Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок невиконання відповідачем належним чином умов Кредитного договору №AN3SCC9FW50040 від 27.12.2010 р. виникла заборгованість станом на 26.09.2013 р. на загальну суму 33992,12 грн., яку відповідач у добровільному порядку не сплачує. Позивач участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, представник позивача, повноваження якого підтверджені належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з’явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінки доказам по справі у їх сукупності, визначивши юридичну природу спірних правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Так, матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.12.2010 року між позивачем та відповідачем – [PERSON] шляхом підписання заяви позичальника був укладений договір №AN3SCC9FW50040, відповідно до умов якого позивач (банк) надав [PERSON] (позичальнику) кредит в сумі 7800 грн., з кінцевим строком повернення до 26.12.2013 р., зі сплатою 0,12 відсотків річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості та щомісячною винагородою за надання фінансового інструменту у розмірі 156,00 грн. Позичальник [PERSON] належним чином не виконала умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість в розмірі 33992,12 грн., з яких 6718,35 грн. - заборгованість за кредитом; 10,01 грн. - заборгованість за відсотками; 2833,91 грн. - заборгованість з комісії; 22334,99 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1594,86 грн. - штраф (процентна складова). Правовідносини сторін регулюються статтями 509, 525, 526, 546-552, 610-611, 625-629, 634, 1054-1055 Цивільного кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю. Так, згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, а одностороння відмова від зобов’язання та одностороння зміна умов зобов’язання згідно зі ст. 525 ЦК України не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник – відповідач по справі [PERSON], укладаючи та підписуючи заяву позичальника, укладаючи кредитний договір, погодилася із зазначеними в них умовами та тарифами банку. Позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором, тобто надав позичальнику обумовлену договором суму кредиту, відповідач у свою чергу умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідач не надав суду доказів відсутності своєї вини у порушенні зобов'язання, а також того, що були вжитті всі залежні від нього заходи щодо належного виконання зобов'язання. Підстав, передбачених статтею 617 Цивільного кодексу України, для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання судом не встановлено. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки відповідачем не надано доказів його помилковості чи необґрунтованості, і, з урахуванням положень ст.11 ЦПК України щодо межі судового розгляду справи, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за Договором №AN3SCC9FW50040 від 27.12.2010 р. в сумі 33992,12 грн. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім судові витрати у розмірі 339,92 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved