Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON]) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі відповідач, ПАТ «СК «Універсальна») про стягнення страхового відшкодування. Просить стягнути з відповідача на її користь 25 215,00 грн. несплачену частину страхового відшкодування, 536,90 грн. - три відсотки річних, 3266,25 грн. - пені. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 11.04.2011 року було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3115/205/0001983, відповідно до якого був застрахований належний позивачу автомобіль марки «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 17.07.2011 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача завдано механічних ушкоджень. 16.01.2012 року позивач надав відповідачу усі необхідні документи. Як зазначає позивач, відповідач посилаючись на те, що [PERSON] сплатила лише першу частину страхового платежу та власноруч підписала заяву від 12.08.2011 року, в якій вказано про зменшення відшкодування збитку пропорційно сплаченої частини страхового платежу, сплатив позивачу лише страхову виплату яка склала 25 215,00 грн. Проте, позивач не може погодитись з розрахунком відповідача та просить стягнути несплачену частину страхового відшкодування, три відсотки річних та пеню. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Лисенко В.А. у судовому засіданні проти позову заперечила та враховуючи на те, що позивачем у строк до 15.10.2011 р. друга частина страхового платежу сплачена не була, відповідачем до визначеного розміру збитку 50 430,00 грн. була застосована пропорція 50%. Таким чином, розмір страхового відшкодування склав 25 215,00 грн. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 11.04.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3115/205/0001983 (далі - Договір), за яким застраховано належний позивачу автомобіль «KIA CEED», р/н [NUMBER]. Вигодонабувачем по Договору було призначено АТ «Райффайзен Банк Аваль». 17.07.2011 р. на автодорозі Знам'янка - Луганськ - Ізварино сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль отримав пошкодження. 12.08.2011 р. [PERSON] звернулась до ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування, за наслідками розгляду якої відповідачем було прийнято рішення про здійснення виплати в розмірі 25 215,00 грн. з огляду на наступне. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування», пп. 6.2.1. п. 6.2. Договору, Страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі в строки та обсягах, визначених Договором. Умовами Договору (п.п. 1.6, 1.7) встановлено, що страховий платіж в розмірі 4 890,00 грн. сплачується двома частинами: 1) 2 445,00 грн. до 15.04.2011 р.; 2) 2 445,00 грн. до 15.10.2011 р. У період між сплатою першого та другого платежу, 17.07.2011 р. стався страховий випадок за Договором. У позовній заяві позивач зазначив, що всі необхідні для виплати документи він надав 16.01.2012 р. Відповідно до п. 9.4. Договору, Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом 10 (десяти) робочих днів з дня отримання останнього необхідного документа, що зазначені в розділі 8 та п. 9.2, що підтверджує настання страхового випадку та розмір збитків, та складає страховий акт. Таким чином, позивач визнав, і це підтверджується матеріалами справи, що дата сплати другої частини страхового платежу настала до дати виплати страхового відшкодування. Проте, в порушення наведених вище норм Договору та законодавства, друга частина страхового платежу не була сплачена позивачем ні у встановлений строк, ні пізніше. У заяві, поданій [PERSON] 12.08.2011 до ПАТ «СК «Універсальна», сторони погодили наступні умови: «Усвідомлюю необхідність сплати чергових страхових платежів відповідно до умов договору страхування, якщо дата сплати чергових платежів настане до дати виплати страхового відшкодування. Погоджуюсь, що у разі не сплати чергового страхового платежу відповідальність Страховика по відшкодуванню збитку зменшиться пропорційно відношенню сплаченої частини страхового платежу до загального страхового платежу за Договором». Згоду з цими умовами Страхувальник засвідчив своїх підписом(а. с. 18). Враховуючи, що у строк до 15.10.2011 р. друга частина страхового платежу сплачена не була, Страховиком до визначеного розміру збитку 50 430,00 грн. була застосована пропорція 50%. Таким чином, розмір страхового відшкодування склав 25 215,00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення з відповідача недоплаченої частини страхового відшкодування в розмірі 25 215,00 грн. Позивач посилається на пп. 6.3.10. п. 6.3. Договору, згідно якого Страховик має право, якщо сплата страхового платежу здійснюється частинами, запропонувати Страхувальнику сплатити несплачену частину річного страхового платежу до виплати страхового відшкодування, а в разі відмови Страхувальника сплатити несплачену частину річного платежу, - вирахувати суму несплаченого страхового платежу з суми страхового відшкодування. Дане посилання не може бути прийняте до уваги, оскільки: по-перше, в п. 6.3.10. Договору йдеться про право Страховика, а не його обов'язок вирахувати несплачену частину страхового платежу з суми страхового відшкодування, в той час як своєчасна сплата страхових платежів є обов'язком Страхувальника; по-друге, в п. 6.3.10. мається на увазі можливість Страховика утримати із суми страхового відшкодування несплачені страхові платежі, дата сплати яких настане після дати виплати страхового відшкодування. Викладене також підтверджується письмовою заявою Страхувальника від 12.08.2011, в якій сторони погодили та конкретизували умови Договору, а саме: «За умови сплати мною всіх чергових страхових платежів, дата сплати яких настане до дати виплати страхового відшкодування, прошу утримати із належної мені суми страхового відшкодування суму в розмірі несплачених страхових платежів, дата сплати яких настає після дати виплати страхового відшкодування (у разі наявності таких платежів)». Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України: Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Таким чином, подання Страхувальником письмової заяви від 12.08.2011 та прийняття її Страховиком є належним підтвердженням досягнення згоди Сторін щодо умов Договору та не суперечить п. 12.6. Договору. Крім того, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 25 215,00 грн. та посилаючись при цьому на п. 6.3.10. Договору, позивач сам не застосував його та не вирахував із суми вимоги несплачену частину страхового платежу 2 445,00 грн. Враховуючи викладене, відповідачем правомірно було застосовано пропорцію при визначенні розміру страхового відшкодування, а тому вимоги Позивача про стягнення недоплаченого страхового відшкодування є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи на те, що стягнення 3% та пені є похідними вимогами від стягнення страхового відшкодування, дані вимоги також не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed