Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 167 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. [INFO] у них народилась донька [PERSON] Спільне життя між нею та відповідачем не склалося, у тому числі через різницю в характерах та світогляді. Відповідач проживає окремо та матеріальної підтримки доньці не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 167 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 31 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції, [INFO] у сторін народилася дочка - [PERSON]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved