Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким зобовязати відповідача - Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Яворівського районного управління юстиції Львівської області зняти заборону на відчуження житлового будинку №16 по вулиці Володимира Великого у місті Яворові Львівської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його мати - [PERSON], була власником названого житлового будинку по вказаній адресі. Ще за життя, на випадок своєї смерті, мати склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде їй належатиме на день смерті, заповіла йому, своєму сину - [PERSON]. 17 жовтня 2012 року, мати померла і після її смерті, він звернувся до Яворівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття ним спадщини, де і довідався, що на згаданий житловий будинок, який йому заповіла мати, накладено заборону. Як вияснилося, ще 01 січня 1975 року, нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори, на згаданий житловий будинок, було накладено заборону через отримання його батьком [PERSON] позики від Яворівського будбанку для будівництва цього житлового будинку. Після смерті батьків, він також знайшов квитанції про сплату отриманої батьком позики та письмову заборону на відчуження нерухомого майна, яку просить зняти, оскільки нотаріальна контора цієї заборони зняти не має права. До суду представник позивача [PERSON] О,І. подав письмову заяву в якій підтримує позовні вимоги позивача [PERSON], просить позов задовольнити і просить також справу слухати у його відсутності. Представник відповідача - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Яворівського районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не зявився, направивши до суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Представник Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання теж не зявився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити з наступних підстав. Паспорт громадянина України підтверджує, що [PERSON] народився 06 червня 1961 року в селі Чернилява Яворівського району Львівської області. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 19 вересня 2006 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №16 по вулиці Володимира Великого в місті Яворові Львівської області. Згідно заповіту від 21 грудня 2006 року, [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, що все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде їй належати на день смерті, заповідає в цілому сину [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 17 жовтня 2012 року в місті Яворові Львівської області, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, зроблено відповідний актовий запис №102. Також в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що [PERSON], 19 червня 1975 року у Яворівському будбанку, отримав позику на суму 700 карбованців для будівництва житлового будинку і державним нотаріусом було винесено письмову заборону на відчуження житлового будинку в місті Яворові по вулиці Терешкової (по новому вулиця [PERSON]) 16 Львівської області. Копії квитанцій від імені [PERSON] підтверджують погашення ним отриманої позики для будівництва житлового будинку, на який було накладено заборону. Свідоцтво про смерть підтверджує, що [PERSON] помер 10 березня 2006 року в місті Яворові Львівської області, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, зроблено відповідний актовий запис №25. З листа Яворівської державної нотаріальної контори від 10 жовтня 2013 року за №521/01-16 вбачається, що позивача [PERSON] було повідомлено, що зняття заборони на відчуження нерухомого майна здійснюється Державною реєстраційною службою відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року за №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і «Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року за №1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом також встановлено, що зняття заборони за повідомленням банку-позичальника є неможливим, так як на момент подання позову відділення Яворівського будбанку відсутнє, оскільки такий банк було ліквідовано із розпадом СРСР, а тому отримання інформації щодо відносин його покійного батька фактичного позичальника та банку, є неможливим. Згідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 319 ч.1 Цивільного кодексу України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 3 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст.182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За таких обставин суд приходить до висновку, що наявність заборони на відчуження та відповідних відомостей внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна перешкоджають позивачу [PERSON] належно оформити його спадкове право на житловий будинок №16 по вулиці Володимира Великого у місті Яворові Львівської області, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved