Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 74730 гривень та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 грудня 2012 року між ним та КП «Архітектурне бюро Харківського району» був укладений договір безвідсоткової позики за умовами якого він зобов’язався передати позичальнику грошову суму у розмірі 74730 гривень, а останнє зобов’язались повернути позику в строк до 28 грудня 2012 року. 03 січня 2013 року було укладено додаткову угоду №1 до вищевказаного договору позики, відповідно до умов якої відповідач зобов’язався здійснити повернення суми позики згідно графіку, а саме рівними частинами на протязі 12 місяців по 622750 гривень щомісячно, однак в порушення виконання своїх зобов’язань за договором позики та додаткової угоди, відповідачем до теперішнього часу не повернуто жодної частки позики. На звернення позивача з вимогою про повернення суми позики, відповідач постійно обіцяв її повернути суму позики, крім того 01 липня 2013 року на адресу відповідача була направлена вимога про сплату суми позики, однак повернути її відповідач не зміг, посилаючись на збиткову діяльність підприємства та відсутність фінансової можливості. Таким чином, у зв’язку з тим, що відповідачем взагалі не виконані умови договору позики, позивач вважає, що має право вимагати повернення всієї суми позики, а саме 74730 гривень. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з’явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача керівник КП «Архітектурне бюро Харківського району» [PERSON], повноваження якої підтверджені витягом з Державного реєстру юридичних та фізичних осіб серії АГ №615941 та довідкою АА №740345 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 24 грудня 2013 року між [PERSON] та КП «Архітектурне бюро Харківського району» в особі В.о. директора [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики б/н, відповідно до умов якого [PERSON] передає КП «Архітектурне бюро Харківського району» суму позику в сумі 74730 гривень в строк до 28 грудня 2012 року, а останній зобов’язався повернути зазначену суму частинами в строк до 23 грудня 2015 року, при цьому вказана сума безпроцентної позики може бути повернута достроково. Згідно додаткової угоди №1 до договору безпроцентної позики б/н від 24.12.2012 року, укладеної між тими ж сторонами 03 січня 2013 року, відповідно до умов якої відповідач зобов’язався здійснювати повернення суми позики у розмірі 74730 гривень у відповідності до «Графіку повернення позики», а саме рівними частинами у розмірі 6227,50 гривень щомісяця протягом 12 місяців в строк до 23 грудня 2013 року включно. Вказаний «Графік повернення позики» є додатком №1 до договору безпроцентної позики б/н від 24.12.2012 року і невід’ємною його частиною. Факт підписання вищезазначених договору безпроцентної позики, додаткової угоди та графіку повернення позики сторонами у судовому засіданні не заперечується. Як вбачається зі змісту статуту Комунального підприємства «Архітектурне бюро Харківського району», затвердженого Головою Харківської районної ради [PERSON] 29 грудня 2000 року та зареєстрованого Державною адміністрацією Харківського району за реєстраційним номером 04058775100020790 в реєстрі суб’єктів підприємницької діяльності від 19 січня 2006 року, підприємство є самостійним господарчим, статутним суб’єктом, що має права юридичної особи і здійснює виробничу, науково-дослідницьку і комерційну діяльність з метою отримання прибутку та має право від свого імені укладати угоди (договори, контракти), набувати майнові та особисті немайнові права, бути позивачем та відповідачем в суді, арбітражному та третейському судах. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з квитанцій до прибуткового касового ордеру №93, №94, №95, №97 протягом часу з 24 грудня 2012 року по 27 грудня 2013 року, відповідач на виконання умов договору позики з боку позивача отримав від останнього позику у загальній сумі 74730 гривень. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В ході розгляду справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що до теперішнього часу відповідачем не виконані свої зобов’язання за вищевказаним договором та додатковою угодою №1 до вказаного договору, не сплачено жодної частини позики згідно Графіку повернення позики. Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2013 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога з проханням повернути суму позики у 30-денний строк з моменту отримання вимоги, факт отримання зазначеної вимоги КП «Архітектурне бюро Харківського району» підтверджується їх листом-відповіддю на вимогу позивача від 05.08.2013 року щодо неможливості повернення суми позики через фактичне припинення діяльності підприємства та відсутність фінансової змоги. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається зі змісту п.2 додаткової угоди №1 до договору безпроцентної позики б/н від 24 грудня 2012 року, позичальник має право розірвати договір в односторонньому порядку та вимагати повернення всієї суми займу у випадку невиконання відповідачем умов договору позики та додаткової угоди до нього щодо порядку та строків повернення суми позики. Таким чином, враховуючи ту обставину, що судом встановлений факт невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором позики, суд приходить до висновку про стягнення з нього всієї суми позики, а саме 74730 гривень. Позивачем при пред’явленні позову до суду були сплачені судові витрати, а саме –судовий збір у сумі 747 гривень 30 копійок, що підтверджується квитанцією №1/1 від 30.10.2013 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України: судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача. При таких обставинах з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у сумі 747,30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved