Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2008 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 19.08.2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально; про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - дочки [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує належним чином свій обов»язок, як батько, щодо матеріального забезпечення дитини; а також - про поділ спільного майна подружжя. Позивачка зазначала, що спільною сумісною власністю подружжя є два автомобілі - BMW 320і, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], вартістю 25000,00 доларів США, який зареєстрований на її ім»я, та Honda Accord 2.4, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER], вартістю 25000,00 доларів США, який зареєстрований на ім»я відповідача, просила в порядку поділу спільного майна подружжя виділити на праві власності їй автомобіль BMW 320і, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], а автомобіль Honda Accord 2.4, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] виділити відповідачу [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] після оголошення перерви в судовому засіданні за його клопотанням - в судове засідання не з»явився, до матеріалів справи подав заяву від 29.11.2013 року про повне визнання позову та розгляд справи без його участі в судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2008 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.4-5). Як стверджує позивачка, починаючи з квітня 2013 року сторони остаточно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо з цього часу; раніше в сім»ї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує позивачка [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; з пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, вважаючи також неможливим збереження сім»ї сторін; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу має бути задоволений. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачка [PERSON] бажає іменуватися дошлюбним прізвищем, тобто просить змінити прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]» (а.с.4). Згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене відповідно до закону у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Як стверджує позивачка, після розірвання шлюбу донька [PERSON], [INFO] буде проживати разом з нею, що не заперечується відповідачем, тобто в цій частині спору між батьками не існує. Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину сторони не укладали. Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання дочки [PERSON], та погоджується сплачувати аліменти на дитину у розмірі ? частини заробітку (доходів) щомісячно, як про це просить позивачка. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, матеріальне становище відповідача, визнання відповідачем позову і вважає за можливе встановити розмір аліментів на дитину - дочку [PERSON] - у частці від доходу батька (відповідача) - ? частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 19.08.2013 року і до повноліття дочки, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Ствердження позивачки [PERSON] про те, що за час шлюбу сторонами було придбано два автомобілі - BMW 320і, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] та Honda Accord 2.4, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], які є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, підтверджуються довідками-повідомленнями УДАІ ГУ МВС України в м. Києві відповідно - від 08.11.2013 року №31837 на ім»я [PERSON] (позивачки) - по автомобілю BMW 320і, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], та від 11.11.2013 року №10/31837 на ім»я [PERSON] (відповідача) - по автомобілю Honda Accord 2.4, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER]; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля BMW 320і, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], і не заперечуються відповідачем. Враховуючи заяву-пояснення відповідача [PERSON] від 29.11.2013 року про визнання ним позову у повному обсязі, суд приходить до висновку про те, що сторонами досягнуто згоди в частині оцінки спільного майна, запропонованого позивачкою варіанту поділу спільного майна, фактичного відступлення від рівності часток подружжя у спільному майні, тощо. Як стверджує позивачка [PERSON], автомобіль BMW 320і, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] на даний час знаходиться у її володінні, а автомобіль Honda Accord 2.4, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] знаходиться у володінні відповідача [PERSON]; дані обставини не заперечуються і відповідачем [PERSON] За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині поділу спільного сумісного майна подружжя також підлягають задоволенню в обсязі заявлених та підтриманих в судовому засіданні вимог.

Outcome: approved