Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 30 червня 1989 року виконавчим комітетом Узинської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року № 111, його мати [PERSON] була власником домоволодіння [ADDRESS] Тисменицького району Івано-Франківської області. 09 листопада 2009 року [PERSON] при житті склала заповіт, який було засвідчено секретарем виконкому Узинської сільської ради та внесено в реєстр за №108 про те, що після її смерті належний будинок по [ADDRESS] Тисменицького району та все належне їй майно заповідає синові [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті останньої залишилось спадкове майно - в тому числі домоволодіння [ADDRESS] Тисменицького району Івано-Франківської області. Спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON], брат позивача, проте він на спадкове майно не претендує, оскільки в шестимісячний термін не заявив про свої права на спадщину в ДНК. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] немає. За таких обставин позивачу належить спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Проте, в Тисменицькій районні державній нотаріальній конторі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовостановлюючі документи на будинковолодіння втрачено. Тому він просить визнати за ним право власності на будинковолодіння - в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Представник Узінської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в засідання не з'явився, однак сільський голова Шалаута О.О. подав до суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 30 червня 1989 року виконавчим комітетом Узинської сільської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів від 14 червня 1989 року № 111, його мати [PERSON] була власником домоволодіння [ADDRESS] Тисменицького району Івано-Франківської області. Перелічені вище обставини підтверджуються технічним паспортом на будинково-лодіння (а.с. 9-13), довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 08.08.12 №3466/01-21 (а.с. 7), копією свідоцтва про право власності (а.с. 8), довідкою виконавчого комітету Узинської сільської ради №369 від 01.10.12р. (а.с. 19). 09 листопада 2009 року [PERSON] при житті склала заповіт, який було засвідчено секретарем виконкому Узинської сільської ради та внесено в реєстр за №108 про те, що після її смерті належний будинок по [ADDRESS] Тисменицького району та все належне їй майно заповідає синові [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті останньої залишилось спадкове майно - в тому числі домоволодіння [ADDRESS] Тисменицького району Івано-Франківської області. Спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON], брат позивача, проте він на спадкове майно не претендує, оскільки в шестимісячний термін не заявив про свої права на спадщину в ДНК. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] немає. За таких обставин позивачу належить спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved