Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що обслуговував серед інших і будинок № 127 по вул. Петропавлівська в м. Суми, в квартирі № 79 якого мешкав відповідач, який має заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 30 вересня 2012 року в сумі 10 144 грн. 82 коп., тому просить стягнути з відповідача борг та сплачений при зверненні до суду судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав суду заперечення, в якому зазначив, що у спірній квартирі не проживає з 2008 року, оскільки відбував покарання у виді позбавлення волі до 01 червня 2013 року. Після засудження дана квартира була передана банку для реалізації як заставне майн та реалізована на прилюдних торгах в 2012 році. В ході слухання справи позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Сумитеплоенерго» є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з серпня 2005 року. Даний факт підтверджується рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27 грудня 2005 року, № 322 від 20 травня 2011 року ( а. с. 15-16). Житловий будинок № 127 по вул. Петропавлівська у м. Суми знаходиться на обслуговуванні у ТОВ « Сумитеплоенерго». 19 квітня 2007 року [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], шо підтвержується договором купівлі-продажу квартири ( а.с. 8). Вищевказана квартира була реалізована на прилюдних торгах по реалізації предмета іпотеки, що підтверджується актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 25 вересня 2012 року ( а. с. 9). Відповідно до ч. 4 ст.319 ЦК України, ст.322 ЦК України власність зобов'язує та власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст. 20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов»язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідач, як споживач таких послуг, зобов»язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» тарифи на житлово-комунальні послуги затверджує орган місцевого самоврядування. Судом встановлено, що [PERSON] здійснював оплату за надані послуги, але не в повному обсязі, у зв'язку з чим сума його заборгованості перед ТОВ «Сумитеплоенерго» за період з 01 березня 2009 року по 25 вересня 2012 року становить 10 144 грн. 82 коп оп. Той факт, що послуги надавалися підтверджується і тим, що відповідач проводив їх оплату, але не в повному обсязі, зі скаргами на якість послуг, що надавалися, не звертався. Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання, що з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» в розмірі 10 144 грн. 82 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору на суму 229 грн. 40 коп. За таких обставин та враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму судового збору на користь позивача.

Outcome: approved