Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

Позивач Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по процентам, в який вказав, що 17.09.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 10000 гривень, відповідно до кредитного договору № 10388 від 17.09.2008р, укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра" та [PERSON], що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.09.2008 року. В п. 1.1 кредитного договору зазначено, що спілка надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредит в розмірі 10000 грн. на 18 місяці тобто до 17.03.2010р., а позичальник повертає кредит протягом назначеного в договорі строку (або достроково) і сплачує 4% відсотки щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту. На підставі додаткової угоди № 1 від 17.03.2010 року строк повернення основної суми кредиту подовжено на 12 місяців, тобто до 17.03.2011 року. 25.03.2010 року між Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра" та [PERSON] була укладена додаткова угода № 2, згідно якої на 25 березня 2010 року несплачена сума кредиту складає 10 000 грн. Спілка надала Позичальнику додатково 6 500 грн. на споживчі потреби строком до 17.03.2011 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит протягом назначеного в договорі строку і сплатити 4 процента щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту. З даними змінами поручителі були ознайомлені. Спілка продовжила кредит на суму 16 500 гривень. Оскільки відповідач [PERSON] не виконувала умови кредитного договору, 01.06.2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. 17.04.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 39 520,00грн. (за період з 17.09.2008року по 22.06.2011 року). На сьогоднішній день, зазначену суму боргу відповідачі сплатили частково. З метою забезпечення повернення кредиту, 17.09.2008 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони, та Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра", з іншої, був укладений договір поруки від 17.09.2008р. Згідно п.1.1 договору поруки, поручителі поручаються перед спілкою за виконання умов кредитного договору, тобто гарантують виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору № 10388 від 17.09.2008 року по забезпеченню своєчасного і повного повернення кредиту і процентів позичальником, та зобов'язуються в порядку, передбаченому договором поруки, повернути борг позичальника перед спілкою. У зв'язку з тим, що рішення суду законної сили набрало 05.06.2012 року, за цей період кредитний договір не був розірваний, а кредит не сплачено, тому проценти за користування кредитом нараховувалися згідно з умовами договору. Нарахування процентів здійснювалося за період з 23.06.2011 року по 05.06.2012 року у розмірі 20 278 гривень. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за процентами у розмірі 20 278 гривень та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки в судове засідання відповідачів без поважних причин. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе зі згоди представника позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.09.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 10000 гривень, відповідно до кредитного договору № 10388 від 17.09.2008р, укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра" та [PERSON], що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.09.2008 року. В п. 1.1 кредитного договору зазначено, що спілка надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредит в розмірі 10000 грн. на 18 місяці тобто до 17.03.2010р., а позичальник повертає кредит протягом назначеного в договорі строку (або достроково) і сплачує 4% відсотки щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту. На підставі додаткової угоди № 1 від 17.03.2010 року строк повернення основної суми кредиту подовжено на 12 місяців, тобто до 17.03.2011 року. 25.03.2010 року між Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра" та [PERSON] була укладена додаткова угода № 2, згідно якої на 25 березня 2010 року несплачена сума кредиту складає 10 000 грн. Спілка надала Позичальнику додатково 6 500 грн. на споживчі потреби строком до 17.03.2011 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит протягом назначеного в договорі строку і сплатити 4 процента щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту. З даними змінами поручителі були ознайомлені. Спілка продовжила кредит на суму 16 500 гривень. З метою забезпечення повернення кредиту, 17.09.2008 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони, та Запорізькою обласною кредитною спілкою „Довіра", з іншої, був укладений договір поруки від 17.09.2008р. Згідно п.1.1 договору поруки, поручителі поручаються перед спілкою за виконання умов кредитного договору, тобто гарантують виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору № 10388 від 17.09.2008 року по забезпеченню своєчасного і повного повернення кредиту і процентів позичальником, та зобов'язуються в порядку, передбаченому договором поруки, повернути борг позичальника перед спілкою. На підставі п.2.1 договору поруки № 10388 від 17.09.2008 року встановлено, що поручителі зобов'язані самостійно стежити за виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором. Уразі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, поручителі як солідарні боржники зобов'язуються сплатити заборгованість позичальника за кредитним договором у повному обсязі протягом 5-ти робочих днів з дня, наступного за днем порушення позичальником строку погашення заборгованості за кредитним договором згідно графіку погашення суми кредиту і процентів за користування кредитом. Оскільки відповідач [PERSON] не виконувала умови кредитного договору, 01.06.2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. 17.04.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 39 520,00грн. (за період з 17.09.2008року по 22.06.2011 року). На сьогоднішній день, зазначену суму боргу відповідачі сплатили частково. Рішення суду від 17.04.2012 року законної сили набрало 05.06.2012 року, за цей період кредитний договір не був розірваний, а кредит не сплачено, тому проценти за користування кредитом нараховувалися згідно з умовами договору. Нарахування процентів здійснювалося за період з 23.06.2011 року по 05.06.2012 року у розмірі 20 278 гривень, що підтверджується розрахунком. Статтями 14 та 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених Законом України «Про кредитні спілки». Пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що фінансовою послугою вважається надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою, види кредитів, що надаються кредитною спілкою, умови надання та строки повернення кредитів, способи забезпечення кредитних зобов'язань, вимоги щодо забезпечення погашення кредитів. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Таким чином, суд вважає, що є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за процентами у розмірі 20 278 гривень відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved