Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому послалася на те, що 05.10.2011р. нею було укладено з відповідачкою договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], за яким нею відчужено належну на праві власності квартиру, при цьому договір був укладений під час, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, оскільки з 1965р. перебувала на обліку в Білоцерківському психонаркологічному диспансері з приводу депресій. Також, відповідачка скористалася її безпорадним станом, ввійшла до неї у довіру, пригощала її вечерею, запрошувала до себе у гості, а також пояснила, що буде укладено договір довічного утримання, або заповіт. Приватним нотаріусом [PERSON] їй не було роз»яснино який саме договір нею укладено, які його наслідки. Коштів від продажу квартири відповідачка їй не сплатила, розписка про сплату коштів за квартиру відсутня. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що оспорюваний договір купівлі - продажу квартири є недійсним з підстав ст.. 225 ЦК України, оскільки не відповідає вимогам дійсності правочину просила суд визнати його недійсним , скасувати право власності на квартиру [PERSON] та визнати право власності на спірну квартиру за позивачкою. В судовому засіданні позивачка та її представники позовні вимоги підтримали та збільшили їх вимогою про встановлення факту безоплатності оспорюваного договору. Просили суд врахувати, що наслідком недійсності правочину є двостороння реституція, але так як гроші позивачці не були сплачені, а тому вони і не підлягають поверненню відповідачу як стороні недійсного правочину. Відповідачка [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали повністю, пояснили, що договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] дійсно був укладений добровільно сторонами, його укладенню передували десятирічні дружні відносини між сторонами, оскільки позивачка була одинокою особою, проживала в двохкімнатній квартирі, яку не могла самостійно утримувати, а тому мала намір продати її та придбати однокімнатну квартиру меншої площі. Рідні та близькі з позивачкою відносини не підтримували, її доглядом не займалися. Під час оформлення договору купівлі - продажу квартири від 05.10.2011року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] сторонам було роз»яснино всі наслідки укладення цього договору, перевірено дієздатність осіб та документи щодо оформлення договору. Після підписання цього договору ще деякий час позивачка просила дозволу проживати у спірній квартирі, оскільки квартира, яку вона мала намір придбати вже була продана, а потім відповідачку було викликано працівниками міліції та опитано щодо обставин укладення договору купівлі - продажу квартири від 05.10.2011р., як їй стало відомо, що до міліції звернулася не позивачка, а її сестра, яка має свої погляди на спірну квартиру. Також, послався на те, що гроші за квартиру були передані позивачці в приміщенні нотаріуса, після підписання договору і лише тоді позивачка передала оригінал цього договору відповідачці [PERSON] 3-я особа Приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно нею було посвідчено 05.10.2011року договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі №3908. Підписанню договору передували дії нотаріуса по перевірці дієздатності сторін, отриманню від продавця квартири документів на квартиру, докази відсутності заборон на відчуження, перебування під арештом нерухомого майна, що відчужується. Також, було роз»яснино сторонам наслідки укладення договору купівлі - продажу квартири, будь-яких сумніву щодо не розуміння як продавцем так і покупцем наслідків вчинення договору встановлено не було, норми законодавства сторонам були роз»яснені. Продавець квартири [PERSON] поводила себе нормально, спілкувалася, з питання розрахунку за квартиру, сторони сказали, що домовилися розрахуватися після підписання договору, підписи ставили в реєстрі та на тексті договору. Будь-якого тиску на позивачку не було. Оригінал договору був наданий на руки позивачці. Розрахунку за квартиру в кабінеті нотаріуса не проводилося. А тому, вважає, що договір посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі правочинів є дійсним. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, 3-ї особи , розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Позивачка та її представник в судовому засіданні послалися на те, що підставою недійсності договору від 05.10.2011р. купівлі продажу квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 3908 є те, що в момент його укладення позивачка не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними. Відповідно до ч.1 ст..225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Тобто, в даному випадку при вирішенні спору про недійсність правочину, суду необхідно встановити чи перебувала позивачка у тимчасовому стані, при якому людина внаслідок функціональних розладів психіки, або інших хворобливих явищ не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними, оскільки такий правочин не відображає справжньої волі особи. В судовому засіданні позивачка та її представники наголошували на тому, що відповідачка проживала в одному під»їзді з позивачкою, підтримувала з нею добрі стосунки, допомагала по господарству, запрошувала в гості на вечерю, а потім скористалася безпорадним станом позивачки та вчинила з нею договір, значення якого та не розуміла, оскільки перебувала на обліку в Білоцерківському ПНД з приводу депресій. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні також пояснила, що її сестра [PERSON], яка проживає в м. Білій Церкві, мала свої сімейні проблеми, свої наміри відносно квартири, сестри підтримували відносини по телефону. Представник позивачка [PERSON] на запитання суду: чому, будучи рідними сестрами, вона не допомагала своїй сестрі, не цікавилася її життям, була надана відповідь, що її сестра іноді перебувала в стані погіршеного настрою, впадала у депресію, коли вона приходила до [PERSON], то та могла не відчинити двері. Також, в судовому засіданні, встановлено, що на обліку в Білоцерківському психонаркологічному територіальному медичному об»єднанні [PERSON] не перебувала, перебувала під диспансерним наглядом у лікаря - психіатра з приводу розладів особистості і поведінки судинного ґенезу з 2000р. Відповідно до акту призначеної судом судово - психіатричної експертизи від 06.12.2013р. акт № 221ц : за 7 місяців до підписання договору купівлі - продажу квартири, позивачка зверталася з приводу астено-депресивної симптоматики, зниженого настрою, тривоги, плаксивості, головного болю, запаморочення, порушення пам»яті, сна. В подальшому, на наступний день після підписання договору, при огляді медсестри психічний стан був достатньо стабільний. Таким чином під експертна є психопатичною особистістю. Але, ступінь цих розладів був такий, що не позбавляв її критичних здібностей та можливостей здійснювати соціальну адаптацію. Експертам було надано матеріали кримінального правопорушення №12013100030000993, експертом звернуто увагу, що під експертна зазначила в матеріалах кримінального провадження «на наступний день 05.11.2011р. ( я хорошо помню этот день) [PERSON] стала уговаривать ее пойти к другому нотаріусу». Згідно з висновком експерта - [PERSON] протягом останніх років, а також в період , який цікавить суд, страждала на розлад особистості (психопатію) на фоні органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (церебральний атеросклероз). Проте , ступінь цих розладів був такий, що не позбавляв її критичних здібностей та можливостей здійснювати соціальну адаптацію і не мав суттєвого впливу на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними. В частині вимоги про встановлення факту безоплатності договору купівлі - продажу спірної квартири, судом враховано те, що і представник відповідачки і приватний нотаріус послідовно надали пояснення , що грошові кошти за квартиру в кабінеті нотаріуса не передавалися, сторони домовилися про розрахунок після підписання договору, що і було здійснено в той же день, після підписання документів у нотаріуса. Суд, виходить також з того, що позивачка не заперечувала, що нотаріусом їй було передано оригінал договору купівлі-продажу квартири, оригінал договору [PERSON] передала [PERSON] добровільно, будь-яких скарг до правоохоронних органів з приводу вчинення відносно неї протиправних дій в період з жовтня 2011р. по час звернення до суду особисто [PERSON] не подавала. Увагу суду звернуто на те, що з заявою до начальника Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області та прокурора м. Біла Церква звернулася сестра позивачки - [PERSON] лише 10.01.2013р. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 23.03.2013року по заяві [PERSON] постановлено кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201310000000993 від 08.02.2013р. закрити у зв»язку з відсутністю складу злочину. В матеріалах кримінального розслідування містяться письмові пояснення [PERSON], щодо тих обставин, що документи вона нотаріусу не надавала, при підписанні документів у нотаріуса їх не прочитувала, наслідків укладення договору їй не роз»осялося. Але, суд вважає, ці заяви голослівними, оскільки всі деталі укладення цього правочину позивачка добре пам»ятає, зазначає, що були спочатку у одного нотаріуса, а потім на другий день звернулися саме до приватного нотаріуса [PERSON] Але ці обставини, не заперечуються і представником відповідача, який послався на те, що консультацію щодо укладення правочину вони дійсно отримали у іншого нотаріуса, а за посвідченням оспорюваного правочину звернулися до іншого приватного нотаріуса. Щодо, відмови в оформленні договору з тих підстав, що позивачка плакала, то ці обставини не виключаються і висновком експерта, яким зазначено, що « за 7 місяців до підписання договору купівлі - продажу квартири, позивачка зверталася з приводу астено-депресивної симптоматики, зниженого настрою, тривоги, плаксивості, головного болю, запаморочення, порушення пам»яті, сна». Тобто, в ході розгляду справи обставини щодо оспорювання правочину від 05.10.2011р. не знайшли свого підтвердження, як і твердження позивачки щодо не отримання коштів за відчужену квартиру. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed