Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 04.10.2002 року, від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. Фактично з лютого 2011 року однією сімєю з відповідачем не проживають. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 07.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину. Дитина є інвалідом дитинства та потребує постійного догляду. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А також просила стягнути з відповідача судові витрати за надану правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судові витрати за надану правову допомогу в розмірі 1000 грн. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини визнала частково в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів [PERSON], посилаючись на те, що відповідач ніде не працює, є інвалідом третьої групи та отримує невелику пенсію. Інших видів доходів [PERSON] не має. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу не визнала та просила суд відмовити в цій частині вимог. Суд, вислухавши представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04.10.2002 року позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 07.06.2011 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-НО №358404, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського рай управління юстиції м.Маріуполя Донецької області. Позивачка мешкає разом із неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] , що підтверджується наданими до справи документами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АГ №156477, виданим Управління ПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя 09.09.2004 року. Відповідно до посвідчення серії ААВ №008474, виданим 02.11.2011 року УПСЗН в Іллічівському районі Маріупольської міської ради, встановлено що [PERSON] данило Олегович, 24.02.2004 року є інвалідом з дитинства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 229,40 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. На підставі ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З договору про надання правової допомоги від 14.06.2013 року вбачається, що [PERSON] доручає, а адвокат [PERSON] бере на себе зобовязання по наданню позивачці правової консультаційної допомоги, складання процесуальних документів, а також представництво її інтересів в усіх судових інстанціях, правоохоронних органах та прокуратурі, а також інших державних та не державних установах, а позивачка в свою чергу зобовязується прийняти зазначені послуги та сплатити їх в розмірі і порядку, передбаченому цим договором. Таким чином, позивачці була надана адвокатом [PERSON] правова допомога, а саме: попередня консультація в розмірі 100 гривень, повна консультація 250 гривень, супровід до нотаріуса 50 грн., отримання довідки з міста проживання 100 грн., складання позовної заяви 400 грн., а також отриманий аванс в розмірі 200 грн., за участь у содовому процесі, що підтверджено актом виконаних послуг від 06.08.2013 року. Представник особи, яка бере участь у справі має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено статтями 26, 42 ЦПК України і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу. За змістом зазначених норм закону витрати, повязані з оплатою участі у справі представника сторін не відносяться до судових витрат і не підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, тому суд, вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати повязані з повною консультацією у розмірі 250 гривень, та за складання позовної заяви 400 грн., а усього стягнути суму у розмірі 650 грн.

Outcome: partial