Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що має із відповідачем двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю та перебувають на ї утриманні. Як зазначається позивачем при зверненні до суду відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працездатний, на утриманні інших осіб у нього не перебуває та здоров. У судове засідання сторони не зявилися; водночас позивач надала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив про те, що позов підтримує повністю, просила суд його задовольнити. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, та не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши заяву позивача та дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Як було встановлено судом, [PERSON] народилася 07.07.2005 р., про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції дніпропетровської області в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис та видано свідоцтво, та сторони у цій справі є батьками неповнолітньої. Сторони у цій справі є такою батьками неповнолітнього [PERSON], який народився 03.02.2003 р.; неповнолітні діти мешкають разом із матірю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки обовязок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей заявлено у позові розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved