Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач – [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що зазначений будинок належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. Земельна ділянка площею 0,0560 га, на якій розташовано будинок, також належить позивачеві на праві приватної власності. Це підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Під час проживання, позивач поліпшувала умови проживання в цьому будинку, для чого реконструювала його, а також збудувала прибудови та інші господарські споруди. Під час видачі технічного паспорту на вищевказаний будинок Горлівським міським бюро технічної інвентаризації було встановлено, що вищевказані прибудови було збудовано самочинно. І на цей час позивачеві відмовлено у переоформленні документів на цій підставі. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру № 1 у житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 159,2 кв.м. з житловою прибудовою літ. «А1-2», верандою літ. «а6», погрібом літ. «а7», терасою літ. «а8», оглядовою ямою літ. «а9», баню літ. «Б», навіси літ. «Ж» та «И», сарай літ. «З», огорожі №4, №7, №8 та ІІІ, ворота №5 та №6, вимощення І та ІІ розташовані за адресою: вул. Соціалістична, буд. 12 у м. Горлівка Донецької області. Представник позивача, що діє на підставі договору про надання правової допомоги – [PERSON] в судове засідання не з’явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. На підставі договору купівлі-продажу від 09.01.1991 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.4) Згідно з державним актом про право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 0,0560 га за вказаною адресою також на праві приватної власності належить позивачці (а.с.5). Згідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Земельна ділянка площею 0,0560 га, на якій розташовано будинок, також належить позивачеві на праві приватної власності, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.5). Як встановлено судом, зазначені квартири окремо були непридатні для проживання сім'ї, у зв'язку з чим позивач вирішила поліпшити умови проживання та об'єднала вказані квартири в одне житлове приміщення. Відповідно довідки КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» № 817 від 21.11.2011 року зазначеним квартирам була присвоєна єдина адреса: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки (а.с.6). На момент купівлі вищевказаних квартир управлінням архітектури і містобудування 14.08.1998 року було надано дозвіл на об'єднання квартир. Під час проведення технічної інвентаризації 14.02.2013 Горлівським міським бюро технічної інвентаризації було встановлено, що всі вищевказані поліпшення були зроблені самочинно. І на цей час позивачеві відмовлено у переоформленні документів на цій підставі і рекомендовано визнати право на квартиру в судовому порядку. Відповідно до ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, тому позивач вважав перепланування квартири правомірним. До того ж, ст. 383 Цивільного кодексу України встановлює, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Крім того, самочинно перепланова квартира не порушує права інших осіб, оскільки до позивача не пред'являлося вимог про приведення квартири до попереднього стану або претензій з боку інших осіб. При складанні спеціалістами Комунального підприємства «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» технічної інвентаризації квартири були виявлено порушення. Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Крім того, відповідно технічного паспорту на переплановану квартиру № 1 за адресою: вул. Соціалістична, буд. № 12 ум. Горлівка Донецької області за позивачем зареєстровано право приватної власності на вказану квартиру, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.7-12). Згідно ч.1 ст. 331 ЦПК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, позовна заява [PERSON] до Горлівської міської ради про визнання права власності на квартиру є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 319,328,331,376,392, ЦК України, та

Outcome: approved