Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 20 березня 2006 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] був укладений Договір про надання кредиту № 35/06. Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання кредиту кредитодавець зобов'язується надати позичальнику споживчий кредит в розмірі 10830 (Десять тисяч вісімсот тридцять) грн. 00 коп., що є еквівалентом 2145,0 доларів США, строком на 12 місяці з 20.03.2006 р. по 20.03.2007 р. із сплатою 60 % річних, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним, таі платежі за кредитним договором у розмірі і термінах встановлених договором. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до видаткового касового ордеру від 20.03.2006р. [PERSON] отримала кредит в сумі 10830,00 грн. Згідно п.2.3. Кредитного договору з метою своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в забезпечення виконання Договору позичальником прийнято поруку поручителя. Відповідно до п.2.4. кредитного договору поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед спілкою. Поручитель відповідає по зобов'язаннях Позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його користування, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих спілці невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов договору. Відповідно до п.5.1. у випадку несплати позичальником відсотків за користування кредитом в день, що визначений в графіку погашеня кредиту, щомісяця, з наступного календарного дня розмір відсотків за користування кредитом встановлюється 120 процентів річних. 20.03.2006 р. між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] був укладений договір поруки №35/06. Відповідно до п. 2.1 та 3.1. договору поруки поручитель бере на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із Договору кредиту №35/06 від 20.03.2006 р. Однак Відповідачами не виконуються умови Договору кредиту та Договору поруки не сплачуються відсотки за користування кредитом та не здійснюється повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту. Таким чином, станом на 27 лютого 2013 року, заборгованість [PERSON] за договором кредиту №35/06 від 20.03.2006 р. становить 47 241,97 грн. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сттатею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. При чому поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав у строк, встановлений договором. За порушення термінів повернення отриманого кредиту та оплати відсотків за користування кредитом, відповідно до ст. 625 ЦК України сплачується сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судові засідання неодноразово не з'являлася, хоча належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим з повідомленням листом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] та [NUMBER]. Згідно копії Договору про надання кредиту № 35/06 від 20.03.2006 року [PERSON] було надано споживчий кредит в розмірі 10830 (Десять тисяч вісімсот тридцять) грн. 00 коп., що є еквівалентом 2145,0 доларів США, строком на 12 місяці з 20.03.2006 р. по 20.03.2007 р. із сплатою 60 % річних. Підставність позову стверджується розрахунком заборгованості за надання послуг за користування кредитом, згідно якої заборгованість відповідачів перед позивачем становить 47241,97 гривень. 20.03.2006 р. між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] був укладений договір поруки №35/06, Згідно якого [PERSON] відповідає перед спілкою у тому ж об'ємі, що і позичальник. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, не виконані в повному обсязі умови кредитного договору відповідачами [PERSON] та [PERSON], вони не виконали грошового зобов'язання за договором про надання кредиту № 35/06 від 20.03.2006 року, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки при подачі позову згідно зі ст. 80 ЦК України та Закону України "Про судовий збір" позивач не сплатив судовий збір у розмірі 472,41 грн., то на підставі вимог ст. 88 ЦПК України дану суму судових витрат слід стягнути з відповідачів в користь держави.

Outcome: approved