overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій зазначив, що відповідно до укладеного договору № A3D3CC9MN0250 від 01 липня 2011 року [PERSON] 01.07.2011 року отримав кредит у розмірі 17 800.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. У судове засідання представник позивача не явився, звернувся до суду із заявою, у якій підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає розглянути справу заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до статті 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Згідно ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язкового договору для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регламентують договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випиває із суті кредитного договору. На підставі викладеного, відповідно до ст.526, 554, 610 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 972 гривень на утримання дитини щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, суду надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач із позовом погодився частково. Суду пояснив. що він з 12 грудня 2012 року ніде не працює. Зазначив, що відповідно довідки до акту огляду МСЕК № 395699 від 20 травня 2011 року він є інвалідом третьої групи. Його єдиним доходом є пенсія по інвалідності, яка складає 924 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва народження сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідач відповідно до наданої копії трудової книжки з 12 грудня 2013 року не працює. Згідно довідки МСЕК № 395699 від 20 травня 2011 року [PERSON] є інвалідом третьої групи. Отримує пенсію по інвалідності у розмірі 924 гривень. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, відповідно до ст.180, 183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів на утримання дитини щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, суду надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за доцільне винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва народження сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, відповідно до ст.180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, відносини зіпсувались та постійно виникають сварки, шлюбні відносини припинені та носять лише формальний характер. В судове засідання Позивач з'явилась, підтримала свої позовні вимоги та просила розірвати шлюб з Відповідачем. Просила не надавати строк для примирення, оскільки до Відповідача вона втратила відчуття поваги та любові, та рішення про розірвання шлюбу є виваженим. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву Позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 17 червня 2009 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 192, виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Судом встановлено, що сторони єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на особистих поясненнях сторін і матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 липня 1983 року Московським відділом реєстрації шлюбів міста Києва за актовим записом НІБК № 268302 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, сімейні відносини припинені, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з травня місяця 2005 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Шлюб існує лише формально, тому примирення та подальше збереження сім`ї не бажає. Позивач в судове засідання з`явилась, позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або причин неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 1983 року Московським відділом реєстрації шлюбів міста Києва за актовим записом НІБК № 268302 (а.с.4) Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень позивача, сторони не ведуть спільне господарство, шлюбні стосунки не підтримують з травня місяця 2005 року оскільки відповідач проживає в іншій сім`ї, примирення між подружжям неможливе, оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача, в якому зазначила, що з 02 серпня 2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої сина у твердій грошовій сумі -1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову та до повноліття дитини. У судове засідання позивачка надала уточнену заяву в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі -400 грн., починаючи стягнення з моменту подачі позову та до повноліття дитини, також просила розглядати справу без її участі. У судове засідання відповідач надав заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги він визнає у повному обсязі і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі-400 гривень на утримання сина [PERSON], просив розглянути заяву без його участі. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2003 року. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, допомогу на утримання сина не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі - 400 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття чи до зміни матеріального становища сторін, починаючи стягнення з 30 жовтня 2013 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

У листопаді місяці 2013 року позивач звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на спадкове майно, котрий посвідчений Коськівською сільською радою Шепетівського району 10 грудня 2001 року. Законом визначений шестимісячний строк для прийняття спадщини, але він у зв'язку з оформленням спадкових прав звернувся до нотаріальної контори після сплину шестимісячного строку та отримав відмову. Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтовує постійним проживанням з матір»ю до дня її смерті, фактичним прийняттям спадщини Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просить визначити додатковий строк терміном у три місяці для прийняття спадщини. Суду пояснив, що у з»язку із помилкою в обчисленні строку для прийняття спадщини, постійно проживав із матір»ю у м. Хмельницькому. Інші спадкоємці на спадщину не претендують, просить продовжити визначений законом строк. Представник Хмельницької міської Ради в судовому засіданні проти продовження строку для прийняття спадщини за обставин, що склалися у позивача, не заперечувала за наявності інших спадкоємців за законом. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Спадкоємці померлої за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі спадщину після смерті матері, [PERSON] не приймали та на неї не претендують, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами, просять справу слухати у їх відсутність. Заслухавши доводи позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом беззаперечно установлено, що [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть є матір»ю позивача згідно копії свідоцтва про народження. 10 грудня 2001 року [PERSON] склала заповіт на все належне їй на день смерті майно своєму сину [PERSON]. Згідно листа приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася. Суд визнає поважною причиною пропуск строку [PERSON] для прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] у зв"язку із помилкою в обчисленні строку для прийняття спадщини. Позивач фактично прийняв спадщину, користується спадковим майном, фактично проживав з матір»ю до дня її смерті за однією адресою. Окрім того, інші спадкоємці за законом , відповідачі по справі не претендують на спадщину, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача в ході судового розгляду та матеріалами справи, тому суд визнає причини пропуску строку поважними і знаходить за необхідне продовжити цей строк для прийняття спадщини позивачеві терміном на три місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Заявник просить встановити факт, що правовстановлюючий документ, а саме : Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА№ 378392 виданий 14.07.2005 року на підставі розпорядження Сквирської районної державної адміністрації Київської області від 22.12.2004 року за № 571 на ім'я [PERSON], що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,6822 га, розташованої на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить йому [PERSON]. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно для реалізації права власності. В судовому засіданні заявник заяву підтримав посилаючись на правовстановлюючі документи, а саме : Свідоцтво про народження видане15.11.1977 року на ім'я [PERSON], Свідоцтво про шлюб виданого 11.10.2013 року відділом ДРАЦС Сквирського РУЮ Київської області з якого вбачається, що [PERSON], 24.10.1996 року зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON], Тимчасовим посвідченням, що підтверджує особу громадянина України, паспорт громадянина України виданого 19.11.2008 року Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області на ім'я [PERSON]. Представник заінтересованої особи : Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням, у якій просив розглянути заяву у їх відсутність та ухвалити рішення по суті заявлених вимог. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що 14.07.2005 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 378392 на підставі розпорядження Сквирської районної державної адміністрації Київської області від 22.12.2004 року за № 571 на ім'я [PERSON], що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,6822 га, розташованої на території Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При видачі вище зазначеного державного акту в і мені та по-батькові заявника було допущено, граматичну помилку, а саме ім'я та по-батькові не збігаються з іменем та по батькові, яке зазначене у Свідоцтві про народження виданого15.11.1977 року на ім'я [PERSON]. Згідно паспорта громадянина України виданого 19.11.2008 року Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області правильно слід вважати [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого спільно мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів у зазначеному розмірі не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі. Згідно представленої копії свідоцтва про народження, [PERSON] від спільного шлюбу із [PERSON] мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачає засіб виконання обов'язків батьків утримувати дитину у вигляді стягнення з матері, батька, за рішенням суду коштів на утримання дитини у частці від доходу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню: стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 06 грудня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO], з квітня 1992 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS]. Встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадщини. Представник третьої особи - Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області - з заявою [PERSON] згоден, і пояснив, що він особисто знає заявницю і може підтвердити, що вона дійсно з 1992 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер [INFO], до дня його смерті. Вислухавши пояснення заявника, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого Григорівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 26.01.2011 року, реєстраційний № 02, [PERSON] помер [INFO]. Із довідки, виданої Григорівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 04.07.2011 року № 316 вбачається, що [PERSON] проживала в громадянському шлюбі з [PERSON], який помер [INFO], з квітня місяця 1992 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS]. Зі свідоцтва про право власності на житло від 14.11.2000 року, виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, вбачається, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали в суді, що вони давно знають [PERSON], [PERSON] є її донькою, і можуть підтвердити, що [ADDRESS] проживає [PERSON], і що вона дійсно проживала за цією адресою спільно з [PERSON], який помер [INFO], з 1992 року до його смерті. Суд визнає достовірність цих показань, враховуючи, що свідки давно і добре знають заявника і не зацікавлені в результаті розгляду справи. Аналізуючи наведені вище доказа в їх сукупності і взаємозв'язку, суд доходить до висновку, що [PERSON] спільно проживала однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO], з квітня 1992 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведенного,

Outcome: approved