Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 13 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Форматпром та [PERSON] було укладено Попередній договір. Відповідно до вказаного Договору ТОВ Форматпром та [PERSON] зобовязались у строк не пізніше 12 листопада 2011 на умовах, встановлених Попереднім договором, укласти основний договір оренди нерухомого майна будівлі каналізаційної насосної станції Літ БЛ, загальною площею 54,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська, 14, для чого Сторони зобовязались виконати всі юридичні та інші дії, необхідні для укладення договору. Відповідно до п. 3 Попереднього договору ТОВ Форматпром взяло на себе зобовязання надати [PERSON] документи, що підтверджують його право власності на нерухоме майно, яке є предметом Попереднього договору (технічний паспорт, витяг з реєстру прав власності). У визначений термін укладення договору оренди не відбулось. Позивач вважає, що укладення договору оренди не відбулось з вини Відповідача, а тому відповідно до п. 7 укладеного Попереднього договору просить стягнути з Відповідача розмір неустойки в розмірі 500 грн. У судовому засіданні Позивач уточнив позовні вимоги, в обґрунтування їх змін, посилалася на необхідність захисту свого цивільного права у звязку з наявністю сумнівів у Відповідача щодо відповідності нерухомого майна чинним будівельним нормам та належності його на праві власності Позивачу, просив суд стягнути суму неустойки та визнати за ним право власності на нерухоме майно - будівлю каналізаційної насосної станції Літ БЛ, загальною площею 54,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська, 14, без прийняття до експлуатації. В судове засідання Товариство з обмеженою відповідальністю Форматпром та його представник не зявились, до суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій вони підтримали позов та просили його задовольнити в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, в якій проти позову не заперечував, просив суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 13 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Форматпром та [PERSON] було укладено Попередній договір. Відповідно до вказаного Договору ТОВ Форматпром та [PERSON] зобовязались у строк не пізніше 12 листопада 2011 на умовах, встановлених Попереднім договором, укласти основний договір оренди нерухомого майна будівлі каналізаційної насосної станції Літ БЛ, загальною площею 54,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська, 14, для чого Сторони зобовязались виконати всі юридичні та інші дії, необхідні для укладення договору. Відповідно до п. 3 Попереднього договору ТОВ Форматпром взяло на себе зобовязання надати [PERSON] документи, що підтверджують його право власності на нерухоме майно, яке є предметом Попереднього договору (технічний паспорт, витяг з реєстру прав власності). На виконання умов Попереднього договору Позивачем було направлено Відповідачу лист від 28.09.2011 року із запрошенням зявитись 12 жовтня 2011 року для укладення основного договору оренди. Відповідач отримав лист від 28.09.2011 р., але без поважних причин для укладення договору не зявилася. Згідно п. 7 укладеного Попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору на умовах, передбачених Попереднім договором, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Розмір неустойки за ухилення від укладення Основного договору складає 500 грн. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом\~ власності\~ є право особи на річ (майно),\~ яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,\~ незалежно від\~ волі інших осіб. Право\~ власності вважається набутим правомірно,\~ якщо інше прямо\~ не\~ випливає \~ із\~ закону\~ або\~ незаконність\~ набуття\~ права власності не встановлена судом. До кола способів захисту цивільних прав та інтересів чинним законодавством віднесено припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку\~ в натурі. Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~ інтересу,\~ який\~ не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до наданого до матеріалів справи Звіту Про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта (ліцензія серія АА № 205927, строк дії ліцензії до 04 жовтня 2015 року) будівля каналізаційної насосної станції, розташованої за адресою: вул. Краснозаводська, 14, м. Дніпропетровськ, відповідає вимогам надійності, при правильній експлуатації є безпечним для життя та здоровя людей. Відповідно до ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно, його виникнення, перехід, припинення, обмеження є рішення суду, яке набрало чинності. Аналогічне положення містить п.10 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2000 р. № 7/5, а саме те, що рішення суду про визнання права власності відноситься до правовстановлювальних документів, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на обєкт нерухомого майна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь прозивача понесені ним судові витрати в розмірі 3\~ 426 грн. 20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved