Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2006 року померла [PERSON] Спадкоємцем після померлої [PERSON] став її син [PERSON] Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою м.Суми, вул. Робітнича,32про визнання права власності в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] на земельну ділянку, площею 14 від загальної площі 0, 1000 га від, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою м. Суми, вул. Робітнича, 32. Земельна ділянка, площею 14 від загальної площі 0, 1000 га ,наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою м. Суми, вул. Робітнича, 32 належала її чоловіку [PERSON], який помер 02.11.2012 року та за життя не встиг отримати новий Державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну дялянку вона не має можливості, в зв’язку з чим позивачка позбавлена можливості успадкувати майно і просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю з зазначених підстав. Представник відповідача [PERSON] міської ради позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача управління Держземагенства в Сумському районі Сумської області в судове засідання не з’явилися,надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи другої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не з’явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. [PERSON] у судове засідання не з’явилися, про розгляд справи повідомлений належним чином та будь-яких заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У судовому засіданні [PERSON] проти задоволення позову не заперечував Суд вислухавши позивачку, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку задоволення позову зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] міською радою 17.08.2004 року [PERSON] належала земельна ділянка, площею 14 від загальної площі 0, 1000 га ,наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою м. Суми, вул. Робітнича, 32(а.с.19) [PERSON] померла 24 липня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 5). За час свого життя [PERSON] не складала заповіт на випадок своєї смерті. Після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на приватизовану земельну ділянку від загальної площі 0,1000 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою м. Суми, вул. Робітнича, 32 і належала померлій на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серія -СМ № 136603, виданого [PERSON] міською радою 17 серпня 2004 року. Право власності на земельну ділянку перейшло до її сина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 квітня 2007 року ( а.с.7), але державний акт на право власності на земельну ділянку не був оформлений і не видавався [PERSON] помер 02 листопада 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді 66100 часток житлового будинку А-1 – дерево, під номером 32, що знаходиться по вул. Робітнича в місті Суми, розташованого на земельній ділянці (державний акт на яку померлий не отримав), житлова площа якого 84,9 кв.м, загальна площа -120,9 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами:погріб пг- цегла,сарай Б –дошка, вбиральня Е – дошка, погріб пг1 –цегла, огорожа 31-6 – дощана, металева сітка, що належить померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 23 квітня 2007 року за реєстровим №4-515, зареєстрованого в комунальному підприємстві «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації» 23 травня 2007 року за реєстровим №6699. До [PERSON]– дружини померлого (а.с.18) перейшли права і обов’язки на 66100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою Сумська область, місто Суми, вул. Робітнича, 32 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2013 року(а.с.10-15 ). Право приватної власності на 66100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою місто Суми, вул. Робітнича, 32 зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 2-1511 за [PERSON](а.с.10). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1ст 1270 ЦК України строк. З спадкової справи вбачається, що позивачка [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] шляхом спільного сумісного проживання разом з померлим. Третя особа – [PERSON] – син [PERSON] та [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті батька, на користь матері [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] отримала 66100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці за адресою Сумська область, місто Суми, вул. Робітнича, 32 у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори 29.08.2013 року за р.№2-1511.,але оформити спадщину на земельну ділянку позбавлена можливості, так як земельна ділянка не була зареєстрована в органах влади як встановлено діючим законодавством, а тому, нотаріус не видав дружині свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку у зв’язку з відсутністю правоустановчих документів на земельну ділянку. (а.с.21) Згідно вимог ст.ст. 316,317,325,328 ЦК України громадяни України можуть бути суб’єктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідно до вимог ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника. Враховуючи положення статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, із виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності на частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда; на земельну ділянку, що перевищує ці розміри (зокрема, ту, яка необхідна для їх обслуговування), право власності виникає на загальних підставах та у порядку, визначених чинним законодавством. Відповідно до правил ч. 2 та ч. 3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку , інших будівель, споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» правило статті 1225 ЦК ( 435-15 ) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Згідно з ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтвом про право на спадщину. [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] ? частину приватизованої земельної ділянки від загальної площі 0,10 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою м.Суми, вул.Робітнича,32 під кадастровим номером – 5910136600:19:024:0036, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку СМ №136603 (а.с.42, 47). Отже, перед видачею державного акту на право власності на земельну ділянку була виготовлена технічна документація, погоджені межі із суміжними землевласниками. Земельна ділянка у власність [PERSON] була передана відповідно до рішення [PERSON] міської ради від 25.06.2003 року №516-МР. Враховуючи, що позивачка успадкувала 66100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці за адресою Сумська область, місто Суми, вул. Робітнича, 32, державний акт не був отриманий спадкодавцем в органах влади, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а не отримання такого свідоцтва позбавляє позивачку можливості здійснювати повноваження власника щодо свого права власності та призводить до порушення її прав в розумінні ст.ст. 317, 319 ЦК України, суд приходить до висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача, шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування, оскільки це право не може бути визнане іншим шляхом, тому повинно бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved