Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач у серпні 2012 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1/167-МК від 02.04.2008 року у розмірі 587314,33 грн.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та з [PERSON] стягнути на свою користь судовий збір. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про стягнення заборгованості була задоволена. Ухвалою суду від 21 лютого 2012 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 1/167-МК від 02.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит 80000 дол. США., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 17,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.04.2018 року. Проте, в порушення умов відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ «А-Банк», договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в задоволені позовних вимог. Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» ( правонаступник Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк « ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір 1/167-МК від 02.04.2008 року. Відповідно до п.1.1 предметом Угоди є загальні умови і порядок надання банком в рамках Програми мікрокредитування кредиту позичальнику. Надання кредиту здійснюється окремими частинами - траншами кредиту . Відповідно до а.1.2 Загальна сума кредиту складає 80000 дол. США. Кінцевий термін оплати 02.04.2018 року. ( а.с.10-12). Згідно до п.3.1 Виконання зобовязань позичальника за даною Угодою і договором по видачі траншів забезпечується: договором іпотеки №1/167-МК від 15.04.2008 року та Договором поруки №1/167-МК/2 від 15.04.208 року. Відповідно до Договору про видачу траншу № 1/167-МК/1 від 02.04.2008 року сума траншу склала 50000 доларів США ( а.с.88). Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ( а.с.6). В якості забезпечення зобовязань по кредиту відповідача [PERSON] був укладений договір поруки № 1/167-МК/2 від 15.04.2008 року між Банком і ТОВ « [PERSON] УКРАЇНА», відповідно до п.4 у випадку не виконання боржником обовязків за кредитним договором, Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2012 року по справі №24/5005/2373/2012 Затверджено ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю « [PERSON] Україна». Ліквідовано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Україна». Відповідно до п.6 ст.31 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вважається погашеним вимога ПАТ КБ « ПриватБанк» на суму 534236,97 грн. Згідно до розрахунку долученого до позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 16.08.2012 року сума заборгованості [PERSON] склала 74729,68 дол. США, в тому числі 38662,86 дол. США. заборгованість за кредитом; 25904,22 дол. США. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10162,60 дол. США. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні встановлено, що позивачем не надано жодного доказу, яким би було підтверджено факт видачі кредитних коштів в розмірі 80000 дол. США ( суду не надано договір на видачу траншу на 30000 дол. США, заяви про видачу готівки та інше). Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахування вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed