Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2012р., посвідченого державним нотаріусом Краснолуцької нотаріальної контори, реєстровий № 2-592, належить житловий будинок, розташований за адресою:[ADDRESS]. У зазначеному будинку крім нєї зареєстровані її син [PERSON] з дружиною [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO]. Невістка з дитиною у вересні 2012 року пішла жити до своєї матері, де і проживає до сьогодні за адресою:[ADDRESS]. Будинок відповідачка залишила добровільно, особистих речей відповідачки в будинку немає, комунальні послуги не сплачує. У добровільному порядку відповідачка не бажає знятися з реєстрації за адресою: [ADDRESS], тому позивачка змушена звернутися до суду з дійсною заявою і просить визнати відповідачку та неповнолітню онуку [PERSON], [INFO], такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку за адресою:[ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і надав аналогічні позову пояснення. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що позивачка по справі є матір`ю її колишнього чоловіка [PERSON], з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001р., мають спільну дитину [PERSON], [INFO], та проживали і були зареєстровані у будинку позивачки. Оскільки шлюбні відносини з чоловіком були припинені і рішенням Краснолуцького міського суду від 01.11.2012р. їх шлюб розірвано, відповідачка у вересні 2012 року пішла разом з дитиною з будинку позивачки і проживає до теперішнього часу у будинку [ADDRESS], який належить їй на підставі заповіту [PERSON], посвідченого 04.02.1995р. нотаріусом 2-ої Краснолуцької державної нотаріальної контори в реєстрі за №1-138. Будинком позивачки не користується, особистих речей у будинку не залишила, але зніматися з реєстраційного обліку за місцем прописки не бажає, оскільки правоустановчі документи на спадковий будинок, в якому вона проживає з дитиною, не дооформлені і зняття її та дитини з реєстраційного обліку може завадити оформленню спадщини. Представники третьої особи Служби у справах дітей виконкому Краснолуцької міської ради Дуванова Л.Л., Федорець А.В. проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечують, вважають, що інтереси дитини не порушуються, оскільки жилим приміщенням дитина та відповідачка забезпечені, житлові умови відповідають необхідним умовам для проживання і розвитку дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини "Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права". Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2012р., посвідченого державним нотаріусом Краснолуцької нотаріальної контори за реєстровим № 2-592, позивачці належить житловий будинок, розташований за адресою:[ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав за №34541017 за [PERSON] 19.06.2012р. здійснена державна реєстрація про право власності на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У судовому засіданні судом з`ясовано, що у будинку фактично до вересня 2012 року проживала родина [PERSON] - рідного сина позивачки. З вересня 2012р. через розлад у родині відповідачка із дитиною пішла з будинку і до теперішнього часу проживає у будинку за адресою :[ADDRESS], але зніматися з реєстраційного обліку за місцем прописки : [ADDRESS] відповідачка у добровільному порядку не бажає. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Станом на 01.01.2013р. за даними КП "БТІ Краснолуцької міської ради" право приватної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою:[ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю Краснолуцькою державною нотаріальною конторою 07.06.1971р., реєстр №3143, договору дарування, посвідченого 1-ю Краснолуцькою державною нотаріальною конторою 08.06.1971р., реєстр №3176, на ім`я [PERSON], [PERSON]. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що вона разом із дитиною проживає у цьому будинку, яким вона користується на підставі заповідального розпорядження [PERSON], посвідченого нотаріусом 2-ї Краснолуцької державної нотаріальної контори 04.02.1995р.. Умови проживання у будинку задовільні, про що зазначила у судовому засіданні відповідачка. Тобто, інтереси дитини у забезпеченні належних умов для проживання не порушені. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає ,що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved