overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження. За ініціативою суду сторони в справі викликані в судове засіданні для вирішення питання про необхідність ухвалення додаткового рішення в справі. Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились, їх неявка розгляду заяви не перешкоджає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У резолютивній частині рішення питання про стягнення судових витрат по справі не вирішено. За таких обставин, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення за ініціативою суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту № б/н від 11.09.2006 року в сумі 24476,25 грн. та стягнення судових витрат. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № б/н від 11.09.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» надало кредит [PERSON] у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення відповідно до умов договору (а.с.6-10). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, та станом на 11.08.2013 року заборгованість по кредиту становить 24476,25 грн., а саме: 3499,73 грн. заборгованість за кредитом; 19334,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1141,73 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Зазначена обставина нічим не спростована. Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 24476,25 грн. за кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнала, на розлучення згодна, просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на - [PERSON]. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2011 року, в відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, в шлюбі мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], вже на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо з липня місяця 2012 року, сторони спільного господарства не ведуть, мають окремі сімейні бюджети, в сім»ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, просить шлюб, - розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб між нею та відповідачем, - розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач в суді позов визнав, на розлучення згодний. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року в відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, в шлюбі дітей не мають. Розірвати шлюб через державний орган реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовився. Вже на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, мають окремі сімейні бюджети, в сім»ї постійно виникають сварки та непорозуміння, в сім»ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнав, згодний на розірвання шлюбу, що примирення між сторонами не можливе, і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме: 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2001 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із відповідачкою. Спору про місце проживання дитини та про розподіл майна між сторонами не має. Позивач, посилаючись на те, що з вересня 2010 року вони припинили шлюбні стосунки з відповідачкою, тому що в них різні погляди на сімейне життя, відсутність між ними взаєморозуміння, через що в них постійно виникали суперечки та скандали, просив шлюб з відповідачкою розірвати. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явилася, залишила заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але залишила заяву, в якій позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Суд, перевіривши матеріали, які додані до справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 105 ч. 3 СК України, яка передбачає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, а тому підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що являється співвласником квартири [ADDRESS]. У вказані квартирі за її згодою 04.10.2011 року зареєструвались відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації відповідачі жодного дня у вказаній квартирі не проживади. Жодних коштів на оплату комунальних послуг у ній відповідачі також не надавали. Позивач просить визнати відповідачів, такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, на адресу суду надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності позовні вимоги підтримала, в разі неявки в судове засідання відповаідачів ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином згідно ч.5 ст.74 ЦПК України. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі, за попередньою згодою з позивачем, 04.10.2011 року зареєструвались відповідачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації відповідачі не проживали у вказаній квартирі. Жодних коштів на оплату комунальних послуг у ній відповідачі не надавали. У добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації, а тому позивач як співвланик у вказаній квартирі, не може у повній мірі реалізувати своє право володіння, розпорядження та користування належним їй майном. Згідно акту №29 від 01.10.2013р., складеного представниками Костопільського БЖКП та засвідченим сусідами: [PERSON] та [PERSON], відповідачі не проживають у квартирі [ADDRESS], з моменту реєстрації, тобто з 04.10.2011 р. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування належним позивачу житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з останнього аліментів мотивуючи тим, що 02.09.2000 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на протязі останнього року спільного життя з відповідачем вона проживає в напружених стосунках. По тій причині, що у них різні характери та погляди на життя, часто виникають сварки, скандали та непорозумінні. У сторін зникла повага один до одного. Вважає, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, перебувати в такому шлюбу вона не бажає, а тому хоче його розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», дітей залишити проживати біля неї. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають разом із позивачкою, а тому вона просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 300 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задоволити. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча офіційно повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, і не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вважає, що справу слід розглядати в його відсутність, заочно. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не має почуття поваги один до одного, стосунки, що виникли між ними виключають можливість збереження сім'ї, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживанні з матір'ю, прізвище позивачці залишити «[PERSON]». З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вбачається, що батьком дитини є відповідач, - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки відповідач, зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а тому суд вважає, що із відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Тому суд на підставі ст. 105, 112, 180, 182, 184 СК Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матір»ю. Матеріальну допомогу для належного утримання дитини відповідач не надає. Вказала, що не спроможна самостійно належним чином забезпечити доньку всім необхідним. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач змінивши позовні вимоги підтримала їх та просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки до суду не надіслав. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище позивача, з якою проживає дитина, та яка на даний час не працює, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути із [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 1 190.08 грн., та стягнути судові витрати у розмірі 229 (двісті двадцять дев?ять) грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з?явилась, однак подала до суду заяву в якій просить розлядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовольнити. Крім того не заперечила проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач належним чином викликалась до суду для розгляду справи, зокрема на 12 год. 30 хв., 28.10.2013р., на 10 год. 30 хв., 25.11.2013р. та на 10 год. 18.12.2013р., що стверджується рекомендованими листами з повідомленнями "Укрпошти" які повернуті до суду по закінченню терміну зберігання, однак до суду не з"явилась та не подала заяви про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 02.02.2011р. між ТОВ "Комерційний Банк Дельта" та [PERSON] був уладений кредитний договір № 002-17001-020211. Згідно цього договору банк надав позичальнику кредит у сумі 829 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до п. 2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3.30% в місяць. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 20.06.2013р. заборгованість відповідача по укладеному з ТОВ "Комерційний Банк Дельта" кредитному договору № 002-17001-020211 від 02.02.2011р. рахується заборгованість на загальну суму 1 190.08 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту: 816.34 грн., заборгованість за відсотками: 18.66 грн., заборгованість за комісіями: 355.08 грн. [PERSON] неодноразово була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ТОВ "Комерційний Банк Дельта". Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 1 190.08 грн., заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 229 грн. 40 коп., що стверджується платіжним дорученням № 52798378 від 02.08.2013р. На підставі ст. ст. 525, 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

ЛКП «Рясне 402» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги по утриманню та обслуговуванню квартири [ADDRESS] в сумі 4 648,12 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], який перебуває на обслуговуванні в ЛКП «Рясне 402», а тому згідно чинного законодавства зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги та квартирну плату у встановлений термін. За період часу з 01.09.2010р. по 01.09.2013р. відповідачі допустили заборгованість за центральне опалення, яка складає 4 648,12 грн., а тому вимушене звернутись до суду. Представник позивача Цепко І.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, в якій просила суд дану справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила . Зазначила, що вона проводить оплату за теплопостачання з надані послуги у опалювальний сезон. Вважає, що відповідач невірно проводить нарахування боргу за надані послуги за двоставковим тарифом. Представник ЛКП «Залізничнетеплоенерго» в судовому засіданні вказала, що позов підставний та підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення сторін по справі, оглянувши письмову заяву відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] - є власниками квартири [ADDRESS], що стверджується довідкою ЛКП «Рясне 402» від 21.08.13р. № 1916. Відповідачі допустили заборгованість за житлово-комунальні послуги, зокрема за теплопостачання , що підтверджується представленим суду розрахунком /а.с. 7/. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.14, 17,35 постанови КМУ «Правила користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями» від 08.10.92р., «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», постанови КМУ від 21.07.05р. № 630, постанови КМУ від 12.07.05р. № 560, ЛКП утримує будинки та прибудинкову територію, надає житлово-комунальні послуги власникам (співвласникам квартири), а власники (співвласники) квартири отримують ці послуги та вчасно щомісяця сплачують за це кошти. Даного обов'язку відповідачі по справі не виконують, а тому допустили заборгованість, яка станом на 19.09.13р. становить 4648,12 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

при розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч.3 ЦПК України відкласти складення повного тексту рішення на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed