Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: СГІРФО Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, про усунення порушених прав власника та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], та зобов'язати СГІРФО Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу йому належить житловий будинок [ADDRESS]. На прохання [PERSON], позивач дав йому згоду на реєстрацію у власному будинку, на що відповідач пообіцяв знятися з реєстрації через декілька місяців. Позивач зазначає, що відповідач жодного дня в його будинку не проживав, і на неодноразові звертався до нього з проханням знятись з реєстраційного обліку у будинку позивача останній уникає зустрічі з ним, ігнорує прохання та вимоги щодо зняття з реєстрації. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надавши пояснення з приводу обставин, викладених в позовній заяві. В наступне судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву, якою просив розглянути справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд до відома не поставив, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи - СГІРФО Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.1967 року посвідченого нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Микитась Е. за реєстровим номером 3526 позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6-7). Так, згідно даного договору купівлі-продажу, предметом даного договору був будинок під [ADDRESS]. Однак згідно довідок, виданих квартальним комітетом № 13 від 14.10.2013 року будок [ADDRESS] було перенумеровано на [ADDRESS] (а.с.32-34). Згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 27.03.2013 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований в будинку [ADDRESS] (а.с.11). Однак, з липня 2012 року [PERSON] за вказаною адресою не проживає, що стверджується довідкою, засвідченою головою квартального комітету № 13 м. Новомосковська (а.с.9), а також підтверджено свідченнями свідка [PERSON] Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні жилим приміщенням суду не надано. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтю 71 ЖК України вказано перелік обставин, визнаних поважними причинами, при яких житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад один рік, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст.319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України, позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а відповідач не проживає у спірному будинку понад один рік, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Що стосується позовних вимог позивача щодо зобов'язання СГІРФО Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у будинку [ADDRESS], то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів того, що Службою порушено його право, а тому суд не вбачає порушень прав позивача з боку Служби. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial