Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди у розмірі 989215,00 грн. Вимоги мотивовано тим, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Степове», засновником та головою якого є позивач, проведеної у листопаді 2011 року інспекторами Горностаївського відділення Великолепетиської МДПІ, правонаступником якої є Каховська ОДПІ, були прийняті податкові повідомлення- рішення від 17 листопада 2011 року за №0000431500, №0000451500, №0000441500, якими збільшено грошові зобов'язання та застосовано штрафні санкції. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 року всі податкові повідомлення-рішення визнані неправомірними та скасовані. Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача по застосуванню штрафних санкцій до ФГ «Степове», позивач особисто, як керівник господарства, зазнав значних душевних переживань та фізичних страждань внаслідок погіршення здоров'я, просив визначити відшкодування моральної шкоди [PERSON] у розмірі 989215,00 грн., яке провести за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на фінансування Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області шляхом списання Державною казначейською службою України у безспірному порядку на користь [PERSON] встановленої на відшкодування суми, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, а також покласти на відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі за обставинами, викладеними у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача Каховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області Гончаров С.С. позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими, надав письмові заперечення проти позову, які підтримав у судовому засіданні, у задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника Державної казначейської служби України. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовому засіданні з'ясовано, що позивач [PERSON] є керівником юридичної особи - фермерського господарства «Степове» (а.с.23). За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Степове», проведеної у листопаді 2011 року інспекторами Горностаївського відділення Великолепетиської МДПІ на підставі постанови про проведення документальної перевірки від 08 серпня 2011 року старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Кіровоградській області Потоцького А.А. (а.с.61-64), були прийняті податкові повідомлення - рішення від 17 листопада 2011 року за №0000431500, №0000451500, №0000441500, якими ФГ «Степове» збільшено грошові зобов'язання та застосовано штрафні санкції (а.с. 6-11). Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 року вказані податкові повідомлення-рішення визнані нечинними та скасовані (а.с.21-22). Визнаючи нечинними та скасовуючи повідомлення - рішення від 17 листопада 2011 року за №0000431500, №0000451500, №0000441500, колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду зазначила, що враховуючи те, що перевірка позивача (ФГ «Степове») була призначена на підставі постанови слідчого відповідно до кримінально-процесуального закону, Великолепетиська МДПІ не мала підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Згідно Положення про Каховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Херсонській області, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013 року №59, Каховська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області з центром у м. Каховці з Великолепетиським, Горностаївським та Верхноьрогачицьким відділеннями є територіальним органом Міндоходів, який підпорядковується Міндоходів та Головному управлінню Міндоходів у Херсонській області, одним з основних завдань якого є реалізація державної податкової та державної митної політики, а також боротьба з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах своїх повноважень контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів (а.с.85-95), тобто відповідно до ст. 41 Податкового кодексу України є контролюючим органом. Ст.21 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності. Шкода, завдана неправомірними діями посадових осіб контролюючих органів, підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету, передбачених таким контролюючим органам. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Ст. 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Разом з тим, чинним законодавством не передбачено права керівника юридичної особи на відшкодування моральної шкоди йому особисто у зв'язку з порушенням прав керованої ним юридичної особи. Згідно з п. 5 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до статті 4 Закону України "Про фермерське господарство" голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об'єднаннями відповідно до закону. Таким чином, у правовідносинах з органами ДПІ, в тому числі з відповідачем, [PERSON] діяв не від власного імені, а від імені ФГ «Степове». Як вбачається судом зі змісту позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні, [PERSON] в обґрунтування заподіяної йому моральної шкоди посилається на неправомірність дій відповідача - Каховської ОДПІ по відношенню до юридичної особи - ФГ «Степове». Проте, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано жодних належних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем будь-яких неправомірних дій щодо нього самого, як фізичної особи, порушення його прав як керівника ФГ «Степове», а також приниження його честі, гідності та ділової репутації діями відповідача по застосуванню штрафних санкцій до ФГ «Степове» та заподіяння внаслідок цього моральної (немайнової) шкоди. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що погіршення стану здоров'я позивача сталося внаслідок неправомірних дій працівників ОДПІ, суд до уваги не приймає, як такі, що мають характер припущення та не підтверджені іншими доказами. Суд вважає, що виписки з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 16.12.2013 року, епікризи хворого гастроентерологічного відділення ГІВ Херсонської обласної ради та проктологічного відділення ХМКЛ не можуть слугувати доказом причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я позивача та діями відповідача, оскільки із записів у вказаних медичних документах вбачається, що хвороби, з приводу яких [PERSON] проходив лікування, в тому числі планове, є хронічними, позивач захворів на них задовго до виникнення обставин, якими він обґрунтовує заподіяння йому моральних страждань (а.с.24-25, 98,99). Крім того, у цих документах вказано, що [PERSON] є пенсіонером та не працює, тобто позивач при зверненні за медичною допомогою не пов'язував погіршення стану здоров'я зі своєю професійною діяльністю та не повідомляв про це лікарям. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed