Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею у п.1.2. мирової угоди, визнаної ухвалою Ладижинського міського суду від 21.05.2013 р. в цивільній справі № 135/604/13-ц періоди, право перебувати на земельній ділянці, належній відповідачу [PERSON], визначеній у п.1 мирової угоди, без додаткового попередження відповідача, без отримання на те додаткової згоди відповідача та за відсутності відповідача; зобовязати відповідача [PERSON], не чинити їй перешкод при виконанні умов мирової угоди; зобовязати відповідача [PERSON], відновити зі сторони належного їй домоволодіння за адресою: м. Ладижин, вул. Дзержинського, буд. 22/1, калітку, встановлену у відповідності з актом поділу домоволодіння від 22.05.1986 року та визнати за нею у визначені мировою угодою від 21.05.2013 р. періоди, право проходу через зазначену калітку на земельну ділянку відповідача для реалізації мого права на обмежене безкоштовне користування належною відповідачу земельною ділянкою на умовах, визначених в мировій угоді; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. На обґрунтування позову повідомила, що 21.05.2013 року Ладижинським міським судом Вінницької області було винесено ухвалу в цивільній справі № 135/604/13-ц, якою було визнано мирову угоду, укладену між нею та [PERSON] За умовами визнаної судом мирової угоди (п.1.) відповідач [PERSON], зокрема, надала їй право обмеженого безкоштовного користування належною їй на праві власності (на підставі державного акту на право власності на землю ЯК №919649, виданого 14.12.2011 р.) земельною ділянкою, кадастровий номер: 0510600000:07:019:0251, розміром 1 м. на 4 м., розташованої вздовж зовнішньої стіни будинку за адресою: м. Ладижин, вул. Дзержинського, 22, зі сторони подвіря, належного [PERSON], а також земельною ділянкою розміром 1 м. на 4 м. та 1 м. на 5 м., розташованої вздовж зовнішніх стін належної мені літньої кухні, зі сторони подвіря, належного [PERSON] Зазначене право обмеженого безкоштовного користування належною відповідачу земельною ділянкою діє у визначені мировою угодою періоди: з 01 травня по 10 травня та з 20 серпня по 30 серпня включно, щорічно. Крім того, за умовами визнаної судом мирової угоди (п.З.) відповідач [PERSON] зобовязалась звільнити та не захаращувати земельну ділянку, зазначену в п.1 мирової угоди, з метою обслуговування та дотримання санітарних норм зовнішніх стін житлового будинку та літньої кухні, належних [PERSON] Але, відповідач [PERSON] в добровільному порядку не виконала свого зобов'язання по мировій угоді щодо звільнення та не захаращування земельної ділянки, зазначеної в п.1 мирової угоди, що перешкоджає позивачці обслуговувати з дотриманням санітарних норм зовнішні стіни належної їй частини житлового будинку та літньої кухні. Щодо її права обмеженого безкоштовного користування належною відповідачу земельною ділянкою, зазначеною в п.1 мирової угоди, то у визначений мировою угодою період, з 20 серпня по 30 серпня 2013 року, позивачка не змогла використати своє право та здійснити ремонтні роботи, так як відповідач в категоричній формі заборонила їй проходити на зазначену в мировій угоді земельну ділянку у її відсутність, без її особистого дозволу та через калітку, яка була встановлена між половиною домоволодіння позивачки та половиною домоволодіння, належного відповідачу, попередніми власниками будинку в 1986 році, згідно акту від 22.05.1986 року. При таких обставинах було неможливо силою прориватись на територію відповідачки та в таких умовах здійснювати ремонтні роботи. Такі дії відповідача свідчать про невизнання нею права позивачки обмеженого безкоштовного користування належною відповідачу земельною ділянкою, зазначеною в п. 1 мирової угоди, на умовах, визначених мировою угодою, яка визнана судом. [PERSON] повідомила, що відповідач, ухиляється від виконання свого зобовязання щодо звільнення та не захаращування земельної ділянки, зазначеної в п.1 мирової угоди, взятого на себе добровільно при підписанні вищезазначеної мирової угоди, а також своїми діями неправомірно перешкоджає [PERSON] реалізувати визначене в мировій угоді та визнане в судовому порядку право обмеженого безкоштовного користування належною відповідачу земельною ділянкою, зазначеною в п.1 мирової угоди, на умовах, визначених мировою угодою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та показала, що відповідачка не чинить їй перешкод у користуванні земельними ділянками та виконує всі зобовязання зазначені в мировій угоді. Окрім того зазначила, що у неї постійно виникають сварки з дітьми відповідачки [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову та пояснила, що мирову угоду затверджену Ладижинським міським судом Вінницької області 21.05.2013 року вона дотримується в повній мірі та не чинить жодних перешкод у дотриманні її умов. Щодо вимоги позивача, відновити зі сторони належного їй домоволодіння за адресою: м.Ладижин, вул. Дзержинського, буд. 22/1, калітку, встановлену у відповідності з актом поділу домоволодіння від 22.05.1986 року повідомила, що вищевказана калітка була встановлена попереднім власником домоволодіння, ще задовго до поселення по сусідству [PERSON] і жодного спору, з попередніми сусідами, щодо її встановлення не виникало. Крім того, відповідачка зазначила, що у позивачки постійно виникали суперечки з її дітьми. Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. В судовому засіданні встановлено, що 21.05.2013 року Ладижинським міським судом Вінницької області було затверджено мирову угоду за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та встановлення земельного сервітуту. З наступними умовами: [PERSON] надає [PERSON] право обмеженого безкоштовного користування належною їй на праві власності (на підставі державного акту на право власності на землю ЯК № 919649, виданого 14.12.2011 року) земельною ділянкою, кадастровий номер:0510600000:07:019:0251, розміром 1 м. на 4 м., розташованої вздовж зовнішньої сторони стіни будинку за адресою: м.Ладижин вул.Дзержинського, 22, зі сторони подвіря, належного [PERSON], а також земельною ділянкою розміром 1 м. на 4 м. та 1 м. на 5 м., розташованої вздовж зовнішньої стіни належної [PERSON] літньої кухні зі сторони подвіря, належного [PERSON]. Право обмеженого безкоштовного користування земельною ділянкою [PERSON] розповсюджується на земельну ділянку з п.1, з правом проходу та правом встановлення будівельних риштувань, драбини та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівлі у періоди, визначені сторонами: з 01 травня по 10 травня та з 20 серпня по 30 серпня включно, щорічно. [PERSON] надає [PERSON] право обмеженого безкоштовного користування належною їй на праві власності (на підставі державного акту на право власності на землю, зареєстрованого Відділом Держкомзему у м.Ладижин Вінницької області 12.07.2012 року) земельною ділянкою з кадастровим номером: 0510600000:07:019:0198, розміром 1 м. на 7,5 м., розташованої вздовж зовнішньої сторони будинку за адресою: м.Ладижин, вул.Дзержинського, 22, зі сторони подвіря, належного [PERSON]. Право обмеженого безкоштовного користування земельною ділянкою [PERSON], зазначену в п.2, з правом проходу та правом встановлення будівельних риштувань, драбини та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівлі у періоди визначені сторонами, з 01травня по 10 травня та з 20 серпня по 30 серпня включно, щорічно. [PERSON] зобовязується звільнити та не захаращувати земельну ділянку, зазначену в п.1, з метою обслуговування та дотримання санітарних норм зовнішніх стін житлового будинку та літньої кухні, належних [PERSON], протягом усього часу (постійно). А також, [PERSON] зобовязується не чинити перешкод в користуванні майном [PERSON] при здійсненні ремонту стін та покрівлі будинку та літньої кухні. [PERSON] зобовязується звільнити та не захаращувати земельну ділянку, зазначену в п.2, з метою обслуговування та дотримання санітарних норм зовнішніх стін житлового будинку, належного [PERSON], протягом усього часу (постійно). А також [PERSON] зобовязується не чинити перешкод у користуванні майном [PERSON] при здійсненні ремонту стін та покрівлі будинку. Вище зазначена ухвала набрала законної сили та є обовязковою для виконання. З показів позивачки, відповідачки та свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видно, що відповідачка виконує умови мирової угоди та не чинить перешкод у користуванні земельними ділянками. Позивачка не заперечувала той факт, що у неї постійно виникають суперечки з дітьми відповідачки, а сама відповідачка [PERSON] не чинить їй жодних перешкод та дотримується затверджених умов мирової угоди. Ці покази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Таким чином спірні питання врегульовані мировою угодою. В судовому засіданні також встановлено, що позивачка заявила позов до [PERSON], який не був врегульований ухвалою про затвердження мирової угоди, а саме: зобовязати відповідача, [PERSON], відновити зі сторони належного їй домоволодіння за адресою: м.Ладижин, вул. Дзержинського, буд.22/1, калітку, встановлену у відповідності з актом поділу домоволодіння від 22.05.1986 року, та визнати за [PERSON], у визначені мировою угодою від 21.05.2013 р. періоди, право проходу через зазначену калітку на земельну ділянку відповідача для реалізації її права на обмежене безкоштовне користування належною відповідачу земельною ділянкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази даний позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що спірна калітка була заварена задовго до того, як позивачка набула права власності на частину домоволодіння. З попереднім власником домоволодіння не виникав спір, щодо даної калітки. Ці факти підтверджуються показами сторін та оглядом в судовому засіданні фотокарток. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, захисту підлягають порушені або не визнані права. Отже, будь-які права та інтереси позивачки за час її володіння будинком не порушувались, а тому вимагати їх поновлення немає законних підстав. Суд не приймає до уваги твердження позивачки, що відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні земельними ділянками, оскільки не можна ототожнювати будь-які неправомірні дії дітей відповідачки з діями самої відповідачки. Вирішення правовідносин, які виникли між позивачкою і дітьми відповідачки лежать у площині інших нормативних актів (захист честі і гідності, адміністративна чи кримінальна відповідальність). Таким чином в судовому засіданні позивачкою не доведено, що відповідач не виконує умов мирової угоди, чинить перешкоди у користуванні земельними ділянками, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. ст. 3, 6, 10, 14, 60, 197, 208, 212, 213, 214, 215, ЦПК України,

Outcome: dismissed