Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка звернулася в суд до відповідача з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В огрунтування своїх вимог посилалася на те, що 08 серпня 2001 року між нею та відповідачем було укладено договір № 2543 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], який був укладений на Універсальній Біржі „Південь", записаний в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2543 від 08.08.2001 року та зареєстрований 14.09.2001 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №129 за реєстровим № 5474. Працівники біржи завірили, що подальшого нотаріального посвідчення договір не потребує. Оскільки вона не має можливості розпорядитися купленою нею на законних підставах у свій час квартирою, тому що не дотримане діюче на даний момент законодавство - договір не посвідчений нотаріально- вона змушена звернутися до суду. Зазначений договір купівлі-продажу виконаний обома сторонами. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи- Універсальна Біржа „Південь"- в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 серпня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 2543 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], який був укладений на Універсальній Біржі „Південь", записаний в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2543 від 08.08.2001 року та зареєстрований 14.09.2001 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №129 за реєстровим № 5474. Договір виконаний сторонами в повному обсязі: позивачка уплатила продавцю вартість квартири, вселилася в жиле приміщення, зареєструвалася там та користується нею, а відповідач отримав оплату договірної вартості квартири, звільнив її від побутового майна та здійснив виселення з неї. Згідно з вимогами ст.227 ЦК УРСР в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред.1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції ЦК 2003 р. договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, жилого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Із пунктів 3,4 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved