Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про про стягнення матеріальної та моральної шкоди, вказуючи, що в результаті проведення відповідачами ремонтних робіт була обрушена стіна її будинку, що спричинило позивачці моральну та матеріальну шкоду, яку вона просить стягнути з відповідачів. Представник позивачки у ході судового засідання неодноразово змінював та доповнював позовні вимоги, згідно останньої зміненої та доповненої позовної заяви просив суд стягнути солідарно з відповідачів майнову шкоду у розмірі 27 892, 00 гривень та моральну шкоду у розмірі 15 000,0 гривень та всі понесені витрати по цій справі. Свої позовні вимоги мотивував наступним. Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 26.01.2006 року №1062 було виключено з переліку комунальної власності територіальної громади м.Білгород-Дністровського та знято з балансу ЖЕО №2 частину будівлі [ADDRESS]. На підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської міської ради від 20.02.2003 року №141 [PERSON], [PERSON], [PERSON]. було надано дозвіл на проектування та будівництво нового житлового будинку зі знесенням його старої частини. Після проведення цих робіт по знесенню частини будівлі [ADDRESS], земельна ділянка, на якій була розташована ця будівля, яка за цільовим призначенням призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, була продана [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.02.2006 року. Таким чином, на думку представника позивача, [PERSON] повинна понести відповідальність солідарно з іншими відповідачами за спричинену належному позивачці житловому будинку шкоду. Так, [PERSON], будучи власником цієї земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу від 21.02.2006р., доручила [PERSON] та [PERSON] здійснити остаточне знесення залишків конструкцій старої будівлі з подальшим будівництвом нового житлового будинку [ADDRESS], про що стало відомо позивачці від робітників-будівельників та інших громадян, а також проводивших перевірку додержання при цьому будівництві архітектурно-будівельних норм працівників ДАБК. Таким чином, роботами по підриванню котловану під суміжну стіну між домоволодіннями по [ADDRESS] та [ADDRESS] керували [PERSON] та [PERSON] Так, за їхнім дорученням робітники-будівельники здійснили підривання котловану нижче основи фундаменту даної суміжної стіни, включаючи зняття всіх блоків та балок, які її підтримували. Наслідком таких дій було зменшення міцності цієї стіни, що зумовило її зруйнування та падіння у викопаний котлован. 27.11.2006 року, після підмивання фундаменту цієї стіни атмосферними осадками, належні позивачці житлові приміщення відкрилися назовні та перебували у такому вигляді на протязі тривалого часу, що підтверджують додані до справи матеріалів справи фотознімки. Таким чином, внаслідок зруйнування цієї стіни належний позивачці житловий будинок був приведений до аварійного стану, виникло просідання підлоги, даху, пошкодження вхідних дверей до цього будинку. З цього приводу позивачка зверталась до органів місцевої державної виконавчої влади, і отримала на це відповідь, що [PERSON] за невиконання припису ДАБК була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Розмір завданої позивачці майнової шкоди відповідачами підтверджується доданими до справи копіями квитанцій та накладними про придбання нею за власний рахунок будівельних матеріалів для проведення ремонтно-відновлювальних робіт належних позивачці житлових приміщень, коридору, вхідних дверей та іншого на суму 27892 грн. Більш того, для проведення до належного технічного стану та відновлення всіх конструкцій належного позивачці житлового будинку по вул.Кірова, виникла необхідність скористатись послугами будівельної організації. Суми, витрачені позивачкою на ремонтно-відновлювальні роботи, представники позивачки вважає також такими, що підлягають стягненню з відповідачів. Після руйнування у 2006 році стіни будинку позивачки і неможливості проживання у цьому будинку на протязі тривалого часу, у позивачки погіршився стан здоров'я, змінився уклад життя, виникли душевні та моральні страждання, витрачала певний час за звернення до державних установ, в результаті чого позивачці була спричинена моральна шкода у розмірі 15 000,00 гривень. На підставі цього просив позовні вимоги задовольнити. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала доводи свого представника та просила суд задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги не визнає, з вимогами не згодна, та просить суд відмовити у задовденні позову. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась, просила відмовити у їх задоволенні, мотивуючи це тим, що позовні вимоги безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні з позовом не погодився, просив суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що позовні вимоги позивачки є недоведеними, необґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню. Допитаний в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивачки [PERSON] Його сусіка [PERSON] придбала свій будинок у 1980-1990 роках. Може пояснити, що він пам'ятає, що працівники виконували ремонтні роботи - копали під фундамент будинку, але хто був керівником цих робочих він не знає. Допитана в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивачки. Як їй відомо, робочі здійснювали реконструкцію будівлі, рили під будинок, як їй відомо, робочими керував відповідач [PERSON] а також жінка, прізвище якої вона не знає. Допитана в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки, періодично буває у позивачки вдома. У 2006 році в результаті будівельних робіт впала стіна будинку, який належить позивачці. Як їй відомо, будівельні роботи, в результаті яких спала стіна будинку позивачки, проводились під керівництвом [PERSON], але віона особисто там його не бачила. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.1985 року. Згідно відповіді КП «Білгород-Дністровське БТІ» № 2741 від 20.11.2012 року (а.с. 62), власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2011 року, державна реєстрація права власності проведена 18.04.2011 року. Згідно відповіді виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № Б-191/389 від 16.02.2012 року (а.с. 6), виїздом на місце фахівцем управління містобудування та архітектури встановлено, що у домоволодінні [ADDRESS], у якому мешкає гр.. [PERSON] на стінах зали та приміщення №?5 виявлені тріщини, у прхожій на стелі наявність течі та просідання полу. Згідно відповіді виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № Б-186-02 о/п/3161 від 05.07.2007 року (а.с. 7), 03.06.2007 року на бесіду була запрошена [PERSON], яка вказала, що вона не є власником домоволодіння № по вул.. Кірова, новий власник в особистій бесіді запевнив у тому, що 18.07.2007 року бригада будівельників почне будівельні роботи, закріпить балки та виложить фронтон, який був пошкоджений разом з дахом будівлі при будівництві. Згідно відповіді виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № Б-175/1091 від 02.03.2007 року (а.с. 8), [PERSON] за невиконання приписів ГАСК притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 170 гривень, та взяла на себе зобов'язання до 30.07.2007 року усунути усі перешкоди, які заважають нормальному життю та експлуатації будинку,який належить [PERSON] Згідно відповіді управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № Б/621 від 06.10.2006 року (а.с. 9), [PERSON] був виданий припис № 199 від 06.10.2006 року про відновлення сходів входу до житлового будинку [ADDRESS]. Згідно ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно ч. 4 статті 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Згідно статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за поховами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяну шкоду майну юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, які її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено,в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, оскільки правовою підставою для звернення позивачки до суду нею обрана статті 1166 та 1167 ЦК України, то доказуванню позивачкою підлягає саме факт завдання відповідачами матеріальної та моральної шкоди позивачці, наявність вини відповідачів у спричиненні цієї шкоди, наявність причинного зв'язку між неправомірними діями відповідачів та заподіяною ними шкодою. Наявні у матеріалах справи письмові докази про наявність факту завдання відповідачами матеріальної та моральної шкоди позивачці, наявність вини відповідачів у спричиненні цієї шкоди, наявність причинного зв'язку між неправомірними діями відповідачів та заподіяною ними шкодою не свідчать. Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий , неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Надані позивачем відповіді виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та відповіді управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, а так саме і показання свідків, даних ними у судовму засіданні, суд не приймає до уваги як докази на підтвердження позовних вимог позивачки, оскільки з цих документів не вбачається підтвердження факту обрущення стіни будинку позивачки а також наявність вини відповідачів у спричиненні шкоди позиачці. Крім того, позивачем по справі пропущений строк позовної давності, та не надано суду жодних клопотань в обгрунування поважності причин його пропуску. Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження та в обґрунтування своїх позовних вимог, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed