Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У січні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора Індустріального району Дніпропетровського міського управління юстиції про усунення перешкод від права на спадкування. В обґрунтування своїх вимог, позивачка посилалася на те, що після смерті сина сторін [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на частку нерухомого майна у вигляді [ADDRESS], у зв'язку з чим сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Сторонам було відмовлено, оскільки не визначено частки в майні, що є спільною сумісною власністю співвласників. Представниця позивачки позовні вимоги в судовому засіданні підтримали та просила задовольнити їх повністю. Відповідач проти задоволення позову заперечував, просив у їх задоволенні відмовити. Суду надали заперечення проти позову. Представник третьої особи - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від цього шлюбу [INFO] народився син - [PERSON]. 19 січня 1998 року сторонами було отримано свідоцтво про право власності на житло, видане Виконкомом міської Ради народних депутатів. Згідно якого квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності громадянці [PERSON] та членам її сім?ї, а саме: [PERSON], [PERSON]. Зазначена квартира не була сторонами придбана у період спільного шлюбу, а перейшла у спільну власність у порядку приватизації державного житлового фонду, про що свідчить розпорядження органу приватизації від 19.01.1998 року. Квартира до її приватизації перейшла позивачці від її бабусі - [PERSON], внаслідок обміну її однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], у якій мешкала позивачка з відповідачем. 23 червня 2005 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 червня 2005 року серії [NUMBER] видане Індустріальним ВРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Внаслідок розірвання шлюбу, відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 23 червня 2006 року, прізвище «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]». [INFO] син сторін [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей 21 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 946 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті сина відкрилася спадщина на частку нерухомого майна у вигляді [ADDRESS], у зв'язку з чим сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Однак їм було відмовлено, оскільки не визначено частки в майні, що є спільною сумісною власністю співвласників. Рішенням Індустріального районного суду від 09.11.2012 року припинено спільну сумісну власність в квартирі [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO] та визначено частки в спільному майні в квартирі [ADDRESS] між [PERSON] - 1/3 частини квартири, [PERSON] - 1/3 частини квартири та [PERSON], померлого [INFO] - 1/3 частини квартири. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 01 жовтня 2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування додаткових витрат на дитину встановлено, що [PERSON], як батько дитини, участі у придбанні медикаментів та на організацію, проведення поховання не приймав. Вказане рішення підтверджує факт, що відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцю. Відповідно до ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1224 ЦК України - не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювач) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, відповідач [PERSON] не має права спадкування частини квартири [ADDRESS], так як ухилявся від виконання обов'язків щодо утримання спадкодавця, а також щодо своїх батьківських обов'язків. На підставі викладеного,

Outcome: approved