Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту перебування в трудових відносинах. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав та заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2012 року позивачка [PERSON] була прийнята на посаду головного бухгалтера до фізичної особи приватного підприємця [PERSON], з оплатою праці щомісячно 3000 грн.. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗоТ України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Між позивачкою [PERSON] та відповідачкою ФОП [PERSON] в письмовій формі був укладений трудовий договір, згідно ст.24 КЗоТ України, трудовий договір укладається, як правило в письмовій формі, додержання письмової форми є обов'язковим. Відповідно вказаного договору позивачка [PERSON] з 01 березня 2012 року була допущена до праці, що підтверджується табелем робочого часу, довідкою про нарахування та отримання нею за повний березень місяць заробітної плати у розмірі 3000 грн. з перерахуванням всіх відповідних внесків та податкових відрахувань у всі фонди, а саме: квитанцією про сплату обов'язкових платежів від 11.04.2012 року до фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, пенсійного фонду та центру зайнятості, де ФОП [PERSON] були перераховані, як по працівнику [PERSON] внески у розмірі 1111,80 грн., крім того, з заробітної платні позивачки [PERSON] були утримані та перераховані у всі вищевказані фонди внески у розмірі 108 грн.. Вищевказаний письмовий трудовий договір був зареєстрований у Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості 27 березня 2012 року за №15011200183, що приводить до того, що позивачці соціальні виплати по листку непрацездатності по вагітності та пологам будуть нараховуватись лише з 27 березня 2012 року, а не з моменту допуску до роботи, з зв'язку з чим позивачка звернулась до суду. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення та ст.24 КЗоТ України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Таким чином, факт перебування позивачки [PERSON] з ФОП [PERSON] в трудових відносинах з 01 березня 2012 року. Законодавство про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є встановлення гарантій щодо захисту прав громадян на отримання матеріального забезпечення та соціальних послуг у разі тимчасової непрацездатності (враховуючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, народження дитини, необхідності догляду за малолітньою дитиною, смерті громадянина або члена його сім'ї. Згідно ч.1,2 ст.4 Закону України "Про "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Згідно п.2 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2388-VI від 18.01.2001 p., а далі - Закон України №2388-VI, передбачає можливість отримання застрахованими особами виплат пов'язаних із вагітністю та пологами. Відповідно до п.1 ст.38 даного Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Розмір відповідної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту перебування в трудових відносинах підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved