overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народилося троє спільних неповнолітніх дітей, а саме: син [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON] [INFO], і [PERSON] [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, діти перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому вона просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини доходів відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньок [PERSON], [INFO], і [PERSON] [INFO], в свідоцтвах про народження яких батьками записані сторони. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області № 1461 від 02.09.2013 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 229 гривень 40 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3731 га. на території Маломошківецької сільської ради. Позивач прийняв спадщину та бажає оформити земельну ділянку згідно заповіту, який залишила його мати. Однак на час написання заповіту право матері підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) розміром 4,77 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до результатів жеребкування матері була виділена земельна ділянка під № [NUMBER] площею 4,3731 га. Для оформлення права власності на земельну ділянку в позасудовому порядку необхідний Державний акт, який не виготовлявся. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадщину за заповітом після смерті матері. Представник позивача в попередньому судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач надіслав до суду заяви про розгляд справи у відсутність свого представника, зазначивши, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Виходячи із сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 4,77 в умовних кадастрових гектарах. Виходячи із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0060951 та довідки Маломошківецької сільської ради від 26.11.2013 року №371, витягу про нормативну грошову оцінку відділу Держземагентства [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3731 га. на території Маломошківецької сільської ради. Позивач спадщину прийняв відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) вступивши в фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою сільської ради. Однак він позбавлений можливості реалізувати право власності на вищевказану земельну ділянку в позасудовому порядку, оскільки на неї відсутній Державний акт, який спадкодавцем не був виготовлений. Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, що був зареєстрований 18 червня 1988 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між нею та [PERSON], актовий запис № 1051. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з»явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за йоговідсутності. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Враховуючи викладене і відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, тому постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони одружилися 12 липня 2010 року, про що свідчить актовий запис №4 Солянської сільської ради Великоберезнянського району. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зазначав, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Крім того, позивач зазначав, що батьки відповідачки втручалися в їхнє життя. На даний час вони проживають окремо, а тому вважає, що примирення між ними є неможливим і просить шлюб з відповідачкою розірвати. 17 грудня 2013 року відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої донька [PERSON]. В позові вказувала на те, що вони з відповідачем проживають окремо, а донька знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивачка зазначала, що вона ніде не працює, а утримання та виховання дитини потребує матеріальних витрат, тому вона просить стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки в розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив шлюб з відповідачкою [PERSON] розірвати. Зустрічний позов визнав частково та пояснив, що він ніде не працює, однак має тимчасові заробітки. І сума 700 грн. щомісяця для нього завелика. Він згідний сплачувати аліменти по 400 грн. щомісяця. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] не заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб 12 липня 2010 року, про що у Солянській сільській раді Великоберезнянського району зроблено актовий запис за №4. Оскільки сторони не проживають разом, їхній шлюб існує формально. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім того, від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини, що мають істотне значення і вважає, що зустрічний позов про стягнення аліментів також підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісяця. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

11 листопада 2013 року до суду звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги для утримання дитини, яка проживає разом з нею і яка потребують постійного догляду та матеріальних витрат. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає і згоден сплачувати аліменти на утримання дочки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 9), отже, рівною мірою зобов'язані його утримувати. Враховуючи вище зазначене, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд виходить з матеріального становища сторін, враховує те, що відповідач визнав позовні вимоги і не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоров»я або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітнього сина. Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, який встановлюються ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Відповідно до позовної заяви, сторони з 24.05.1986 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач просила рішенням суду шлюб розірвати посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалось, оскільки під час їх спільного проживання між ними виникали непорозуміння та сварки через різні погляди на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями, через що вони втратили один до одного почуття поваги та взаємодопомоги. Подружніх відносин вони не підтримують. А тому подальше збереження сім'ї стало неможливе. В заяві до суду позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час судового розгляду справи був належним чином повідомлений Досліджені документи та матеріали справи свідчать про обґрунтованість позову та необхідність задоволення, та винесення заочного рішення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.05.1986 року, від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами склались такі відносини при яких збереження сім'ї неможливо, погоджуються на розірвання шлюбу, а тому шлюб необхідно розірвати задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач був зареєстрований у квартирі до придбання нею права власності на вищевказану квартиру. З 1985 року по даний час відповідач не мешкає у вищевказаній квартирі та його речей у ній немає. У зв'язку з вищенаведеним, позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений, що підтверджується викликом до суду у газеті «Запорізька правда» (а.с.23). Представник третьої особи - Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, з рішенням суду будуть згодні (а.с.18). За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.08.2013 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], житловою площею 23,2 кв.м., загальною площею 43 кв.м. (а.с.5-6). Відповідно до довідки ОК «ЖБК-43 Прогрес» від 30.08.2013 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак з 1985 року по даний час не проживає у вищевказаній квартирі (а.с.8). Згідно довідки Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області від 03.10.2013 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 24.02.1982 року (а.с.15). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона була власницею квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач її зведений брат по батьку. Її батько помер у 2001 році. Вона не знала, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі. [PERSON], ніколи не мешкав у квартирі [ADDRESS], ключів від квартири та його речей у ній не має. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] та є головою правління ОК «ЖБК-43 Прогрес». Їй невідомо на яких підставах був зареєстрований відповідач. Він не мешкав у спірній квартирі з 1985 року. Речей відповідача у квартирі не має. Судом встановлено, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з 1985 року, тобто більше 6 місяців, вселитись до квартири не намагався, його речей у квартирі немає. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - Мелітопольський МВ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням законна, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 27 липня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, за актовим записом №434, оскільки подружні відносини між ними припинені остаточно. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому позивач свої позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідність розірвання шлюбу зареєстрованого між ним та [PERSON] До того ж, позивач судові витрати приймає на себе. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 27 липня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, за актовим записом №434, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та паспортів сторін (а.с. 3-5, 7-9, 11). Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 12). Але з вересня 2013 року подружніх стосунків між сторонами не існує, проживають вони окремо, ведуть окреме господарство, і практично не спілкуються між собою, при цьому неповнолітня дитина проживає разом із позивачем. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя і, як наслідок, постійні сварки. За таких обставин позивач, як і відповідач, вважають, що шлюб існує формально і примирення між ними не можливе. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітню дитину, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, а тому позов необхідно задовольнити. За клопотанням позивача судові витрати віднести на її рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини На підставі ст. ст. 40 п.3 КЗпП України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов мотивує тим, що 07 березня 2007 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Від розірвання шлюбу в добровільному порядку в органах РАЦС відповідачка відмовилася, а тому він вимушений звернутись до суду. Спільне життя з відповідачкою не склалося з тих причин, що відповідачка без поваги ставиться до нього, без всякої причини вчиняє сварки, ображає його нецензурною лайкою, постійно виганяє його з дому. Крім того у відповідачки є син від першого шлюбу, до якого він відносився як до рідного, а 15.11.2013 року він побив його, тому він звернувся до Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області. З грудня 2012 року стосунки між ними набули негативного характеру і в нього зникло почуття любові та поваги до неї. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Спір щодо поділу майна, що є спільною власністю сторін, відсутній. Сторони на розгляд справи не явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка також подала заяву, де просить розглянути справу без її участі, з позовними вимогами погоджується. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та постановити рішення на підставі наявних матеріалів справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна не мають. Від розірвання шлюбу в органах РАЦС, відповідачка відмовилася, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Згідно позовної заяви сторони спільне сімейне життя припинили, оскільки їх стосунки набули негативного характеру, проживають окремо, в позивача зникло почуття любові та поваги до дружини. Відповідачка не надала до суду письмових заперечень в спростування обставин викладених позивачем в позові. Позивач примирення вважає не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, їх стосунки набули негативного характеру, проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов?язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст.201, 215, 182, 328, 655 ЦК України,

Outcome: approved