Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, понесених на утримання автомобіля. Свій позов обґрунтовує тим, що 17 вересня 1999 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Під час перебування в шлюбі, ними за спільні кошти було придбане майно - автомобіль «Toyota Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2010 року було проведено поділ спільного майна подружжя. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2010 року скасоване рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси в частині відмови в задоволені позову [PERSON] про визнання права власності на частину автомобіля «Toyota Avensis». Визнано за [PERSON] право власності на 35,67% автомобіля «Toyota Avensis», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. За [PERSON] визнано право власності на 64,33% автомобіля «Toyota Avensis», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Автомобіль залишено у спільній частковій власності сторін. З вересня 2009 року сторони не проживають спільно. Позивач маючи на утриманні спільний автомобіль проводив та проводить дії по його утриманню, що включає в себе: виплату кредиту отриманого на його купівлю разом із відсотками за користування кредитними коштами в Черкаській філії АТ «Брокбізнесбанк», сплату страхових внесків, технічне обслуговування автомобіля для підтримання його у належному технічному стані. За період з вересня 2009 року по дату складання позовної заяви, ним було витрачено на утримання автомобіля 65763 грн. 83 коп. Оскільки частка відповідача у спільному майні становить 35,67% , просив суд стягнути на його користь 23457 грн. 95 коп. витрат, пов'язаних з утриманням спільного майна. Судові витрати просив покласти на сторін у відповідності до часток у спільному майні. В судовому засіданні позивач змінив вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 11806 грн. 65 коп., як суму понесену ним на утримання майна, яке перебуває у спільній частковій власності в період з 22 грудня 2010 року, коли автомобіль було визнано спільною власністю сторін та по день подачі позовної заяви до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2010 року відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме стягнення з [PERSON] компенсацію вартості ? частини автомобіля «Toyota Avensis», державний реєстраційний номер [NUMBER], стягнення з [PERSON] компенсацію вартості ? частини автомобіля «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER] на загальну суму 75371 грн., ? частину доходу отриманого в результаті діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Медит-М» в межах вкладу відповідача до статутного фонду товариства. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно набутого майна подружжя задоволено частково. Виділено [PERSON] холодильник двохдверний, меблі корпусні, стіл кухонний, ліжко двохспальне, шифанер двохсторонній, кухонні меблі, телевізор, витяжка, музичний центр. Виділено [PERSON] розкладний диван, м'яка частина, телевізор, комод, люстра, пральна машина, крісло шкіряне, комп'ютерна техніка з монітором, відеокамера та фотоапарат. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2010 року скасоване рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси в частині відмови в задоволені позову [PERSON] про визнання права власності на частину автомобіля «Toyota Avensis». Визнано за [PERSON] право власності на 35,67% автомобіля «Toyota Avensis», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. За [PERSON] визнано право власності на 64,33% автомобіля «Toyota Avensis», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Автомобіль залишено у спільній частковій власності сторін. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно п.7 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. А тому не підлягає доказуванню та обставина, що автомобіль «Toyota Avensis», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] належить сторонам на праві спільної часткової власності. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України). З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Як вбачається з квитанцій наданих позивачем в період з 22 грудня 2010 року по дату подачі позовної заяви ним на утримання спільного майна - автомобіля «Toyota Avensis», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] витрачено 33099 грн. 66 коп. Оскільки частка відповідача у спільному майні становить 35,67% вона зобов'язана приймати участь в утримані спільного майна відповідно до цієї частки. Доказів про те, що вона приймає участь в утриманні та збереженні майна пропорційно своїй частки відповідач суду не надала. Враховуючи те, що частка відповідача у спільному майні - автомобілі «Toyota Avensis», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 35,67 %, а позивачем на утримання спільного майна витрачено 33099 грн. 66 коп., що підтверджується відповідними квитанціями, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 11806 грн. 65 коп. (33099 грн. 66 коп. х 35,67% ) витра, понесених на утримання спільного майна На підставі ст. 360 ЦК України,

Outcome: approved