Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про захист прав споживача. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з об'яви з газеті він дізнався про юридичну адресу відповідача по cпpaвi, як суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON], який виготовляє дерев'яні вироби. Юридична адреса відповідача була зазначена - місто Донецьк, у зв'язку з чим він виїхав до [ADDRESS]. 3 вивіски, яка висіла на цьому будинку, він зрозумів, що саме в цьому будинку відповідач здійснює свою підприємницьку діяльність по виготовленню виробів з деревини. За цією ж адресою він уклав з [PERSON] усний договір та зробив заказ на виготовлення драбини. На підтвердження отримання заказу на виготовлення драбини, відповідач по cправі видав йому документ від 16.11.2011 року, який підтверджує факт отримання грошей у сумі 20 000 гривень, як передоплата за виготовлення драбини та завірив її своєю печаткою, з якої йдеться, що [PERSON] є підприємцем. Відповідно до вищенаведеного усного договору, відповідач зобов'язався виготовити драбину з деревини, довжиною шість метрів, у строк чотири місяці (з листопаду 2011 року до березня 2012 року). Він звернувся до відповідача після березня 2012 р., але [PERSON] попросив його перенести строк виготовлення драбини у зв'язку з виробничими проблемами. Після цього, за проханням відповідача, він ще декілька разів переносив термін виконання заказу але станом на вересень 2013 року драбину [PERSON] так і не зробив у зв'язку з чим він запропонував [PERSON] повернути гроші. На час направлення позову до суду, відповідач драбину не зробив і гроші не повернув. Позивач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, не направив суду заяву про перенесення слухання справи за об'ективних причин. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспорта громадянина України [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 5-9). Згідно розписки, за текстом (російською): «Я [PERSON] взял [PERSON] 20 000 тысяч гривен предоплата по лестнице. 16.07.2011 г.» Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. У відповідності з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (виконала роботи, сплатила відповідачу суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як встановлено судом, а саме з тексту розписки, [PERSON] погодився з [PERSON] на виготовлення останьому драбини з дерева вартістю 20 000 грн. Дій, направлених на розірвання договору, до напралення позову до суду, ніхто зі сторін не приймав, заперечень чи незгоди з приводу укладення договорів на виготовлення драбини сторонни не висловлювали. Таким чином, аналіз досліджених судом доказів дає суду об'єктивні правові підстави для висновку про те, що відповідач [PERSON], як учасник договору має нести відповідальність за невиконання умов договору. Судом не встановлено жодного доказу, який міг би свідчити про наявність будь-якого примусу чи недобровільності відповідача до договору про виготовлення драбини, що дає підстави для покладення на нього відповідальності за його невиконання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 зазначеного Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 1 п. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем i продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншим документом. Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми заподіяної йому моральної шкоди внаслідок невиконання умов договору, суд враховує обставини їх заподіяння, термін не виконання умов договору, особу відповідача а також враховуючи вимоги розумності, справедливості вважає, що вимоги по відшкодуванню моральної шкоди позивача підлягають задоволенню, а саме у сумі 5 000 (п'ять тисяч) грн. Суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, тому його вимоги про стягнення з відповідача на його користь суми предоплати за виготовлення драбини у розмірі 20 000 (двадцять тисяч грн.) та суми моральної шкоди у розмірі 5 000 (п'яти тисяч грн.) підлягають задоволенню. Доказів, які б спростовували його доводи, чи свідчили б про їх безпідставність, судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved