Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення без надання іншого жилого приміщення. У судовому засіданні позивачі доповнили свої позовні вимоги та також просили суд виселити без надання іншого жилого приміщення із квартири [ADDRESS] і малолітніх дітей відповідачів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог позивачка [PERSON] вказала, що позивачі по справі її діти. Їй, її дітям, позивачам по справі, та колишньому чоловіку [PERSON], 3-й особі по справі, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 09 серпня 1996 року. У березні 2013 року нею було виявлено, що замки на вхідних дверях квартири замінені, а в квартирі, яка їм належить на праві власності, проживають відповідачі зі своїми малолітніми дітьми. Зі слів відповідачів їй стало відомо, що вони у квартирі проживають згідно укладеного з її колишнім чоловіком договору оренди квартири. Колишній чоловік, 3-я особа по справі, без їх, позивачів, відома та згоди уклав з відповідачами договір оренди, чим порушив їхнє право власності. Договір оренди вважає незаконним. Вони, позивачі, протиправними та незаконними діями 3-ї особи по справі, [PERSON], позбавлені права власності, позбавлені права користуватись, володіти та розпоряджатись належною їм квартирою. Вона від колишнього чоловіка отримувала грошові перекази. Однак, колишній чоловік пересилав їй аліменти на утримання сина, а не плату, ніби-то, за оренду квартири. Стосовно незаконного проживання у їхній квартирі відповідачів з малолітніми дітьми вона зверталась зі скаргою до міліції. Їй було роз*яснено, що необхідно звернутись до суду з позовом. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] пояснив, що зі слів матері йому було відомо, що квартира, яка належить їм на праві власності, опечатана та у квартирі ніхто не мешкає. Він неодноразово телефонував своєму вітчиму, 3-й особі по справі. Однак вітчим не брав трубки. Від матері йому також стало відомо, що у квартирі проживають відповідачі. У нього ніхто не просив згоди та він не надавав згоди на укладення договору оренди та вселення у квартиру відповідачів. Він сам бажає у квартирі жити зі своєю сім*єю. Просить позов задовольнити. Позивачем [PERSON] суду були надані аналогічні пояснення та він також просив суд виселити відповідачів разом з їхніми малолітніми дітьми із квартири, яка належить їм, позивачам, на праві власності. Вони 3-й особі, співвласнику квартири, не надавали згоди на укладення договору оренди та вселення у квартиру відповідачів. Їхньої згоди 3-я особа і не запитувала. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] пред*явленого позову не визнав та пояснив, що у нині спірній квартирі він зі своєю сім*ю проживавє з 2007 року. У квартиру він зі своєю сім*єю вселився зі згоди її власника [PERSON] і ця обставина була відома відповідачам. При їх вселенні квартира була занедбана та непридатна для проживання, Він у квартирі провів ремонт, підключив світло, газопостачання, вставив вікна. Позивачі квартирою зовсім не цікавились. Вони, відповідачі, оплачують комунальні послуги. Позивачці [PERSON] постійно пересилались гроші за оренду квартири. У задоволенні позову просить відмовити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з*явилась. Просила суд розглянути справу у її відсутність та у поданих запереченнях на позов вказала, що у квартирі вони проживають з 2007 року, що у квартиру вони вселились зі згоди її власника, 3-ї особи, та про їхнє вселенння у квартиру було відомо позивачам по справі. Квартира була непридатна для проживання та вони провели у квартирі ремонт. Позивачі не заперечували проти їхнього вселення у квартиру та не пред*являли до них ніяких претензій. Позивачі проживають в іншій області, квартирою зовсім не цікавились. Вони, відповідачі, набули право користування спірною квартирою. У задоволенні позову просить відмовити. 3-я особа, [PERSON], також у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений. Причини неявки не повідомив. У поданих суду запереченнях просить у задоволенні позову відмовити та вказав, що спірна квартира йому та позивачам належить на праві спільної сумісної власності. Він відповідачів у квартиру вселив у 2002 році, як родичів. Ця обставина була відома [PERSON] і вона проти їхнього вселення і проживання у квартирі не заперечувала. Квартира знаходилась у непридатному для проживання стані. Вони, власники квартири, житлом забезпечені. Відповідачі провели у квартирі ремонт. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України: "Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном". Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України: "Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд". При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України: "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном". Так, у судовому засіданні було встановлено, що позивачам та 3-й особі, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09 серпня 1996 року, виданого Відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинського міськвиконкому, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. У судовому засіданні також було встановлено, що 3-ю особою по справі, [PERSON], без відома та без згоди позивачів, всупереч інтересам позивачів, співвласникам квартири, яка належить позивачам на праві спільної сумісної власності відповідачам була здана в оренду. У судовому засіданні також було встановлено, що [PERSON] 28 травня 2013 року зверталась до Баглійського РВВС м. Дніпродзержинська з заявою про вжиття заходів стосовно відповідачів, які незаконно мешкають у квартирі, яка належить їй, її колишньому чоловіку та синам тому, що відповідачі їм чинять перешкоди у користуванні квартирою. Із висновку дільничого інспектора Баглійського РВВС вбачається, що 3-я особа по справі, колишній чоловік [PERSON], заселив у квартиру відповідачів з дітьми, замінив на дверях замок, та перешкоджає їй доступу у квартиру. У судовому засіданні була оглянута цивільна справа № 404/8349/12; № 2/207/267/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання розписки дійсною, визнання права власності на нерухоме майно, зобов*язання ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Ухвалою колегії суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2013 року апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, а рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України "Про власність": "Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків." Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 55 вказаного Закону: "Власник не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України." У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі, незаконно проживаючи у квартирі позивачів зі своїми дітьми, чинять власникам квартири перешкоди у користуванні квартирою. У судовому засіданні відповідачі пояснили, що провели у квартирі ремонт. Однак, ремонт відповідачами був проведений за власною ініціативою. Тому суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved