Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду з позовними вимогами, якими просили визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини строком в два місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 16.08.2011 року, мотивуючи тим, що ними був пропущений строк з поважних причин, а саме вони працюють моряками, у зв’язку з чим значний час вимушені знаходитись або за межами України або в службових відрядженнях по Україні, зокрема [PERSON] працював в ПАТ «Українське Дунайське пароплавство», в період з 05.08.2011 року по 02.01.2012 року він знаходився у закордонному рейсі на теплоході «Дніпропетровськ», з 03.01.2012 року по 13.03.2012 року, у зв’язку з льодяниковою ситуацією на річці Дунай, судно, на якому працював [PERSON] було задіяне у виконанні аварійно – рятувальних робіт. [PERSON] працює на судах закордонного плавання, тривалий час знаходиться за межами України, в тому числі і в час необхідний для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 319635, виданого 01.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] помер 30.10.2012 року. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2012 року провадження по справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2013 року було залучено [PERSON] як правонаступника [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні представник [PERSON] міської ради Одеської області заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є неналежним відповідачем по справі. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог мотивуючи тим, що позивачі не мали намір приймати спадщину після смерті [PERSON], померлої 16.08.2011 року. [PERSON] та [PERSON] мали об’єктивну можливість звернутися з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 16.08.2011 року, також в своїй позовній заяві позивачі не зазначають поважність причин, пов’язаних з об’єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Крім цього належним відповідачем по справі має бути [PERSON], яка прийняла спадщину. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Дімітрова, 73, на підставі договору дарування частки житлового будинку від 02.09.208 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4856. Згідно до ст. 1216 ЦК України – спадкування є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 272546 від 17.08.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла 16.08.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Дімітрова, 73. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України – у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 28192406 від 27.09.2011 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], [INFO], відсутня. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 16.08.2011 року, пережившого чоловіка немає, заповіту спадкодавець не складала. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється її рідний брат [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть ІІІ-ЖД № 424479 від 04.05.1992 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану в м.Ізмаїлі, [PERSON] помер 03.05.1992 року. Згідно ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець другої черги [PERSON] помер, спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON] являються: - племінник [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 321178 від 29.09.1981 року, повторно виданого відділом запису актів громадянського стану в м.Ізмаїлі; - племінник [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 047573 від 27.08.1959 року, виданим бюро записів актів громадянського стану в м.Ізмаїлі. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 10.04.2012 року за № 102/01-16 [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв’язку з тим, що ним не подано заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 21.06.2012 року за № 143/01-16 [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв’язку з тим, що ним не подано заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачів наполягав на заміні відповідача – [PERSON] на іншого відповідача - Ізмаїльську міську раду Одеської області. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2013 року первісний відповідач - [PERSON] була замінена іншим відповідачем - [PERSON] міською радою Одеської області. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». 25.07.2012 року на адресу суду від приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] надійшла копія спадкової справи № 57/2011, відкритої після смерті [PERSON], померлої 16.08.2011 року, згідно якої вбачається, що 27.09.2011 року, тобто у строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, до приватного нотаріусу [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] звернулась [PERSON], в своїй заяві [PERSON] вказує, що [PERSON] є її двоюрідною бабкою. Таким чином, належним відповідачем по даній справі повинна бути [PERSON], яка прийняла спадщину, а не Ізмаїльська міська рада Одеської області. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов’язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов’язані з об’єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Так, як вбачається з копії посвідчення особи моряка серії АВ № 377968, виданого на ім’я [PERSON], [PERSON] відбув у закордонний рейс 16.12.2011 року, тобто після спливу 4 місяців після смерті [PERSON], померлої 16.08.2011 року. Згідно обхідного листа від 20.06.2012 року, підтверджується, що [PERSON] працював з 16.12.2011 року по 20.06.2012 року на т/х «Falcon». Отже, причини пропуску строку для прийняття спадщини вказані [PERSON] не є поважними, оскільки маючи можливість на протязі 4 місяців звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] не вчинив ніяких дій, які б свідчили про бажання позивачем прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] працював на судні «Дніпропетровськ». Так, згідно розпорядження ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 10.08.2011 року судно «Дніпропетровськ» було введено до експлуатації з 05.08.2011 року (а.с. 96), розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 03.01.2012 року судно «Дніпропетровськ» було виведено з експлуатації з 01.01.2012 року (а.с. 100), розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 30.01.2012 року судно «Дніпропетровськ» було введено до експлуатації з 04.01.2012 року по 06.01.2012 року (а.с. 98), розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 19.03.2012 року судно «Дніпропетровськ» було введено на службово – допоміжні роботи з 05.02.2012 року по 12.03.2012 року (а.с. 101). Згідно листа ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 12.09.2013 року № ОРП/755, при введені судна в експлуатацію члени екіпажа знаходяться на судні цілодобово, при знаходженні судна на відстої члени екіпажу працюють за графіком (доба через три). Також у вищевказаному листі зазначено, що в період з 02.01.2012 року по 03.01.2012 року, з 07.01.2012 року по 30.01.2012 року судно «Дніпропетровськ» знаходилось у відстої. Згідно табеля обліку робочого часу на судні «Дніпропетровськ», звітній період 01.01.2012 р. -31.01.2012 р., 01.02.2012 р. – 29.02.2012 р., 01.03.2012 р. 15.03.2012 р., вбачається, що за цей період часу [PERSON] мав вихідні дні, тобто цілодобово не знаходився на судні «Дніпропетровськ» та міг звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім цього, аналізуючи п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, вбачається, що спадкоємці мають можливість надіслати заяву про прийняття спадщини поштою, маючи об’єктивну можливість направити заяви про прийняття спадщини поштою позивачі цього не зробили. Враховуючи, що у [PERSON] не виникло права на спадкування після смерті [PERSON], померлої 16.08.2011 року, то це право не виникає і у спадкоємця [PERSON] – [PERSON]. Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] міської ради Одеської області про визначення [PERSON] та [PERSON] додаткового строку протягом двох місяців, достатнього для подання ними заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed