.2013 р.» - позичальник, який прострочив зобов'язання щодо кредиту, чи його частини, зобов'язаний повернути кредитору суму боргу (прострочених зобов'язань) та сплатити кредитору проценти від простроченої суми боргу. Процентна ставка встановлюється з дня наступного за днем, в якій відбулось прострочення платежів за основним боргом. Нарахування процентів здійснюється щоденно на суму прострочених до повернення платежів за основним боргом. Сплата процентів, що нараховані здійснюється кожного дня ( а.с.6-13). Відповідно до п. 4.2.5 Правил, які підписав відповідач, позивач має право у разі порушення умов кредитного договору дострокове вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитиви договором, включаючи прострочену та поточну заборгованість позичальника за кредитом, прострочену заборгованість за процентами, та/або ст. заборгованість, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та неустойку (штраф, пеню ) Згідно ч.2 ст.612 ЦК України, "Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення". Крім того, як вбачається з наданих суду копій документів, позивач звертався до відповідача з вимогою щодо сплати заборгованості за кредитом, однак відповідач жодним чином на цю вимогу не відреагував, що свідчить про порушення відповідачем умов кредитного договору. (а.с.21,22). Аналізуючи викладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «ФІДОКМБАНК» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору у розмірі 583,00 грн. (а.с. 1) належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved