Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач вважаючи себе власником гаражу № 17 у гаражному кооперативі «Новий», в м. Василькові на території військового містечка № 11, звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним рішення № 1 Загальних зборів Членів гаражного кооперативу від 2.02.2008 року, оформлене Протоколом № 1 від 2.02.2008 року; визнання права на односторонню відмову від заяви про переоформлення гаражного боксу № 17 на ім'я відповідача; відновити його в членах кооперативу; зобовязати внести до обліку членів та видати посвідчення про членство, витребувати у відповідача гаражний бокс і передати позивачеві, зобовязавши відповідача не чинити перешкоди у користуванні гаражем. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник заявлені вимоги не визнали, вважаючи їх безпідставними та просили застосувати до заявлених вимог термін позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За вимогами положень ст.ст. 11, 13, 191, 22 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду. Член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність. Землі загального користування дачного кооперативу безоплатно передаються йому у власність із земель державної або комунальної власності відповідно до закону. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Як вбачається із протоколу № 1 загальних зборів власників гаражів, 24 квітня 2006 року створено гаражний кооператив під назвою «Новий». 28 січня 2008 року відповідач подав заяву про вступ до членів гаражного кооперативу «Новий» та зобовязався вчасно сплачувати членські внески, послуги за електроенергію, а також дотримуватись графіку чергування, що за довідкою голови гаражного кооперативу «Новий» (надалі-Кооператив) від 3.09.2013 року відповідач виконує, заборгованості не має. (а.с.52, 93). Цього ж дня, за поясненнями голови кооперативу, позивач звернувся із заявою щодо переоформлення його гаража на користь його зятя [PERSON] відповідача по зазначеній цивільній справі (а.с. 72). 2 лютого 2008 року протоколом № 1 загальних зборів членів кооперативу, розглянуто заяву позивача щодо переоформлення належного йому гаража № 17 на користь відповідача та вирішено питання щодо переоформлення гаражу із позивача на відповідача. Таким чином, з 2.02.2008 року позивач за власною згодою припинив своє членство у гаражному кооперативі шляхом добровільного виходу з нього, а відповідач, подавши заяву про вступ до кооперативу, внісши вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом, став членом кооперативу. При цьому, вказані дії були вчиненні в правому полі і жодних порушень з боку сторін судом встановлено не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позову є безпідставними, а тому не підлягають до задоволенню. У відповідності до положень ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Зі змісту ч. 4 ст. 267 ЦК України випливає, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Приймаючи у справі рішення, суд також враховує, що позивач, достовірно знаючи про прийняте 2.02.2008 року загальними зборами кооперативу рішення щодо його виключення, не використав протягом трирічного строку своє право на його оскарження. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed