Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-27 00:00:00

14 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11 лютого 2010 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрували в Великожванчицькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 4. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та перебуває на її утриманні. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, в сім‘ї часто виникали сварки, не було поступок та взаємопорозуміння, так як відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження сім‘ї та її матеріальне забезпечення. Все це привело до того, що в березні 2012 року припинили сімейно-шлюбні відносини, відповідач забрав свої речі та переїхав проживати до своїх батьків, з червня 2013 року вона проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, з яким їй необхідно зареєструвати шлюб, відповідач також проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що 05 травня 2012 року відповідач поїхав на роботу, більше не повертався та з того часу разом не проживають, вона проживати з відповідчем не бажає та миритися не має наміру, оскільки не зійшлись характерами і на даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, на розірванні шлюбу наполягає, від стягнення з відповідача на її користь сплаченого нею судового збору відмовляється, оскільки відповідач добровільного його відшкодував, після розірвання шлюбу бажає іменуватися шлюбним прізвищем «Ніколаєва». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, на розірвання шлюбу згідний, та пояснив, що поїхав на заробітки та дізнався, що дружина його обманює, а тому 05 травня 2012 року забрав свої речі, переїхав проживати до своїх батьків та більше не повертався, іншої сім‘ї не має, однак згідний на розірвання шлюбу та не бажає миритися. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Великожванчицькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що сторони 05 травня 2012 року припинили шлюбно-сімейні відносини, оскільки в період спільного проживання жили погано, в сім‘ї часто виникали сварки, не було поступок, взаємопорозуміння та взаємоповаги. Сторони спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, їх шлюб носить формальний характер, на розірванні шлюбу наполягають, миритися не бажають, позивачка з червня 2013 року проживає у фактичних шлюбних відносинах з другим чоловіком. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачка відмовилася від стягнення з відповідача на її користь сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved