overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] 11.09.2013р. звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають сина, [PERSON], 18.12. [INFO]. Батьком дитини записано [PERSON], відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Син проживає з позивачем, вона займається його вихованням та утриманням. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Позивач у судове засідання не з’явилася,надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач з сім’єю не проживає. Так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 09 липня 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинено з 15 вересня 2013 року, оскільки після народження дитини їх стосунки зіпсувалися. Основною причиною розірвання шлюбу є пристрасть чоловіка до алкоголю . Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з’явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище – [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з’явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу прийняла прізвище [PERSON]) уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 09.07.2011 року зроблено актовий запис за № 422. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії I-НО № 475603 сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їх сукупності, вважає встановленим наступне. 09 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу прийняла прізвище [PERSON]) укладений шлюб, зареєстрований Міським відділомдержавної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 422. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. По викладеним вище мотивам подальше спільне проживання сторін і збереження родини стали неможливими, шлюб розпався, збереження сім’ї суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивував тим, що позивач уклав 12.06.2008 року з [PERSON] кредитно-заставний договір № CVI0АN33557471, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 18560,99 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 11.06.2015 року. У зв’язку з неналежними виконанням [PERSON] своїх зобов’язань передбачених кредитно-заставним договором, станом на 25.07.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 36724,17 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти становить 293426,11 грн. з яких: заборгованість за кредитом – 15237,13 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом – 5955,94 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом — 1615,07 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 12137,46 доларів США, а також штраф (фіксована частина) 31,29 доларів США; штраф (процентна складова) – 1747,28 доларів США. Добровільно погасити заборгованість відповідачка не бажає, а тому позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх інтересів. Представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити повністю, а також стягнути з відповідачки судові витрати у розмірі 180 грн. за подання оголошення в газету «Галичина» про виклик в судове засідання. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Просить справу розглядати у їхню відсутність. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату і час судового засідання через оголошення в газеті «Галичина» від 9-15 грудня 2013 року, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, за згодою представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] Позовні вимоги мотивував тим, що 28.9.2009 року між ВАТ «Плюс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Б64.024.71825, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 5800 грн., зі сплатою 39,98 % річних від залишкової суми кредиту та зобов’язана була погашати кредит та проценти за його користування в терміни та в розмірі передбаченому графіком щомісячних платежів. Кредит отримано строком на 14 місяців. В результаті порушення відповідачем взятих на себе зобов’язань, станом на 30.09.2013 року утворилася заборгованість, яка становить 26135 грн. 76 коп. з яких: 4829 грн. 67 коп. – прострочений борг; 11784 грн. 56 коп. – прострочені відсотки; 184 коп.18 коп. - строкові проценти; 9152 грн. 35 коп. – пеня за несвоєчасне погашення платежів, 185 грн. – віндикаційні витрати. Враховуючи те, що боржник добровільно погасити заборгованість по кредитному договору не бажає, а тому ПАТ «Ідея Банк» вимушені були звернутися до суду з даним позовом в якому просять стягнути в їхню користь з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №Б64.024.71825 та судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити в повному обсязі, справу розглядати у їхню відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з’явилася, та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що з 2009 року по 2013 рік сторони проживали у незареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивача. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює у Новоайдарському РЕМ майстром, його заробіток в середньому складає 4500 грн. щомісячно, але відповідного матеріального забезпечення на утримання доньки не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі однієї четвертої частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до її повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судовим розглядом установлено, що дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивача. Оскільки відповідач має постійний дохід, суд вважає, що відповідач зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини та сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі однієї четвертої частини від доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 180, 181,182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У зв’язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; фактично вони проживають окремо тривалий час, позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка згідно до поданої заяви позов підтримала та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов’язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов’язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім’я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім’я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, пов’язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У зв’язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; фактично вони проживають окремо тривалий час, позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка згідно до поданої заяви позов підтримала та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з’явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи в його відсутність. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов’язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов’язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім’я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім’я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У зв’язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; фактично вони проживають окремо тривалий час, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно до поданої заяви позов підтримав та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідачки не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачка згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов’язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов’язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім’я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачкою. Тому суд дійшов висновку, що сім’я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України. Оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат, то такі судові витрати покладаються на відповідачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У зв’язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; фактично вони проживають окремо тривалий час, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно до поданої заяви позов підтримав та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідачки не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачка згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов’язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов’язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім’я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачкою. Тому суд дійшов висновку, що сім’я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] заявила цивільний позов до [PERSON] про поділ земельної ділянки, що знаходиться біля жилого будинку № 3 кв. № 2 по вул. Шевченка в смт. Клесів розміром 0.2013 га і є у спільній сумісній власності сторін, виділивши їй 0.0689 га для будівництва та обслуговування квартири та 0.0300 га для ведення індивідуального садівництва, оскільки решта землі виділено відповідачці рішенням суду від 26.06.2013 р. Позовні вимоги позивачка підтримала в судовому розгляді. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала письмову заяву про визнання позову та слухання справи у її відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до державних актів у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] є земельна ділянка загальною площею 0.2013 га, з них 0.0513 га для ведення садівництва, 0.1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Сарненського районного суду від 26.06.2013 р. та ухвалою цього ж суду від 8.10.2013 р. відповідно до абрису обміру земельних ділянок [PERSON] виділено з цієї землі 0.0811 га для обслуговування кв. № 1 та 0.0213 га для ведення садівництва. Таким чином, відповідно до цього ж абрису [PERSON] підлягає виділенню 0.0513 га та 0.1500 га. На підставі ст.ст. 368 – 370 ЦК України, ч.5 ст. 89 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогами про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] які стягуються на її користь на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 грудня 2009 року з 300 грн. щомісяця до 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Наполягав на збільшені розміру аліментів, мотивуючи тим, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, добровільно домовитись про збільшення розміру аліментів з відповідачем не вдалося. Відповідач в судове засідання не з’явився, надавши свою заяву про розгляд справи у його відсутність. В попередньому судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що його матеріальний стан погіршився і він не в змозі сплачувати аліменти в збільшеному розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовлення в задоволені позову з наступних підстав: статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них. Враховуючи, що відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач не довів, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, підлягає збільшенню за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у зв’язку із зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них.

Outcome: dismissed