Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Лісниченської сільської ради Бершадського району про визнання права на спадщину з тих підстав, що як стверджує [INFO] року померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Вона являється спадкоємцем за заповітом на майно померлої, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона прийняла спадщину в шестимісячний строк, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй нотаріусом відмовлено в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ про право власності на будинок не відповідає вимогам чинного законодавства. Просить визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON], право на спадщину, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Від представника відповідача Лісниченської сільської ради Бершадського району надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла спадкоємець за заповітом [PERSON], що підтверджується заявою нотаріуса та довідкою Лісниченської сільської ради. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що належала [PERSON], яка померла [INFO] року відмовлено в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житловий будинок не відповідає вимогам чинного законодавства, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивачки до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст.392 ЦК України. В свідоцтві № 31 від 10.03.1991 року на право приватної власності на житловий будинок, виданому на підставі рішення виконкому Бершадської районної ради № 103 від 14.04.1987 року та рішення Лісниченської сільської ради від № 2 18.01.1989 року зазначено, що будівлі належать колгоспному двору, головою якого являється [PERSON] відповідно встановленому на той час порядку визнання права власності. А отже суд приходить до висновку, що зазначені перешкоди можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки вони перешкоджають спадкоємцеві оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку, так як з наданих позивачкою документів з достовірністю встановлено, що єдиним членом господарського номеру [ADDRESS] була [PERSON], яка була прописана та проживала там з 1933 року до дня смерті і була єдиною власницею цього житла. Тому суд вважаєпозов, законним, обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному об'ємі. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідача, який подав до суду заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України,

Outcome: approved