Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

09.08.2013 р. позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи служби у справах дітей Камянка -Бузької районної адміністрації в якій, просили усунути їм перешкоди у користуванні квартирою №13 по вул. Ів. Франка,31 в смт. Добротвір Кам»янка-Бузького району Львівської області, шляхом виселення з неї [PERSON] та її доньки [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що їм належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS]»янка-Бузького району, згідно свідоцтв про право на спадщину. Відповідачка разом з чоловіком та донькою незаконно проживають більше 10 років у їхні квартирі. [PERSON]»янка-Бузького районного суду чоловіка відповідачки [PERSON] виселено з квартири [ADDRESS]»янка-Бузького району. Однак [PERSON] та їх донька [PERSON] залишились проживати у квартирі та питання щодо усунення перешкод у користуванні квартирою та їх виселення залишилось не вирішеним. Вони зареєстровані у належній їм квартирі та продовжують проти їх волі проживати в ній та чинити їм перешкоди в користуванні нею. У звязку з вищенаведеним змушені звернутись до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з»явилися, причин неявки не повідомили. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що в них з попередньою власницею квартири [PERSON] була домовленість про купівлю квартири, проте договір купівлі- продажу не був нотаріально посвідчений, оскільки [PERSON] у цей час перебувала в Італії. В подальшому процесом продажу квартири займалась за дорученням [PERSON] Ними були виплачені кошти за купівлю квартири згідно домовленості, а саме: 2000 дол. США. Після смерті [PERSON] між ними та [PERSON] була досягнута домовленість, що вони доплачують йому за продаж квартири кошти у сумі 1000 дол. США., після переоформлення квартири, однак [PERSON] успадкувавши квартиру відмовився переоформляти права на квартиру, у зв»язку з цим просить відмовити у позові. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні у вирішення спору поклалась на розсуд суду, однак просила суд захистити інтереси неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON]Т та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]»янка-Бузького району Львівської області, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майна від 28.12.2005 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2006 р., свідоцтва про право власності на квартиру від 09.12.1994 р. В даній квартирі зареєстровані [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні будинком. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає у [INFO]»янка-Бузького району Львівської області разом із донькою без будь-яких на те правових підстав. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між позивачами та відповідачкою стосовно їх проживання у їхній квартирі не існує. Відповідачка ні її донька не є членом сімї позивачів чи їхніми родичами. На їхні усні прохання щодо звільнення квартири та зняття з реєстрації відповідач ніяким чином не реагує. [PERSON]»янка-Бузького районного суду від 10.06.2011 р., яке було частково змінене апеляційним судом Львівської області 24.04.2012 р., усунено [PERSON], [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою №13 по вул. І.Франка,31 смт. Добротвір Кам»янка-Бузького району Львівської області, шляхом виселення [PERSON] Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не надано суду жодних допустимих доказів, які б підтверджували її заперечення позовних вимог, а доводи позивачів підтверджені належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи. Таким чином, відповідачка, будучи зареєстрованою у квартирі позивачів разом зі своєю донькою, порушує їх права та законні інтереси, як власників на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позов є підставним та підлягає до задоволення .

Outcome: approved