Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернуся до суду з вказаною заявою та обґрунто-вує її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2011 року виз-наний дійсним договір купівлі-продажу автомобілів, укладений 10 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Mercedes-benz S550», номерний знак [NUMBER], та автомобіль марки «BMW X6», номерний знак [NUMBER]; визнаний дійсним договір купівлі-продажу квар-тири, укладений 13 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] просить суд скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні позову. У судовому засіданні [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують заяву та просять суд задовольнити її. [PERSON] покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши докази, суд дій-шов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. 10 березня 2011 року [PERSON] уклав з [PERSON] уклав попередній дого-вір (а.с.6), за яким сторони зобов'язались до 12 години 00 хвилин 18 листопада 2011 року укласти договір купівлі-продажу автомобіля марки «Mercedes-benz S550», номерний знак [NUMBER], та автомобіля марки «BMW X6», номерний знак [NUMBER]. В той же день вони склали акт (а.с.7) про те, що [PERSON] передала [PERSON] аванс у розмірі 400000 гривень. Крім того, 13 липня 2011 року [PERSON] діючи від імені [PERSON], уклав з [PERSON] попередній договір (а.с.8), за яким сторони зобов'язались до 13 грудня 2011 року укласти договір купівлі-продажу квартири квартиру [ADDRESS] З п.5.1 попереднього договору (а.с.8 зворот) вбачається, що [PERSON] передав [PERSON] аванс у розмірі 290000 гривень. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2011 року (а.с.24-28) визнаний дійсним договір купівлі-продажу автомобілів, укладений 10 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Mercedes-benz S550», номерний знак [NUMBER], та автомобіль марки «BMW X6», номерний знак [NUMBER]; визнаний дійсним договір купівлі-продажу квар-тири, укладений 13 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути перегляну-ті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Згідно з п.1 ч.2 цієї статті підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Встановлено, що, задовольняючи вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, суд застосував ч.2 ст.220 ЦК України, відповідно до якого якщо сторо-ни домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими дока-зами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Разом з тим, як роз'яснив Пленум Верховного Суду в абз.2 п.13 постанови №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право-чинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час ухвалення рішення суду, договір-купівлі продажу квартири підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Тому цей договір не міг бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України. Крім того, задовольняючи позовні вимоги про визнання дійсними договору купівлі-продажу автомобілів, суд не врахував ч.2 ст.635 ЦК України, згідно з якою сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім догово-ром, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Інші наслідки, зокрема пред'явлення вимоги про зобов'язання укласти основний договір або про визнання основного договору дійсним, чинним законодавством не перед-бачені. Правила ч.2 ст.220 ЦК України на ці правовідносини не поширюються. Крім того, 1 вересня 2011 року [PERSON], діючи від імені [PERSON], уклав з [PERSON], який діяв від імені [PERSON], договір (а.с.41) про розірвання попереднього договору купівлі-продажу автомобілів. Тому станом на час розгляду цивіль-ної справи між сторонами була відсутня домовленість щодо усіх істотних умов купівлі-продажу автомобілів. З огляду на ці обставини договір купівлі-продажу автомобілів також не міг бути виз-наний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України. Викладені обставини існували, але не були відомі на час ухвалення рішення суду. За цією ознакою вони є нововиявленими, у зв'язку з ними для відновлення законності нале-жить скасувати рішення суду про визнання дійсними договорів купівлі-продажу квартири та автомобілів, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій час-тині вимог. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про виз-нання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що [PERSON] не була власницею автомобілів та квартири, тому вона не мала права вимагати від суду визнання за нею права власності на це майно. З огляду на ці обставину для остаточного відновлення законності суд вважає, що рішення суду про визнання за позивачем права власності на автомобілі та квартиру нале-жить скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у задово-ленні позову в частині цих вимог.

Outcome: approved