Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час розгляду справу позивачем було подано уточнення позовних вимог, відповідно яких позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райфіайзен Банк Аваль» суму заборгованості за відсотками (за період з 20 серпня 2010 року по 20 серпня 2013 року) по кредитному договору № 014/07-165/57-249 від 09 вересня 2008 року у розмірі 83 954, 80 доларів США, що в перерахунку по курсу НБАУ станом на 20 серпня 2013 року складає 671 050,72 гривень,стягнути судовий збір у розмірі 3 441,00 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 09 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Центрально - міського відділення Донецької обласної дирекції та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/07-165/57-249. Згідно умов кредитного договору, відповідачу надані кредитні кошти у сумі 19 500,00 доларів США строком погашення до 09.09.2014 року зі сплатою 14,85 % річних за користування кредитними коштами. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 22 квітня 2009 року між Кредитором та відповідачем була укладена додаткова угода до кредитного договору № 014/07-165/57-249 від 09.09.2008 року, згідно якої боржнику тимчасово було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди та її невід'ємною частиною. 30 квітня 2010 року Банк, у зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань боржником, вже звертався до Мар»їнського районного суду Донецької області з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості станом на 15 березня 2010 року. 06 липня 2010 року Мар»їнським районним судом Донецької області задовольнив позовні вимоги Банку та стягнув з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-165/57-249 від 09.09.2008 року станом на 15 березня 2010 року в розмірі 195 963 гривень 05 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700 гривень та витрати по сплаті ІТЗ-120 гривень. [PERSON] не виконала рішення Мар»їнського районного суду Донецької області від 06.07.2010 року та продовжує не виконувати умови кредитного договору № 014/07-165/249 від 09.09.2008 року. Станом на 20 серпня 2013 року заборгованість відповідача перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції за відсотками (за період з 20.серпня 2010 року по 20.08.2013 року) становить: 83 954,80 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ (7,9930) станом на 20.08.2013 року складає 167 050,72 гривень, з них: заборгованість по відсоткам за період з 20.08.2010 року по 20.08.2013 року - 8 511,12 доларів США; пеня по відсоткам за один рік (з 20.08.2012 року по 20.08.2013 року) 75 443,68 доларів США. В судовому засіданні представник позивача на підставі складеної довіреності позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач [PERSON] у позовом не погодилися, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, Суду надали пояснення аналогічні тим, що викладені у запереченнях. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані матеріали справи, вважає за доцільне позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором задовольнити частково. Як встановлено в судовому засіданні, і цей факт не оспорюється сторонами, що між 09 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Центрально - міського відділення Донецької обласної дирекції та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/07-165/57-249. Згідно умов кредитного договору, відповідачу надані кредитні кошти у сумі 19 500,00 доларів США строком погашення до 09.09.2014 року зі сплатою 14,85 % річних за користування кредитними коштами. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 22 квітня 2009 року між Кредитором та відповідачем була укладена додаткова угода до кредитного договору № 014/07-165/57-249 від 09.09.2008 року, згідно якої боржнику тимчасово було зменшено розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди та її невід'ємною частиною. 30 квітня 2010 року Банк, у зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань боржником, вже звертався до Мар»їнського районного суду Донецької області з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості станом на 15 березня 2010 року. 06 липня 2010 року Мар»їнським районним судом Донецької області задовольнив позовні вимоги Банку та стягнув з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/07-165/57-249 від 09.09.2008 року станом на 15 березня 2010 року в розмірі 195 963 гривень 05 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700 гривень та витрати по сплаті ІТЗ-120 гривень. [PERSON] не виконала рішення Мар»їнського районного суду Донецької області від 06.07.2010 року та продовжує не виконувати умови кредитного договору № 014/07-165/249 від 09.09.2008 року. Положеннями статті 509 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Нормами ч.1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ч.1 статті 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із положень статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, підписуючи кредитний договір, боржник погоджувався з усіма його умовами, а відповідно всі пункти кредитного договору відповідають волевиявленню [PERSON] Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Що стосується клопотання щодо зменшення пені по відсотках за один рік (з 20.08.2012 року по 20.08.2013 рік) заявленого відповідачем, то суд вважає за доцільне заявлене клопотання задовольнити з наступних підстав. Так, відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ч.1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 1) ч.2 статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно зі статтею 1054 ЦК України кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проценти - це плата за користування кредитними коштами, яка є доходами Банку, тому не отримані або несвоєчасно отримані від позичальника проценти є збитками Банку. Відповідно до наданого Банком розрахунку, заборгованість [PERSON] складає 83 954,80 доларів США. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір неустойки (пені) перевищує розмір збитків і є значним перевищенням. Також, відповідач зазначає, що вона є фізичною особою - підприємцем. Згідно її довідки про доходи за перше півріччя її заробітна плата склала 16 339 гривень. Відповідно висновку ЛЛК № 62 Центральної Клінічної Лікарні № 3 [PERSON] за станом здоров'я порушена функція опори та руху та є інвалідом 3 групи безстроково. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне зменшити суму заборгованості [PERSON] до 8 511 доалрів США 12 центів. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволені частково, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривень. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 610, 612 ЦК України,

Outcome: partial