Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила поновити її на роботі, скасувати незаконних записів в трудовій книжці про наказ №37 від 01.07.05 року, наказ від 16 .08.04 року, стягнути на її користь заробітну плату з 15.09.03 року по теперішній час, за 90 місяців 112 500 гривень, моральну солідарну шкоду з КПП НТЦ «Реактивелектрон» та ВДВС по 10000 грн.. Мотивувала позов тим , що при виконанні рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі виконавчою службою пору її права. Її не було поновлено на роботі. Невиконання рішення суду потягло ви у НТЦ «Реактивелектрон» перед позивачкою заборгованості по заробітній платі за 90 місяців у сумі 112 500 грн. Вказаними діями було заподіяно моральну шкоду суттєво вплинуло на матеріальне становище, порушило суспільні зв"язки, що потягло зміну особистих планів. Розмір матеріальної шкоди розрахований з заподіяння ушкоджень, неотримання заробітку, несплати комунальних послуг. Необхідності звернення до правоохоронних органів. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином, судовими повістками направленими заказними листами з повідомленням. Позивач протягом всього часу розгляду справи, неодноразове повідомленою про час розгляду справи в суд не з"являлась. При вказаних обставинах суд вважає можливим розглянути справу на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Представник НТЦ « Реактивелектрон» в судовому засіданні позов ш Пояснив, що права позивачки не порушувались. Останню було поновлено на після було звільнено за прогули. Заборгованості по заробітній платі перед позив, має. Всі строки позовної давності оскарження записів у трудовій книжці збігли застосувати строки позовної давності. Представник ВДВС Головного Управління юстиції донецької області засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним ч Суд. вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріалі: приходить до наступного. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30.06.2004 року [PERSON] було поновлено па роботі у якості контролера НТЦ « Реактивелектрон". Викладене приводить суд до висновку, що вимоги позивачки про поновлення на роботі були розглянуті та задоволені судом. Повторне поновлення на роботі з тих же підстав не передбачено. 01.07.2004 року у відповідності до наказу 37 від 1.07.2004 року [PERSON] була фактично поновлена на роботі у якості контролера контрольно-пропускного пункту «Опытного производства» НТЦ « Реактивелектрон», за рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30.06.2004 року, про що у трудовій книжці було зроблено запис. [PERSON], будучи незгодною з порядком поновлення на роботі до роботи не приступила. 17.08.2004 року [PERSON] була звільнена згідно з ст.40 п.4 КЗпП України. [PERSON], будучи незгодною з порядком поновлення на роботі зверталась зі скаргами до на дії державних виконавців до прокуратури. Мотивуючи свій позов [PERSON] не вказала на те, якими діями відповідачів їй було заподіяно шкоду. [PERSON] не надала суду доказів про звернення з заявами про оскарження вищевказаних записів у трудовій книжці про поновлення на роботі та звільнення до суду у встановлений ст. 233 КЗпП України строк. З заявами про поновлення строку вказаного для звернення до суду [PERSON] не зверталась. Викладене приводить суд до висновку про те, що [PERSON] не перебувала у вимушеному прогулі з 15.09.2003 року та підстави для нарахування та стягнення середньої заробітної плати за 90 місяців у сумі 112 500 гривень - відсутні. Позивач, заявляючи позов не вказала які саме дії відповідачів заподіяли позивачці моральну шкоду та не надано доказів заподіяння вказаної шкоди. Статтею 233 КЗпП Украхни передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня. коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказ про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Викладене приводить суд до висновку . що в даній частині позову також слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed