Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток в сумі 1218,39 гривень; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 22.01.2013 року по 30.09.2013 року в сумі 9040,32 гривень; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 2000,00 гривень. Свій позов позивачка мотивує тим, що 06.12.2010 року вона була прийнята на роботу до відповідача на посаду продавця роздрібної торгівлі продовольчими товарами. 22.01.2013 року трудовий договір між нею та відповідачем було розірвано, а вона звільнена з роботи за згодою сторін згідно п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України. З моменту прийняття на роботу 06.12.2010 року і по день звільнення 22.01.2013 року нею не використано 51 день щорічних відпусток. В день звільнення нею були пред'явлені вимоги до відповідача про виплату грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних відпусток, однак виплатити їй компенсацію за невикористані щорічні відпустки відповідач з невідомих їй причин відмовився. В судовому засіданні представник позивачки підтримав вказані позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, в частині стягнення з нього на користь позивачки грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток в сумі 1218,39 гривень, однак в частині стягнення з нього на користь позивачки середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 22.01.2013 року по 30.09.2013 року в сумі 9040,32 гривень та стягнення з нього на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 2000,00 гривень не визнав. Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі з огляду на таке. Як встановлено в судовому засіданні, 06.12.2010 року [PERSON] була прийнята на роботу до Фізичної особи-підприємця [PERSON] Ахмед-Огли на посаду продавця роздрібної торгівлі продовольчими товарами, що підтверджується безстроковим трудовим договором від 06.12.2010 року (а.с.5) та записом у трудовій книжці серії БТ-ІІ №4839801 (а.с.6). Як вбачається із вказаної трудової книжки позивачки серії БТ-ІІ №4839801 (а.с.6), 22.01.2013 року вона була звільнена з займаної посади за згодою сторін (запис №10). Судом також встановлено, що відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України та ст.24 ЗУ "Про відпустки", у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В день звільнення позивачкою були пред'явлені вимоги до відповідача про виплату грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних відпусток, однак виплата не відбулась. Пунктом 6 вищезазначеного трудового договору встановлено, що тривалість наданої позивачці щорічної оплачуваної відпустки складає 24 календарних дні. Сума грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток складає 1218,39 гривень, що підтверджується розрахунком (а.с.9) та відповідає п.п.2, 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", відповідно до якої обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Нарахування виплат за час щорічної відпустки, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Також, відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 9040,32 гривень, що підтверджується розрахунком (а.с.10) та відповідає п.2, 8 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". Стосовно моральної шкоди, враховуючи положення ст.1167 ЦК України, відповідно до якої, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, суд, враховуючи п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року (з наступними змінами), відповідно до якого, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, приходить до висновку про доцільність часткового задоволення вимоги позивачки в цій частині, та виходячи із принципів розумності та справедливості, дослідивши обставини справи, характер та об'єм душевних страждань позивачки, тяжкість вимушених змін її життя, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 1000 гривень 00 копійок. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial