Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

17 липня 2013 року Остерська міська рада Козелецького району Чернігівської області звернулася до суду із позовною заявою про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення 20 сесії 5 скликання Остерської міської ради від 26 травня 2010 між ФОП [PERSON] та Остерською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого відповідачу в строкове платне користування передано земельну ділянку для виробничих потреб. Договір було укладено 11.10.2010 та здійснено його державну реєстрацію в Козелецькому районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України за № 041085400007 від 11.10.2010. Зазначена земельна ділянка була передана в оренду за актом приймання-передачі земельної ділянки б/н від 11.10.2010. 10 жовтня 2012 року закінчився термін дії договору оренди. Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою, але при цьому не сплачує орендну плату та не оформляє протягом шести місяців поновлення договору оренди. Земельна ділянка не повернута міській раді. 15 жовтня 2013 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить зобов'язати [PERSON], який проживає в [ADDRESS], звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, яка розташована на території Остерської міської ради за адресою: [ADDRESS], загальною площею 1,6541 га, договір оренди на яку закінчився 10.10.2012, привести її в придатний для використання стан шляхом знесення будівель та споруд, належних відповідачу та розташованих на земельній ділянці, прибирання території земельної ділянки та вивозу відходів після знесення за рахунок відповідача та повернути Остерській міській раді. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача не надходило будь-яких заяв чи клопотань про розгляд справи за відсутності чи відкладення судового засідання. Від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, вимоги позивача просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2010 між ФОП [PERSON] та Остерською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 4), згідно з умовами якого відповідачу в строкове платне користування передано земельну ділянку для виробничих потреб (кондитерське виробництво), яка знаходиться по [ADDRESS]. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 10), Остерська міська рада передала в оренду терміном на 2 роки земельну ділянку загальною площею 1,6541 га, а ФОП [PERSON] прийняв в оренду терміном на 2 роки земельну ділянку загальною площею 1,6541 га. Земельна ділянка розташована в межах м. Остер Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до акту перевірки від 12.07.2013 (а.с. 13) в порядку здійснення самоврядного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства на території Остерської міської ради, було здійснено перевірку по використанню земельної ділянки площею 1.6541 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], на якій розташовані нежитлові будівлі виробничого призначення, що належать [PERSON] В результаті перевірки встановлено, що договір оренди землі закінчився, земельна ділянка використовується без належного оформлення правовстановлюючих документів на землю та відбувається ухилення власника будівель від плати за землю, що спричиняє втрати місцевого бюджету. Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Обов'язок доказування відповідно зі ст. 10 ЦПК України покладений на сторони у справі, а суд тільки сприяє всебічному та повному з'ясуванні обставин справи шляхом роз'яснення прав та обов'язків та сприяє в їхньому здійсненні. Крім того, відповідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Як вбачається з матеріалів справи позивач, звертаючись до суду з дійсним позовом посилається на порушення з боку відповідача земельного законодавства, яке виразилося в зайнятті ним самовільно зайнятої земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Але позивач не надав суду належних доказів, що саме земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] надавалася відповідачу в строкове платне користування, оскільки з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що згідно договору оренди землі від 11.10.2010 Остерською міською радою було передано [PERSON] в строкове платне користування земельну ділянку для виробничих потреб, яка знаходиться по [ADDRESS]. Крім того, позивачем в обґрунтування позовних вимог надано акт від 12.07.2013 складений в тому, що в порядку здійснення самоврядного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства на території Остерської міської ради, було здійснено перевірку по використанню земельної ділянки площею 1.6541 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], на якій розташовані нежитлові будівлі виробничого призначення, що належать [PERSON], який не є належним доказом по справі, оскільки в самому акті зазначено, що було здійснено перевірку по використанню земельної ділянки площею 1,6541 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], при цьому адреса земельної ділянки не відповідає адресі, зазначеній у позові. Будь-яких інших доказів самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки по [ADDRESS] площею 1,6541 га позивачем не надано. Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із шляхів захисту права юридичної особи на земельну ділянку є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Таким чином, необхідною умовою для задоволення дійсного позову є наявність порушення прав Остерської міської ради, як власника земельної ділянки щодо певної земельної ділянки, із певним місцем розташування та установленими межами, а також використання усіх передбачених законодавством засобів стосовно усунення наявних порушень. Отже, переконливих доказів порушення прав Остерської міської ради, як власника земельної ділянки суду не надано, що унеможливлює задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed