overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] вступили до шлюбу 18 липня 1997 року, від якого мають неповнолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з’явилась, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав, заперечень не має, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили шлюбні відносини через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Позивач втратила почуття любові і поваги до відповідача, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливі. Поновлювати шлюбні відносини позивач не бажає. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тем більш в подружніх відносинах. Відповідно суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з позовом про визнання осіб втративших право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням № 3 по вул.. Гагаріна в с. Табаки Болградського району Одеської області та просить зобов’язати Болградський районний сектор Головного управління міграційної служби України зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою, мотивуючи тим, що вони придбали зазначене домоволодіння, де були зареєстровані відповідачі, але не проживають в ньому, що створює позивачам перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні домоволодінням. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не прибули, про час і місце розгляду справи були сповіщени належним чином, про причину неприбуття суд не повідомили, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивачів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договорів купівлі - продажу частки домоволодіння від 29.05.2012 року № 3896 та № 3899, домоволодіння № 3 по вул. Гагаріна в с. Табаки Болградського району Одеської області належить гр. [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Відповідно до довідки №788 від 16.09.2013 року, виданої виконавчим комітетом Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області по вул.. Гагаріна № 3 в с. Табаки Болградського району Одеської області гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають, але зареєстровані. Відповідачі ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та речей повсякденного використання, які б їм належали немає. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно вимогам ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ч.1 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідачі не мають будь-яких прав на цей житловий будинок, більше 1 року не проживають за зазначеною адресою, будь-яких їх особистих речей в домоволодіння не має, їх реєстрація за вказаною адресою створює позивачам перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні домоволодінням, суд вважає, що є всі підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 17.01.2013 року на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трьох років з 500 грн. до 100 грн. щомісячно, мотивуючи на погіршення фінансового стану, а саме втрату роботи. До суду позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних обставин. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Болградського районного суду Одеської області від 17.01.2013 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до 24.05.2015 року. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них. Позивач до суду надав копію трудової книжки серії АХ № 658306 від 17.10.2006 року, з якої вбачається, що позивач 13.03.2013 року звільнений з місця роботи за угодою сторін. На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд критично оцінює докази погіршення матеріального становище позивача, оскільки позивач був звільнений саме за угодою сторін, що не свідчить про втрату ним роботи а власний вибір. Крім цього, звільнився позивач ще у березні місяці з роботи, а звернувся до суду із зазначеним позовом лише в листопаді місяці 2013 року. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, яким чином змінився його матеріальний стан чи стан здоров'я після прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дружини до часу звернення до суду із зазначеним позовом про зменшення розміру аліментів, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 28 серпня 1991 року. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON],[INFO]. Під час шлюбу між нею та відповідачем виникали постійні сварки із-за зловживання чоловіком спиртними напоями. Перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння відповідач міг влаштувати бійку. Тому вони припинили подружні відносини. За час строку, наданого судом для примирення, змін на краще у їхніх стосунках не відбулося, тому просить задоволити позов. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище не бажає. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що намагався вжити заходів до примирення та зберегти сім»ю, однак позивачка цього не бажає. Вважає, що при таких обставинах шлюб зберегти неможливо, тому не заперечує проти його розірвання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1991 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб 1-БВ №290209, виданим 28 серпня 1991 року Ганнопільською сільською радою. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON],[INFO]. Враховуючи пояснення сторін та фактичні обставини справи, суд вважає, що сім”я позивачки та відповідача фактично розпалася, шлюб існує формально, строк, наданий сторонам для примирення, позитивних результатів не дав, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам неповнолітніх дітей, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати в розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить скасувати Розпорядження Хмельницької міської ради №3416 від 10 січня 1999 року про приватизацію квартири [ADDRESS] та визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 10 січня 1999 року. В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, а тому у відповідності до ст.224 ЦПК України суд знаходить можливим прийняти заочне рішення. Заслухавши пояснення повноважного представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дану справу можливо розглянути без участі відповідачів на підстав наявних у справі документів, а позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Розпорядження Хмельницької міської ради №3416 від 10 січня 1999 року задоволено клопотання [PERSON] та надано йому дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS] та видане відповідне свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 10 січня 1999 року. На момент проведення приватизації вказаної квартири позивач, який є сином [PERSON] та якому на той момент виповнилося 5 років, не досяг повноліття, а відповідач [PERSON], виступаючи законним представником позивача, без його участі та згоди, використав житлові чеки для приватизації частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.6 ст.203 Цивільного кодексу України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Оцінюючи всес в сукупності, суд приходить до висновку, що проведення приватизації на вказану квартиру суперечить інтересам позивача, оскільки він позбавлений права вільно розпоряджатися часткою свого житла, так як її виділення в натурі є неможливим, а дана ситуація унеможливлює отримання житла позивачем та в подальшому його приватизації. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі наведеного, ст. 816 ЦК України, ст. 71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування та прохає суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру №1 у житловому будинку №4 по вул. 202 Стрілецької дивізії в м. Христинівка, вартістю 33612 грн., після смерті батька, [PERSON], який помер 03.12.2012 року, що в свою чергу прийняв спадщину після смерті [PERSON], який помер 19.10.2003 року. Посилаючись на те, що 19.10.2003 року помер його дід [PERSON], спадщину після його смерті прийняв його син [PERSON], який практично вступив в управління і володіння спадковим майном проживаючи разом з дідом у спадковій квартирі, однак оформити на себе право власності на квартиру він не встиг, поскільки 03.12.2012 року помер. Після чого він у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори, проте оформити спадщину на своє ім’я він не зміг в зв’язку з відсутністю на домоволодіння правовстановлюючого документа. Тому, в даний час у нього виникла необхідність звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування, так як інакше, як окрім рішенням суду це зробити не можливо. Позивач в судове засідання не з’явився, проте надав суду заяву в якій прохає справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав; відповідачка в судове засідання не з’явилася, проте надала суду заяву в якій прохає справу розглядати в її відсутність позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі слідуючого. Судом встановлено, що 19.10.2003 року помер дід позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить і право на квартиру №1 у житловому будинку 34 по вул. 202 Стрілецької дивізії в м. Христинівка. Спадщину після його смерті прийняв його син, а батько позивача - [PERSON], який практично вступив в управління і володіння спадковим майном проживаючи разом з дідом у спадковій квартирі. Однак оформити на себе право на спірну квартиру він не встиг, оскільки 03.12.2012 року помер. Після чого позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Христинівської приватної нотаріальної контори. Проте переоформити спадщину на своє ім’я позивач не зміг в зв’язку з тим, що на вказаний вище будинок був відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що 18.08.2008р. між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №1314. Від шлюбу сторони мають сина – [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Зазначила, що з літа 2010 року відповідач пішов із сім»ї, внаслідок чого їх подальше сімейне життя стало неможливим. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач постійно вживає алкогольні напої, висловлюється нецензурними словами у присутності дитини, постійно ображає позивачку та не приділяє уваги сину. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін, немає. Шлюб сторони розривають вперше. Позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила повністю задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про день розгляду справи завчасно повідомлений. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сім’я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Згідно зі ст. 180 СК України на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з матір’ю та знаходиться на повному її утриманні. Батько матеріальну допомогу не надає. Суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі ст. ст. 111, 112, 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

У суд з заявою звернулася [PERSON], яка просить постановити рішення про встановлення факту родинних відносин між нею та її тіткою [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті її матері відкрилась спадщина і вона, як спадкоємець за заповітом, посвідченого 16.06.2009 року Сковородківською сільською радою Хмельницької області успадкувала спадкове майно. Однак, заявниця не може реалізувати своє право на спадщину, тому що є розбіжності в свідоцтві про народження спадкодавця тітки [PERSON] записана по батькові [PERSON], а дата її народження [INFO]. А в свідоцтві про одруження спадкодавця, в заповіті, в паспорті, свідоцтві про смерть спадкодавець записана по-батькові [PERSON] та дата народження її вказана [INFO]. За таких обставин [PERSON] вимушена звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та її тіткою [PERSON]. Заявник в судове засідання не з»явився, однак в канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Від Голови Любомльської районної державної адміністрації в канцелярію суду надійшла заява з проханням про розгляд справи без участі представника районної державної адміністрації, вимоги заяви визнають повністю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 березня 2013 року вбачається, що по-батькові спадкодавець значиться [PERSON]. Як вбачається з свідоцтв про народження [NUMBER] від 22 травня 1921 року матері заявниці та копії актового запису про народження спадкодавця дівочі прізвища значаться «[PERSON]». Відповідно до свідоцтв про одруження спадкодавця [NUMBER] та матері заявниці від 29 липня 1945 року записано обох по батькові [PERSON]. Відповідно до заповіту від 16.06.2009 року посвідченого Сковородківською сільською радою Хмельницької області по - батькові і дата народження спадкодавця значиться [PERSON] [INFO]. З копії паспорта [NUMBER] виданого Старокостянтинівським РВУМВС України у Хмельницької області вбачається, що [PERSON] по батькові [PERSON] [INFO]. Також родинні відносини між [PERSON] та заявницею доводяться свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.08.1946 року [PERSON], де її матір»ю записано, [PERSON], та свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 03.03.1969 року вбачається що заявниця змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». За викладених обставин подана заява підлягає до задоволення Тому на підставі досліджених та проаналізованих доказів суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, а встановлений факт родинних відносин має служити доказом в спадкових правовідносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 10 серпня 2012 року укладено Договір № ССЗ15391921420120810 про обслуговування та кредитування карткового рахунку (далі - Кредитний договір) у відповідності з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5 000, 00 грн. (п'ять тисяч гривень 00 копійок) зі сплатою 53, 88% річних за користування кредитом. Згідно з Кредитним договором максимальний розмір кредитного ліміту по кредитній картці становить 40 000, 00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок). Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо строків сплати платежів по Кредитному договору. Представник Позивача в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Жодних заяв чи клопотань до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved