Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач з урахуванням уточнень просить суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з травня 2004 року по грудень 2008 року; провести поділ майна набутого між ними за час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а саме: [ADDRESS], земельної ділянки, пл. 0,0437 га у межах землекористування СТ „Куликово поле", земельна ділянка [NUMBER]; визнати за нею право власності на 1/2 частку [ADDRESS], визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, пл. 0,0437 га у межах землекористування СТ „Куликово поле", земельна ділянка [NUMBER], та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що з травня 2004р. по грудень 2008р. вона з відповідачем проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мали спільне господарство, вели загальний сімейний бюджет. Спочатку мешкали у квартирі матері відповідача [ADDRESS], а потім в [ADDRESS]. [INFO] у них народилась донька - [PERSON], батьком якої записаний відповідач по справі. За цей час було придбано спірне майно: [ADDRESS], земельна ділянка, пл. 0,0437 га у межах землекористування СТ „Куликово поле", земельна ділянка [NUMBER]. Позивач вважає, що зазначене майно є спільною сумісною власності і підлягає розподілу відповідно до вимог статті 70,74 СК України. В судовому засіданні позивач, представники позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача вимоги позову не визнали, заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що [PERSON] дійсно періодично зустрічався з [PERSON] в період з 2005р. по липень 2008р., але при цьому вони ніяких взаємних прав і обов'язків не мали, мали різний бюджет. Представник 3-ї особи АКІБ „УкрСиббанк" в судове засідання не з'явився, про день, місце, час повідомлений належно, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. Якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як роз'яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду Україні №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. У відповідності до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 70 СК України, передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач, [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з травня 2004 року по грудень 2008 року вони з [PERSON] проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, мали взаємні права та обов'язки, та за цей час придбали спірне майно: [ADDRESS], земельну ділянку, пл. 0,0437 га у межах землекористування СТ „Куликово поле", земельна ділянка [NUMBER], яке позивач вважає їх спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними. З матеріалів справи вбачається, що між АКІБ „УкрСиббанк" і [PERSON] був укладений кредитний договір №262/НДФ/05 від 28 жовтня 2005р., за яким [PERSON] наданий кредит на суму 22 500 доларів США. Цільове призначення кредиту - придбання однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу [PERSON] 28 жовтня 2005р. за реєстровим № 1265, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 28 жовтня 2005 року за №925482. Право власності на цю квартиру зареєстровано в ДКП БТІ і ДРОНМ м. Севастополя 28.10.2005р. за реєстровим номером №730. Згідно п.2.1 кредитного договору у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним договором виступає іпотека квартири за адресою: [ADDRESS]. 07 липня 2008 року за договором купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,0437 га за місцем розташування: м. Севастополь, Ленінський район, у межах землекористування СТ „Куликово поле", ділянка [NUMBER]. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2896. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки 14 травня 2009р. Головним управлінням Держкомзему у м. Севастополі [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Судом встановлено і підтверджено, що сторони по справі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з травня 2004 року по 03 червня 2008 року, а не по грудень, як це зазначає позивач, оскільки належних доказів проживання в зазначений період суду не надано, а навпаки в матеріалах справи мається договір купівлі-продажу квартири посвідчений нотаріально 03.06.2008р., в якому [PERSON] зазначила, що не неодружена, в шлюбі не перебуває та не проживає однією сім'єю з іншою особою без реєстрації шлюбу (у фактичних шлюбних стосунках). Таким чином, факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу за період з травня 2004 року по 03 червня 2008 року, ведення спільного господарство, єдиного бюджету і придбання за цей час спірної квартири підтверджується показаннями свідків допитаних в судовому засіданні за клопотанням позивача, які підтвердити, як факт проживання однією сім'єю так і факт проживання сторін у спірній квартирі, ведення спільного господарства. До показань свідків допитаних в судовому засіданні з боку відповідача, які не підтвердили факт сімейного проживання сторін, ведення спільного господарства, та зазначили, що [PERSON] не збирався одруживатися, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються письмовими доказами, а саме: заявою відповідача [PERSON] на ім'я начальника Ленінського РВ УМВС України в м. Севастополі Гаврилюка В.І., в якій зазначив, що з [PERSON] він перебував в цивільному шлюбі, від якого народилась дитина, фактичне спільне проживання припинено в 2008р.; заявою матері відповідача [PERSON] на ім'я начальника служби по справам дітей Ленінського району м.Севастополя від 11.05.2011р., з якої вбачається, що [PERSON] і [PERSON] проживали в цивільному шлюбі з 2003 р. по 2008р., [PERSON] [INFO] народила дочку, сторони спільно проживали в [ADDRESS]. На підставі досліджених в ході розгляду справи доказів, суд прийшов до висновку про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в період часу з травня 2004 року по 03 червня 2008 року і визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Що стосується вимог позивача про визнання за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, пл. 0,0437 га у межах землекористування СТ „Куликово поле", земельна ділянка [NUMBER], то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зазначена ділянка була придбана відповідачем 07 липня 2008р., тобто в період коли сторони вже не перебували у фактичних шлюбних відносинах, а доказів в розумінні ст.60 ЦПК України в підтвердження цих позовних вимог позивачем не надано. Відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального Кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 423,89 грн. пропорційно задоволеним вимогам, оскільки є їх документальне підтвердження. На підставі ст.ст. 70,74 СК України,

Outcome: partial