Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач завернулася до суду з позовом до відповідача та прохала визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,16 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,34 га призначену для ведення особистого селянського господарства, а всього 0.50 га, що розташовані в [ADDRESS] та належать їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.01.2001 року серії АВО № 710833. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 січня 2001 року вона отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом АВО № 710833 після померлого батька [PERSON]. Згідно вказаного свідоцтва спадкове майно складалося з житлового будинку з надвірними побудовами та приватизованої земельної ділянки розміром 0,50 га переданої для обслуговування жилого будинку, ведення підсобного господарства, що знаходиться в [ADDRESS].18 грудня 2002 року нею отримано державний акт на право приватної власності на землю серії 11 - ПЛ. № 002695, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1226. 07.10.2013 року вказаний державний акт нею було втрачено, але збереглася його ксерокопія, яка не являється правовстановлюючим документом. 11.10.2013 року року в газеті «Вісті» було опубліковано оголошення про втрату державного акту. 16.10.2013 року вона звернулася до Відділу Держземагентства у Полтавському районі з проханням про видачу їй дублікату державного акту, але отримала відповідь, в якій їй пропонувалося з цього приводу звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяви з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, при розгляді справи по суті покладалася на розсуд суду. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки площею 0,16 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,34 га призначену для ведення особистого селянського господарства, а всього 0.50 га, що розташовані в [ADDRESS] та належать [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.01.2001 року серії АВО № 710833, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved