Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що в період з 05 травня 1995 року по 04 серпня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою , яка під час шлюбу уклала договір №Б1DP25 про банківський вклад в іноземній валюті від 20.є02.2007 року, згідно з яким вона передала банку на депозитний рахунок їх спільні грошові кошти в сумі 3924 долари США, Рішенням Соломянського районного суду міста Києва від 29.06.2010 року за ним було визнано право власності на 1\\2 частину вищевказаних грошових коштів. Коли він звернувся до філії Жовтневе відділення ПАТ Промінвестбанк для отримання належних грошових коштів, то йому було надано довідку про те, що вкладний рахунок відкритий на ім.я [PERSON] в сумі 3924 долари США було достроково закрито 01.11.2007 року відповідачкою. Згідно ст.. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи , а також шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного , просив суд стягнути з відповідачки 18\~ 486,58 гривень, що становлять суму завданих збитків з урахуванням індексу інфляції. Та трьох відсотків річних. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, викладене у заяві підтвердив. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , судом було встановлено, що сторони про справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 1995 року по 11 вересня 2008 року ( а.с. 11,12) 20 лютого 2007 року відповідач по справі [PERSON] та Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк о особі керуючого Філією Жовтневе відділенення Промінвестбанку в м. Києві уклали договір про банківський вклад в іноземній валюті в сумі 3\~ 924 долари США. ( а.с. 13-14) Відповідно до довідки №09-1381 від 29.09.2010 року наданої головним бухгалтером філії, вкладний рахунок Б1ДР125 , який було відкрито в філії Жовтневе відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Київ на ім.я [PERSON] в сумі 3924 долари США було закрито 01.11.2007 року достроково в сумі 3680 доларів США [PERSON] . ( а.с. 21) Рішенням Соломянського районного суду міста Києва від 29 червня 2010 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та обєднаною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя було визнано за позивачем [PERSON] право власності на 1\\2 частину грошових коштів у розмірі 3924 долари США. ( а.с. 17-20) Вказане рішення суду набрало законної сили 09 серпня 2010 року. 12.10.2010 року позивач подав письмову заяву до голови Соломянського районного суду міста Києва на видачу виконавчого листа. 19.10.2010 року Головою Соломянського районного суду міста Києва було надано відповідь позивачу [PERSON], де чітко визначено що відповідно до ст.. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні. Виходячи з викладеного можливо подати до суду заяву про визначення порядку виконання рішення суду, а саме стягнення суми грошових коштів, або подання заяви про ухвалення додаткового рішення. 16 травня 2012 року Ухвалою Соломянського районного суду було відмовлено [PERSON] у винесенні додаткового рішення . 27 грудня 2012 року Ухвалою Соломянського районного суду було відмовлено [PERSON] у розясненні рішення суду. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У своїй позовній заяві як на підставу позову позивач посилався на норму законодавства, що регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду ( стаття 1166 ЦК України) , а також на статтю 625 Цивільного кодексу України, що регулює відповідальність за порушення грошового зобовязання. Проте, у судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу, що відповідачкою по справі йому спричинена майнова шкода у розумінні статті 1166 ЦК України чи відповідачем [PERSON] допущено порушення грошового зобовязання , що регулюється Главою 51 Цивільного кодексу України, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права , а тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed