Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 11.05.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 13789 грн. 91 коп., терміном користування кредитом до 11.01.2014 року. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином. 06.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 08/03/2013, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь позивача своє право вимоги заборгованості по договору кредиту укладеного з [PERSON] У відповідача перед позивачем станом на 06.03.2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 16807 грн. 25 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом в сумі 16807 грн. 25 коп. та судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явивсь, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит», [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №1001828880 (а.с.15-19). За кредитним договором відповідачу було надано кредит в сумі 13789 грн. 91 коп., строком на 20 місяців, зі сплатою 0,01% річних (п. 1.1 кредитного договору). В подальшому 06 березня 2013 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір факторингу № 08/03/2013, за яким кредитор змінився на ТОВ «Росвен Інвест Україна» (а.с.10-12, 14). Судом встановлено, що відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 13789 грн. 91 коп., згідно укладеного договору про надання споживчого кредиту №1001828880. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що дійсно у відповідача існує заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1001828880 від 11 травня 2012 року, в зв'язку з чим позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про погашення простроченої заборгованості вих. № LC-6//2477544 від 29.08.2013 року, в якій зазначається, що станом на 29.08.2013 року у відповідача існує заборгованість в сумі 16807 грн. 25 коп. (а.с.23). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не надано будь-яких доказів того, що у нього відсутня заборгованість за кредитним договором, або ж розмір заборгованість інший, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 16807 грн. 25 коп. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved