Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Свої вимоги мотивують тим, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.01.1976 року на праві приватної власності [PERSON] належить ? частина житлового будинку, площею 43,4 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель: веранда, ганок, гараж, огорожа, колодязь за адресою [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 13.05.1981 року [PERSON] належить також ? частина вказаного будинку з надвірними будівлями. У вказаному будинку з 14.05.2008 року зареєстрована колишня дружина сина позивачів - [PERSON] Починаючи з 01.09.2012 року відповідачка за місцем реєстрації відсутня без поважних причин, всі комунальні платежі сплачують позивачі. Так як відповідачка добровільно зніматися з реєстрації в належному позивачам будинку не бажає, тому просять суд визнати [PERSON] такою, то що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, справа розглядається в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачів, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.01.1976 року на праві приватної власності [PERSON] належить ? частина житлового будинку, площею 43,4 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель: веранда, ганок, гараж, огорожа, колодязь за адресою [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 31.05.1981 року [PERSON] належить ? частина жилого будинку жилою площею в цілому 43,4 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель: веранда, крильце, гараж, огорожа, колодязь, що знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, на даний час власниками житлового будинку по [ADDRESS] є позивачі - [PERSON] та [PERSON] Згідно будинкової книги за адресою: [ADDRESS] з 30.03.1983 року в даному житловому будинку зареєстрована відповідачка - [PERSON] Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 22.01.2013 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (сином позивачів). Встановлено, що договори найму житлового приміщення відповідачкою з власниками будинку не укладалися. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч.4 ст.156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що положення ч.2 ст.405 ЦК України поширюється і на тих членів сімї власника житла, які припинили з ним сімейні відносини. Судом встановлено, що колишня дружина сина позивачів - [PERSON], починаючи з 01.09.2012 року і по даний час без поважних причин у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] не проживає, що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Охтирської міської ради від 10.07.2013 року за №355 та показами свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні показали, що після чергової сварки зі своїм чоловіком [PERSON] забрала свої речі та виїхала з даного будинку і вже більше року у вказаному домоволодінні не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у кінці серпня - на початку вересня 2012 року відповідачка забрала свої речі з будинку по [ADDRESS], погрузила їх на машину і виїхала з даного будинку, після чого він її за даною адресою жодного разу не бачив. Поважності причин відсутності відповідачки в житловому приміщенні за адресою по [ADDRESS] судом не встановлено. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин була відсутня і не проживала у будинку по [ADDRESS], а тому втратила право користування даним житлом. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України,

Outcome: approved