overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

10 квітня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ КБ „ПриватБанк" з позовом про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 29 квітня 2009 року з [PERSON] було укладено договір за яким останній отримав кредит у розмірі 16 000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік з суми залишку заборгованості по кредиту. Всупереч договірним зобов'язанням відповідач неналежно виконував умови договору. Станом на 31 січня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 49 028, 67 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позов підтримує повністю. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження договірних зобов'язань між сторонами в матеріалах справи мається заява про згоду на умови та правила надання банківських послуг та тарифів. Кредитний ліміт складає 16 000 (шіснадцять тисячі) гривень (а.с.7-15). Вказана заява складає укладений договір про надання банківських послуг порушення істотних умов яких, зі сторони відповідача, у судовому засіданні достовірно встановлено. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір заборгованості в сумі 49 028 (сорок дев'ять тисяч двадцять вісім) гривень 67 копійок [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 29.04.2013 року, з яких заборгованість за кредитом 15 589, 08 гривень, заборгованість за процентами 27 662,47 гривень, нарахована комісія 155,89 гривень прострочена комісія 2810,34 гривень та заборгованість по судовим штрафам 2810,89 гривень(а.с.4-6). В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З [PERSON] також слід стягнути документально підтверджені судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, що відповідає положенням ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 29 січня 2013 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 гривень щомісячно; [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 гривень щомісячно; та аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років в сумі 500,00 гривень щомісячно. Оскільки за твердженням позивача, він не позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі, встановленому рішенням суду від 29.01.2013 року, він вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій справу просить слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій справу просить слухати справу в її відсутність, позовні вимоги не визнала. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 29 січня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 гривень щомісячно; [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 гривень щомісячно; та аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років в сумі 500,00 гривень щомісячно. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно довідки ТОВ «Пересувна механізована колона № 4Т» від 12.03.2013 року, наданої [PERSON], він на даний момент займає посаду слюсара з окладом 1200,00 гривень, однак повний обсяг доходів (окрім окладу), які отримуються відповідачем на підприємстві в довідці не відображені. Таким чино, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів існування обставин, передбачених ст. 192 СК України, які б були підставою для зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ну, та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00 гривень щомісячно, посилаючись на те, що [INFO] народила дитину [PERSON], батьком якої є відповідач. Оскільки в теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, позивач вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій справу просить слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є: [PERSON] та [PERSON]. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; відсутність у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків, дітей; відсутність іншої дитини. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1 600,00 гривень, щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] згідно доданих до справи документів мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд стягти з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 18.06.2013 року і до повноліття дитини. Позивачка також пояснила суду про те, що [PERSON] категорично відмовляється від виконання своїх батьківських обов'язків - утримання та виховання свого малолітнього сина [PERSON] Він не надає матеріальної допомоги сину. [PERSON] не являється до суду з метою ухилення від сплати аліментів на сина, який щоденно потребує матеріальної допомоги, догляду турботи та виховання. Вони бідують з сином і не мають засобів до існування. Просить суд допомоги та провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] на виклики до суду в судове засідання для розгляду справи по суті на 05.07.2013 р. та 19.07.2013 р. не з'явився та подав заяву про перенесення розгляду справи на невизначений термін, на час літніх відпусток, оскільки він не може виїхати з Криму через відсутність залізничних квитків. Вказані відповідачем обставини суд не визнає поважними та вважає, що [PERSON] умисно затягує розгляд справи щодо сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Тому за клопотанням позивачки, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що відповідно ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі ст.ст. 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цією заявою і вказала, що вона з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є і записаний в його свідоцтві про народження відповідач. Також на її утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Близько одного року разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків, з тих пір відповідач будь-якої допомоги на утримання сина не надає, хоча працює офіційно та отримує заробітну плату, але приховує своє фактичне місце роботи, а їй одній матеріально важко утримувати сина. В звязку з цим позивач просить суд винести рішення, яким зобовязати відповідача до сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але надала суду письмову заяви проте, що зменшує розмір своїх позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., щомісячно і просить суд розглянути справу без її участі, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи шляхом направлення йому рекомендованого поштового відправлення, але до суду не зявився, причини неявки не повідомив, а згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення так як згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення; ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являючись батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає разом з матірю (а.с.6), належної допомоги на його утримання не надає, хоча відповідач є фізично здоровою і працездатною людиною. Відповідачем не надано до суду будь-яких документів, проте що він не спроможний утримувати неповнолітніх дітей та позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що 20 червня 1998 року між сторонами був укладений шлюб у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадського стану Донецької області. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. У 2003 році шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач, до теперішнього часу, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач є працездатним, але ніде офіційно не працює. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, але він відповів відмовою. У звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду з дійсним позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та з посиланням на підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та з посиланням на визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України - кошти на утримання дітей /аліменти/ присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її батька /матері/. 20 червня 1998 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від сумісного шлюбу 14 лютого 1999 року у них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-НО №098358. У 2003 році шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія 1-НО №333434. В теперішній час дитина проживає з позивачкою за адресою: м. Горлівка, вул.Оленіна,18/175. Відповідач є працездатним, працює КТПП «Азов» та отримує стабільну заробітну плату, аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, дружину не сплачує. Відсутні й інші обставини, які мають суттєве значення для визначення розміру аліментів, тому він в змозі виплачувати 1/4 частину свого доходу з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 ч.2, 191 ч.1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 30 липня 2011 року у Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, посилаючись на те , що з квітня 2013 року між ним та відповідачкою фактично припинені шлюбні відносини, що було викликано втратою взаємоповаги й любові, протилежністю характерів, різними поглядами на сімейне життя, небажанням відповідачки жити його інтересами. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] ,яка проживає з відповідачкою . Спору про місце проживання дитини та про розподіл сумісно нажитого майна між ними не має. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на визнання позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище [PERSON]. Дослідивши всі обставини по справі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено ,що 30 липня 2011 року у Микитівському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 123, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу Серія 1-НО №244268. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-НО №422299. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року з тієї причини, що вони втратили взаємоповагу й любов, мають протилежні характери, різні погляди на сімейне життя. В теперішній час сторони мешкають окремо і висловили своє бажання розірвати шлюб. Спору щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна сторони не мають. На підставі викладеного суд дістає висновку , що сім'я розпалася остаточно та подальше подружнє життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, про що свідчить їх категоричне бажання розірвати шлюб . На підставі ст. ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

\~ Заявник [PERSON] сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області звернулась\~ до суду із заявою, в якій просить визнати нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, курник) в с. Камянка по вул. Острівецькій, 20, Теребовлянського району Тернопільської області безхазяйним та передачу його у власність територіальної громади с. Дарахів Теребовлянського району. Представник заявника [PERSON] сільської ради Теребовлянського району у судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить заяву задовольнити та визнати нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, курник) безхазяйним, передавши його у власність територіальної громади с. Дарахів Теребовлянського району. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Суд, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. 14 січня 2011 року [PERSON] сільською радою Теребовлянського району у газеті Воля розміщено оголошення про взяття на облік як безхазяйну річ житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Камянка по вул. Острівецькій, 20, Теребовлянського району Тернопільської області. Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно Теребовлянського бюро технічної інвентаризації від 05 квітня 2011 року № 403 відомості про право власності та інші речові права на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, курник), що в с. Камянка по вул.. Острівецькій, 20, Теребовлянського району Тернопільської області, відсутні. Згідно з ч.1,2 ст.335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Беручи до уваги той факт, що право власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, курник), яке знаходиться в с. Камянка по вул.. Острівецькій, 20, Теребовлянського району Тернопільської області, за ніким не зареєстровано, з часу поміщення оголошення в газеті про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік минув один рік, суд вважає, що вказане майно слід визнати безхазяйним та передати його у комунальну власність [PERSON] сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. За таких обставин заява [PERSON] сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання нерухомого майна безхазяйним та передачу його у власність територіальної громади підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина-Сердинського [PERSON] [INFO], в розмірі 400 грн., щомісячно, на дитину до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої вона позов підтримує та просить справу слухати в її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно довідки № 2235 від 02 липня 2013 року, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області [PERSON] про те, що вона зареєстрована та проживає в [INFO] і має такий склад сімї: син [PERSON] [INFO], який знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 041491 шлюб між [PERSON] та Леськів ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано 20 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 18. Відповідно до рішення Теребовлянського районного суду від 03 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В свідоцтві про народження серії І-ИД № 084650 зазначено, що [PERSON] [INFO], в графі Батьки батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини: сина-Сердинського [PERSON] [INFO] в розмірі 400 грн., щомісячно, на дитину, починаючи 05 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial