Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 19 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VOY0AК12301146, за яким останній отримав кредит в розмірі 35068,86 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 19 лютого 2014 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 лютого 2007 року [PERSON] надав в заставу майно, а саме: автомобіль марки «Пежо», модель 307 SW ZIZU 2.0E, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності. Однак, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, а тому станом на 11 травня 2012 р. утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 13561,90 доларів США, з яких: 12024,96 - доларів США заборгованість за кредитом; 1153,43 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 243,52 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 139,99 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. На підставі наведеного, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VOY0AК12301146 від 19.02.2007 року в сумі 13561,90 доларів США вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави: автомобіль «Пежо», модель 307 SW ZIZU 2.0E, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], вилучити комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу даного автомобіля та звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «Пежо», модель 307 SW ZIZU 2.0E, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № VOY0AК12301146, за яким останній отримав кредит в розмірі 35068,86 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 19 лютого 2014 р. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Однак, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, а тому станом на 11 травня 2012 р. утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 13561,90 доларів США, з яких: 12024,96 - доларів США заборгованість за кредитом; 1153,43 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 243,52 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 139,99 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 лютого 2007 року [PERSON] надав в заставу майно, а саме: автомобіль марки «Пежо», модель 307 SW ZIZU 2.0E, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності. Статтею 572 ЦК України передбачено, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч.1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 та 6 статті 20 Закону України "Про заставу" Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно ст. 21 Закону України «Про заставу», реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Якщо перший аукціон (публічні торги) оголошено таким, що не відбувся, проводиться наступний аукціон. Початковою ціною другого і наступних аукціонів вважається ціна, зменшена на 30 відсотків по відношенню до початкової ціни попереднього аукціону. Якщо другий і наступні аукціони (публічні торги) оголошені такими, що не відбулися, заставодержатель має право залишити заставлене майно за собою за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах). У разі якщо заставодержатель відмовився залишити заставлене майно за собою, це майно реалізується у встановленому порядку, якщо інше не передбачено договором. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави а саме : автомобіль марки «Пежо», модель 307 SW ZIZU 2.0E, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності, підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі -Закон) обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. Статтею 26 Закону передбачено такі позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 36119858, позивачем 19 серпня 2011 року зареєстровано звернення стягнення на заставне майно, таким чином позивачем дотримано положення Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». За умовами договору застави, зокрема п.п. 17.10, та п. 17.11, у випадку порушення заставодавцем зобов'язань за кредитним договором, заставодавець зобов'язується передати предмет застави в заклад за актом прийому передачі; звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмета застави від імені заставодавця. За таких обставин, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VOY0AК12301146 від 19 лютого 2007 року, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON], в сумі 13561,90 доларів США слід вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави: автомобіль «Пежо», модель 307 SW ZIZU 2.0E, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], вилучити комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу даного автомобіля та звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «Пежо», модель 307 SW ZIZU 2.0E, 2006 року випуску, тип транспортного засобу: легковий універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення, оскільки підтверджуються відповідними квитанціями.

Outcome: approved