Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

20.09.2013 року позивачка звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку. В своєму позові позивачка зазначила, що вона є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,51 га. В зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності їй на праві власності вказаної земельної ділянки, просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на цю земельну ділянку, так як, в зв'язку із змінами в законодавстві, вона не може підтвердити свою власність правовстановлюючим документом, що перешкоджає їй, як власнику, здійснювати вільне розпорядження своїм нерухомим майном. В судове засідання позивачка не з'явилася. На адресу суду надійшла письмова заява, в якій позивачка підтримує свій позов та з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла заява від представника відповідача, з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява представника відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Згідно ст.. 169 ЦПК України, справа, у відповідності до заяв позивача та представника відповідача, розглянута у відсутність сторін, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, позивачці належить на праві власності, згідно державного акту серії І-МК №010656, виданого на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Дільничної сільської ради народних депутатів від 23 березня 2001 року за №1, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,51 га, яка розташована на території Дільничної сільської ради Новоодеського району. В 2013 році позивачка мала намір укласти договір оренди вказаної земельної ділянки, але їй було відмовлено в реєстрації укладення договору оренди, в зв'язку з втратою оригіналу державного акту на право власності на цю земельну ділянку. Оригінал вказаного правовстановлюючого документу вона не має змоги отримати в зв'язку зі зміною в Україні з 01.01.2013 року законодавства та набрання законної сили Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до вказаного закону, відділ Держкомзему вже не може видати позивачці новий державний акт або ж його дублікат, а державний реєстратор прав на нерухоме майно не може зареєструвати її право в зв'язку з відсутністю в позивачки оригіналу державного акту. Факт права власності позивача на вищевказану земельну ділянку підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі за №1722 від 24.09.2013 року, копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №010656, відповіддю відділу Держземагентства у Новоодеському районі за №6-4-6-26/1981 від 10.09.2013 року. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Факт втрати позивачкою оригіналу державного акту підтверджується надрукованим оголошенням в газеті «Промінь» від 15.06.2013 року. Відповідач - Дільнична сільська рада, визнала позовні вимоги позивачки. Тому, відповідно до ст. ст. 392 ЦК України, суд, з урахуванням вищевикладеного, приходить до висновку, що позивачка через втрату оригіналу правовстановлюючого документу позбавлена можливості скористатися своїм правом як власник, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на неї, а тому це її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з Дільничної сільської ради підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати в розмірі 1697,20 гривень, понесені нею при сплаті судового збору.

Outcome: approved