Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] (уроджена [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою, в якій просили передати усі права та обовязки забудовника жилого будинку, в тому числі право здачі та введення в експлуатацію житлового будинку, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, а саме по 12 частині житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на земельній ділянці, площею 999,00 кв.м, розташованого за адресою: місто Миколаїв, вулиця Ольшанців, № 51, в порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON]. В обґрунтування позову вказали, що 12.04.2001 року померла мати [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], а 30.07.2005 року помер і батько [PERSON], який також проживав за цією адресою, вони знаходилися у зареєстрованому шлюбі між собою. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 999,00 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вулиця Ольшанців, № 51 (раніше адреса: Миколаївська область, Жовтневий район, сел. Жовтневе, вулиця 12 років Жовтня, № 39, 41, 51 ). 06.12.2005 року після смерті батька вони у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Ольшанців, № 51 з тих підстав, що за спадкодавцем не зареєстровано право власності на спірний жилий будинок, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ про право власності на цей жилий будинок. Тоді вони звернулися до Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації і згідно з довідкою вказаного бюро їм стало відомо, що батьку [PERSON] була відведена земельна ділянка, площею 0,07га для індивідуального будівництва жилого будинку за адресою: с. Жовтневе, вулиця 12 років Жовтня, №39 на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу імені [PERSON] Жовтневої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 20.03.1952 року за № 92 «Про дозвіл індивідуального будівництва у селищі Жовтневе». Рішенням № 309 виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих Миколаївської області від 09.05.1952р. був затверджений протокол засідання виконкому Жовтневої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 20.03.1952 р. за № 92 «Про дозвіл індивідуального будівництва у селищі Жовтневе» і [PERSON] було дозволено індивідуальне будівництво по вулиці 12 років Жовтня, № 39 на земельній ділянці, площею 0,07га, відведеній на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу імені [PERSON] Жовтневої селищної ради. 07.05.1953 року між виконавчим комітетом Жовтневої районної ради депутатів трудящих (відділом комунального господарства), з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір про право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою по вулиці 12 років Жовтня, № 39 у сел. Жовтневе. Цей договір про право забудови і безстрокове користування земельною ділянкою був зареєстрований у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON] 13.05.1953 року був здійснений відвід земельної ділянки в натурі за вищевказаною адресою. У встановленому законом порядку була виготовлена проектна документація, отримані усі дозволи служб, на вказаній земельній ділянці був побудований жилий будинок у 1989 році та підсобні будівлі та споруди, в 1989 році жилий будинок був прийнятий в експлуатацію, однак правові документи на домоволодіння батьком належним чином оформлені не були, а саме право власності на жилий будинок, підсобні приміщення та будівлі за адресою: м. Миколаїв, вулиця Ольшанців, №51, не було зареєстроване в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, а земельна ділянка не була приватизована. Посилаючись на наведене, позивачі вважають, що вони мають право на перевід прав та обовязків забудовника на їх імя у рівних частках після смерті батька і просять позов задовольнити. У судове засіданні позивачі не зявилися, однак звернулися з заявами про слухання справи за їх відсутністю, позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили його задовольнити. Представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не вявився, однак надав заяву про слухання справи в його відсутність, просив вирішити спір на розсуд суду. Третя особа: Пята Миколаївська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1949 року та були зареєстровані і мешкали разом в жилому будинку № 51 по вулиці Ольшанців в місті Миколаєві (раніше адреса: Миколаївська область, Жовтневий район, сел. Жовтневе, вулиця 12 років Жовтня, № 39, №41, №51 ). Від шлюбу у них народилися: дочка [PERSON] (уроджена [PERSON]) [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Миколаївського МБТІ №2-1450 від 16.10.2013р. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Ольшанців, №51 (попередня адреса: вул. 12 років Жовтня, № 39) не зареєстровано. Водночас було повідомлено, що в матеріалах інвентарної справи міститься договір забудови від 07.05.1953 року, посвідчений виконкомом Жовтневої районної ради депутатів трудящих, виданий [PERSON]. [PERSON] є користувачем земельної ділянки на підставі договору про право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] була відведена земельна ділянка площею 0,07 га для індивідуального будівництва жилого будинку за адресою: с. Жовтневе, вулиця 12 років Жовтня, № 39, на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу імені [PERSON] Жовтневої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області № 9 від 13.06.1951 року рішення виконкому Жовтневої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 20.03.1952 року за № 92 «Про дозвіл індивідуального будівництва у селищі Жовтневе». Рішенням № 309 виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих Миколаївської області від 09.05.1952р. був затверджений протокол засідання виконкому Жовтневої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 20.03.1952 р. за № 92 «Про дозвіл індивідуального будівництва у селищі Жовтневе» і [PERSON] було дозволено індивідуальне будівництво по вулиці 12 років Жовтня, № 39 на земельній ділянці, площею 0,07га, відведений на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу імені [PERSON] Жовтневої селищної ради. 07.05.1953 року між виконавчим комітетом Жовтневої районної ради депутатів трудящих (відділом комунального господарства), з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір про право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою по вулиці 12 років Жовтня, № 39 у сел. Жовтневе Жовтневого району Миколаївської області. Договір про право забудови і безстрокове користування земельною ділянкою був зареєстрований у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації на імя [PERSON] 13.05.1953 року був здійснений відвід земельної ділянки в натурі по вищевказаній адресі. У встановленому законом порядку була виготовлена проектна документація, отримані усі дозволи служб, на вказаній земельній ділянці був побудований житловий будинок у 1989 році та підсобні будівлі та споруди, жилий будинок був прийнятий в експлуатацію, однак правові документи на домоволодіння батьком належним чином оформлені не були, а саме свідоцтва про право власності на жилий будинок, підсобні приміщення та будівлі за адресою: м. Миколаїв, вулиця Ольшанців, № 51, він не отримав, і воно не було зареєстроване в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, а земельна ділянка не приватизована. У відповідності до архівної довідки Миколаївської області від 26.05.2011 року державний архів повідомляє, що рішенням виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 20 серпня 1974 року № 907 «Про перейменування вулиць в Корабельному районі м. Миколаєва» вулиця 12 років Жовтня перейменована на вулицю Ольшанців. Однак відомостей про перенумерацію будинків немає, тому підтвердити перенумерацію буд. № 39 на № 41 і № 41 на № 51 неможливо. 30 липня 2005 року помер забудовник [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 013011, виданого 02.08.2005р. Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. На день смерті спадкодавця у будинку були зареєстровані [PERSON] з 16.07.1955 року до 20.05.2011 року, знятий з реєстраційного обліку у звязку зі смертю, що підтверджується довідкою КП Дирекції єдиного замовника «Океан» № 4204 від 25.10.2013р. 06.12.2005 року після смерті батька [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. 30.07.2005р. після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 653/2005 та внесена до ЄРЗСС за №38085727, що підтверджується копією виписки про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.12.2005р. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачі, як діти та спадкоємці першої черги, мають право на спадщину за законом по ? частці спірного жилого будинку. Інших спадкоємців першої черги за законом судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину по ? частці у вигляді цілого жилого будинку № 51 по вулиці Ольшанців в м. Миколаєві після смерті батька [PERSON] в силу ст.ст. 1261,1268 ЦК України. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з часу державної реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вулиця Ольшанців , № 51, складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 31,2 кв. м, загальною 55,8 кв. м; літньої кухні літ. «Г», гаражу літ. «Б», огорожі № 3, споруд № 5, № 1, загальною вартістю 84933 грн. Відповідно до норм ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Обєктами цивільних прав відповідно до ст.177 ЦК України та ст.190 ЦК України є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Відповідно до ч.1 ст. 178 ЦК України обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від одної особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невідємними частинами фізичної або юридичної особи. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що при здійсненні будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки, як забудовника, входять до складу спадщини. З поданих позивачем доказів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який був забудовником спірного будинку. Оскільки позивачі не мають інших засобів захисту свого права на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за спадкоємцями прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування і право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Виникнення цього права законодавець звязує з моменту державної реєстрації та отримання документу, який посвідчує це право ( ст. 126 ЗК України). З вимог ч.3 ст. 415 ЦК України вбачається, що особа, до якої перейшло право власності на споруду (будівлю), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах та в тому же обємі, що і попередній власник будівлі (споруди), а тому вирішення цього питання можливо у встановленому порядку через компетентні органи після здачі будинку в експлуатацію. Таким чином, суд вважає, що до позивачів у порядку спадкування за законом переходять усі права забудовника, в тому числі право здачі та введення в експлуатацію житлового будинку, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, а саме цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на земельній ділянці площею 999,00 кв.м, розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Ольшанців, № 51 з усіма прилеглими до будинку побутово-господарськими будівлями та спорудами. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved