Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 15 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину – сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач. Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 16 вересня 2013 року. Добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач працює в Маріупольській філії ДП «Адміністрація морських портів України», має постійних заробіток і можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2009 року. Відповідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 16 вересня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії I-НО №284800, виданого 10 серпня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 731, [PERSON] народився 03 серпня 2009 року, в графі батьки зазначено: батько – [PERSON] та мати – [PERSON]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, до того ж обов’язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов’язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved