Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-19 00:00:00

17.07.2013 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що між Акціонерним комерційним банком Індустріалбанк в особі Київської філії АКБ Індустріалбанк та [PERSON], 13 вересня 2007 року був укладений кредитний договір № KRCK/0303/8/07. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 15000 гривень 00 копійок строком з 13.09.2007 року по 12.09.2010 року включно, на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитними коштами 9% річних. У звязку з грубим порушенням позичальником умов кредитного договору та нездійсненням погашення заборгованості за договором кредиту, банк звернувся до суду із вимогами про стягнення з позичальника боргу за договором кредиту, які були задоволені рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2010 року в якому було вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту. На день подачі позовної заяви рішення суду в повному обсязі не виконано, борг за договором кредиту не погашено. До моменту укладення кредитної угоди позичальником було надано заяву-анкету з якої вбачалось, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] У звязку з тим, що кредит отримувався на споживчі цілі, [PERSON], 13.09.2007 надав письмову згоду на укладення його дружиною [PERSON] кредитного договору з АКБ Індустріалбанк, на отримання кредиту в розмірі 15000 грн. Грошові кошти отриманні [PERSON] за згодою та з відома її чоловіка [PERSON] на споживчі цілі у власність та інтересах сімї та щодо них у подружжя виникло право спільної сумісної власності. Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. Однак відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 20.06.2013 року у розмірі 12987,53 грн., яку представник позивача просив стягнути примусово в судовому порядку, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень проти позову до суду не направив. Третя особа в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Акціонерного комерційного банку Індустріалбанк в особі Київської філії АКБ Індустріалбанк обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2007 року року між Акціонерним комерційним банком Індустріалбанк в особі Київської філії АКБ Індустріалбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № KRCK/0303/8/07. Згідно, даного договору, позивач надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 15000 гривень 00 копійок у порядку передбаченому п. 3.1. договору, строком з 13.09.2007 року по 12.09.2010 року включно, на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 9% річних /а. с. 5-9/. У звязку з порушенням позичальником умов договору, банк звернувся до суду із вимогами про стягнення з позичальника боргу за договором кредиту. Так, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2010 року, позов задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором кредиту /а. с. 21-22 /. Вищезазначене рішення суду не виконане, заборгованість по кредитному договору залишається не погашенною. Також, станом на 20.06.2013р.\~ існує заборгованість в сумі 12987 грн. 53 коп. До моменту укладення кредитної угоди позичальником було надано заяву-анкету з якої вбачалось, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] У звязку з тим, що кредит отримувався на споживчі цілі сімї, [PERSON], 13.09.2007 надав письмову згоду на укладення його дружиною [PERSON] кредитного договору /а. с. 19/. Кредит був наданий відповідачу на умовах його повернення, строковості та плати за користування. Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором. Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України відповідач зобовязаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 536 ЦКУ передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отримані за Кредитним договором кошти третя особа використала на потреби сім'ї, а тому вона разом зі своїм чоловіком повинні нести солідарну відповідальність за неповернення боргу на підставі ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України. Згідно із ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012,\~ \~ № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, положення статті 65 Сімейного Кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Відповідно до ст. 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Оскільки кредитні кошти були отримані і витрачені на потреби сім'ї, третьою особою умови договору порушені, відповідач та третя особа є зобов'язаними за кредитним договором як солідарні боржники, тому потрібно заборгованість за даним кредитним договором стягнути в солідарному порядку. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved