Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

04 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Макіївки з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок злочинних дій відповідача під час використання джерела підвищеної небезпеки йому спричинено матеріальну та моральну шкоду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послались на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 29 вересня 2011 року, [PERSON], керуючи автомобілем «Мазда 3», номерний знак [NUMBER], припустився порушень ПДД та заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. За вчинення даного злочину відповідача засуджено вироком Київського районного суду м. Донецька за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі з випробуванням, втім питання про відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, спричинених злочином, судом не вирішувались. Відзначили, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні МБ № 2, а в подальшому, більш ніж півроку, знаходився на амбулаторному лікуванні, двічі переніс оперативне втручання. Пояснили, що розмір спричиненої йому матеріальної шкоди склав 32 574,33 грн., що просять стягнути з відповідача на користь позивача. В зв'язку із погіршенням стану здоров'я [PERSON], фізичним та душевним болем, порушенням сталого ритму життя, просять стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомили про причини неявки. Від них не надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи, у зв'язку з чим за письмовою згодою позивача суд відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. 29 вересня 2011 року приблизно о 21-00 годині [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем «МАЗДА-3», державний номер [NUMBER], рухаючись по проїзній частині пр. Панфілова з боку вул. Щорса в напрямку вул. Університетської в Київському районі м. Донецька при під'їзді до останньої зупинився на світлофорі на червоне світло світлофору, після чого, відновлюючи рух на зелений сигнал світлофору та виконуючи маневр лівого повороту, в порушення вимог п.п. 2.3, 12.3 та 16.5 Правил дорожнього руху України, діючи з необережності, виявляючи злочинну самовпевненість та легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортній пригоді, не переконавшись в тому, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не уступив дорогу пішоходу [PERSON] та скоїв на нього наїзд, заподіявши середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки лівого колінного суглобу. За вчинення вказаних дій [PERSON] піддано кримінальному переслідуванню та засуджено за ст. 286 ч.1 КК України вироком Київського районного суду м. Донецьк від 30 липня 2012 року до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки із випробуванням строком 1 рік. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області вирок від 30 липня 2012 року залишено без змін. В судовому засіданні встановлено, що на момент вчинення ДТП власником автомобілю «МАЗДА-3», державний номер [NUMBER], був [PERSON] Згідно виписки з історії хвороби № 8363 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КМУ «Міська лікарня № 2 м. Макіївки Донецької області» з 30 вересня по 24 листопада 2011 року з діагнозом: закритий перелом н/мищелку лівої в/гомілкової кістки лівого колінного суглобу. Призначено операцію н/мищелку в/гомілкової кістки під артроскопічним контролем. З історії хвороби вбачається, що дата та обставини спричинення тілесних ушкоджень співпадають з встановленими обставинами дорожньо-транспортної пригоди ( а.с. 21). Листом КМУ «Міська лікарня № 2 м. Макіївки Донецької області» № 0611666 підтверджено, що [PERSON] отримував лікування: остеогеноном по 2 таб. 4 р/день на протязі 3-х місяців, анальгетики по 1 таб. 2 р/д на протязі всього часу лікування. Місцево - ліоток 1000 - гель, гідрокартизонова мазь, хондроксид - гель, крем «Ефект» для масажу, перев'язочні засоби. 30 листопада 2011 року в ТОВ «Медлайн плюс» проведено СКТ колінних суглобів з метою обрання тактики лікування. Придбаний ортез для постійного використання на протязі 6 місяців після оперативного лікування, отримав курс реабілітації в умовах лікарні (а.с. 20). Доданими до позовної заяви квитанціями (рахунками тощо) підтверджено проведення позивачем розрахунків за придбання наступних медичних виробів та препаратів: 1400 грн. - набір для мишці гомілкової кістки; 15 грн. - медична страховка; 2 х 400 грн. - СКТ гомілковостопного суглобу; 136,65 грн., 9,15 грн., 19,85 грн., 44,88 грн., 6,60 грн. - матеріали для перев'язування; 119,40 грн., 140,70 грн. - цикло 3 форт; 164,00 грн., 166,00 грн., 162,00 грн., 162,00 грн., 188,70 грн., 162,60 грн., 160,00 грн., 162,00 грн., 160,00 грн., 162,00 грн. - остеогон; 66,00 грн. - ліотон 1000 гель, 4,20 грн. - крем «Ефект»; 16,50 грн. - гідрокартизонова мазь; 65,15 грн. - зінацеф; 78,00 грн., 165 грн., 165 грн., 82,50 грн., 165,00 грн., 163 грн., 112,95 грн., 80,50 грн., 94,50 грн. - анальгетики; 56,25 грн. - бетадін; 33,00 грн. - пелюшка для рентгену; 57,45 грн. - хондроксід; 9000,00 грн. - ортеза ОАДЖАСТЕР, лівий Л; 5000,00 грн. - проведення оперативного втручання з видалення НОС н/мищелку лівої в/гомілкової кістки, а на загальну суму 32574,33 грн. Враховуючи надані позивачем фактичні дані, суд визнає, що придбання наведених медичних виробів та ліків здійснювались [PERSON] в зв'язку з отриманими фізичними ушкодженнями внаслідок ДТП задля лікування та відновлення після перенесених травм. Відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода,завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови,що дії останнього були неправомірними ,між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи , а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Доказів щодо наявності у відповідача на момент ДТП договору (полісу) страхування цивільно-правової відповідальності під час керування транспортним засобом, сторони суду не надали. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що вказана сума матеріальних збитків, яка підтверджена належними доказами, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат, пов'язаних з придбанням ліків та медичних препаратів для його лікування від отриманих травм. Згідно з п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За правилом частин 1, 2 та 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. На підставі п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В позовній заяві, обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, позивач вказував, що шкода виражена у душевних, фізичних, моральних стражданнях. У зв'язку з ДТП, у нього порушились нормальні життєві зв'язки, які він до теперішнього часу не відновив, функції травмованої ноги у нього повністю не відновлена, були зруйновані плани на подальше життя. Враховуючи, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано моральної шкоди, а також з урахуванням характеру і тривалості моральних страждань, ушкодження здоров'я, стан здоров'я позивача та тяжкість істотних змін способу життя, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 25 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 325,74 грн. Оскільки [PERSON] сплачено судовий збір в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 115,00 грн., наведена сума підлягає стягненню на його користь з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial