overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 27 червня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя із відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинені,намірів їх відновлювати не мають, тому позивачка вважає подальше перебування з відповідачем у шлюбі недоцільним та просить його розірвати. В судове засідання позивачка з’явилася, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши при цьому, що позовні вимоги позивачки визнає та просить шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 27 червня 2012 року за актовим записом №55, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Судом встановлено, що сім’я розпалася, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються, намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка та відповідач не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов»язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивачі звернулися 16.10.2013 року до суду з позовом про визнання за ними права власності на земельну ділянку в частках у відповідності до права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що у відповідності до договору купівлі-продажу до їх у власність перейшов жилий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS]. Згідно державного акту на право власності, земельна ділянка, що розташована під будинком площею 0.00670 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель належить померлій [PERSON] Однак земельна ділянка до їх на праві власності не перейшла. Просить суд визнати за ними право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просить суд позов задовольнити. Відповідачі та їх представники в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі, пояснивши суду, що за обставин, які склалися на даний час, право власності на земельну ділянку, яка належить померлій [PERSON], крім як судовим рішенням, вирішити не можливо. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не безпідставний, а тому підлягає до задоволення по таким підставам. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину по закону, є спадкоємцями майна, що належало померлій [INFO] року [PERSON] А.с. 10. Згідно договору про купівлю-продаж від 11.07.2012 року [PERSON] було продано ? частину будинку [PERSON] і [PERSON] з відповідними до цієї частини надвірними спорудами і прибудовами. А.с. 6-7. Відповідно договору дарування [PERSON] було подаровано [PERSON] ? частину будинку з відповідними до цієї частини надвірними спорудами і прибудовами. А.с. 5. За позивачами [PERSON] і [PERSON] зареєстровано домоволодіння за [ADDRESS]. А.с. 30-32. Право власності на земельну ділянку за померлою [PERSON] підтверджується державним актом на право власності Серії ХМ за № 115, виданого рішенням сесії Ізяславської міськради № 1421 від 15.12.1993 року про приватизацію нею 0.0661 га земельної ділянки для обслуговування жилого будинку та господарських будівель в [ADDRESS]. А.с. 11. Згідно зі ст. 120 ЗК України, 1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Отже, за таких обставин суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Комунальне підприємство «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], діюча на підставі довіреності, уточнила позовні вимоги та пояснила суду, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі № 2, будинку № 30, розташованого по вулиці Лебедєва в м. Макіївка-26 та є її наймачем. Відповідно до житлового законодавства України відповідач зобов'язаний щомісячно вносити плату за відпущену теплову енергію, однак за період з 01 листопада 2001 року по 01 вересня 2013 року він має заборгованість в розмірі 14442,72 грн., яку просила стягнути з відповідача та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суду не наданні докази про поважну причину неявки відповідача в судове засідання, а тому, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, а також зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними доказами і прийняти заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов’язаний своєчасно вносити плату послуг теплопостачання. Відповідно ст. ст. 11, 526 ЦК України, п. п. 33, 36 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. між КП «Макіївтепломережа» і відповідачкою виникли цивільні права та обов'язки. В зв'язку з цим позивач зобов'язаний надати послуги теплопостачання, а абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати за надані послуги. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі № 2, будинку № 30, розташованого по вулиці Лебедєва м. Макіївка-26 та є її наймачем. Відповідно до чинного законодавства він зобов'язаний щомісячно вносити плату за відпущену теплову енергію. Однак за період з 01 листопада 2001 року по 01 вересня 2013 року він має заборгованість в розмірі 14442,72 грн., тому вказана сума заборгованості, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача. На підставі ст. ст. 11, 509, 526 України, ст. ст. 67,68 ЖК України, ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

02.08.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем у перебуває у зареєстрованому 09.09.2006 року шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини вони не підтримують, позивачка з сином проживають окремо від відповідача, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не зважаючи на те, що має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, тому позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони з 09.09.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею, батько дитини матеріально сина не утримує. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1997 року, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] спільне господарство подружжям не ведеться, припинили проживати однією сім’єю. Спору щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя між ними не має. Вважаючи, що сім’я розпалася, позивач просив розірвати шлюб між сторонами. В судове засідання сторони не з’явилися – надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідач – позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1997 року (а.с. 6), мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Неприязні стосунки призвели до розпаду сім’ї – подальше подружнє життя неможливе. Подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу, внаслідок цього не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу з відповідачем, залишився проживати разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач на неодноразові прохання та вимоги позивачки допомогти забезпечувати їхнього сина необхідними потребами на його повноціне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття, ліків у разі хвороби та інші життєві потреби неповнолітнього сина, не звертав ніякої уваги і допомоги не надавав. Під час судового розгляду відповідач позов визнав, пояснивши що з позивачкою та сином [PERSON], [INFO], дійсно не проживає з 2011 року, допомоги сину не надає. Також пояснив що має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а не в частці від його заробітку (доходу), оскільки постійного місця роботи не має, працює по найму, має непостійний та мінливий заробіток. Позивач свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, прохаючи стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідач самоусунувся від такого утримання. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON].(а.с.10). Дитина проживає разом з позивачкою (а.с.12). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує: 1. Стан здоров’я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка не перебуває на обліку в медичних закладах, самостійного доходу не має; 2. Стан здоров’я та матеріальне становище відповідача, який тяжкими та хронічними захворюваннями не хворіє, іншим стягувачам аліменти не сплачує, не працює. Враховуючи викладені обставини, є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягуючи аліменти в твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. 11 вересня 2010 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька Донецької області, актовий запис №418. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказала, що причиною розпаду родини стали постійні сварки з приводу ведення господарства, розподілу сімейного кошторису. Відповідач неодноразово застосовував до неї фізичну силу, влаштовував сварки. З серпня 2013 року вони припинили шлюбні відносини. Вважає, що зберегти вказаний шлюб неможливо, почуття любові і поваги один до одного вони втратили. З огляду на викладене, просила суд розірвати її шлюб з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав суду заяву, якою просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: між сторонами припинені шлюбні відносини, вони не підтримують ніяких стосунків, спільне господарство не ведеться. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 29 квітня 2003 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 354, посилаючись на те, що з 29 квітня 2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 15 жовтня 2013 року, причина полягає в тому, що вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові. Між ними часто виникають сварки. Вважає, що сім*я розпалась остаточно, відновлювати стосунки вона не бажає. Спору з приводу спільного майна між ними не має. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про повне визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 29 квітня 2003 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 354. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Спору про майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, між сторонами не має. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 15 жовтня 2013 року та наміру їх поновлювати вони не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу залишити позивачці [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № VIGWAN10600187 від 10.09.2008 року, з тих підстав, що відповідач отримав кредит у розмірі 71767,91 грн. на термін до 09.09.2015 року, не виконав належним чином умов укладеного договору і станом на 07.10.2013 року має заборгованість в розмірі 44605 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розглядати справ за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем [PERSON] 10.09.2008 року укладено договір № VIGWAN10600187 про надання кредиту в розмірі 71737,91 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.09.2015 року. Відповідач зобов'язався щомісячно погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору, але своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 07.10.2013 року існує заборгованість в розмірі 44605 гривень, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 40643 гривень 45 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1343 гривні 31 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 227 гривень 31 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 28 гривень 79 коп., штрафів - 2362 гривень 14 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 446 гривень 05 коп., підтверджених платіжним дорученням ПАТ КБ «Приватбанк» № BOK3980246 від 09.10.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

28.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.04.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружжя спільно не проживає, донька постійно проживає з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Інших дітей, зобов'язань за виконавчими документами у відповідача не має. У зв'язку з викладеним просить стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом 24.04.1998 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 року сторони стали проживати окремо. Дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи, інших неповнолітніх дітей не має, його стан здоров'я та матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Враховуючи матеріальне становище дитини, працевлаштованість відповідача, відсутність у нього інших дітей, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої доньки потрібно визначити у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 88 ЦПК України, яка встановлює, що у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд присуджує стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: approved