Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням, посилаючись на те що їм [PERSON], [PERSON] та їхній матері відповідачці належить квартира [ADDRESS] по 1/3 частки кожному. У вказаній квартирі зареєстровані вони та відповідачка. Вказана квартира була приватизована у 09.02.2004 року на трьох членів сім'ї: [PERSON] (мати) 1/3 частка, [PERSON] (син) 1/3 частка; [PERSON] (син) 1/3 частка. Дана квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 14,4 кв.м. та 11,1 кв.м., кухні площею 8,0 кв.м., вбиральні площею 3,1 кв.м., ванної кімнати, коридору 7,4 кв.м., вбудованої шафи площею 0,4 кв.м.. Загальна жила площа 25,5 кв.м, загальна площа квартири 47,5 кв.м.. З 2010року і по даний час між [PERSON], [PERSON] та відповідачкою виникають непорозуміння, остання чинить перешкоди в проживанні позивачів у спірній квартирі, чим позбавила їх можливості доступу до квартири. Тому вони звернулись до суду та просять суд виділити їм житлову кімнату площею 14,4 кв.м. з прилеглою до неї лоджією площею 3,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS], відповідачці виділити в користування житлову кімнату площею 11,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS], вбиральню, ванну кімнату, кухню, вбудовану шафу залишити в спільному користуванні та зобовязати відповідачку у сунути перешкоди у користуванні вищезгаданої квартири шляхом їх вселення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.02.2004року Серія САА №203951 позивачам та відповідачці належить квартира [ADDRESS] по 1/3 частки кожному. Відповідно до довідки КП «Соснівська служба утримання будинків» № 4748 від 17 серпня 2013 року в квартирі [ADDRESS] крім позивачів зареєстрована і відповідачка [PERSON]. Квартира [ADDRESS] згідно технічного паспорта розташована на 8-ому поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 25,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната 14,4 кв.м., 2-а кімната 11,1 кв.м., кухня площею 8,0 кв.м., вбиральні( сполученої) площею 3,1 кв.м., коридору площею 7,4кв.м., вбудованої шафи площею 0,4 кв.м., квартира обладнана лоджією 3,1 кв.м., загальна площа квартири 47,5кв.м.. Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON], що на даний час відповідачка позбавила його з братом [PERSON] можливості доступу до квартири [ADDRESS], змінила вхідні замки та перешкоджає їм користуватись квартирою, поселила чужих людей до квартири про що їх не повідомила. Вони вимушені проживати у знайомих та близьких. Як встановлено в судовому засіданні листом від 22.08.2013року позивачі звернулись до [PERSON] з вимогою надати їм можливість користуватись 2/3 частинами квартири [ADDRESS] та не перешкоджати вселитись в належне їм на праві приватної власності майно. Відповідачка ніяким чином на лист не відреагувала. Відповідно ч. І ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 3 ст.319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1, ч.3 ст. 358 ЦК України вказано, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками зі їх згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності полягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Окрім того, стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Суд вважає, що за таких обставин позов підлягає до задоволення, та є за необхідне встановити порядок користування квартирою № 101 по вул. Невського, 19 в м. Черкаси, виділивши позивачам в користування житлову кімнату № 2 на плані технічного паспорту площею 14,4 кв.м. з прилеглою до неї лоджією площею 3,1 кв.м., а відповідачці - житлову кімнату № 3 на плані технічного паспорту площею 11,1 кв.м. Залишити у загальному користуванні вбиральню №4 на плані технічного паспорту загальною площею 3,1 кв.м., кухню № 5 на плані технічного паспорту загальною площею 8 кв.м, коридор № 1 на плані технічного паспорту загальною площею 7,4 кв.м, вбудовану шафу № 6 на плані технічного паспорту загальною площею 0,4 кв.м. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України. Судові витрати на користь позивача стягнути з відповідача у сумі 229,40грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved