Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати трудовий договір між нею та ВАТ «Херсонське облплемпідприємство» з 01.05.2013 року. Зобов'язати відповідача повернути оригінал трудової книжки. Стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, станом на 01.02.2013 року в сумі 5639,60 грн. Стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01.02.2013 року по 01.05.2013 року, в сумі 3441,00 грн. Стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу в сумі 3441,00 грн. Стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26.07.2013 року позовні вимоги [PERSON] в частині вимог про розірвання трудового договору між ВАТ «Херсонське облплемпідприємство» та [PERSON] з 01.05.2013 року, зобов'язання відповідача повернути позивачу оригінал трудової книжки на ім'я [PERSON] протягом десяти днів з моменту вступу в законну силу рішення суду, стягнення з ВАТ «Херсонське облплемпідприємство» на користь [PERSON] вихідної допомоги в розмірі 3441,00 грн. залишені без розгляду за заявою позивача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12.08.1970 року позивач була прийнята на посаду завідуючої спермо-банку ВАТ«Херсонське облплемпідприємство», де вона працює до теперішнього часу, з окладом у розмірі мінімальної заробітної плати. У зв'язку з відсутністю роботи на підприємстві позивач вирішила звільнитися з роботи за власним бажанням, про що написала відповідну заяву. Відповідачем видана довідка про те, що заборгованість по заробітній платі на 30.01.2013 року становить 5241,10 грн. Заробітна плата на даний час не нараховується і відсутній наказ про звільнення, тому з вини відповідача створено час вимушеного прогулу з 01.02.2013 року по 01.05.2013 року складає 3441,00 грн., та стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. В судовому засіданні позивач на заявлених вимога наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав зазначених в позові. Відповідач до суду не з'явився, належно сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.08.1970 року позивач була прийнята на посаду завідуючої спермо-банку ВАТ«Херсонське облплемпідприємство», де вона працює до теперішнього часу, з окладом у розмірі мінімальної заробітної плати, що підтверджується довідкою т.в.о директора ВАТ«Херсонське облплемпідприємство» від 01.03.2012 року № 31/2 , трудовою книжкою.(а.с.6). У зв'язку з відсутністю роботи на підприємстві позивач вирішила звільнитися з роботи за власним бажанням, про що написала відповідну заяву. Відповідачем видана довідка про те, що заборгованість по заробітній платі станом на 30.01.2013 року становить 5241,10 грн. (а.с.7). Згідно вимог ч. 1 ст. 116 та ч. 1 ст. 117 КЗпП України при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від організації, проводиться в день звільнення, а в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у день звільнення організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зважаючи на те, що відповідач не надав суду доказів проведення з позивачем розрахунку при його звільненні суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена заробітна плата Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок з ним. Згідно з п.5 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати»від 8 лютого 1995 р. за N 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п.8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Заробітна плата на даний час не нараховується і відсутній наказ про звільнення, тому з вини відповідача створено час вимушеного прогулу з 01.02.2013 року по 01.05.2013 року, що складає 3441,00 грн. На підставі ст.237-1 КЗпП позивач має право на стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки через несвоєчасне отримання заробітної плати, проведення розрахунку він ніс моральні переживання. При визначені розміру такої шкоди, суд враховує характер та обсяг моральних страждань їх тривалість, розмір заборгованості, інші конкретні обставини справи, а тому встановлює його в сумі 2000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved