Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] у вересні 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 16 травня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області та зроблено актовий запис № 49. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час подружні відносини між сторонами припинені, разом вони не проживають. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу без його участі. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 16 травня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітній син проживає разом із матірю [PERSON] і повністю знаходиться на її утриманні (а.с.2). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість і зобовязаний надавати таку допомогу, є працевлаштованим та має постійний дохід, утриманців не має. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на те, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача повинні стягуватись аліменти на утримання дитини сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved