Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору поруки недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 квітня 2008 року між відповідачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-2008-1322, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 100000,00 доларів США, строком до 10 квітня 2028 року зі сплатою 7,5 % річних за користування кредитом. Пунктом 1.1.3. Кредитного договору передбачено, що у разі звільнення позичальника з основного місця роботи, встановлюється нова відсоткова ставка за користування кредитом - 13.45 % річних. 6 жовтня 2010 року [PERSON] було звільнено з роботи у ПАТ «УніверсалБанк», а тому відсоткова ставка з 8 жовтня 2010 року встановлена на рівні 13,45 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23 квітня 2008 року між відповідачем та нею було укладено Договір поруки №001-2008-1322-Р, який містить статтю 4 «Строк дії договору і порядок його припинення». Вказана стаття містить лише положення щодо припинення поруки. Проте в даній статті Договору поруки не зазначено строк припинення поруки. Вважає, що договір поруки, зокрема стаття 4 «Строк дії Договору і порядок його припинення» суперечать статтям 251, 252 ЦК України, відповідно даний договір поруки повинен бути визнаний судом недійсним. Просить суд відповідно до вимог ст.ст. 1, 3, 4, 6, 8, 11, 15, ч. 1 ст. 203, ст. 215, ч. 1 ст. 251, ч. ст. 252 ЦК України визнати договір поруки від 23.04.08 недійсним. У судове засіданні позивач не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує просить задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшли заперечення, в який він просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа про місце та час судового розгляду повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. 23.04.08 між відповідачем та [PERSON] укладено кредитний договір №001-2008-1322 (на споживчі потреби), відповідно до якого [PERSON] надано кредит в розмірі 100000 доларів США під 7,5% річних в строк до 10.04.28. Крім того, 23.04.08 між позивачем та відповідачем укладено договір поруки №001-2008-1322-Р, за яким позивач зобов'язалася перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON], усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору №001-2008-1322, в повному обсязі. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України). Згідно п. 4.1, 4.2 договору поруки цей договір поруки набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами. Порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені зокрема частиною першою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, що стаття 4 договору поруки не суперечить ст.ст. 251, 252 ЦК України, підстави припинення поруки також передбачені ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому підстав для визнання недійсним договору поруки не вбачається. З викладеного,

Outcome: dismissed