Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради Донецької області, [PERSON] про визнання права власності по праву спадкування на квартиру, яку згодом уточнила, та вказала, що вона є спадкоємцем першої черги за законом майна матері [PERSON], померлої 11.01.2013 року у місті Соледарі , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] Євтихієвичем з 11 листопада 1997 року по день його смерті, яка сталася 18.03.2007 року. За життя мати у шлюбі з [PERSON] 1 грудня 1999 року придбали квартиру [ADDRESS] шляхом укладення біржового контракту (договір купівлі продажу) № 699-Н. Договір від імені покупця було підписано чоловіком матері [PERSON], а від імені продавця [PERSON] Цей договір зареєстровано в Артемівській філії Донецької товарної біржі. 18.03.2007 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, в тому числі квартира. Мати проживала на момент смерті з чоловіком і фактично прийняла спадщину. Вона звернулася до нотаріуса як спадкоємець першої черги за законом для оформлення спадщини. Нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини через те, що договір купівлі продажу квартири повинен бути нотаріально завіреним, а не товарною біржею. Матері було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі продажу квартири [ADDRESS]. Вона звернулася з позовом до суду про визнання угоди договору купівлі-продажу дійсним, про визнання права власності на квартиру, але, не будучи людиною освіченою в області права вважала, що якщо біржовий контракт був підписаний її чоловіком [PERSON], то треба визнати право власності на квартиру за ним. Артемівський міськрайонний суд своїм рішенням від 16 жовтня 2007 року визнав угоду договору купівлі-продажу квартири за біржовим контрактом № 699-Н, засвідченому 1 грудня 1999 року в Артемівській філії Донецької торгової біржі за адресою: Донецька область, місто Соледар, вулиця 60 років Жовтня 3/26 дійсною, та визнав за [PERSON], який помер 18.03.2007 року право власності на квартиру. Рішення суду 15.08.2008 року було зареєстровано в КП БТІ міста Артемівська і отримано витяг № 19903127 на імя власника [PERSON] Після цього мати звернулася до нотаріальної контори як спадкоємець майна померлого [PERSON] і прийняла спадщину 1/2 частку квартири № 26 розташовану в будинку № 3 по вулиці 60 років Жовтня в місті Соледарі, хоч правильно згідно закону вона повинна була прийняти ? частку квартири від померлого чоловіка, бо 1/2 частка квартири нею була набута у шлюбі при купівлі квартири 01.12.1999 року, всього в неї повинно бути 3/4 частки квартири. 18.03.2009 року Першою Артемівською державною нотаріальною конторою матері було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири за реєстровим № 1-1222, спадкова справа № 101/07. Мати, отримавши сві доцтво про право на спадщину на нерухоме майно 1/2 частку квартири зобовязана була зареєструвати це майно в КП БТІ м. Артемівська, яке на той час виконувало функції реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отримане свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири мати з невідомої причини не зареєструвала в БТІ і згідно законодавства не набула права власності. Не маючи на руках документа, який би підтверджував право матері на частку квартири у позивача виникли проблеми з прийняттям спадщини від померлої матері на частку належної їй нерухомості. Ці обставини сталі відомі від державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], який надав позивачу письмову постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право спадщини за законом від 22.07.2013 року з зазначених вище підстав. Позивач вказує, що її матір після смерті свого чоловіка [PERSON] 18.03.2007 року прийняла у спадщину від нього не 12 частку, а 1/4 частку квартири і вона їй належала весь час при житті, a 1/2 частка квартири належить їй згідно ст.60 Сімейного кодексу України, ст.22 КпШС України (1969 р.). Позивач вважає, що вона як спадкоємець першої черги за законом має право на набуття права власності на спадщину прийняту її матірю і яка належала їй по день смерті 11.01.2013 року, але оформити цю спадщину нотаріально не може через відсутність реєстрації нерухомості в органах державної реєстрації, та має право на 1/2 частку квартири, яку матір з [PERSON] придбала у шлюбі 01.12.1999 року. Спадкоємців на частку квартири, крім неї нікого не має. Ця частка квартири фактично прийнята нею в оперативне управління. Частка квартири не є предметом залогу, спадщина не є відумерлою і таке інше. Спадкоємцем на ? частку квартири від померлого [PERSON] є його син [PERSON], який на теперішній час вказану спадщин не прийняв. Позивач вказує, що таким чином її мати прийняла у спадщину і цю частку квартири, а вона як спадкоємець має право прийняти у спадщину все майно, яке за життя належало матері, але не було оформлене нотаріально на неї та не було зареєстроване в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно. В звязку вказаним позивач просила суд, винести рішення яким визнати за нею право власності на квартиру № 26 розташовану в будинку № 3 по вулиці 60 років Жовтня у місті Соледарі Донецької області, яку набула її матір [PERSON] у шлюбі з [PERSON] у розмірі 1/2 частки та 1/2 частка була нею прийнята у спадщину від її чоловіка [PERSON] померлого 18 березня 2007 року, і яка належала їй на день смерті 11.01.2013 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги на підставах позовної заяви та наполягає на їх задоволенні. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах доводів викладених у позові, просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутність представника відповідача, просив прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки сторін та визнання позову відповідачем [PERSON], вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 31.07.1958 року. Батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 19.05.1979 року вступила до шлюбу з [PERSON]. Прізвище дружини після шлюбу [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] вступила до шлюбу 11.11.1997 року з [PERSON]. Прізвище дружини після шлюбу Кузьмик (а.с.34). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 18.03.2007 року (а.с.35). Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2007 року угоду договору купівлі продажу квартири за біржовим контрактом № 699-Н за адресою: місто Соледар, Донецької області по вулиці 60 років Жовтня 3/26 визнано дійсною, та визнано за [PERSON], який помер 18.03.2007 року право власності на квартиру за адресою: місто Соледар, Донецької області по вулиці 60 років Жовтня 3/26. Рішення набуло законної сили 29.10.2007 року (а.с.33). Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с.49). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2009 року [PERSON] прийняла спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка [PERSON], померлого 18.03.2007 року. Спадщина складається із ? частки квартири за № 26 у будинку за № 3, розташованої по вулиці 60 років Жовтня в місті Соледар Донецької області (а.с.5). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі свідоцтво про право на спадщину було зареєстровано в установленому законом порядку (а.с. 14-15). Згідно довідки від 07.10.2013 року [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] з 10.04.2002 року по день смерті 11.01.2013 року (а.с.38). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 11.01.2013 року (а.с. 16). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обвязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України ці права та обвязки внаслідок спадкування переходять до спадкоємця. Згідно документальної інформації наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою № 613/01-09 від 10.12.2013 року: [PERSON] державною нотаріальною конторою 19.02.2013 року заведена спадкова справа за номером 10/2013. Спадщину прийняла дочка померлої 11.01.2013 року [PERSON] [PERSON], [INFO], інших спадкоємців не має. [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою 19.07.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на рухоме майно після смерті [PERSON] Відповідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11.01.2013 року [PERSON], що складається з ? частки квартири за № 26 у будинку за № 3, розташованої по вулиці 60 років Жовтня в місті Соледар Донецької області (а.с.4). Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтверджені в повному обсязі. Оскільки захист її права власності на спірну квартиру в позасудовому порядку неможливий, суд вважає, що її вимоги про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved