Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

12 листопада 2013р. позивач звернулася до суду із позовом про встановлення часток в праві власності на квартиру, який обґрунтувала тим, що квартира [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності їй та відповідачам: братам та сестрам [PERSON]А, [PERSON]В, [PERSON]В, [PERSON] та [PERSON] Спірна квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності сімом особам. Посилаючись на ці обставини, позивач просила визначити, що частки співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві власності на квартиру №21 в будинку №2 про вул.Космонавтів в м.Дніпропетровську є рівними і кожному належить по 1/7 частині квартири. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідачі не заперечували проти позову. Від нотаріуса Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори надійшла заява із письмовими поясненнями про розгляд цивільної справи без участі нотаріуса. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази що матеріалах цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та його членам сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 2005р.(а.с.4). З реєстру права власності на нерухоме майно вбачається, що власниками квартири №2 в буд.№21 в м.Дніпропетровську є [PERSON]А, [PERSON]І, [PERSON]В, [PERSON]В, [PERSON]В, [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). 27 липня 2011р. у віці 56 років померла їхня мати [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть(а.с.6). Після смерті матері позивачки, відкрилася спадщина на належну їй частину квартири. У вересні 2013р. позивачка звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але постановою від 13 вересня 2013р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що за життя матері не були виділені частки співвласників в спірній квартирі, а виділити частку матері сам нотаріус не може (а.с.8). Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та копіями свідоцтв про право власності, про смерть спадкодавці, витягу із реєстру і копією постанови нотаріусаА.С.(а.с.4-8). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Частиною 4 ст.355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частиною 2 ст.370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Суд вважає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Аналізуючи приведені вище норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved