Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та приватним нерухомим майном шляхом виселення з приватного житлового будинку до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що позивач - [PERSON], являється власником земельної ділянки розташованої в с. Костичани Новоселицького району Чернівецької області на підставі державного акту на право власності серії ЧВ №094320 від 14.03.2005 року виданого на підставі договору дарування земельної ділянки від 01.12.2004 року загальною площею 0,2463 га. 08.12.2004 року на підставі рішення Костичанівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за № 56 позивачу був наданий дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд на відповідній земельній ділянці по [ADDRESS] після якого позивачем за власний рахунок було розпочато будівництво житлового будинку та господарських споруд, яке продовжується по теперішній день. В позові зазначається, що відповідач являється колишнім зятем позивача та останній самовільно та незаконно зайняв її новозбудований житловий будинок за адресою [ADDRESS], що належить позивачу як власнику без будь-яких на те правових підстав та перешкоджає позивачу у користуванні належної їй на праві власної земельної ділянки. Заселившись останній своїми протиправними діями чинить опір щодо подальшого завершення будівництва дворогосподарства та на вимогу позивача добровільно не бажає звільнити зайняте ним приміщення та земельну ділянку. Відповідач порушує її майнові права, яке виражається у вчинені фізичного та психологічного насильства щодо неї та інших членів її сімї, яке полягає у застосуванні погроз та образ. Проживання відповідача в спірному домоволодінні перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого, а тому позивач просить виселити [PERSON] з господарства, яке розташоване по [ADDRESS], яке належить позивачу на праві приватної власності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги щодо виселення відповідача з господарства, яке розташоване по [ADDRESS] та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позову з посиланням на те, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ №094320 від 14.03.2005 року позивач є власником земельної ділянки яка розташована за адресою [ADDRESS]. Вказує, що оскільки договір дарування був укладений внаслідок оману зі сторони позивача то попереднім власником земельної ділянки, [PERSON] та відповідачем були подані скарги до Новоселицького РВ УМВС України в Чернівецькій області про шахрайські дії позивача - [PERSON], які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним №12013270120000460 та на даний час проводиться досудове розслідування. В своїх запереченнях вказує, що твердження позивача про те, що домогосподарство яке побудовано за адресою [ADDRESS] є її власністю також не відповідає дійсності оскільки вказане господарство побудоване на кошти зароблені відповідачем та його дружиною у період їхнього перебування на заробітках в Італії з 2002 року по 2013 рік, отже це є спільною власністю подружжя. Відповідач вважав, що це є власністю його сім'ї оскільки позивач переконала його в цьому надавши побутову книжку про надання послуг користування електроенергією яка була виписана на ім'я відповідача та заявила, що вся технічна документація відносно житлового будинку та земельної ділянки також зареєстроване на нього. В своїх запереченнях вказує, що на даний час відповідач проживає у вказаному житловому будинку та зазначає, що іншого житла у нього не має. Просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов задоволення не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ №094320 від 14.03.2005 року позивач є власником земельної ділянки яка розташована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до витягу з рішення ВК Костичанівської сільської ради № 56 від 08.12.2004 року позивачу надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки ВК Костичанівської сільської ради № 55 від 05.02.2013 року в господарстві за адресою [ADDRESS] ніхто не проживає та зареєстрованих осіб немає. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до cm. 331 ч. 2 ЦК України - набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. На підставі викладеного суд вважає, що беручи до уваги, що позивачем не представлено правовстановлюючих документів в підтвердження права власності на житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS], вона не може вважатися власником такого, а тому звернення до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю відповідно до вимог ст. 391 ЦК України є безпідставним. Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача на вчинення відповідачем перешкод в користуванні земельною ділянкою, а саме не вказано в чому полягають такі перешкоди, і не надано жодних доказів на підтвердження існування перешкод в користуванні земельною ділянкою. На підставі викладеного позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed