Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Відповідач та його представник при судовому розгляді справи позов не визнали. Державне підприємство «Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект", який є правонаступником Державного проектного інституту прав та обов'язків Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» з 15 травня 2012 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення зайво виплачених коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» за період з 01 жовтня 2008 року по 28 лютого 2011 року, яка була проведена контрольно-ревізійним відділом в місті Дніпродзержинську, і зафіксована актом ревізії від 17травня 2011 року № 04-19/07, встановлено порушення фінансово-господарської діяльності на підприємстві а саме: недотримання законодавства при нарахуванні премії колишньому директору інституту [PERSON], який перебував на посаді директора Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» з 10 лютого1992 року та звільнився за власним бажанням 11 листопада 2009 року . В квітні 2009 року в порушення п.3 постанови КМУ № 859 йому була виплачена премія за виробничі показники в розмірі 6341 грн. та в червні 2009 року в сумі 14939 грн. в той час, як відповідно до наказу інституту від 30 березня 2009 року №15 директору встановлено оклад в розмірі 3250 грн. Таким чином переплата премії склала в загальній сумі 14781,50 грн. (6342,5 грн. + 14939,00 грн. - 3250х2). Державний проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» звертався до відповідача з пропозицією добровільно повернути зайво сплачені грошові кошти, направляв лист-претензію та телефонував відповідачу, але по теперішній час кошти, які він отримав у наслідок зайво сплаченої премії, відповідач позивачу не повернув. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2012 року ДПІ "Дніпродзержинськцивільпроект" зобов'язаний виконати вимогу контрольно-ревізійного відділу в місті Дніпродзержинську від 31 травня 20111 року № 27/1227 щодо усунення порушень, стягнувши з відповідача суму зайво сплаченої премії в розмірі 14781,50 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 14781,50 грн., які отримані відповідачем внаслідок зайво сплаченої премії та сплачений позивачем судовий збір в сумі 214,60 грн.. Відповідач до судового розгляду справи надав заперечення проти позову, в якому зазначив, що в позовній заяві позивач зазначає, що порушені вимоги п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 19.05.1999 року. Проте п.3 вказаної Постанови розмір премій не регламентує. Можливо позивач мав на увазі п.3.п.1.Постанови, де зазначено, що мінімальний розмір премій не може перевищувати розміру посадового окладу керівника підприємства. Таким чином, у вказаному пункті Постанови йдеться про преміальну систему оплати праці. Проте в п.6.п.1 постанови зазначається, що керівникові підприємства можуть виплачуватись також: матеріальна винагорода за ефективне управління державним майном за рахунок частини чистого прибутку, що залишається в розпорядженні підприємства, згідно з умовами, затвердженими органами виконавчої влади, до сфери управління якого належить підприємство. Ототожнювати поняття "премії" та "матеріальна допомога" не можна, так як вони мають різний юридичний зміст. Крім того, умови виплати такої матеріальної допомоги керівникам підприємств, перевірка звітності по ефективному управлінню держаним майном знаходилось під постійним та жорстоким контролем з боку Міністерства житлово-комунального господарства України. Це закріплено п.4 Постанови, де зазначено: "Установити, що керівники центральних і місцевих органів виконавчої влади несуть персональну відповідальність за встановлення розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній власності". Таким чином, вважає, що отримані ним виплати мали законні підстави. Для повного всебічного з'ясування цих обставин необхідно провести дослідження в судовому розгляді відповідних наказів про нарахування вказаних виплат. також, посилання позивача на ч.3.ст.61 Цивільного процесуального кодексу безпідставне, так як він не брав участі в адміністративній справі, в якій щодо нього були встановлені обставини, які є предметом розгляду в цивільній справі, не мав можливості здійснювати захист своїх прав та інтересів. Вважає, що дослідження вказаних обставин ускладнюється тим, що позивач звернувся до суду з недотриманням строку звернення до суду за вирішенням трудових спорів. Також хотів би зазначити, що матеріальна винагорода за ефективне управляння державним майном виплачувалась згідно затверджених Міністерством умов не тільки персонально директору, а також головному інженеру, головному бухгалтеру і головному економісту інституту. Просить залишити позовну заяву Державного підприємства "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" без задоволення. Представник позивача в судовому засіданні позов по суті та за обставинами справи підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що накази стосовно матеріальної винагороди колишньому директору [PERSON] в квітні та червні 2009 року не складалися, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 14781,50 грн., які він отримав внаслідок зайво сплаченої премії та судовий збір в сумі 214,60 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов по суті та за обставинами не визнав, пояснив суду, що при виплаті йому грошових коштів в якості премії ніяких порушень не було, просить залишити позовні вимоги ДП «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» без задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов по суті та за обставинами не визнав, просить залишити позовні вимоги Державного підприємства «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» без задоволення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала головним бухгалтером ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» в 2009 році, працювала на цій посаді до 2010 року включно, з 2012 року є пенсіонером, відповідачу, як директору інституту матеріальної винагороди вона керувалася його контрактом та Статутом підприємства. Їм міністерство «спустило» показники, за якими вони нараховували виплати, премія виплачувалася не тільки директору [PERSON], і фактично йому була виплачена не премія, а матеріальна винагорода, але по бухгалтерській програмі її провели як премію, бо програма була ще нова і такої строки як матеріальна винагорода не була знайдена бухгалтером. Премія та матеріальна винагорода це зовсім різні виплати. Судом досліджені письмові докази по справі: - постанова (а.с.4-9) якою підтверджується факт ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанови від 16 березня 2012 року, якою позивача зобов'язаний виконати вимогу контрольно-ревізійного відділу м. Дніпродзержинська від 31 травня 2011 року № 27/1227 щодо усунення порушень, виявлених у ході проведення ревізії, в тому числі: стягнути суму зайво сплаченої премії в розмірі 14781,50 грн. із [PERSON]; - повідомлення від 08 січня 2012 року (а.с.11), яким підтверджується факт звернення позивача до відповідача про сплату зайво виплачених коштів в сумі 14781,50 грн. на рахунок ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект»; - акт ревізії від 17 травня 2011 року (а.с.12), яким підтверджується факт проведення перевірки Державного підприємства ДПІ "Дніпродзержинськцивільпроект" за період з 01 жовтня 2008 року до 28 лютого 2011 року контрольно-ревізійною службою м. Дніпродзержинська та факт виявлення порушення п.3 Постанови КМУ № 859 щодо виплати директору інституту в квітні 2009 року премії за виробничі показники в розмірі 6342,50 грн. та в червні 2009 року в сумі 14939,00 грн., внаслідок чого переплата премії склала 14871,50 грн.; - наказ ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» від 30 березня 2009 року № 15 ( а.с. 18 -22), яким підтверджується встановлення з 01 квітня 2009 року директору інституту [PERSON] посадового окладу в сумі 3250 грн.; - постанова КМУ від 19 травня 1999 року № 859 (а.с.23-24), якою визначаються умови і розмірі оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній комунальній власності та об'єднань державних підприємств; - виписка з ЄДРПОУ, серія ААВ № 009019, наказ Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 травня 2012 року № 236 (а.с. 41, 42-43,92), якими підтверджується зміна найменування Державного проектного інституту "Дніпродзержинськцивільпроект" на Державне підприємство "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" та правонаступництво останнього; - розрахункові листки (а.с.45-46,107-108), якими підтверджується факт нарахування та виплати відповідачу премії за виробничі показники в сумі 6342,50 грн. ( за квітень 2009 р.) та в сумі 14939,)) грн. ( за червень 2009 р.); - листки нарахування премії, видаткові касові ордери, платіжні відомості (а.с. 47-71, 109-132), якими підтверджується факт нарахування премій, списання заробітної плати та її виплата працівникам ДПІ "Дніпродзержинськцивільпроект" за 2009 рік; - наказ Міністерства будівництва та архітектури від 23 січня 2007 року № 19, Додаток № 1 до наказу (а.с.72, 73-74, ), якими підтверджується введення в дію затверджений показників та розміру матеріальної винагороди керівників державних підприємств, які належать до сфери управління міністерства, за ефективне управління державним майном і умов її виплати згідно з Додатком 1, показники матеріальної винагороди, виконання показника матеріальної винагороди, розмір винагороди ( у відсотках до посадового окладу та умови виплати винагороди; - наказ Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 17 лютого 2012 року № 86 «ОС» (а.с. 91), яким підтверджується факт переукладення контракту з [PERSON] на посаді директора ДПІ «Дніпродзержинскьцивільпроет» на термін з 20 лютого 2012 року по 19 лютого 2013 року; - наказ Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 квітня 2013 року № 206 «ОС» (а.с. 138), яким підтверджується факт призначення [PERSON] на посаду директора Державного підприємства «Проектний інститут «Дніпродзержинскьцивільпроет» на умовах контракту терміном з 29 квітня 2013 року по 28 квітня 2016 року; - довідка ДП «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект від 19 вересня 2013 року № 234 (а.с. 142), журнал реєстрації наказів Державного підприємства "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" за 2009 рік ( а.с. 143 - 155), якими підтверджується факт відсутності наказів стосовно винагороди колишнього директора [PERSON] в квітні та червні 2009 року. Вислухав сторони, представника відповідача, свідка [PERSON], вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував на посаді директора Державного проектного інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» з 10 лютого 1992 року та звільнився за власним бажанням 11 листопада 2009 року. В квітні 2009 року відповідачу була виплачена премія за виробничі показники в розмірі 6342,50 грн. та в черні 2009 року в розмірі 14939 грн, що підтверджується розрахунковими листками, в яких зазначено, що зазначені грошові кошти були виплачені йому як премія за виробничі результати (а.с. 107-108). На виконання п. 1.3.3 Плану контрольно-ревізійної роботи контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинськ на 1 квартал 2011 року фахівцями контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» за період з 01 жовтня 2008 року по 28 лютого 2011 року, і в ході ревізії встановлені порушення, які були відображені в акті ревізії від 17 травня 2011 року № 04-19/07 (а.с. 12-13), серед яких зазначено порушення п.п.3 п.1 Постанови Кабінету міністрів України № 859 від 19 травня 1999 року «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань держаних підприємств» щодо виплати директору ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» [PERSON] в квітні 2009 року премії за виробничі показники в розмірі 6342,50 грн. та в червні 2009 року в сумі 14939,00 грн., в той час як згідно вищевказаної Постанови КМУ № 858 максимальний розмір премії не може перевищувати розміру посадового окладу керівника підприємства, а згідно наказу ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» від 30 березня 2009 року № 15 директору підприємства був встановлений оклад в розмірі 3250,00 грн. (а.с. 18-22- наказ). Таким чином, переплата премії, що була виплачена відповідачу, склала 14781,50 грн. (6342,50 грн. + 14939,00 грн. - 2 посадових окладу (3250х2 = 6500 грн.), яку в добровільному порядку відповідач повернути відмовився, не зважаючи на письмове звернення позивача до [PERSON] (а.с. 11 - письмове повідомлення від 01 серпня 2011 року № 162). 16 березня 2012 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що була ухвалена у справі за позовом Державної фінансової інспекції в дніпропетровській області до Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» про зобов'язання вчинити певні дії, а саме виконати вимогу контроль-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську від 31 травня 2011 року № 27/1227 щодо усунення порушень, виявлених у ході проведення ревізії, був встановлений факт порушення позивачем п.п.3 п.1 Постанови Кабінету міністрів України № 859 від 19 травня 1999 року «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань держаних підприємств» щодо виплати директору ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» [PERSON] в квітні 2009 року премії за виробничі показники в розмірі 6342,50 грн. та в червні 2009 року в сумі 14939,00 грн., і цією ж постановою ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» зобов'язаний стягнути суму зайво сплаченої премії в розмірі 14781,50 грн. із [PERSON] ( а.с. 4-9). Зазначена постанова не була оскаржена і набрала законної сили, а отже є обов'язковою для виконання. Згідно витягу з ЄДРПОУ, серія ААВ № 009019, наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 травня 2012 року № 236 (а.с. 41, 42-43,92), судом встановлено, що було виконана зміна найменування Державного проектного інституту "Дніпродзержинськцивільпроект" на Державне підприємство "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" , і останній набув всі права та обов'язки ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект». Згідно довідки ДП «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект від 19 вересня 2013 року № 234 (а.с. 142) та журналу реєстрації наказів Державного підприємства "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект" за 2009 рік (а.с. 143 - 155), накази стосовно виплати [PERSON] матеріальної винагороди, як керівнику підприємства, в квітні та червні 2009 року не виносилися. А тому, не зважаючи на пояснення свідка, що фактично [PERSON] була виплачена не премія, а матеріальна винагорода згідно наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господ став України від 23 січня 2007 року № 19, суд, враховуючі відсутність наказів щодо виплати саме матеріальної винагороди та відображення зазначених суму в листках розрахунках як премія за виробничі показники, вважає, за бухгалтерськими документами відповідачу в квітні 2009 року та червні 2009 року були виплачені саме премії, які могли перевищувати в місяць його посадового окладу в розмірі 3250 грн. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути зайво сплачену премію в сумі 14871 грн. Крім цього, суд вважає, що позивачем не порушений строк звернення до суду за вирішенням трудових спорів, оскільки порушення чинного законодавства було виявлено внаслідок ревізії контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпродзержинську фінансово-господарської діяльності Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект», що підтверджується відповідним актом від 17 травня 2011 року № 04-19/07. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Приймаючи до уваги, що з позовом про стягнення зайво виплачених коштів, тобто про відшкодування завданої державі шкоди, позивач звернувся до суду 21 травня 2012 року, суд вважає, що позивач звернувся до суду з цим позовом в межах строку позовної давності, що передбачений ст. 257 ЦК України, згідно якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. А тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності, про яке заявив відповідач в своїх письмових запереченнях проти позову. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно пп.3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року № 858 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств» максимальний розмір премії не може перевищувати розміру посадового окладу керівника підприємства. Згідно ч.3 ст. 136 КЗпП України у решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі встановлених обставин, які підтверджені дослідженими судом доказами, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] повинний відшкодувати Державному проектному інституту "Дніпродзержинськцивільпроект" зайво сплачену премію в сумі 14781,50 грн. Належить стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 214,60 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved