Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

У серпні 2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 15 листопада 2008 року о 16 год. 30 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки "Мерседес", реєстраційний номер [NUMBER], на території складів Елтікс по вулиці Вербицького, 1, у місті Києві не вжив усіх необхідних заходів щодо уникнення самовільного відчинення дверей фургону, що призвело до зіткнення з припаркованим автомобілем марки "ЗІЛ", реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ст. 124 КУпАП. Дані дії призвели до вчинення дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), про що свідчить довідка, видана відділом ДАІ по обслуговуванню Дарницького району при УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. На момент вчинення цієї ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у вчиненні вказаної вище ДТП підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2008 року. Внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON], було пошкоджений автомобіль марки "ЗІЛ", реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту якого відповідно до Звіту № 3955 про оцінку даного автомобіля від 28 листопада 2008 року, складеного Закритим акціонерним товариством "Український центр післяаварійного захисту "Експерт-Сервіс", становить 1786 грн. 45 коп., у тому числі ПДВ 297 грн. 74 коп. Завдана шкода винуватцем ДТП [PERSON] потерпілій особі добровільно відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/ 9237378, термін дії якого з 07 травня 2008 року до 06 травня 2009 року. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку із настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ здійснило 04 лютого 2009 року виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] у розмірі 1488 грн. 72 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 583 від 04 лютого 2009 року. Крім того, МТСБУ понесло витрати на оплату юридичних послуг у розмірі 1000 грн. та оплату витрат аварійному комісару і судовому експерту [PERSON] за проведення експертизи в розмірі 740 грн., що підтверджується копіями рахунків № 1023 від 28 листопада 2008 року та № 1090 від 26 грудня 2008 року. Згідно із ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону № 1961-IV після проведення виплати страхового відшкодування у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] 06 лютого 2009 року МТСБУ зверталось до [PERSON] із листом про компенсацію витрат у добровільному порядку, проте даний лист залишено без відповіді. Просило стягнути на користь МТСБУ із [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат у сумі 1488 грн. 72 коп., кошти за проведення експертизи в розмірі 740 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Також просило поновити МТСБУ позовну давність звернення до суду з даним позовом, оскільки вона пропущена з поважних причин. Представник позивача Нікітіна А.М. у суді позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд поновити МТСБУ позовну давність звернення до суду та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2008 року у справі № 3-61030/08, враховуючи виправлені постановою цього ж суду від 12 квітня 2013 року описки, встановлено, що 15 листопада 2008 року о 16 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки "Мерседес", реєстраційний номер [NUMBER], на території складів Елтікс по вулиці Вербицького, 1, у місті Києві не вжив усіх необхідних заходів щодо уникнення самовільного відчинення дверей фургону, що призвело до зіткнення з припаркованим автомобілем марки "ЗІЛ", реєстраційний номер [NUMBER], та пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ст. 124 КУпАП. Винним у цій ДТП судом визнано відповідача [PERSON], який у вчиненому свою вину в суді визнав повністю. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент настання зазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] всупереч вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застрахованою не була. 26 грудня 2008 року до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди звернувся потерпілий [PERSON] Згідно із звітом № 3955 про оцінку автомобіля "ЗІЛ-431610", реєстраційний номер [NUMBER], складеним 28 листопада 2008 року Закритим акціонерним товариством "Експерт-Сервіс", аварійним комісаром, фізичною особою-підприємцем [PERSON] та експертом [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власникові цього автомобіля внаслідок його пошкодження при ДТП складає 1786 грн. 46 коп., у тому числі ПДВ складає 297 грн. 74 коп. За проведення цього звіту про оцінку автомобіля МТСБУ перерахувало фізичній особі-підприємцю [PERSON] кошти в сумі 740 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 23 січня 2009 року №№ 341, 342. За змістом підпункту "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі наказу № 321 від 04 лютого 2009 року МТСБУ платіжним дорученням від 04 лютого 2009 року за № 583 відшкодувало потерпілому [PERSON] майнову шкоду в розмірі 1488 грн. 72 коп., завдану під час ДТП, що сталася 15 листопада 2008 року з вини [PERSON] Загальний розмір понесеної МТСБУ внаслідок неправомірних дій [PERSON] майнової шкоди становить 2228 грн. 72 коп. (1488 грн. 72 коп. + 740 грн.). У ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог п. 38.2.1 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ про стягнення на його користь в порядку регресу із відповідача [PERSON] майнової шкоди в розмірі 2228 грн. 72 коп. є обґрунтованими. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В обґрунтування клопотання про поновлення позовної давності позивач МТСБУ вказувало, що 20 грудня 2011 року ним рекомендованим листом направлялась до суду позовна заява до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте провадження відкрито не було. Після цього у листопаді 2012 року МТСБУ звернулося до суду повторно. У ході розгляду справи з'ясувалося, що правильним є ім'я відповідача [PERSON], а не [PERSON], тому виникла необхідність звертатися до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про виправлення описки у постанові суду від 28 листопада 2008 року про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності, яку (описку) виправлено постановою суду від 12 квітня 2013 року. Однак подана вдруге позовна заява МТСБУ була залишена без розгляду. Враховуючи, що першочергово позовна заява МТСБУ до [PERSON] була подана до суду в межах позовної давності, тобто до 04 лютого 2012 року, просило поновити МТСБУ позовну давність для звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Виходячи з наведених вище обставин, які знайшли своє підтвердження, суд визнає поважними причини пропущення позовної давності та вважає необхідним поновити позивачу МТСБУ строк звернення до суду з позовом. Згідно із ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову до [PERSON] МТСБУ сплатило судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 29863 від 20 серпня 2013 року, який підлягає стягненню на користь позивача із відповідача. У ч. 1 ст. 56 ЦПК України визначено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до умов контракту про надання правової допомоги № 31/1 від 05 травня 2010 року позивач МТСБУ за надання правової допомоги по відшкодуванню майнової шкоди, завданої відповідачем [PERSON], сплатило фізичній особі-підприємцю [PERSON] кошти в розмірі 1000 грн. Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ. Фізична особа-підприємець [PERSON] правову допомогу МТСБУ під час розгляду даної справи не надавала, тому сплачені їй кошти за надання такої допомоги відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON] не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved