Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку з надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який був укладений 01.04.1998 року на Київській універсальній біржі, реєстраційний № Е0762/3818, та зареєстрований в Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що 09.04.1998 року в реєстрову книгу № 6, реєстраційний запис № 1215, та визнання за нею, як спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO], право власності на 39/50 частини вказаного житлового будинку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Подали заяви про можливість слухання справи за їх відсутності. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду матеріалів справи, позивач є спадкоємцем за заповітом на майно, що відкрилося після смерті 20.03.2008 року [PERSON] та складається із 39/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS], що придбані спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу нерухомості - житлового будинку з надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який був укладений 01.04.1998 року на Київській універсальній біржі, реєстраційний № Е0762/3818, та зареєстрований в Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації, про що 09.04.1998 року в реєстрову книгу № 6, реєстраційний запис № 1215. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог позову щодо визнання права власності за позивачами на земельну ділянку не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, така заява відповідача приймається судом. У зв'язку з наведеним та

Outcome: approved