overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач: публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) 30.08.2007 р. уклали кредитний договір № 001-03099-300807 (надалі - договір). Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER]. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 05 квітня 2013 р. заборгованість відповідача становить 11170,17 грн. Просив в рахунок погашення заборгованості за договором 001-03099-300807 від 30.08.2007 р. стягнути з відповідача на користь позивача 11170,17 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, про місце та час були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, відповідачі причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та [PERSON] 30.08.2007 р. уклали кредитний договір № 001-03099-300807. Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER]. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 05 квітня 2013 р. заборгованість відповідача становить 11170,17 грн. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 ЦК України, відповідач свої зобов'язання виконав частково, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. При зверненні до суду позивачем сплачено 214,60 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 червня 2011 року, від якого має неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що сімейні відносини не склалися, і як наслідок вони припинили подружні відносини. З 06 грудня 2012 року проживають окремо. Вважає, що шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дитину просить залишити на вихованні з нею, прізвище змінити на дошлюбне "[PERSON]". Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, на розлученні наполягали, неповнолітню дитину позивачка просила залишити на вихованні з нею. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року (а.с. 4), під час якого позивачка народила[INFO],сина , [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що на протязі певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Дитину, [PERSON], суд залишає на вихованні з позивачкою за її клопотанням, оскільки спору про це у сторін не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою та просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], померлим [INFO] та [PERSON], померлою [INFO]. В обґрунтування заяви зазначив, що є спадкоємицею за законом свого батька [PERSON], померлого [INFO], який був спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. Як спадкоємець за заповітом, [PERSON] прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Батько постійно проживав із своєю тіткою [PERSON] за місцем її реєстрації, де він доглядав її до дня смерті. Встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] необхідно для оформлення спадщини після її смерті. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибув, до суду надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не запречує. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється племінником [PERSON], який є її спадкоємицем за заповітом (а.с. 20). З 1994 року [PERSON], постійно, без реєстрації за місцем проживання, по день смерті, проживав однією сім`єю із спадкодавцем, тіткою, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Брониківської сільської ради від 27.11.2013 року (а.с.17). та письмовими показами свідків: [PERSON] та [PERSON], посвідчених секретарем Брониківської сільської ради (а.с.17,18). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 березня 2013 року заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті її батька, [PERSON], у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини останнім після смерті його матері [PERSON] та тітки [PERSON] (а.с. 24). Таким чином, достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім'єю до самої смерті останньої. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах справти, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.10.2010 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, сімейне життя з відповідачем не склалось, тривалий час вони не підтримують подружні стосунки, відповідач засуджений до позбавлення волі та перебуває в місцях відбування покарання. Шляхів для примирення та подальшого збереження сімї вона не вбачає, тому просить розірвати шлюб. Дитину просить залишити на вихованні з нею. Позивачка в судове засідання не прибула, надіслала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, на розлученні наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2010 року (а.с.4), від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що на протязі значного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. В своїх письмових заявах, надісланих до суду, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім'ї неможливим, проти чого відповідач не заперечував. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Дочку, [PERSON], суд залишає на вихованні з позивачкою за її клопотанням, оскільки спору про це у сторін не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує значного часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 30 грудня 2013 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Заявники звернулись до суду з даною заявою та просять встановити факт родинних відносин між ними та [PERSON], померлою [INFO], яка була зареєстрована в с.Велика Горбаша, Новоград-Волинського району, Житомирської області, визнавши, що остання є їх матір`ю. В обґрунтування своєї заяви зазначають, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, однак у її прийнятті їм було відмовлено постановою нотаріуса через відсутність документів, підтверджуючих факт родинних відносин з померлою, а саме: через різне написання імені матері у документах. Через ці розбіжності позбавлені права на спадкування спадкового майна. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Заявниця вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], мати заявників /а.с5/. Після смерті якої відкрилася спадщина на її майно. В свідоцтві про народження матері заявники [PERSON] та [PERSON] в розділі "мати" записано [PERSON] /а.с.9,10/, а в свідоцтві про смерть померлої зазначено [PERSON]. З довідки, виданої Великогорбашівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, наданих в судовому засіданні показів свідків: [PERSON] та [PERSON] слідує, що [PERSON] та [PERSON] є одна й та сама особа, а [PERSON] та [PERSON] -є її дітьми, які постійно проживала із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: [ADDRESS]. /а.с.16/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 листопада 2013 року Новоград-Волинської державної нотаріальної контори відмовлено заявникам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з розбіжністю в документах, які підтверджують їх родинні стосунки з померлою. /а.с.25/. Таким чином, судом достовірно встановлено, що заявники та померла [PERSON] дійсно були матір`ю та дітьми. Оскільки встановлення факту родинних відносин не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб ним та відповідачем, зареєстрований 07.12.2005 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою мають різні погляди на права та обов'язки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вказує, що основною причиною розпаду сім`ї стала подружня зрада відповідачки та зловживання нею спиртними напоями. В результаті чого між ними почали виникати сварки. Крім того зазначає, що відповідачка проживає з іншим чоловіком та має намір створити з ним сім`ю. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, на розлученні наполягали. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2005 року (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що на протязі значного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. В своїх письмових заявах, надісланих до суду, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім'ї неможливим, проти чого відповідач не заперечував. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати останню такою, що втратила право користуватися житлом в належному їй на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] (далі - Будинок) та зняти її з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить Будинок, в якому зареєстрована колишня дружина її рідного брата - відповідачка по справі. Протягом шести місяців відповідач в Будинку не проживає, переїхала на іншу адресу, при цьому продовжує перебувати на реєстраційному обліку і добровільно не бажає знятися з реєстрації, чим порушує її права та перешкоджає вільному розпорядженню майном. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, уточнила, що відповідач не проживає в її Будинку з січня 2013 року. Разом з неповнолітньою дитиною залишила будинок та проживає в іншому місці. В даному будинку була зареєстрована як член сім'ї, оскільки була дружиною брата. Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо заявлених вимог та просила відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що їй з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] немає де зареєструватись та проживати. Позивачка викинула за поріг її та дитини речі, в зв'язку з чим вона була змушена проживати в найманому житлі. Представник ІІІ особи органу опіки та піклування заперечила щодо задоволення позову, оскільки будуть порушені права дитини на житло. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 18.11.2004 року позивачу на праві власності належить Будинок /а.с.7/, в якому також зареєстрована відповідач разом з сином [PERSON], [INFO] /а.с.4-6,17/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, Будинок належить позивачу, [PERSON] - відповідач по справі, не проживає в ньому з січня 2013 року, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою. Позивач звернувся до суду з цим позовом у серпні 2013 року, коли річний термін не проживання відповідачки з січня 2013 року в будинку ще не збіг. Відтак, позивачем не доведено вимогу про визнання відповідачки особою, що втратила право користування житлом з підстав передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач: публічне акціонерне товариство «Ідея банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Плюс банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея банк» (надалі - позивач), придбав у ТОВ «ФК «Гарант плюс» права кредитодавця за кредитними договорами цього Товариства, яким з [PERSON] (надалі - відповідач) 22.10.2008 р. уклали кредитний договір № 0162/П02/95/0059394 (надалі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 11849 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 11849 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 04 червня 2013 р. заборгованість відповідача становить 20129,77 грн. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 0162/П02/95/0059394 від 22.10.2008 р. стягнути з відповідача на користь позивача 20129,77 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, про місце та час були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, відповідачі причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Плюс банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея банк» (надалі - позивач), придбав у ТОВ «ФК «Гарант плюс» права кредитодавця за кредитними договорами цього Товариства, яким з [PERSON] 22.10.2008 р. уклали кредитний договір № 0162/П02/95/0059394. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 11849 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 11849 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 04 червня 2013 р. заборгованість відповідача становить 20129,77 грн. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 ЦК України, відповідач свої зобов'язання виконав частково, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. При зверненні до суду позивачем сплачено 229,40 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач: публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (надалі - позивач) та [PERSON] (надалі - відповідач) 26.07.2011 р. уклали кредитний договір № 010-03519-260711 (надалі - договір). Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER]. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 09 липня 2013 р. заборгованість відповідача становить 13989,71 грн. Просив в рахунок погашення заборгованості за договором 010-03519-260711 від 26.07.2011 р. стягнути з відповідача на користь позивача 13989,71 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, про місце та час були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, відповідачі причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з вказаним позовом зазначивши, що публічне акціонерне товариство «Дельта банк» та [PERSON] 26.07.2011 р. уклали кредитний договір № 010-03519-260711 (надалі - договір). Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER]. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконав частково. Станом на 09 липня 2013 р. заборгованість відповідача становить 13989,71 грн. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 ЦК України, відповідач свої зобов'язання виконав частково, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. При зверненні до суду позивачем сплачено 214,60 грн. судового збору. Вказана суми відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved