Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги, викладені у його заяві про зміну підстав та збільшення позову від 5 вересня 2013 року (зареєстрованою в суді 12.09.2013 року) підтримав та, обгрунтовуючи їх, пояснив, що 16 квітня 2012 року між ним та відповідачем укладено усний договір суборенди приміщення, яке знаходиться по вул.Січових Стрільців,2 у м.Теребовлі Тернопільської області та ком»ютерної техніки, належних третій особі [PERSON] на праві власності, із набрання ним чинності з 1 червня 2012 року. Виконуючи вимоги вказаного договору, він через [PERSON] передав [PERSON] 1260 грн. для купівлі будівельних матеріалів для ремонту приміщення, яке передавалось в суборенду, а останній отримав у третьої особи [PERSON] у смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області комп»ютерну техніку (три системних блоки). За весь час суборенди приміщення та комп»ютерної техніки, користування грошовими коштами, неповернення комп»ютерної техніки відповідачем заподіяно йому шкоду у розмірі 26600.50 грн., яка складається із 1260 грн., переданих відповідачу для ремонту орендованого приміщення, 12132 грн., сплачених ним третій особі [PERSON] за договором оренди комп»ютерної техніки від 08.05.2012 року № 128/1/1, 12132 грн., сплачених ним третій особі [PERSON] на підставі п.4.6 договору оренди комп»ютерної техніки від 08.05.2012 року № 128/1/1 (за випадкове пошкодження або знищення предмету оренди після його передачі за актом приймання-передачі), 67.07 грн. інфляційних витрат, 1009.43 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами. Просить позов задовольнити, стягнути із відповідача 26600.50 грн. заподіяної йому шкоди та судові витрати у розмірі 4000 грн., які складаються із судового збору в розмірі 266.01 грн. та 3733.99 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав із підстав, викладених у запереченнях та суду показав, що жодного договору оренди, суборенди приміщення та комп»ютерної техніки із позивачем не укладав, не отримував ні від нього, ні від третьої особи трьох системних блоків. Крім того, вказав, що всі обставини, які викладені позивачем у позові, заяві про зміну підстав та збільшення позову є надуманими. Підтвердив, що він отримав у [PERSON] 1260 грн. як проценти за позикою, яка була надана ним [PERSON], та зі згоди останнього. У задоволенні позову просить відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Відповідно до договору оренди комп»ютерної техніки № 128/1/1 від 08.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди комп»ютерної техніки (трьох системних блоків загальною вартістю 12132 грн.). Цим договором передбачено сплату орендарем орендодавцю щомісячної орендної плати в розмірі 1011 грн. (п.2.1), обов»язок орендаря не передавати предмету оренду в суборенду (п.3.3.8) та відповідальність орендаря за настання ризику випадкового пошкодження або знищення предмету оренди після його передачі за актом приймання-передачі (п.4.6). Згідно із розпискою, виданою 08.05.2013 року третьою особою [PERSON] позивачу [PERSON], [PERSON] отримав від [PERSON] 12132 грн. орендної плати за договором оренди комп»ютерної техніки № 128/1/1 від 08.05.2012 року. Як вбачається із розписки, виданої 11.05.2013 року третьою особою [PERSON] позивачу [PERSON], [PERSON] отримав від [PERSON] 12132 грн. збитків за п. 4.6 договору оренди комп»ютерної техніки № 128/1/1 від 08.05.2012 року. Відповідно до договору позички нежитлового приміщення від 01.04.2012 року № 91/14/1, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній прийняв від [PERSON] в безоплатне користування нежитлове приміщення в будинку № 2 по вул.Січових Стрільців в м.Теребовлі Тернопільської області для подальшої здачі його в оренду, суборенду та іншого комерційного використання, строк дії договору з 1 травня 2012 року до 30 квітня 2015 року. Із змісту копії розписки від 10.05.2012 року, виданої [PERSON] [PERSON] вбачається, що останній повернув [PERSON] 960 грн., позичених 08.05.2012 року, а із змісту розписки від 15.05.2012 року, виданої [PERSON] [PERSON] вбачається, що останній повернув [PERSON] 300 грн., позичених 08.05.2012 року. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2013 року, яке набрало законної сили, із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики від 27.04.2011 року в розмірі 1000 євро, еквівалент яких у національній валюті України складає 10386.10 грн. Із змісту вказаного рішення та пояснень відповідача, поданих ним при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON], вбачається, що судом стягнуто суму позики без процентів за її користування. Таким чином, суд вважає, що подані позивачем докази підтверджують правовідносини, які виникли між ним та третьою особою [PERSON] Жодних доказів, які б вказували на те, що між ним та відповідачем було укладено договори суборенди приміщення та комп»ютерної техніки, відбулась передача вказаних нерухомого та рухомого майна, досягнуто згоди щодо інших істотних умов суборенди такого майна, заподіяння йому відповідачем шкоди внаслідок користування грошовими коштами, безпідставно набутого майна та зберігання його у себе позивачем суду не надано. Суд не приймає до уваги як доказ одержання [PERSON] у приватного підприємця-фізичної особи [PERSON] через [PERSON] 08.05.2012 року 1260 грн. для ремонту приміщення по вул.Січових Стрільців,2 у м.Теребовлі Тернопільської області та 3 персональних комп»ютерів, сторінку із зошита про отримання грошових коштів фізичної особи-підприємця [PERSON], оскільки, на думку суду, вказана сторінка не є належним доказом, який би підтверджував наявність орендних чи інших правовідносин між позивачем та відповідачем та здійснення за ними розрахунків. Крім того, із записів, що містяться на зазначеній сторінці, не можна зробити висновку, за що саме отримав [PERSON] 1260 грн. у фізичної особи-підприємця [PERSON], з яким у нього не було жодних правовідносин. На думку суду, не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що відповідач набув рухоме майно (три системні блоки) без достатньої правової підстави та зберігав його у себе, внаслідок чого йому заподіяно шкоду, оскільки вони нічим не підтверджені. Також суд вважає, що позивач у судовому засіданні не довів своїх позовних вимог про стягнення із [PERSON] процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до переконання, що позивачем [PERSON] не доведено заподіяння йому відповідачем [PERSON] шкоди внаслідок користування його грошовими коштами та безпідставного набуття майна і зберігання його у себе, його права відповідачем не порушені, а тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed