Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства «Скіф-98» та реєстраційної служби Мелітопольського МРУЮ Запорізької області, третя особа - комунальне підприємство «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на нежитлову будівлю. Свої позовні вимоги позивач аргументує наступним. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 03.08.2001 року, реє. № 158599 позивачка придбала у ПП «Скіф-98» 83/100 частин будівлі, яка знаходиться в [ADDRESS] Договір купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний № 158599 було укладено 03 серпня 2001 року між членом біржі «ПП [PERSON]» в особі брокера [PERSON], біржове місце № 54, який діяв в якості представника продавця, якому на підставі договору доручення № 1-158599 від 03.08.2001 р доручило діяти в своїх інтересах Приватне підприємство «Скіф-98» в особі засновника [PERSON], діючого на підставі Статуту та членом біржи «ПП БРОК СЕРВІС» в особі брокера [PERSON], біржове місце № 55, яка діяла в якості представника покупця [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] на підставі договору-доручення № 2-158599 від 03.08.2001 р. Згідно цього договору купівлі-продажу нерухомості позивачка придбала у власність 83/100 частин будівлі яка знаходиться в [ADDRESS] Будівля позначена в плані літерою «Б-1» з черепашнику загальною площею 179,5 кв.м, основною площею 171,0 кв.м. В її власність перейшло приміщення загальною площею 152,0 кв.м, основною площею 152,0 кв.м. Як зазначає позивачка, право приватної власності на зазначену вище нерухомість було належним чином зареєстровано нею 07 серпня 2001 року в КП «Мелітопольському міжміському бюро технічної інвентаризації», що підтверджується доданої до заяви копією договору купівлі-продажу нерухомості з відміткою про державну реєстрацію та копією повідомленням КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації». 05 серпня 2013 року позивачка звернулася до Державної реєстраційної служби з заявою про проведення державної реєстрації права приватної власності на 83/100 частин будівлі, яка знаходиться в [ADDRESS] Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.08.2013 р № 5379255 державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачці було відмовлено в проведенні державної реєстрації в зв'язку з тим, що вона не надала для реєстрації оригінал договору купівлі - продажу нерухомості реєстраційний № 158599 від 03.08.2001 року. Надати оригінал вказаного вище правовстановлюючого документу позивачка, як зазначає, не має можливості через його втрату. Отримати дублікат договору купівлі-продажу нерухомості реєстраційний № 158599 від 03.08.2001 року на Українській товарній біржі не вбачається можливим через ліквідацію цієї організації. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 83/100 частин будівлі, яка знаходиться в [ADDRESS] Позивачка в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, згідно якої вона просить справу слухати у її відсутності, на задоволені позову наполягає. Представник реєстраційної служби Мелітопольського МРУЮ Запорізької області проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути за наявними матеріалами справи. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичної особи за ЄДРПОУ 25490620 (Приватне підприємство «Скіф-98») в реєстрі не знайдено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі своїх осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 03.08.2001 року, реє. № 158599 позивачка придбала у ПП «Скіф-98» 83/100 частин будівлі, яка знаходиться в [ADDRESS]/а.с.8/ Право приватної власності на зазначену вище нерухомість було належним чином зареєстровано нею 07 серпня 2001 року в КП «Мелітопольському міжміському бюро технічної інвентаризації», що підтверджується повідомленням КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації»/а.с.9/ Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.08.2013 р № 5379255 державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачці було відмовлено в проведенні державної реєстрації в зв'язку з тим, що вона не надала для реєстрації оригінал договору купівлі - продажу нерухомості реєстраційний № 158599 від 03.08.2001 року/а.с.10/, однак надати оригінал квитанції позивачка не має можливості, оскільки він був втрачений. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичної особи ТОВ «Українська товарна біржа» /а.с.12/ в реєстрі не знайдено, таким чином позивачка не має можливості отримати дублікат вищезазначеного договору. Таким чином, позивачка у встановленому законодавством порядку набула права власності на нерухоме майно, а саме: 83/100 частин будівлі, яка знаходиться в [ADDRESS], зареєструвала своє право власності у відповідності до чинних норм законодавства на момент реєстрації, однак на теперішній час її право власності не визнається, в зв'язку з втратою оригіналу документу, що підтверджує її право власності, тому відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, суд вважає необхідним задовольнити її вимоги задля захисту її права власності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved