overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачем 31 серпня 2011 року було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України і [PERSON] був забов»язаний у випадку відрахування з навчального закладу відшкодувати витрати затрачені на його утримання у навчальному закладі. Вказував, що наказом від 26 вересня 2011 року [PERSON] було звільнено за власним бажанням згідно ст. 63 п.ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Також вказував, що згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат пов»язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі становить 7657, 74 грн., які і просив стягнути з відповідача на свою користь. Сторони в судове засідання не з»явилися. З самої позовної заяви вбачається, що позивач просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з»вився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали місце обставини, вказані в позовній заяві, що стверджено копіями договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 31 серпня 2011 року, наказу ректора Львівського держуніверситету внутрішніх справ №387 від 26 вересня 2011 року, довідки-розрахунку втрат пов»язаних з навчанням в Університеті рядового міліції [PERSON] За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до безумовного задоволення, а інших доказів з боку як позивача так і відповідача суду не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачем 12 грудня 2006 року був укладений кредитний договір, згідно якого він надав відповідачу кредит у розмірі 2506,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 27 вересня 2013 року відповідач має заборгованість в сумі 35 197,74 грн., з яких 2506,90 грн. - заборгованість за кредитом, 10520,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 19697,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, заборгованість по комісії за користування кредитом - 320, 88 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1652,27 грн. - штраф (процентна складова), яку і просив стягнути з нього на свою користь, а також стягнути судовий збір в сумі 351,98 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що позивач не бажає вирішити даний спір в позасудовому порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча йому було достеменно відомо про дату судового засідання, оскільки про цю дату було сторонам повідомлено в судовому засіданні, яке відбулося 30 жовтня 2013 року, коли справа розглядом була відкладена за клопотанням обох сторін для надання можливості відповідачеві добровільно погасити борг, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копіями кредитного договору, розрахунком заборгованості по ньому, рахунку-фактури від 12 грудня 2006 року, заяви позичальника. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідача, оскільки ним, покладені на нього умовами кредитного договору забов»язання не виконувалися, що є недопустимим, в той час, як позивачем умови договору виконувалися добросовісно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 грудня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо один від одного. Дитина мешкає разом із нею і повністю знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку відповідач не забезпечує утримання дочки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 грудня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с. 5/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 6/. Дитина проживає разом з позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою /а.с. 7/. В заявленому позові позивачка стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки визнання позову у повному обсязі відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та стягнути аліменти у розмірі, зазначеному у позовних вимогах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1140; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 грудня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із нею. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у добровільному порядку. З 2006 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки. Вони тривалий час не могли знайти спільної мови у вирішенні багатьох питань сімейного життя, оскільки по-різному розуміли подружні права та обов'язки. Їхня психологічна несумісність призвела до того, що вони стали один для одного сторонніми людьми, які не можуть порозумітися. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Спору про поділ майна між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1140, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с. 4/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 5/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2008 року у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 477; після розірвання шлюбу змінити її прізвище "[PERSON]" на дошлюбне "[PERSON]"; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 вересня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із нею. З 2011 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки. Їхня родина розпалася через причини психологічного характеру. Різне виховання, погляди на сім'ю, права та обов'язки кожного із подружжя, відсутність взаєморозуміння і неможливість дійти згоди при вирішенні будь-яких питань, які стосуються родини, призводили до конфліктних ситуацій та непорозумінь. В результаті цього між ними виникло почуття відчуженості, вони втратили ті теплі почуття, що тримають подружжя разом. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на своє дошлюбне прізвище "[PERSON]". Спору про поділ майна між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2008 року у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 477, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 7/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 6/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13 вересня 2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 610; стягнути з відповідача на її користь судовий збір. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 вересня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Вони з відповідачем проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 610, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 7/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 8/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 58; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]"; стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату судового збору. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 липня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із нею. Протягом останнього року її сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося. Відповідач поводить себе агресивно, більшість часу знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, чинить на неї психологічний тиск, принижуючи її честь та гідність, у присутності дитини вчиняє сварки і це тяжким чином впливає на психологічний стан сина. Все це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вважає, що у збереженні їхньої сім'ї немає сенсу. Спору по розподілу майна між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 5/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 6/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 червня 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо один від одного. Дитина мешкає разом із нею і повністю знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку відповідач не забезпечує утримання дочки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 червня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 7/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 8/. Дитина проживає разом з позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою /а.с. 9/. В заявленому позові позивачка стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки визнання позову у повному обсязі відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та стягнути аліменти у розмірі, зазначеному у позовних вимогах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач ДП «Львіввугілля» ВП шахта «Межирічанська » звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким , що втратив право на проживання в гуртожитку , покликаючись на те, що в зв*язку з перебуванням у трудових відносинах з ДП «Львіввугілля» , відповідач [PERSON] 07.02.2006 року був поселений в гуртожиток , що розташований у [ADDRESS] . Гуртожиток перебуває на балансі ВП шахти «Межирічанська » . Відповідач [PERSON] не проживає в гуртожитку , не користується комунальними послугами та не сплачує за проживання ,в ДП «Львіввугілля» не працює , внаслідок чого він втратив право на проживання в гуртожитку . В судове засідання представник позивача ВП шазти «Межирічанська » не з*явився , однак направив письмову заяву , в якій просив справу розглядати у його відсутності , просив задовольнити позовні вимоги, а також стягнути з відповідача витрати по справі : судовий збір 114,70грн.рн. та сплачені кошти за опублікування оголошення про розгляд справи в газеті «Високий Замок» 500 грн.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився , хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи . Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 07.02.2006 року був поселений в гуртожиток , що розташований у [ADDRESS] , що стверджується копією ордеру № 6-Ср/06 від 01.02.2006 року . Гуртожиток перебуває на балансі ВП шахти «Межирічанська . Копіями актів перевірки від 13.12.2011року. 01.02.2012 року. 18.10.2012 року стверджується ,що [PERSON] не проживає в гуртожитку з 01.07.2010 року . Відповідно до ст.ст. 71,72.127 ЖК враховуючи те, що відповідач в трудових відносин з позивачем не перебуває, в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, його слід визнати таким, що втратив право на проживання в гуртожитку .

Outcome: approved