Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Прокурор, звернувшись до суду із даним позовом до суду і остаточно уточнивши свої вимоги просив визнати недійсним з моменту його укладення договір оренди земельної ділянки від 09 лютого 2001 р. укладений між Анатолівською сільською радою Березівського району Одеської області та [PERSON], витребувати з його незаконного володіння земельну ділянку площею 10 га, яка надавалась відповідно до рішення сесії Анатолівської сільської ради №ХХІІІ від 28 липня 2000 р. строком на 50 років, повернути вище зазначену земельну ділянку до земель запасу Анатолівської сільської ради. У судовому засіданні прокурор вимоги підтримав. Пояснив, що 09 лютого 2001 р. на підставі рішення сесії Анатолівської сільської ради від 28 липня 2000 р. був укладений договір оренди земельної ділянки між Анатолівською сільською радою в особі голови ради та [PERSON] на земельну ділянку площею 10 га терміном на 50 років. Однак договір є укладеним із значними порушеннями законодавства. Так, у рішенні сесії зазначено, що в оренду надається ділянка площею 21,5 га терміном на один рік, фактично була надана земельна ділянка 10 га і на 50 років. Також, є порушення ст.19 Земельного Кодексу Української РСР, за якою повинен був бути розроблений проект відведення земельної ділянки. Посилався на ч.1 ст.648 ЦК України. за якою зміст договору укладеному на підставі акту органа місцевого самоврядування повинен відповідати цьому акту. Зазначав, що згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірваний за вимогою однієї сторони за рішенням суду у разі порушення істотних умов при його укладенні. Представники відповідача проти позову заперечували. Посилались на те, що на сесії Анатолівської сільської ради 28 липня 2000 р. із розміром земельної ділянки і терміном дії договору оренди між сільрадою та відповідачем виникла технічна помилка. Згідно заяви поданої відповідачем він просив ділянку розміром 10 га і користується він ділянкою саме такого розміру. Крім цього у зазначене рішення сесії внесені відповідні зміни рішенням Анатолівської сільської ради від 15 червня 2012 р. за №167-У1, якими був змінений розмір ділянки, термін дії договору та був замовлений проект відводу. Представник ГУ Держземагенства України в Одеській області позов прокурора на підставах викладених у позові підтримала повністю. Представник 3-ї особи на боці відповідача Анатолійської сільської ради проти задоволення позову заперечував. У судовому засіданні було встановлено наступне. Рішенням Анатолівської сільської ради №72-ХХІІІ від 28 липня 2000 р. було вирішено виділити [PERSON] земельну ділянку площею 21,5 га терміном на 1 рік. 09 лютого 2001 р. між Анатолівською сільською радою та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 10 га терміном на 50 років. 15 червня 2012 р. рішенням Анатолівської сільської ради №167-У1 були внесені виправлення технічних помилок у рішенні сесії сільської ради №72-ХХІІІ від 28 липня 2000 р.. Так, у рішення було зазначено термін дії договору 49 років та розмір земельної ділянки 10 га, якою фактично користується відповідач [PERSON]. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що тривалий час депутатом Анатолівської сільської ради. Про надання відповідачу [PERSON] земельної ділянки пам'ятає, оскільки приймав участь у вирішенні цього питання. Свідок показав суду, що [PERSON] надавалась в оренду земельна ділянка 10 га строком на 50 років. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів та доведення перед їхньої переконливості, суд дійшов до наступного. Дійсність угоди означає визнання за нею якості юридичного факту, що породжує той правовий результат, до якого прагнули суб'єкти угоди. Дійсність угоди визначається законодавством через систему умов: законність змісту; здатність осіб її здійснюючих до участі в угоді; відповідність волі та волевиявлення; дотримання форми угоди. Недійсність угоди утворюється дефектністю хоча б одного з вказаних елементів. Аналізуючи договір оренди земельної ділянки укладений між Анатолівською сільською радою та [PERSON] суд вважає, що позивач не довів до суду обґрунтованість своїх вимог і підстави за якими слід визнати договори недійсними. Суд вважає, що всі умови необхідні для визнання договору чинним були виконані. Так, сторони мали необхідний для підписання договору обсяг дієздатності та правоздатності Волевиявлення осіб відповідало внутрішній волі, що підтверджується власноручним підписами сторін. Зміст договору містить суттєві умови необхідні для укладення договору оренди земельної ділянки, предмет договору, ціну договору та прядок оплати, та відповідав законодавству. Форма договору відповідала вимогам ст.46 ЦК України (ред.63р.). Суд враховує положення п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78 р. №3, за яким угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками передбаченими законом. За таких обставин суд вважає, що з боку позивача не доведено наявність тих підстав, за якими пов'язане визнання угоди не дійсною і настання певних юридичних наслідків. Так, позивачем не враховане, що 15 червня 2012 р. рішенням Анатолівської сільської ради №167-У1 були внесені виправлення технічних помилок у рішенні сесії сільської ради №72-ХХІІІ від 28 липня 2000 р.. У рішення було зазначено термін дії договору 49 років та розмір земельної ділянки 10 га, якою фактично користується відповідач [PERSON] Також, виходячи з показів свідка [PERSON], який був депутатом сільської ради у той час, у судовому засіданні було встановлено, що на Анатолівської сесії сільської ради розглядалось питання про надання [PERSON] земельної ділянки розміром 10 га якою він користується, а зазначений розмір у 21, 5 га є суто технічною помилкою. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 р. №2073 затверджений порядок державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Згідно п.п.1, 2 вказаної Постанови цей порядок визначає єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди). Державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Також, у п. 5 вказаного порядку зазначено, що проект відведення земельної ділянки надається разом із іншими документами тільки у разі надання її в оренду із зміною цільового призначення. Як встановлено у судовому засіданні на сесії Анатолівської сільської ради земельну ділянку відповідачу [PERSON] надавали без зміни цільового призначення, тому згідно діючого на той час законодавства надання такого проекту не було обов'язковим. Таким чином посилання позивача на обов'язковість розробки проекту не заснована на досконалом застосуванні чинного на той час законодавства. Суд вважає, що позивачем помилково зроблено посилання на положення ЦК України 2003 р., оскільки для вирішення спірних правовідносин по визнанню недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеному у 2001 р. слід застосувати положення ЦК України 63 р. Так, згідно п.9 прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. до договорів, що були укладені до 01 січня 2004 р. і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України застосовуються положення цього кодексу щодо підстав, порядку та наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладання. Однак, оскільки ця стаття не передбачає, що у такому ж порядку повинні розглядатись і питання, пов'язані із недійсністю договорів, тобто маючих відносини до підстав, порядку, і правових наслідків визнання договорів недійсними то відносно рішення цих питань повинні застосовуватися правила цивільного кодексу який діяв на момент укладення такого договору Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яки вона посилається у якості своїх вимог та заперечень. З огляду на наведене суд вважає, що позивач не довів підстави для визнання договору оренди укладеного між Анатолівською сільською радою та [PERSON] - недійсним.

Outcome: dismissed