Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і, уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що за рішенням Зарічного районного суду м. Суми згідно з виконавчим листом від 24.07.2006 року № 2-1640/06 з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти сплачує нерегулярно. Станом на 17.04.2012 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 19 834 грн. 94 коп. Вважає, що у зв'язку з несплатою аліментів, з відповідача необхідно стягнути на її користь заборгованість в зазначеній сумі та неустойку (пеню) у розмірі 161 073 грн. 76 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив, що його колишня дружина – [PERSON], на користь якої стягнуто аліменти судом, надала йому розписку про те, що вона зобов’язується не претендувати на пеню, можливу при стягненні аліментів з [PERSON] Третя особа вважала позовні вимоги обґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення відповідача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми згідно з виконавчим листом від 24.07.2006 року № 2-1640/06 з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9). Відповідач належним чином рішення суду не виконував, аліменти на утримання дитини сплачував не регулярно та не в повному обсязі. За період з 01.11.2007 року по 28.10.2013 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 22 166,50 грн., що підтверджується довідкою ВДВС. (а.с.65). Згідно з вироком Коваківського районного суду м. Суми від 10.01.2013 року відповідач був засуджений за ст.. 164 ч. 1 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів. Вироком суду встановлено, що станом на 12.12.2012 року заборгованість з виплати аліментів складала 19 583 грн. 12 коп. (а.с.7). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.07.2013 року за позовом неповнолітньої доньки відповідача [PERSON] змінений розмір аліментів, які стягувалися на її утримання на користь її матері [PERSON] за рішенням суду від 24.07.2006 року, вирішено стягнути на користь доньки до її повноліття аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. та додаткові витрати на навчання в Чехії в сумі 22 165 грн. 50 коп. (а.с.54-55). [PERSON] – матір неповнолітньої позивачки відмовилася від стягнення з [PERSON] заборгованості з виплати аліментів, стягнутих на її користь, в сумі 19834 грн. 94 коп. та від стягнення можливої пені за прострочення їх виплати, що підтверджується письмовою розпискою на а.с.55. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтвердила суду, що ця розписка була написана нею добровільно під час розгляду судом її позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов’язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, право на стягнення неустойки має одержувач аліментів, яким за рішенням Зарічного районного суду м. Суми згідно з виконавчим листом від 24.07.2006 року є матір неповнолітньої – [PERSON] В той же час стягувач аліментів в судовому засіданні пояснила, що своєю письмовою розпискою підтвердила свою відмову від стягнення заборгованості і пені з виплати на її користь аліментів. Таким чином, сам стягував аліментів не звертається до суду за захистом свого права на отримання аліментів з позовом про стягнення неустойки, оскільки не вважає своє право порушеним. Неповнолітня донька [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері – третьої особи у цій справі. На даний час вона є стягувачем аліментів з відповідача за рішенням суду від 04.07.2013 року, і у разі виникнення заборгованості з виплати аліментів за цим рішенням, вона має право звернутися до суду із позовом про стягнення з боржника неустойки (пені). Позов [PERSON], який розглядається в межах даної цивільної справи, на думку суду, заявлений нею безпідставно, тому суд відмовляє в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Керуючсь ч. 1 та 2 ст. 196 СК України, ст..ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд –

Outcome: dismissed