Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому, в обґрунтування позовних вимог, вказала наступне. 30.09.2000 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 918. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок відсутності спільних поглядів на життя. Позивач вказує, що шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, вважає, що сім'я розпалась остаточно, поновлення її не можливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Дитина перебуває на утриманні позивача. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Також зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача на утримання дитини, оскільки самостійно вона забезпечувати малолітню дитину не має можливості та потребує матеріальної допомоги. В судове засідання Позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності без фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності без фіксації судового процесу, в якій вказав, що з позовними вимогами в частині розірвання шлюбу згоден у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З цих підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.09.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.09.2000 року, актовий запис № 918. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 06.08.2002 року, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). За викладених обставин, враховуючи, що шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я розпалась остаточно, її поновлення не можливе та суперечить інтересам позивача та інтересам дитини, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є законними, обґрунтованими, у зв?язку із чим, підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини. Враховуючи, що дитина на даний час мешкає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] суд бере до уваги матеріальний стан обох сторін, а також ту обставину, що Відповідач на утриманні інших осіб не має, має постійний середньомісячний дохід. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги Позивача в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що обидві сторони згодні з розірванням шлюбу, у з в'язку з чим вважає за необхідне розподілити судові витрати за позовними вимогами про розірвання шлюбу між сторонами в рівних частках по 114,70 гривень. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з чим, з відповідача на користь держави за позовними вимогами про стягнення аліментів підлягають стягненню судові витрати у розмірі 229,40 гривень. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial