Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 135756,09 грн., пені в сумі 23865 грн. та трьох процентів річних в сумі 4964 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 21 березня 2012 р. [PERSON] позичив у нього грошові кошти в сумі 135756,09 грн., що еквівалентно 17000 доларів США, на підтвердження чого надав розписку. 23 березня 2012 р. між ними було укладено договір позики на зазначену суму, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався повернути борг в строк до 15 квітня 2012 р. Проте в порушення договірних зобовязань відповідач борг не повернув, на предявлену поштою 4 червня 2013 р. письмову вимогу відповідь не надав. Приймаючи до уваги, що відповідач своєчасно не повернув позику, він повинен сплатити пеню за період прострочення виконання зобов'язання за період з 16 квітня 2012 р. по 5 липня 2013 р. з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що передбачено ст. 625 ЦК України. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 21 березня 2012 р. позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] в борг у грошові кошти в сумі 17000 доларів США на термін до 15 квітня 2012 р., що підтверджується власноручною розпискою відповідача про одержання грошей (а.с. 7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 23 березня 2012 р. [PERSON] (згідно договору Позикодавець) та [PERSON] (згідно договору Позичальник) уклали договір позики, яким засвідчили факт передачі Позикодавцем у власність Позичальнику грошових коштів в сумі 135756,09 грн., що є еквівалентом 17000 доларів США, на строк до 15 квітня 2012 р. включно без сплати процентів (а.с. 8). Правовідносини, які випливають із договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. На підставі розписки, договору та у відповідності з вимогами ст.ст. 1046, 1049, 1048 ЦК України позичальник [PERSON] зобов'язаний повернути позикодавцеві [PERSON] борг у строк до 15 квітня 2012 р. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] своїх грошових зобов'язань перед [PERSON] у встановлений строк не виконав. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, - зокрема сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи, що позику [PERSON] повинен був повернути до 15 квітня 2012 року, станом на 5 липня 2013 р. він прострочив повернення боргу на 446 днів, а отже три проценти річних від простроченої суми становить 4964 грн. (135756,09:100х3):365х446). Вимогу про стягнення пені, яку позивач розрахував з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, суд вважає необґрунтованою, виходячи з наступного. Неустойка (штраф, пеня) є одним із видів забезпечення виконання зобовязання, а відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Укладеним між сторонами договором позики сплата Позичальником неустойки (пені, штрафу) не передбачена, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення договору позичальником може бути сплата не пені, а неустойки у вигляді штрафу, що одноразово застосовується і обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, при чому лише в тому разі, якщо предметом позики є речі, визначені родовими ознаками. Оскільки в даному випадку предметом позики є грошові кошти, підстав для нарахування на суму боргу пені суд не вбачає, а отже позов [PERSON] є обґрунтованим і доведеним лише в частині стягнення суми боргу та трьох процентів річних, що в загальній сумі становить 140720,09 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено на 17/20 частин (140720,09х100:164585,09) стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає 1398,93 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial