Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У грудні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося у суд з позовом, в якому зазначає, що між банком та [PERSON] 27 січня 2011 року було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 3200 гривень на платіжну картку, зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву, відповідач тим самим погодився на те, що разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, зазначена заява складає між ним та банком договір. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Оскільки відповідач зобов'язань за договором не виконує, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 7864 грн. 63 коп., що утворилась станом на 31.10.2013 року, у тому числі: 3192 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом, 2636 грн. 74 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1184 грн. 39 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом та штрафи, згідно з п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг, у розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 350 грн. 70 коп. (процентна складова). У судове засіданні представник позивача Голярчук А.А. не з'явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує у повному об'ємі з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив і заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк. Відповідно до ст. 610 ЦК порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов'язанням. Судом встановлено, що 27.01.2011 року [PERSON] підписав заяву про надання банківських послуг у вигляді надання універсальної кредитної картки зі встановленим на ній лімітом із базовою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідач висловив згоду на укладення договору саме у такій формі, про що свідчить його підпис на заяві позичальника, яка разом з пам'яткою клієнта, умовами, правилами і тарифами в цілому складає договір надання банківських послуг. Згідно з п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Користуючись зазначеними кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту, відповідач свої зобов'язання по їх поверненню та сплаті відсотків за користування ними не виконав, тобто порушив умови укладеного між сторонами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 3192 грн. 80 коп. та за відсотками за користування кредитом у сумі 2636 грн. 74 коп., яка підлягає стягненню з нього на користь позивача. Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 8.6. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення клієнтом строків платежів більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. За таких обставин, з відповідача на користь банку слід стягнути штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 350 грн. 69 коп. (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31.10.2013 року становить 7864 грн. 62 коп., що підтверджується наданим розрахунком, у зв'язку з чим вимоги позивача слід задовольнити у повному об'ємі. Задовольняючи позов у повному об'ємі, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені та документально підтверджені останнім (а.с. 1) судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved