Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO] проживає [ADDRESS] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], яка народилася [INFO] у розмірі 35% зі всіх видів заробітку відповідача, посилаючись на те, що з 2006 року вона проживала з відповідачем по справі в незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. У свідоцтві про її народження відповідач записаний батьком дитини. У 2010 р. вона з відповідачем і дочкою виїхала на проживання в Російську Федерацію за місцем проживання відповідача, де 01.10.2010 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб. У 2011 р. вона з дочкою [PERSON] виїхала з Російської Федерації, так як відповідач був призваний на службу у Російську армію. Після цього відносини між нею і відповідачем розладналися. Вона з дочкою постійно проживала у своїх батьків. На даний момент відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дочки згідно ст. 180 СК України не надає, вихованням її не займається, її життям не цікавиться. Так як дочка постійно потребує уваги і участі, має хворобливий стан здоров'я, тому вона самостійно утримувати дитину не має можливості. Відповідач за місцем проживання має постійне добре оплачуване місце роботи фахівця бюро технічної інвентаризації, передбачуваний заробіток 30000 російських рублів / 7800 грн. / Так як відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, підстав, передбачених ст. 188 СК України для звільнення від утримання своєї доньки не має, слід стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON]. Аліменти слід стягувати в частині від заробітку відповідача в розмірі 35% з усіх видів доходів, так як дочка має хворобливе здоров'я, вимагає додаткового догляду та лікування. Як їй відомо, відповідач не обтяжений іншими зобов'язаннями. Має гарне здоров'я, матеріально забезпечений. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить надісланий протокол допиту та вручення документів, виконаних Головним управлінням юстиції у Київській області, та просить судове засідання проводити у його відсутність, оскільки не має можливості приїхати. Позовні вимоги визнає повністю, згоден виплачувати аліменти. Інших неповнолітніх дітей, крім [PERSON], він не має та аліменти нікому не виплачує. Він має постійний заробіток, так як що працює в МУП «БТІ» техніком - інвентаризатор з грудня 2009 року. Перебуваючи на Півночі, він щомісяця відправляв дружині на утримання їхньої дочки. Він сам говорив дружині подати позов про стягнення з нього аліменти. Він відправляв дружині по 7000 рублів. Просить суд долучити до матеріалів справи копії квитанцій про переказ грошових сум на утримання його дочки. Його щомісячний дохід становить 27 000 рублів, про що додав довідку про заробітну плату. Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] На даний час позивач з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, відповідач проживає окремо від сім'ї позивача. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню - дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У пункті 17 своєї Постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження - [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дітей, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дитини. В даному випадку дитина не має власних доходів, не здатна сама себе утримувати. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Судом встановлено, що відповідач працює та отримує заробітну плату. Інших дітей чи непрацездатних відповідач на утриманні не має. З усього вищевикладеного можливо зробити висновок, що відповідач може сплачувати аліменти. Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, відносно якого він батьківських прав не позбавлений. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд визнає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у розмірі 35 % зі всіх видів заробітку, кожного місяця і до її повноліття, починаючи з 06.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки було враховано ч.1 ст. 182 СК України та відповідач може надавати матеріальну допомогу лише у визначеному судом розмірі. Не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved