overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 654 з 22 жовтня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені у зв'язку з несумісністю характерів та життєвих позицій, та неповаги до другої сторони. На примирення не згодна та переконана, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Неповнолітня дитина залишається жити з нею. Просила суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 654. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, однак надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак надав суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Строк для примирення йому не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 654. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11 лютого 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 111. Батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

при розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч. 3 ЦПК України відкласти складення повного тексту рішення на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

17 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2003 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає та добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач працює, інших аліментних зобов*язень не має, не хворіє. Позивачка просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивачка в попереднє судове засідання не з*явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. У попереднє судове засідання відповідач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2003 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу від 25 грудня 2003 року /а.с.2/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 01 квітня 2004 року /а.с.3/. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Георгіївської селищної ради від 10 грудня 2013 року /а.с.4/. У відповідності до ст..180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти визначається судом, що передбачено ст..183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням відповідно до ст..182 цього ж Кодексу всіх обставин : відповідач працює, аліментних зобов*язень не має, не хворіє. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн.40 коп.. Згідно зі ст..ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин а саме: те, що [PERSON], яка померла [INFO] в м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області є його рідною тіткою. Вимоги мотивує тим, що він є племінником [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження заявника, його батька [PERSON], та тітки [PERSON], які були рідними братом та сестрою. Проте у свідоцтві про смерть прізвище тітки заявника значиться як «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про одруження - «[PERSON]». Крім того, у свідоцтві про народження тітки заявника її ім'я записано як «[PERSON]», тоді, як у свідоцтві про смерть - «[PERSON]». Як вбачається з заяви [PERSON], встановлення факту родинних відносин необхідно йому для отримання спадщини на земельну ділянку площею 5,02 га, яка розташована на території Омельницької сільської ради та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Представник Онуфріївської районної державної адміністрації Кукса О.А. в судовому засіданні заяву підтримав, та зазначив, що Онуфріївська районна державна адміністрація не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та його тіткою [PERSON] Представник Омельницької сільської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду листа, в якому зазначив, що Омельницька сільська рада не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та його тіткою [PERSON] та просив слухати справу без участі їх представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що заявника [PERSON] знають з самого дитинства скільки себе пам'ятають, та зазначили, що тітка заявника, а саме, померла [INFO] [PERSON] була рідною сестрою [PERSON], який є батьком заявника. Суд, заслухавши заявника [PERSON], представника заінтересованої особи Онуфріївської районної державної адміністрації Кукси О.А., свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення суду, вимагає тривалого часу, суд, вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до п'яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи тим, що [PERSON], який проживав в [ADDRESS] (на території Вербівської сільської ради), помер [INFO] року та після смерті якого залишилася спадщина - належна йому на праві приватної власності земельна ділянка, площею 8,98 га на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району. [PERSON] до часу смерті проживав з [PERSON] Спадкоємці [PERSON] з часу його смерті з заявою про прийняття спадщини не зверталися. В зв'язку з викладеним прохає визнати спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] відумерлою. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги про визнання спадщини відумерлою по мотивам, викладеним у заяві. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, громадянин [PERSON] помер [INFO] року, смерть зареєстрована виконавчим комітетом Вербівської сільської раді ( а. с. 6 ); відповідно свідоцтва про право на земельну ділянку, [PERSON] мав право власності на земельну ділянку розміром 8,98 га на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району (а.с.5). Відповідно довідки завідуючого Нижньосірогозькою державною нотаріальною конторою (за місцем відкриття спадщини), в Нижньосірогозький державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON], за заявою про прийняття спадщини за заповітом, поданою [PERSON] 10.02.2005 року було заведено спадкову справу № 15/2005. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Враховуючи викладене, судом встановлено, що [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], таким чином, відсутні підстави для визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що він 22.07.2011 року звернувся до КП" БТІ" Рубіжанської м ської ради Луганської області з проханням оформити право власності на гараж [ADDRESS] ,але отримав тільки технічний паспорт на об"єкт нерухомого майна,в оформленні права власності йому було відмовлено оскільки відсутні документи,які підтверджують право власності .Рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області за № 25/24 від 30.08.2012 року йому було надано земельну ділянку площею 0,0021 га в кварталі [ADDRESS] для розміщення гаражу. 24.12.2012 року він отримав державний акт про право власності на зазначену земельну ділянку.20.11.2013 року він звернувся в інспекцію ДАБК для видачі акту прийому в експлуатацію гаражу,але відповіді не отримав. Просить визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з»явився, суду подав заяву в якій позов визнав, просив розглядати справу без його участі. Заслухавши представника позивача ,дослідивши докази, матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки розміром 0,0021га ,розташованої в [ADDRESS] , яка була виділена йому для будівництва інидивідуального гаражу. Відповідно технічного паспорту .виготовленого КП" БТІ" Рубіжанської міської ради Луганської області 22.07.2011 року (а.с.9-11) здійснена інвентаризація гаражу в кварталі [NUMBER] Інвентарний номер об"єкту-447. З метою прийняття гаражу в експлуатацію позивач звернувся до інспекції ДАБК для видачі акту прийому в експлуатацію гаражу,але відповіді не отримав. Відповідно до ст. 328 ГК України право власності набувається на підставах ,що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно ,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 1496,47 грн. та грошову компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 1196,63 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебував в трудових відносинах, після чого звільнився з роботи за власним бажанням, однак відповідачем не було проведено з ним остаточний розрахунок та не виплачено заборгованість по заробітній платі. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Захист законом права на своєчасне одержання винагороди за працю визначений статтею 43 Конституції України. За змістом ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ст. 116 КЗпП України), в тому числі і грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки (ст. 83 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про відпустки») З матеріалів справи слідує, що 01.12.2011 року позивач був прийнятий на роботу до Публічного акціонерного товариства «Новоград-Волинський м'ясокомбінат» (далі - роботодавець) на посаду начальника відділу охорони праці, звідки був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 04.11.2013 року. Заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 1496,47 грн., компенсація за невикористані відпустки за період з 01.12.2011 року по 04.11.2013 року - 1196,63 грн., що стверджується відповідними довідками роботодавця від 19.11.2013 року. Оскільки відповідач не дотримався вимог діючого трудового законодавства щодо регулярної і повної виплати заробітної плати позивачу в період його роботи, що призвело до порушення його трудових прав, та враховуючи відсутність спору про розмір невиплачених належних звільненому працівникові сум, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. Крім того, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач: публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) 03 листопада 2011 р. уклали кредитний договір № 001-03012-031111 (надалі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 5750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 2399 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 01 серпня 2013 р. заборгованість відповідача становить 7336,04 грн. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 001-03012-031111 від 03 листопада 2011 р. стягнути з відповідача на користь позивача 7336,04 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, про місце та час були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, відповідачі причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач: публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та [PERSON] 03 листопада 2011 р. уклали кредитний договір № 001-03012-031111. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 5750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 2399 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 01 серпня 2013 р. заборгованість відповідача становить 7336,04 грн. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 ЦК України, відповідач свої зобов'язання виконав частково, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. При зверненні до суду позивачем сплачено 229,40 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач: публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) 26 січня 2011 р. уклали кредитний договір № 005-03012-260111 (надалі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 12 % річних. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 3000 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 01 серпня 2013 р. заборгованість відповідача становить 2508,40 грн. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 005-03012-260111 від 26 січня 2011 р. стягнути з відповідача на користь позивача 2508,40 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, про місце та час були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, відповідачі причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та [PERSON] 26 січня 2011 р. уклали кредитний договір № 005-03012-260111. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 12 % річних. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 3000 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 01 серпня 2013 р. заборгованість відповідача становить 2508,40 грн. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 ЦК України, відповідач свої зобов'язання виконав частково, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. При зверненні до суду позивачем сплачено 229,40 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved