Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

В липні 2013 року ПАТ «Мегабанк» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №38В/2007 від 01.03.2007 року, просило суд стягнути з останнього на користь позивача заборгованість в сумі 249320,99 грн. Посилаючись на діюче законодавство та умови укладеного між сторонами договору позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, а тому, встановивши, що така неявка відповідача є повторною, суд ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 01.03.2007 року ВАТ «Мегабанк», повним правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №38В/2007, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16593,00 дол. США, зі строком повернення до 28 лютого 2013 року, із сплатою 13,5% річних, що мають сплачуватись щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а також в день повернення кредиту. Угодою №1 від 11.05.2007р. змінено строк сплати процентів за кредитним договором до 25 числа щомісячно за попередній місяць. Угодою №2 від 28.09.2007р. змінено номера облікових рахунків позичальника. Позивач своє зобов'язання виконав: відкрив необхідні рахунки обліку, видав 01.03.2007р. на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності [PERSON] готівкою 16593,00 доларів США, які після здійснення валютно-обмінних операцій з поточного рахунку позичальника перераховані за автомобіль згідно платіжного доручення №1 від 01.03.2007р. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. п. 3.2.3, 4.2 вказаного договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання погасити кредит шляхом здійснення встановлених у ньому щомісячних платежів. В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань станом на 11.07.2013 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 14955,00 дол. США - простроченої суми платежів за кредитом, що відповідно курсу НБУ станом на 11.07.2013 року складає 119535,32 грн., 6709,86 дол. США - прострочена заборгованість по сплаті відсотків, що відповідно курсу НБУ станом на 11.07.2013 року складає 53631,91 грн., 7998,66 грн., - пеня, нарахована відповідно до п. 7.1 договору, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми, 6382,85 грн., - пеня за користування кредитом понад строк кредитування, 61772,25 грн. - штрафні санкції, нарахування та стягнення яких передбачено п. 7.2 договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного Кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, [PERSON], виступила поручителем за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з вищевказаного кредитного договору, та зобов'язалась нести солідарну, з позичальником, відповідальність перед кредитором, про що було укладено договір поруки від 01.03.2007 року. Частина 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з вище викладеного суд доходить наступних висновків згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Таким чином, при солідарному обов'язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред'явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред'явити вимогу до іншого солідарного боржника. Разом з тим із положень ст.554 Цивільного кодексу України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором, а тому суд, враховуючи відомості про здійснення досудових вимог позивачем (вимога від 22.04.2008р. №04/548, вимога від 07.10.2008р. №04/1350, вимога від 19.06.2009р. №81-01/1271, вимога від 30.07.2010р. №13-81/1679, вимога від 10.03.2011р. №81-01/513, вимога від 05.07.2011р. №81-01/1318, вимога від 07.09.2011р. №81-01/1795, вимога від 08.11.2011р. №81-01/2792, вимога від 11.01.2012р. №81-01/48, вимога від 10.05.2012р. №81-01/779, вимога від 05.07.2012р. №81- 01/1079, повідомлення від 12.04.2013р. №13-81/593, вимога від 12.07.13р. №81-01/1055), що залишились без задоволення, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в гривневому еквіваленті, що згідно заявленої позивачем вимоги та відповідного розрахунку з застосуванням курсу валют НБУ станом на 11.07.2013 року становить 249320,99 грн. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved