Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Універсальна Біржа «Південь», про визнання правочину дійсним. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 листопада 1999 року вони уклали з відповідачем договір обміну нерухомого майна, зареєструвавши його у Вознесенському філіалі Універсальної Біржі „Південь”. Оскільки, договір не був посвідчений нотаріусом, вони в даний час не мають можливості реалізувати своє право власності. Просять суд визнати дійсним договір обміну нерухомого майна № 189 від 03.11.1999 р., укладений між [PERSON], яка діяла від свого імені і від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], та [PERSON], та зареєстрований Вознесенським філіалом Універсальної Біржі „Південь”. В судове засідання позивачі не з’явилися, але надали заяви, в яких уточнили позовні вимоги та просять визнати вищевказаний договір дійсним, визнати на ними право власності по 1/3 частині зазначеної квартири за кожним, а також розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. № 44). Представник третьої особи - Універсальної Біржі «Південь» в судове засідання також не з’явився, причину неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. № 45). Під час розгляду справи по суті встановлено, що 03 листопада 1999 року [PERSON], яка діяла від свого імені і від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], ([PERSON], згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії 1-ФП № 005025 від 19.04.2002 р., виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області) та [PERSON], [INFO], та [PERSON] уклали договір обміну нерухомого майна, який був зареєстрований Вознесенським філіалом Універсальної Біржі „Південь” в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 189 від 03.11.1999 р. (а. с. № 7-9). Оскільки, договір міни не був посвідчений нотаріусом, позивачі в даний час не мають можливості реалізувати своє право власності. Згідно до п. 1 даного договору обміну нерухомого майна [PERSON] обміняла належну позивачам квартиру № 53, розташовану по бульвару Ак. Курчатова, 3 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області на належну [PERSON] квартиру № 1, розташовану по бульвару Шевченка, 9 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області (а. с. № 7). Відповідно до п. 7 зазначеного договору в результаті обміну [PERSON] належить квартира [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] належать по 1/3 частині квартири [ADDRESS] (а. с. № 8). За договором обміну сторони зобов’язалися обмінятися майном, здійснити взаємний переїзд та виписку, оплату комунальних та інших платежів до 10 листопада 1999 року (п. 8 договору обміну нерухомого майна від 07.11.1999 р.). 11 листопада 1999 року квартира [ADDRESS] була зареєстрована в Южноукраїнському БТІ на праві приватної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частці квартири за кожним за № 82, книга № 7 стор. 237 (а. с. № 9). Згідно довідки № 677 від 06.12.2012 р., виданої КП «Бюро технічної інвентаризації» позивачам належить квартира [ADDRESS] (а. с. № 13). Особовий рахунок відкритий на [PERSON], яка зареєстрована у вищевказаній квартирі, про що свідчить довідка ЖЕД-4 (а. с. № 21). Крім того, технічний паспорт на квартиру оформлений на ім’я [PERSON], договори про надання комунальних послуг укладені виконавцями з [PERSON] (а. с. № 14-20). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 715 ЦК України за договором міни кожна із сторін зобов’язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов’язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до цивільного законодавства України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (ст. 716 ЦК України). Ст. 657 ЦК України встановлено, договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. (ч. 2 ст. 220 ЦК України). Виходячи із договору обміну нерухомого майна, письмових доказів, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання. А тому, на підставі викладеного, суд вважає можливим визнати договір обміну нерухомого майна № 189 від 03.11.1999 р. дійсним та визнати право власності на 1/3 частку вищевказаної квартири за кожним.

Outcome: approved