overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, позовні вимоги обґрунтовує наступним. 18 вересня 2013 року приблизно о 18-20 годин [PERSON], маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, шляхом вільного доступу біля магазину «Вакула», розташованого по вул. Леніна в м. Токмак, повторно, таємно викрав велосипед «Україна» вартістю 827 грн., який належить КУ «Токмацька центральна районна лікарня», чим заподіяв установі матеріальний збиток на вказану суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно наданої заяви позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви позов визнав, просить суд розглянути справу у його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 31.10.2013 року у кримінальному провадженні № 328/3527/13-к [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки за те, що [PERSON] 18 вересня 2013 року приблизно о 18-20 годин маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, шляхом вільного доступу біля магазину «Вакула» розташованого по вул. Леніна, в м. Токмак, повторно, таємно викрав велосипед «Україна» вартістю 827 грн., який належить КУ «Токмацька центральна районна лікарня», чим заподіяв установі матеріальний збиток на вказану суму. Ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначає, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Вина відповідача підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до довідки-розрахунку відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, від 09.12.2013 року загальна вартість майнової шкоди, завданої злочином, складає 713,00 грн., яку відповідач в добровільному порядку не відшкодував. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги КУ «Токмацька центральна районна лікарня» обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітннього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму до повноліття сина, оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява, у якій [PERSON], повністю підтримавши свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому, причину неявки у судове засідання [PERSON] не повідомив. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони з 16 вересня 2006 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2011 році, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач згідно копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). На даний час, сторони спільно не проживають, ведуть окреме господарство, при цьому неповнолітня дитина мешкає разом із матір'ю, знаходячись на повному утриманні останньої, про що свідчить довідка Знам'янської житлово - експлуатаційної контори №1 (а.с. 9). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, у зв'язку із чим [PERSON] вимушена звернутися до суду із даним позовом. Довідок про доходи сторонами у судове засідання не надано. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Частина 4 статті 169 ЦПК України зазначає, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я [PERSON] чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на повному утриманні позивача, проживаючи із нею, матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст. 215,216, 1167 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

27 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку з доглядом за дитиною. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в серпні 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від спільного проживання [INFO] року в них народився син [PERSON]. У зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку просила стягнути з відповідача в примусовому порядку на своє утримання по 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала пояснивши, що дитина часто хворіє у зв'язку з чим вона повинна доглядати за нею. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, їй взагалі не надає матеріальної допомоги. Дитині потрібно особливе харчування, що потребує значних витрат. Вона отримує соціальну виплату в розмірі 130 грн. та як малозабезпечена сім'я, що в загальному складає 922 грн., інших доходів немає. Не заперечила факту матеріальної допомоги відповідачем дитині, але тільки в разі наполягання з її боку. Відповідач позов визнав частково, а саме в сумі 100 грн. пояснивши, що наразі не працює, в зимовий період не має можливості працевлаштуватися. Крім того судом зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі 450 грн. щомісячно на утримання дитини. За таких обставин просив визначити розмір на утримання дружини з урахуванням доходів позивачки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін суд прийшов наступного. Спір витікає із сімейних правовідносин, регулюється сімейним законодавством. 31 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.3) [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4) Право на утримання дружини виникає на підставі ст. 84 СК України , де зазначено що дружина , з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.. Згідно довідки (а.с.5) [PERSON] проживає з позивачкою по справі. При визначенні розміру утримання на дружину суд враховує доходи обох сторін. Відповідно довідки (а.с.6 ) позивачка отримує допомогу по догляду за дитиною та як малозабезпечена сім'я в сукупному розмірі 922 грн. (дев'ятсот двадцять дві гривні) щомісячно. Відповідач не працює, отримує щорічно орендну плату за земельну ділянку в розмірі 931 грн. (а.с.18) За рішенням суду відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. За викладених обставин та враховуючи вищенаведене, також те, що позивачка підтвердила про надання по можливості відповідачем матеріальної допомоги суто дитині, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню, в твердій грошовій сумі з якої щомісячне утримання може складати 150 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] року його батька - [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно статті 1261 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців крім нього немає. Однак у зв'язку з тим, що спадкодавець пішов із сім'ї, проживав окремо та не спілкувався з родиною позивач лише згодом дізнався про смерть свого батька, внаслідок чого пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому позивач просить суд визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його батька. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.6). Згідно з довідкою Петрівської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], який помер [INFO] року спадщина не приймалась (а.с.12). Позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. На момент своєї смерті спадкодавець не проживав зі своєю родиною, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Червонокостянтинівської сільської ради (а.с.7). Позивач лише згодом дізнався про смерть свого батька, внаслідок чого пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачем строк пропущено з поважних причин, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.1261, 1272 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем позивачку. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) селянської спілки «Дуліби» с.Дуліби Бучацького району, однак позивачка не може отримати свідоцтво про право власності, оскільки оригінал сертифікату на право власності на землю втрачений, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Дулібівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді земельної части (паю), яка належала їй на праві приватної власності,згідно сертифіката серії ТР № 0215190; Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який був складений нею 25 лютого 2000 року і посвідчений секретарем Дулібівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області; Осіб, які б одержували право на спадкування за законом, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

13.12.2013 року [PERSON] звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], видане 24.02.2009 року Терешківською сільською радою Полтавського району, посилаючись на те, що він має намір розпорядитись 1/5 частиною квартири, яка належить йому та розташована в [ADDRESS], проте не має такої можливості, оскільки в вищезазначеному свідоцтві не вірно зазначено його ім'я по-батькові, а саме «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Наявність в свідоцтві зазначеної вище помилки створює для нього додаткові незручності, через що він позбавлений вільно розпоряджатися належним йому майном. При укладенні правочинів відповідні органи вимагають приведення у відповідність документів, які встановлюють його право на 1/5 частину квартири, з даними в паспорті, які він не може зробити самостійно. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. У судове засідання представник заявника та заявник не з'явилися, надавши суду заяви з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився з невідомих причин. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що остання підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заяваник має намір розпорядитися належним йому майном, а саме 1/5 частиною квартири [ADDRESS]. Під час огляду документів було виявлено, що у свідоцтві про право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], виданому 24.02.2009 року Терешківською сільською радою Полтавського району допущена помилка. Замість ім'я по-батькові заявника - «[PERSON]» у свідоцтві зазначено - «[PERSON]» . Наявність в свідоцтві зазначеної вище помилки створює для заявника додаткові незручності, через це останній позбавлений вільно розпоряджатися майном, яка належить йому. При укладенні правочинів відповідні органи вимагають приведення у відповідність документів, які встановлюють його право на 1/5 частину квартири, з даними в паспорті, які він не може зробити самостійно. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. На підставі вищезазначеного, заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 3530,77 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 09.08.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір, за яким відповідачу надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії. Станом на 16.05.2012 року за відповідачем №002-17021-090807 від 09.08.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 3530,77 грн.. Тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що дісно між ним та позивачем укладено кредитний договір. Свої зобов"язання за вказаним договором виконував вчасно, у певну дату, однак зарахування коштів на рахунок банком проводилося лише через 5-7 днів, у зв"язку з чим йому нараховувались штрафні санкції. Станом на 27.08.2009 року зобов"язання за кредитним договором ним виконано належним чином, після чого між ним та банком фактично повинні були бути припинені юридичні відносини. Однак, позивач все ж нараховував штрафні санкції, не доводячи його до відома про існування заборгованості. Тому стягнення заборгованості в розмірі 3530,77 грн, вважає незаконним та безпідставним. Просить відмовити взадоволенні позовних вимог АТ "Дельта Банк". Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом 09.08.2007 року між сторонами було укладено договір № 002-17021-090807 від 09.08.2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до розрахунку за кредитним договором №002-17021-090807 станом на 16.05.2012 року заборгованість за договором становить 3530,77 грн., яка складається з: тіло кредиту 1223,18 грн., заборгованість з відсотками - 809 грн., заборгованість за комісіями - 1498,59 грн; пеня - 375 грн.. В порушення ст.60 ЦПК України відповідачем не подано переконливих та об"єктивних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов’язується надати грошові кошти позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

10 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23 січня 2011 року. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття сина. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Теліжинецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 23 січня 2011 року. У подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні позивача. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 02 серпня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя із відповідачем не склалося, шлюб існує формально, разом не проживають, тому позивачка вважає подальше перебування у шлюбі недоцільним та просить його розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву у якій просила справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 02 серпня 2008 року за актовим записом №79, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають спільних синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Судом встановлено, що сім'я розпалася, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються, намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка та відповідач не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved