Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.11.2013 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. [INFO] помер [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 3,07 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Горбівської сільської ради. Він є спадкоємцем майна померлого за заповітом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 503702 від 29.07.2008 року, проте, за невідомих обставин його було втрачено. По причині відсутності правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлого [PERSON] Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON] не з»явилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Горбівської сільської ради, представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації, відділу Держземагенства в Глобинському районі, реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції, Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилися. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Відповідач вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] помер [PERSON]. За життя - 15 липня 2009 року, він склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області - [PERSON] за реєстровим №1016, згідно якого заповів належну йому земельну ділянку, площею 3,07 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області - [PERSON]. Згідно витягу зі спадкового реєстру заповіт на день смерті чинний (не змінений та не скасований). Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2011 року, яке набрало чинності 4.01.2012 року, [PERSON] визначено додатковий строк - 3 місяці для прийняття спадщини за заповітом [PERSON], померлого [INFO]. Згідно дослідженої судом належно завіреної копії спадкової справи № 244, заведеної Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] після поновлення строку, а саме 15.02.2012 року звернувся з заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус названої нотаріальної контори 04.12.2013 року постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної ділянки розміром 3,07 га, розташованої на території Горбівської сільської ради, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї на ім»я спадкодавця. Відділ Держземагенства у Глобинському районі довідкою від 17 грудня 2013 року № 2938 підтвердив, що такий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 503702 від 29.07.2008 року дійсно видавався на ім»я [PERSON] та проводилась його державна реєстрація за № 10855300038 від 29.07.2008 року. Грошова оцінка земельної ділянки складає 13991 грн. без урахування індексації. За невстановлених обставин названий Державний акт втрачено. З огляду на викладене, спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки, відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті, а тому видача правовстановлюючого документу на померлу особу неможлива. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на земельну ділянку, суд прийшов до висновку, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, має право на її успадкування. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved