Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу. Вказуючи, що 30 липня 2008 року між ТОВ «Благо-Інвест» та відповідачем укладено договір № 00401, згідно якого позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «ІнвестЕкономний». Відповідач, згідно умов договору зобов»язаний сплатити одноразовий реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніш 15 числа кожного місяця, сплачувати загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та адміністративні витрати, що є платою за послуги позивача з організації діяльності програми. Відповідно до надісланої заяви учасника на участь в асигнаційному заході, відповідач отримав дозвіл на суму 40000,00 гривень яку відповідач отримав 11.03.10 року. 02 березня 2010 року укладено додаток №3 до договору №00401, де сторони підтверджують, що учасник отримав дозвіл на отримання товару в сумі 40000,00 гривень, а також, що на момент підписання додатку №3 відповідачем було сплачено 31 чистий внесок на суму 10333,23 гривень та 31 адміністративну витрату на суму 2608,00 гривень які зараховані адміністратором в рахунок погашення щомісячних платежів, в порядку визначеному договором позики. У відповідності до умов договору від 02 березня 2010 року між ТОВ «Благо-Інвест» та [PERSON] укладено договір позики №531/10.Згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання у сумі 40000,00 гривень з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 15 лютого 2020 року. Згідно графіку відповідач зі строку 15.03.2010 року і до 15.02.2020 року зобов»язаний погашати надану позику рівними частинами по 333,33 гривні щомісячно та сплачувати адміністративні витрати у розмірі 84,00 гривні до погашення наданої позики. За період з 15.09.08 року по 21.12.12 року відповідачем було сплачено чистих внесків на загальну суму 21666,45 гривень. З січня 2013 року відповідач почав порушувати графік погашення позики та повністю виконувати свої зобов»язання за договором. Станом на вересень 2013 року виникла заборгованість у сумі 2999,97 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 380 гривень та сплачений судовий збір 229 гривень 40 копійок. До судового засідання представник позивача не з»явився. Про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду не надходило від позивача будь-яких заяв про відмову від позовних вимог або їх зміну, а тому суд вважає що позивач підтримує вимоги позову та вважає можливим справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON].в судове засідання з»явився, вказав, що погоджується з позовом в повному обсязі, пояснюючи, що кредит він оформив для свого брата, для придбання автомобіля. На його адресу кожного місяця надходили квитанції для сплати суми позики, які він сплачував своєчасно, але з січня 2013 року на його адресу перестали надходити вказані квитанції та він не мав змоги самостійно в філії банку сплачувати суму позики, оскільки постійно змінювався розрахунковий рахунок, який вказувався в квитанції, що надсилав позивач. З сумою прострочення він згодний, та згодний сплатити понесені судові витрати та сплачений судовий збір позивачем при зверненні до суду. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка брат відповідача [PERSON] суду пояснив, що дійсно відповідач [PERSON] брав у позику у позивача кошти саме для нього на купівлю автомобіля. На адресу брата надходили квітанції від позивача із зазначенням суми платежу та розрахункового рахунку і він сумлінно оплачував всі платежі. Однак з січня 2013 року квитанції перестали надходити на їх адресу, а оскільки розрахунковий рахунок у позивача декілька разів змінювався, то вони не знали як платити. Вони намагалися з"ясувати місце знаходження і засоби зв"язку з товариством, але нічого не знайшли, тому і не платили. А взагалі платити кредит згодні і з сумою позову також згодні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що маються законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно договору № 531/10 від 02 березня 2010 року укладеним між ТОВ «Благо-Інвест» та [PERSON], (а.с.8), позикодавець передає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності, цільового характеру використання у сумі 40000,00 гривень, а позичальник приймає ці грошові кошти та зобов»язується повернути таку ж суму грошових коштів згідно умов договору та у встановлений ним термін, а також, в разі неналежного виконання його умов, сплатити позикодавцю штрафні санкції та компенсувати спричинені збитки згідно до вимог договору. Договір підписаний сторонами та не спростований. В судовому засіданні встановлено, що станом на вересень 2013 року рахується заборгованість на суму 2999гривень 97 копійок щомісячних платежів та 756 гривень адміністративних витрат за основним договором в період з січня 2013 року по вересень 2013 року. З сумою яких [PERSON] погодився в повному обсязі. Даний факт підтверджений матеріалами справи та не спростовується сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 8) [PERSON] зобов»язаний був повертати рівними частинами у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позикодавця згідно графіку погашення основної заборгованості, що міститься в додатку1 до договору, який є невід»ємною частиною даного договору, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15 лютого 2020 року. Але [PERSON] вимоги були проігноровані, про що останній в судовому засіданні не заперечував. А тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача 2999гривень 97 копійок щомісячних платежів та 756 гривень адміністративних витрат за основним договором При зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості позивачем був сплачений судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок, який суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача. А також між позивачем та ПП «Житомирська міська юридична консультація» був укладений договір про надання юридичних послуг від 12 березня 2013 року. Відповідно до якого позивач зобов»язався сплатити за надані юридичні послуги, а саме за складання позовної заяви 380 гривень. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вище вказану суму, оскільки оплата за надання правової допомоги підтверджена наданим договором та приходним касовим ордером від 14.03.2013. На підставі ст. ст. 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved