Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції, [PERSON] про виключення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13 січня 2011 року придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0984 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказаний правочин був посвідчений нотаріально. Арешт належної йому на праві власності земельної ділянки порушує його права щодо користування і розпорядження цим майном. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції виключити з акту опису та зняти заборони на відчуження земельної ділянки площею 0,0984 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, суду не відомі причини їх неявки. Суд, перевіривши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 січня 2011 року позивач придбав у відповідача [PERSON] земельну ділянку загальною площею за Договором купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №42. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 60 «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що 22.03.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Костопільського УЮ Ковальчуком І.В., відповідно до виконавчого провадження про стягнення податкового боргу в сумі 197015,91 грн., було описане та накладено арешти на все майно, що належить боржнику [PERSON] Таким чином, спірна земельна ділянка, на яку державним виконавцем відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції було накладено арешт, не належить боржнику [PERSON], а перебуває у власності [PERSON], який не є стороною виконавчого провадження. За таких обставин, в зв'язку з арештом земельної ділянки, порушуються права позивача, як власника з приводу володіння, користування та розпоряджання даним майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що права [PERSON], як власника майна, порушені та підлягають захисту шляхом виключення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження . На підставі викладеного,

Outcome: approved