overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10.09.2011 року. За час спільного життя в них народилась дитина [PERSON], 07.10.2012 року, батьком якої є [PERSON] Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу на її утримання, не бажає цього робити добровільно, у звязку з чим вона була змушена звернутися з цим позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі ? частки від усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною, [PERSON], 07.10.2012 року, трьох років. Позивач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, згідно заяви просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак був допитаний за дорученням суду на підставі ст. 132 ЦПК України за місцем свого мешкання, з протоколу судового засідання Шевченковського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2013 року видно, що відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки визнав, проти розгляду справу у його відсутність не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти стягаються на користь одного з подружжя в частці від заробітку (доходу) іншого з чоловіка і (або) в твердій грошовій сумі. У судовому засіданні було встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 211644, виданого Шевченківським відділом РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 26 жовтня 2012 року, 07 жовтня 2012 року народилась [PERSON], батьками якої є: мати - позивач [PERSON], батько відповідач [PERSON] Відповідно до позовної заяви, що також не заперечувалось і відповідачем, малолітня дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачем за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 43/223, що зокрема не заперечувалось відповідачем. З позовної заяви вбачається, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач з вимогами позивача про стягнення аліментів на її користь розмірі 1/4 частки щомісяця згоден. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що доводи, викладенні позивачем в підтвердження своїх позовних вимог, достовірні, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час спільного життя в них народилась дитина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не бажає цього робити добровільно, у звязку з чим вона була змушена звернутися з цим позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала доводи, викладенні у позовній заяві, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача визнав, проти їх задоволення та стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно не заперечував. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частині від доходу її матері, батька. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У судовому засіданні було встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 233182, виданого відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 03 липня 2003 року, 24 червня 2003 року народилась дитина [PERSON], батьками якої є: мати - позивач [PERSON], батько відповідач [PERSON] Згідно пояснень позивача, що не заперечувалось і відповідачем, малолітня дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачем за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 36/9. З позовної заяви вбачається, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO], а відповідач з вимогами позивача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки щомісяця згоден. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що доводи, викладенні позивачем в підтвердження своїх позовних вимог, достовірні, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 08 жовтня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязаного з необхідністю обґрунтування доводі та заперечень сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України суд відкладає складання повного рішення на строк не більш як п"ять днів з дня закінчення розгляду справи та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. З повним рішенням сторони зможуть ознайомитись 07 жовтня 2013 року. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, між ними постійно виникали конфлікти, внаслідок чого сторони припинили сімейно - шлюбні відносини, на даний час проживають окремо. Сторони неодноразово намагалися примиритися, але позитивного результату не дало. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO]. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити в повному обсязі, а також просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати, про що надав заяву. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітнього сина, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, яким просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 16 жовтня 2004 року, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, внаслідок чого сторони припинили сімейні відносини, відновити нормальні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить розірвати шлюб, так як подальше збереження шлюбу не можливе. А також просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву в якій позов визнав, просить суд його задовольнити та розглянути справу без його участі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, так як примирити сторони і зберегти сім"ю неможливо, а тому позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Сторони не спілкуються між собою, сімейних відносин не підтримують, а тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як подальше збереження сім"ї суперечить її інтересам. Тому позов підлягає задоволенню. Вищенаведене підтверджується поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, між ними постійно виникали конфлікти, внаслідок чого сторони припинили сімейно шлюбні відносини, на даний час проживають окремо. Відповідач на даний час переїхав до іншої жінки, з якою підтримує шлюбні сімейні відносини. Вважаю подальше збереження шлюбу не можливим. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити в повному обсязі, а також просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати, про що надав заяву. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітнього сина, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 05.03. 1877 року. Від даного шлюбу спільних дітей не маємо. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з різними характерами, поглядами на життя, що привело до втрати почуттів любові та поваги одне до одного. Сімейно-шлюбні відносини припинені з 2000 року. Проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання зявився, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явилася, у звязку з чим, суд розглядає позов в порядку ст. 224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задовольнянню за наступних підстав. 05 березня 1977 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 163 між сторонами був укладений шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу дітей не має. Сторони, на даний час проживають окремо спільного господарства не ведуть, позивач на примирення не згоден. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, що фактично і встановлено в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з необхідністю додаткового часу для обґрунтування його мотивувальної частини, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив розірвати шлюб, укладений 26 жовтня 1991 року в Русскотишківській сільській раді Харківського району Харківської області, про що зроблено актовий запис № 19. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що сімейні стосунки з відповідачем не будуються на почуттях взаємної любові, шани, дружби, взаємодопомоги, а ухвалення рішень з багатьох питань сімейного життя мирно не досягається. Шлюбні стосунки припинені з січня 2012 року, загальне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності, про що подала відповідну заяву до суду. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії IV-ВЛ № 250546, виданого 26 жовтня 1991 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з Деревянко (дошлюбне прізвище) [PERSON] сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 19 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони по справі припинили шлюбні відносини та разом не проживають. Спільне життя в подружжя не склалося, в звязку з чим виникали суперечки, що призвело до розриву шлюбних відносин. Спільне господарство та бюджет подружжя не веде, між ними досягнуто згоди про утримання дітей. Майновий спір відсутній. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дитини, шлюб повинен бути розірваний, а позов задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що 12.06.2007 року їхній шлюб розорано, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей : 01.08.1996 року [PERSON] та 05.09.1999 року [PERSON]»яна Василівна, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, а їй самій важко їх утримувати, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проживає на даний час проживає з іншою жінкою, офіційно шлюб між ними не укладено, однак у них є спільна дитина, яка носить його прізвище -[PERSON], [INFO]. Вказав, що дає позивачу кошти на утримання дітей, чому остання подала позов йому невідомо. Також додав, що має на утриманні батька [PERSON], [INFO], мати померла. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтв про народження дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]»яни, 05.09.1999 р.н [PERSON] є батьком даних дітей, а відповідно обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України суд, при визначенні розміру аліментів враховує зокрема наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружину, чоловіка, батьків, дочки, сина. В судовому засіданні відповідач ствердив, що на даний час проживає з іншою жінкою і у них народилася дитина, офіційно працює та отримує заробітню плату в розмірі 1500 грн. Крім того, з представлених документів вбачається, що на утриманні у позивача перебуває батько [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України стягнення аліментів слід проводити з часу подачі заяви до суду, яка подана до суду 24.08.2013 року.

Outcome: approved