Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

18.11.2013 року [PERSON] (далі по тексту – позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту – відповідач) про встановлення факту належності житлового будинку, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Так, позивач просить суд: - встановити факт належності житлового будинку № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON], яка померла 30.04.1996 року; - встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті 30.04.1996 року [PERSON], у вигляді житлового будинку № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, житловою площею 27,0 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., який складається в цілому з житлового будинку літ. «А», підвалу літ. «Б». Позивач – [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача – Староцаричанської СР, в судове засідання не з'явився, але сільський голова подав до суду заяву, згідно якої Староцаричанська СР заперечень не має та просить розглянути справу № 495/9238/13-ц без участі її представника. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народилася 17.08.1972 року, ідентифікаційний номер [NUMBER], про що свідчить паспорт серії КМ № 395053 виданий 18.08.2006 року та картка фізичної особи – платника податків № 28048 видана 04.07.2007 року. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO]. Згідно заповіту від 27.03.1996 року, посвідченого Староцаричанською СР, зареєстрованого в реєстрі за № 19, дублікат якого виданий 03.10.2000 року за реєстровим № 292 Староцаричанською СР, на день смерті [PERSON] вона зробила таке розпорядження: все її майно, яке на день її смерті опиниться їй належним, в чому б воно не складалося і де би воно не знаходилося, вона заповіла [PERSON]. 30.04.1996 року [PERSON] померла, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 196699 від 29.10.2009 року, актовий запис за № 19. Після смерті 30.04.1996 року [PERSON] залишилася спадщина, зокрема, у вигляді житлового будинку № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області. Єдиним спадкоємцем вказаного спадкового майна за заповітом є донька [PERSON] (померлої 30.04.1996 року) – [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Староцаричанської СР № 228/02-21 від 28.03.2008 року, будинок в селі Стара Царичанка по вулиці Дружби,24, Білгород-Дністровського району Одеської області, особовий рахунок № 719, згідно записам погосподарської книги № 8 сільської ради, належить громадянці, [PERSON], до дня смерті, 30.04.1996 року. Згідно із довідкою Староцаричанської СР № 490/02-21 від 01.07.2011 року, за будинком в селі Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області по вулиці Дружби,24, особовий рахунок № 719, згідно записам погосподарської книги Староцаричанської СР № 8 за 2011 рік, який належить громадянці [PERSON], до дня смерті, 30.04.1996 року, закріплена земельна ділянка загальною площею 0,42 га, яка знаходиться в користуванні, не приватизована, використовується: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до складеного 31.10.2012 року КП «Б-Дністровське БТІ» технічного паспорту, інвентаризаційна справа № 417, власником будинку № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області є [PERSON]. Згідно із довідкою Староцаричанської СР № 727/02-21 від 15.11.2013 року, громадянка, [PERSON], [INFO], померла 30.04.1996 року, була зареєстрована за адресою: [INFO]. З дня народження по день смерті. Між тим, на даний час [PERSON] не може оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім’я її матері [PERSON] (померлої 30.04.1996 року). Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду з відповідним позовом. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов’язки інших осіб. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України). Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного кодексу України встановлено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ч.1 ст.1248 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання єдиним спадкоємцем [PERSON] (померлої 30.04.1996 року) за заповітом, який претендує на спадщину у вигляді житлового будинку № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, є її донька – [PERSON], [INFO]. Між тим, [PERSON] (померла 30.04.1996 року) за життя не встигла оформити належним чином право власності та отримати правовстановлюючі документи на житловий будинок № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, що є перешкодою для отримання позивачем – [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок. Крім того, на даний час спадкоємець [PERSON] (померлої 30.04.1996 року), її донька – [PERSON], [INFO], фактично вступила у вищезазначену спадщину, оскільки з померлою матір’ю проживала однією сім’єю, вела спільне господарство та доглядала за нею. На сьогоднішній день позивачка продовжує доглядати та підтримувати житловий будинок № 24 по вул. Дружби в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] до Староцаричанської СР про встановлення факту належності житлового будинку, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved