Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Діагностично-реабілітаційний курортний центр «Ріксос-Прикарпаття» про стягнення суми, заборону рекламувати, застосовувати озонові процедури, пропонувати послугу для зовнішніх та внутрішніх лікувальних процедур без ліцензій та без дозволу власників інтелектуальної власності. В підтвердження позовних вимог покликається на те, що йому належить патент України [NUMBER] «[INFO]» та авторське свідоцтво [NUMBER] «[INFO]». Однак відповідач у водолікарні воду лікувальних ванн обробляє озоном, яку застосовує для лікування своїх пацієнтів та отримує доходи за допомогою стандартного імпортного обладнання. ТзОВ «Діагностично-реабілітаційний курортний центр «Ріксос-Прикарпаття» не володіє власною ліцензією на використання інтелектуальної власності інших фізичних осіб, не має власних охоронних документів на виготовлення розчину - озонованої води, не проводило досліджень на патентну чистоту своїх медичних послуг згідно державних стандартів, не розробляло медичну лікувальну документацію, не зверталося за дозволом до авторів винаходу. У відповідача відсутня ліцензія від МОЗ України на лікування озоном зовнішніх та внутрішніх органів пацієнтів. Тому просить стягнути з ТзОВ «Діагностично-реабілітаційний курортний центр «Ріксос-Прикарпаття» 2 185 359 грн. 50 коп. втраченої вигоди. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву. Просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник ТзОВ «Діагностично-реабілітаційний курортний центр «Ріксос-Прикарпаття» в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В матеріалах справи знаходиться копії патента України [NUMBER] «[INFO]» та авторське свідоцтво [NUMBER] «[INFO]» автором яких є [PERSON] Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», право на одержання патенту має винахідник, якщо інше не передбачене цим Законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», виключні права власника патенту порушуються, якщо особа, не маючи патенту або дозволу (ліцензії) на використання промислового зразка на підставі ліцензійного договору, вперше вводить в цивільний оборот конкретний виріб або партію виробів, виготовлених із застосуванням цього промислового зразка, навіть у разі коли до моменту цього введення в оборот власником патенту вже здійснювались операції з аналогічними партіями товару. Відповідно до ч. 1, п. 1 ст. 463 ЦК України, суб'єктами права інтелектуальної власності на винахід корисну модель та промисловий зразок є винахідник, автор промислового зразка. Згідно ст. 464 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено права [PERSON], як власника патенту, оскільки товариство не мало дозволу від автора винаходу на застосування його при лікуванні пацієнтів. Позивач в даному випадку є однією фізичною особою, якому належать винахід і корисні моделі [NUMBER], [NUMBER], авторське свідоцтво № [NUMBER] «[INFO]» на правах приватної власності. Тому підприємець може без ліцензії застосовувати власні винаходи у господарській діяльності та бути монополістом, забороняти таку господарську діяльність відповідачу. Останній може придбати ліцензію на винахід з виплатою роялті або припинити застосовувати винаходи згідно ст. 28. ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», що відповідачем зроблено не було. Виходячи з вищенаведеного з товариства слід стягнути втрачену позивачем вигоду.

Outcome: approved