Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду і зазначеним позовом, в якому зазначає, що позивач з 30.03.2012 р. по 01.10.2012 р. працював охоронником на підприємстві ПОГ "Світлий мир". З травня 2012 р. керівництво підприємства перестало виплачувати заробітну плату. При звільненні заробітну плату в розмірі 6000,00 грн., що підтверджується актом перевірки, проведеної Територіальною державною інспекцією з питань праці у Херсонській області, та не повернено трудову книжку. На даний час позивач не має змоги працевлаштуватись, як інвалід ІІІ групи, оскільки не має трудової книжки. Виходячи із зазначеного просить суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за час затримки розрахунку, моральну шкоду та зобовязати відповідача повернути позивачу трудову книжку із відповідними записами про трудову діяльність. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити з урахуванням розрахунку середнього заробітку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. У зв'язку з неявкою відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, позивач [PERSON] з 30.03.2012 р. по 01.10.2012 р. працював охоронником на підприємстві ПОГ "Світлий мир". Згідно припису № 21-01-04/299-268 від 12.11.2012 р. Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області у відповідача повна назва якого Підприємство об'єднання громадян "Світлий мир" Херсонської міської організації інвалідів і ветеранів війни "Союзу організацій інвалідів України"виявлені наступні порушення трудового законодавства по відношенню до позивача [PERSON]: - в порушення ст. 116 КЗпП України остаточний розрахунок працівникам при звільненні [PERSON], звільнений 01.10.2012 р. не нарахований та не виплачений. - в порушення ст. 83 КЗпП України [PERSON] компенсація за невикористані відпустки не нараховувалась та не виплачувалась. - в порушення ст. 47 КЗпП України, [PERSON] не видано трудову книжку. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Виходячи із зазначеного вимоги стосовно стягнення з відповідача невиплачену заробітну плату та зобовязання повернути позивачу трудову книжку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Позивач звільнився 01.10.2012 р. Станом на день винесення відповідачем не зроблено розрахунок із позивачем. Таким чином строк затримки розрахунку з 01.10.2012 р. по 02.07.2013 р. становить 198 днів. Середній заробіток за час затримки з 01.10.2011 р. по 01.07.2013 р. становить 10798,92 грн. (198 днів х 54,54 грн. = 10798,92 грн.). Ст. 237-1 КЗпП України передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у разі порушення власником, або уповноваженим цим органом його трудових прав. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знеціненням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань потерпілого. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом. п.5 вказаного Пленуму зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню про вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже зобовязання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії. Задовольняючи частково вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить зі ступеня страждань позивача, життєвих стосунків з рідними та оточуючими його людьми, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір відшкодування моральної шкоди слід зменшити до 2000,00грн. та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. Керуючи ст.ст. 47,116,117,233,237-1 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 15,16,23,1167 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 197, 213, 215 -218,224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial