Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

31 травня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом, в якому, з урахуванням уточнень просив в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) з числа земель, переданих у колективну власність КСП «імені Ілліча» с. Рясне Золочівського району, Харківської області, площею 5,34 га в умовних кадастрових гектарах, що належав померлому на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації від 22 жовтня 1997 року №556. Свої вимоги позивач мотивував тим, що його батькові [PERSON] належало право на земельну частку (пай) з числа земель, переданих у колективну власність КСП «імені Ілліча» с. Рясне Золочівського району, Харківської області, площею 5,34 га в умовних кадастрових гектарах на підставі вказаного сертифікату серії [NUMBER]. Після смерті батька [INFO] року позивач разом з матір'ю [PERSON] прийняв спадщину фактично, так як проживав разом із спадкодавцем на момент його смерті, відповідач [PERSON] не приймала спадщини після смерті батька. Згодом [INFO] року померла матір, після смерті якої позивач також прийняв спадщину, отримавши свідоцтво про право власності на 1/2 частину спадкового майна. Певний час позивач вважав, що відповідач подала заяву про прийняття спадщина, але в даний час він з'ясував що вона не подавала, тобто він є єдиним спадкоємцем після смерті батьків. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини позивачу постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва з мотивів відсутності правовстановлюючого документу, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач, представник позивача, представник відповідача та представники третіх осіб не з'явилися. Представник позивача надав заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, у спрямованій суду заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відділу державного земельного агентства в Золочівському районі Харківської області надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області Богач Ю.І. так само надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 грудня 1997 року [PERSON] було отримано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] набув право на земельну частку (пай) площею 5,34 га в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «ім. Ілліча» Золочівського району Харківської області, про що в книзі реєстрації сертифікатів по КСП «ім. Ілліча» зроблено запис за №39, що підтверджується наданими суду листами відділу державного земельного агентства в Золочівському районі Харківської області від 18.01.2013р. та 15.10.2013р. (а.с.22, 58). Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 27 листопада 2012 року, що набрало законної сили, встановлений факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.8). [INFO] року у віці 66 років помер [PERSON], про що Писарівською сільською радою Золочівського району Харківської області в книзі реєстрації актів про смерть 04 серпня 1998 року зроблено актовий запис №27 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно наданої суду довідки виданої виконкомом Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області від 21.01.2013 року станом на момент смерті батька [PERSON] з ним разом у будинку [ADDRESS], проживали його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.21). За інформацією Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.01.2013 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, і заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї ніхто не звертався (а.с.17). [INFO] року у віці 81 року померла [PERSON], про що Писарівською сільською радою Золочівського району Харківської області в книзі реєстрації актів про смерть 13 липня 2005 року зроблено актовий запис №31 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до наданої суду довідки Золочівської державної нотаріальної контори від 16.01.2013 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №242/2005, із заявами про прийняття спадщини звернулася донька померлої [PERSON], син померлої, є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на момент смерті (а.с.16). 18 грудня 2012 року [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна, що залишилося після смерті його матері [PERSON], в свідоцтві також зазначено, що спадкоємцем іншої 1/2 частини спадкового майна є донька померлої [PERSON] (а.с.12,13). 28 травня 2012 року [PERSON] подала нотаріально засвідчену заяву, в якій повідомила нотаріуса Золочівського району Харківської області, що їй відомо про відкриття спадщини після померлої матері [PERSON], що вона не претендує на спадкове майно та нею пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.11). 21 жовтня 2013 року постановою нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.57). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями ЦК УРСР 1963 року, що діяв на момент виникнення правовідносин, після смерті [PERSON] та ЦК України, що діяв на момент смерті [PERSON] Статтями 524,525,526,529 ЦК УРСР 1963 року, обумовлені підстави спадкоємства, місце та час відкриття спадщини. Так, зокрема спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно статей 548, 549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину в тому числі якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] та його матір [PERSON], як спадкоємці першої черги, фактично вступили в управління спадковим майном, проживаючи разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті, та в рівних долях, по 1/2 частині кожний, набули право на спадкове майно, до складу якого, в тому числі, входить право на земельну частку (пай) площею 5,34 га в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «ім. Ілліча» Золочівського району Харківської області, що належало померлому на підставі сертифікату серії [NUMBER]. Статті 1217,1218, 1233 ЦК України встановлюють, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України обумовлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України встановлює умови прийняття спадщини, так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1273 ЦК України прокоментовано право на відмову від прийняття спадщини, так спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд доходить висновку, що після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої, входить, в тому числі 1/2 частина права на земельну частку (пай), яку померла успадкувала фактично після смерті чоловіка [PERSON], якому даний пай належав на підставі сертифікату серії [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги, в рівних долях, по 1/2 частині кожен, є діти [PERSON] - її донька [PERSON] та син [PERSON], які обидва прийняли спадщину, перша, подавши відповідну заяву, другий проживаючи зі спадкодавцем на момент смерті. Тобто [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/4 частині права на спірну земельну частку (пай) після смерті [PERSON] Оформити спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) після смерті батьків позивач [PERSON] в нотаріальному порядку не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Виходячи з положень ст.ст. 1270,1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути подана виключно протягом 6 місяців після смерті спадкодавця. В зв'язку з чим суд вважає [PERSON] такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки протягом шестимісячного строку нею було подано заяву про прийняття спадщини, а заяву про відмову від спадщини було подано фактично через 7 років, тобто поза межами строку передбаченого ст. 1270 ЦК України. З цих причин суд не приймає визнання позову відповідачем в чистині того, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного суд доходить висновку, що право на спірну земельну частку (пай) належить позивачу на 3/4 частини, 1/2 з якої він успадкував після смерті батька, та 1/4 після смерті матері, в зв'язку з чим частково задовольняє позовні вимоги. Крім того, оскільки первинно позивачем було заявлено позовні вимоги на суму 187566,17 гривень, а після уточнення вимог сума позову зменшилася до 117565,93 гривень, суд вважає необхідним повернути зайво сплачений судовий збір.

Outcome: partial