Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 20 січня 2010 року позивач передала відповідачу гроші в сумі сто тисяч гривень. При цьому відповідачем було написано розписку, в якій він зазначив, що поверне кошти до 20 січня 2011 року. Однак до цього часу гроші відповідач не повернув, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачем збільшено позовні вимоги 04 лютого 2013 року про стягненння боргу, солідарно і з дружини співвідповідача [PERSON], до якої у зв'яку із погашенням своєї частки 55 673.24 грн, просила залишити без розгляду. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3%річних від прострочення суми в загальному розмірі 55673,24 грн. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, так як борг не повернуто і відповідач не бажає повертати. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог за недоведеністю факту, що кошти брав саме відповідач та власноручно писав розписку. Заслухавши пояснення представників сторін, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 526, 530, 1046, 1049 ч.1 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2010 року позивач передала під письмову розписку відповідачу [PERSON], який на перебував на той час у шлюбі з [PERSON]А, яка після розірванння шлюбу змінила прізвищще на [PERSON], а саме гроші в сумі сто тисяч гривень. Відповідно до змісту вказаної розписки відповідач зобов’язався повернути одержані кошти до 20 січня 2011 року, однак до цього часу гроші не повернув. Розписка про отримання грошей надана представником позивача була предметом оглядув судовому засіданні і у зв'язку із призначенням судово-графологічної експертизи знаходиться в матеріалах справи. 04 лютого 2013 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якій просила суд стягнути з співвідповідачів на її користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 105346,48 грн. солідарно, сплатити 3% річних від прострочення суми у розмірі 6000 грн., а також суму судового збору. Ухвалою суду 05 лютого 2013 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. У відповідності з п. 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо строк(термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або акту цивільного законодавства. Однак, в порушення вимог ст. 1049 ЦК України, у визначений строк відповідач свої зобов'язання по поверненню грошей не виконав. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ст. 1048 ЦК України. Згідно ч.2,4 ст.65 СКУ при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. З урахуванням викладеного, оскільки встановлено, що відповідач не виконав свого зобов»язання по поверненню суми позики в розмірі 100000 грн., що підтверджується також наявністю розписки у позивача по справі, тому з відповідача підлягає стягненню 12 частини вказаної грошової суми на користь позивача, так як 12 частину [PERSON] повернула під час розгляду справи. Крім того, в зв»язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов»язання є обґрунтованим застосування до правовідносин між сторонами положень ст. 625 ЦК України і стягнення з відповідача на користь позивача також трьох процентів річних від простроченої суми.. Термін прострочення виконання зобов'язання станом з 20.01.2011 року на 10 січня 2013 року складає 24 місяці. Сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції на 20.01.2013 року становить: - сума боргу з урахуванням індексу інфляції (105346,48 грн.) та 3-х відсотків річних (6000 грн.) складає 111346,48 грн.; - 3% річних від суми боргу (100000 грн.) за весь час прострочення становить 6000 грн. Прострочення боргу становить 24 місяці (з 2.01.2011 року по 20.01.2013 рік) – 3:12Ч24=6%. Таким чином, розмір 3% річних з простроченої суми за 24 місяці становить - 100000Ч0,06=6000 грн. Враховуючи те, що сума боргу складала 100000 грн., то з урахуванням індексу інфляції підлягає стягненню сума 105346,48 грн., а саме: МісяціРікІндекс інфляції у відсотках до попереднього місяцяСума заборгованості по місяцях (у гривняхСічень 2011 р.101,0101000,00Лютий2011 р.100,9101909,00Березень2011 р.101,4103335,73Квітень2011 р.101,3104679,09Травень2011 р.100,8105516,52Червень2011 р.100,4105938,59Липень2011 р.98,7105561,39Серпень 2011 р.99,6105139,15Вересень2011 р.100,1105244,30Жовтень2011 р.100105244,30Листопад2011 р.100,1105349,54Грудень2011 р.100,2105560,24Січень2012 р.100,2105771,36Лютий2012 р.100,2105982,90Березень2012 р.100,3106300,85Квітень2012 р.100106300,85Травень2012 р.99,7105981,95Червень2012 р.99,7105664,00Липень2012 р.99,8105452,67Серпень2012 р.99.7105136,31Вересень2012 р.100,1105241,45Жовтень2012 р.100105241,45Листопад2012 р.99,9105136,21Грудень2012 р.100,2105346,48 19 березня 2013 року ухвалою суду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в частині12 позовних вимог до [PERSON] в розмірі 55673 грн. залишено без розгляду у зв'язку із погашенням боргу в сумі 55 673 гривні.. Обставин, які б підтвердили, що за позикою сторони мали намір укласти інший договір не встановлено. Факт наявності боргового зобов'язання [PERSON] перед позивачем [PERSON] підтверджений розпискою [PERSON], з якої однозначно вбачається та обставина, що відповідач повинен був до 20 січня 2011 року повернути борг в сумі 100 000 гривень(ас..182) Наявність оригінала розписки у позивача свідчить про невиконання боржником зазначеного зобов'язання. Свідок [PERSON] посвідчив, що в його квартирі в [ADDRESS] у присутності [PERSON]М, [PERSON] перераховувалися та передавалися гроші [PERSON] - [PERSON]. який також перераховував із дружиною [PERSON]. Свідок [PERSON] посвідчила, що на прохання [PERSON] була свідоком позики грошей родиною [PERSON] у [PERSON], на питання представника відповідача посвідчила, що раніше не була при позиці, а потім додала що бала ще і у 2009 році при позиці грошей. Обов'язок доведення тієї обставини, що ця сума не бралася боржником чи є меншою, чи не передавалися лежить на відповідачеві. По справі подававася зустрічний позов 11 березня 2013 року про визнання договору позики недійсним, який на підставі ухвали суду від 19 березня 2013 року приєднувався для розгляду в одне провадження. Згідно ухвали суду від 25 вересня 2013 року зустрічні позовні вимоги залишено без розгляду на підставі заяви представника відповідача. За клопотанням представника відповідача призначалася судово-графологічна перед якою ставилося питання про виконання рукописного тексту відповідачем [PERSON], оплату витрат покладено на [PERSON] -відповідача по справі, який відмовився сплачувати експертизу, що стало підставою відновлення провадження в справі та повинні бути застосовані наслідки від її ухилення. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов’язань за договором позики судом не встановлено, а тому позов до відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню та стягненню 55 673 (п’тдесят п’ть тисяч шістосот сімдесят три) гривні 24 копійки за договором позики. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду також в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням. Враховуючи, що [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 1000 грн. при подачі зустрічного позову про визнання договору позики недійсним, який залишено без розгляду, згідно ухвали суду від 25 вересня 2013 року(а.с.198) на підставі заяви представника [PERSON]- адвоката [PERSON], та враховуючи що зустрічний позов подано було для доказування відсутності підстав стягнення за первісним позовом про стягнення боргу за договором позики, що свідчить про наявність застосування наслідків недійсності правочину, тому суд вважає, що підстав для повернення сплаченого судового, як сплаченого у більшому розмірізгідно ст.7 ЗУ "Про судовий збір" та п.31 ППВСУ від 06 листопада 2009 року №9"Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним ", немає. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України відповідач також зобов’язаний відшкодувати позивачу 1/2 частину документально підтверджених (а.с. 2, 44) судових витрат по справі у розмірі 556 грн. 73 коп.

Outcome: approved