Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач, через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з не донарахованої орендної плати за користування приміщенням за період з 01.01.2012 р. по 01.04.2012 р. у розмірі 2700 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.01.2012 р. по 16.09.2013 р. у розмірі 694, 62 грн., трьох процентів річних від простроченої суми оплати за період з 01.01.2012 р. по 16.09.2013 р. у розмірі 138,70 грн., що у загальному розмірі складає 3533,32 грн.; заборгованість за послуги КП «Жилкомсервіс» станом до 01.04.2012 р. у розмірі 500 грн., за послуги КП «ХТМ» станом до 01.04.2012 р. у розмірі 500 грн., що в загальному розмірі складає 1000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01.04.2009 р. позивач та відповідач уклали договір оренди, за яким позивач зобов’язався передати в оренду нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр.. Перемоги, буд. 59, літ. «А-14», загальною площею 45 кв.м., що належить йому на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2008 р. Згідно умов договору, приміщення надається для розміщення салону краси, строк оренди приміщення складає 2 роки 9 місяців і обчислюється з моменту прийняття відповідачем приміщення за актом приймання-передачі. Орендна плата становить 100,00 грн. за 1 кв.м, загальний розмір оренди складає 4500, 00 грн. на місяць. 01.04.2012 р. сторони уклали акт приймання-передачі приміщення (повернення). На протязі всього строку оренди дані умови договору відповідачем в повному обсязі виконані не були, внаслідок чого у неї виникла заборгованість з не донарахованої орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних платежів. 25.11.2011 р. позивач письмово повідомив відповідача про зміну з 01.01.2012 р. орендної плати за користування приміщенням з 4500 грн. до 5400 грн., тобто 120 грн. кв.м, замість 100 грн., а у разі незгоди-закінчення дії договору. 20.12.2011 р. позивач повторно повідомив про зміну орендної плати, закінчення дії договору, запропонував розглянути новий договір оренди. 06.02.2012 р. позивач намагався вручити відповідачу претензію-вимогу із проханням сплати боргу, звільнення приміщення, відповідач відмовилась від тримання зазначеної претензії-вимоги, в усній формі висловила незгоду та відмову від сплати боргу по орендній платі, комунальним та експлуатаційним платежам. 23.02.2012 р. позивачем повторно направлено претензію-вимогу. Станом на 31.12.2011 р. відповідачем не було повідомлено та надано позивачу жодної письмової заяви про закінчення (припинення) дії договору, приміщення не було звільнено, всі заяви позивача проігноровані, отже договір пролонговано на такий саме строк , а саме до 31.09.2014 р. Свої зобов’язання за договором по сплаті орендної плати за користування приміщенням виконувала до березня 2012 р. включно. 01.04.2012 р. відповідач, в односторонньому порядку та без будь-яких пояснень зі свого боку припинила вносити орендну плату позивачу та звільнила приміщення, про що того ж дня між сторонами складено Акт приймання-передачі приміщення (повернення). Внаслідок порушення умов договору, відповідач не доплатила позивачу підвищену орендну плату за період з 01.01.2012 р. по 01.04.2012 р. в розмірі 2700 грн. За прострочення оплати з не донарахованої орендної плати позивачем нараховано відповідачу суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.01.2012 р. по 16.09.2013 р., що становить 694,62 грн., три проценти річних від простроченої суми оплати за період з 01.01.2012 р. по 16.09.2013 р., що становить 138,7 грн. Сума заборгованості відповідача за комунальні послуги становить 1000 грн., оскільки п. п.5.6. п.5 Договору, передбачено, що орендарзобов,язаний компенсувати орендодавцю вартість комунальних послуг на підставі сплачених квитанцій. Загальна сума заборгованості становить 4533 грн. 32 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнитиу повному обсязі, надавши пояснення аналогічні вищевикладеним. Представник відповідача позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити зазначив, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по не донарахованій орендній платі за користування приміщенням у розмірі 2700,00 грн. вважає безпідставними, оскільки відповідно до умов договору зміна умов договору відбувається лише за взаємною згодою сторін і закріплюється додатковою угодою до договору. Зміна умов договору у односторонньому порядку не допускається. Відповідач не погодилася на зміну вартості орендної плати а договором і до кінця дії договору сплачувала орендну плату у повному обсяг відповідно до п.5.2., 5.3. договору. Цей факт встановлений у судовому рішенні, яким також встановлено факт , що 01.04.2012 року після складення сторонами акту приймання-передачі приміщення та фактичного звільнення приміщення орендарем спірний договір оренди припинив свою дію. Також безпідставними є вимоги про стягнення вартості комунальних послуг, оскільки відповідно до п.5.6. договору, вартість комунальних послуг за користування приміщенням не входить до орендної плати. Вартість комунальних послуг сплачується орендодавцем. Орендар зобов,язаний компенсувати орендодавцю вартість комунальних послуг на підставі сплачених квитанцій. Протягом строку дії договору орендодавець жодного разу не представив оригіналів сплачених квитанцій і не звернувся з обґрунтованою вимогою про відшкодування вартості комунальних послуг. Як вбачається із наданих суду копій квитанцій про сплату комунальних послуг оплата проведена позивачем 13.09.2013 року. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.. 60 ЦПК України , кожна сторона зобов,язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2012 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за оренду приміщення позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено і встановлено, що сторони 01.09.2009 року уклали договір оренди за яким позивач є орендодавцем, а відповідач орендарем не житлового приміщення за адресою м. Харків пр. Перемоги,59. З 01.04.2012 року відповідач не користується майном наданим у оренду, оскільки з підстав передбачених п.10.8.Договору судовим рішенням визнано, що договір оренди розірвано за згодою сторін у договорі. Цим же рішенням визнано, що під час дії договору від 01 квітня 2009 року порушень взятих на себе зобов,язань з боку позивача не було. До того ж , протягом строку дії договору позивач не надав оригіналів сплачених квитанцій і не звертався до відповідача з вимогою про відшкодування вартості комунальних послуг, оскільки, як вбачається із наданих суду копій квитанцій про сплату комунальних послуг, оплата по ним проведена позивачем лише 13 вересня 2013 року ( а.с.22,23), тобто після припинення дії договору оренди не житлового приміщення по пр.. Перемоги,59 у м. Харкові. Усе вищевикладене дає суду підстави для відмови у задоволенні заявлених вимог На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed