Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути з відповідача на корись позивача заборгованість за теплову енергію в сумі 14154 грн. 40 коп., а також судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. Заява мотивована тим, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини, на виконання яких позивач є постачальником теплової енергії, а відповідач як власник квартири [ADDRESS] відповідно її споживачем. Однак, в порушення своїх обов'язків відповідач не вносить відповідну оплату за використання теплоенергії, внаслідок чого склалася заборгованість в розмірі 14154.40 грн. Представник позивача судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Разом з цим просив суд застосувати до позовних вимог стоки позовної давнини на суму стягнення за період часу з червня 2007 року по лютий 2010 року на суму 6840 грн, 49, в іншій частині позовні вимоги визнані відповідачем. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України, справу розглянуто без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України суд здійснює цивільне судочинство на засадах змагальності сторін, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач надає послуги по централізованому опалюванню та гарячому водопостачанню, а відповідач, як споживач, зобов'язаний проводити оплату відповідно до затверджених тарифів, та має право вимагати оплати за спожиті послуги. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Між сторонами фактично виникли правовідносини за наданням послуг по централізованому опалюванню та гарячому водопостачанню за адресою: [ADDRESS]. Як встановлено судом свої зобов'язання перед позивачем відповідач на теперішній час не виконав. Вказані правовідносини відповідають вимогам ст.ст. 714 ЦК України та до них слід застосувати правила викладені та закріплені у ст.ст. 258, 525, 526, ЦК України, ст.67 ЖК України, ст.ст. 20, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Оскільки позивачу сума заборгованості залишається не погашеною, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд приймає до уваги, що відповідач факт наявності боргу з оплату послуг опалення на момент розгляду цієї справи у суді підтвердив письмово. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, з нього на користь позивача підлягає стягненню невиплачена сума заборгованості за теплову енергію в розмірі 14154,40 гривень. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до письмової заяви відповідач позовні вимоги визнав частково, просив застосувати позовну давність три роки до стягнення суми боргу. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу у розмірі 7313 грн 91 коп., проценти за останні три роки, що передували подачі позовної заяви. Крім того, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст.88, 214 ЦПК України та ЗУ "Про судовий збір" підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 119 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial