Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що згідно з державним актом на земельну ділянку серія ІІ ДП № 051545 від 6 квітня 2001 року вона є власником земельної ділянки площею 7,550 га (кадастровий номер 1221084100010610480), яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 25 вересня 2013 року позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, проте розгляд заяви було зупинено у зв'язку з тим, що було подано не всі документи, необхідні для проведення державної реєстрації, зокрема не було подано оригінал державного акту. Від Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області було отримано відповідь про неможливість видати дублікат державного акту. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,550 га (кадастровий номер 1221084100010610480), яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у зв'язку з втратою документа, який засвідчує право власності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача, Дмитрівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області та Верхньодніпровське районне управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. На підставі рішення Дмитрівської сільської ради № 200-16/ХХІІІ від 6 квітня 2001 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,550 га на території Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що 6 квітня 2001 року було видано державний акт на право приватної власності на землю ІІ ДП № 051545 (а.с.10). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підставі державного акту ІІ-ДП № 051545 від 6 квітня 2001 року власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,550 га на території Дмитрівської сільської ради (кадастровий номер 1221084100:01:061:0480) є [PERSON] (а.с.23-24). Оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку (державний акт) позивачем втрачено. З метою отримання дубліката державного акту [PERSON] звернулася до Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, проте 23 жовтня 2013 року отримала відповідь про неможливість видачі дубліката (а.с.12). З метою реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку позивачі звернулися до реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, проте рішенням від 7 жовтня 2013 року було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав у зв'язку з відсутністю всіх документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав (а.с.6). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна має право подати позов про визнання його права власності у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що іншого шляху зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, окрім звернення до суду з позовом про визнання права власності позивач не має, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved