Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09.08.2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь неустойки за несплату аліментів в сумі 82 182,98 грн. та судових витрат. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона з відповідачем не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від цивільного шлюбу за час сумісного проживання у них народився син [PERSON], 2004 року народження, який проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. З відповідачем вона припинила відносини більше п'яти років назад. Протягом усього часу, з моменту припинення відносин, вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про надання дитині матеріальної допомоги, на що в більшості випадків отримувала необґрунтовану відмову у наданні такої допомоги та обіцянки надати її через деякий час. 26.08.2011 року Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по цивільній справі № 2-4459/2011, про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, додаткових витрат, аліментів за минулий час. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, який виданий першим Приморським ВДВС ОМУЮ сума заборгованості відповідача по аліментам складає 12 906,98 грн.. Згідно із розрахунком від 24.07.2013 року сума заборгованості відповідача з 01.03.2013 року по 30.06.2013 року по аліментам складає 2 901,98 грн.. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість тому вона просить стягнути неустойку. В судове засідання 17.12.2013 року з'явилася позивачка [PERSON], яка пояснила суду, що вони з відповідачем з 2008 року припинили стосунки, в зареєстрованому шлюбі не перебували, вона хоче щоб відповідач приймав участь в утриманні дитини, аліменти відповідач не сплачує та більш двох років не спілкується з дитиною. На даний час вона перебуває в шлюбі з іншим чоловіком та у неї є друга неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], на даний час перебуває у декретній відпустці. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, поважних причин неявки суду не надав, хоча був повідомлений належним чином та у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши доводи позивачки, вивчивши позовну заяву, додані до неї документи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживала з відповідачем [PERSON] у цивільному незареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 18.08.2004 року, актовий запис № 683 (а.с.19). Неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні, про що позивачка зазначила в судовому засіданні та в своєму позові. Відповідач матеріальну допомогу не здійснює, у зв'язку з чим позивачка звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, додаткових витрат та аліментів за минулий час. 26.08.2011 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 2-4459/2011 за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивачки було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу, починаючи з 20.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 29.07.2022 року, в решті позовних вимог було відмовлено (а.с.3-5). Відповідач судове рішення не виконує, про що свідчать довідки першого Приморського відділу ВДВС ОМУЮ від 18.03.2013 року та 24.07.2013 року про розрахунок заборгованості по аліментам, а також довідкою того ж відділу про не отримання позивачкою аліментів, яка була видана 24.07.2013 року (а.с.6-9). З вказаних вище довідок про розрахунок заборгованості по аліментам вбачається, що заборгованість відповідача по аліментам за період з 20.07.2011 року по 28.02.2013 року, становить 12 906,98 грн., заборгованість відповідача по аліментам за період з 01.03.2013 року по 30.06.2013 року, становить 2 901,00 грн.. Отже, загальна заборгованість відповідача по аліментам, станом на 30.06.2013 року, складає 15 807,98 грн.. Також судом встановлено, що позивачка на даний час не працює та перебуває у декретній відпустці за неповнолітньою дитиною від іншого шлюбу, отже не має змоги працювати, займатися іншою діяльністю, яка б приносила її родині дохід. Відповідач добровільно не виконує рішення суду та не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з 20.07.2011р. Згідно розрахунку неустойки за несплату аліментів, який наведений в позові, неустойка по несплаті аліментів, за період з 20.07.2011 року по 09.08.2013 року (по день звернення до суду) складає 82 182,98 грн. (а.с.2). Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Крім того, Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Проте відповідач не надав своїх заперечень щодо причин несплати аліментів. Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позивачка маж право на стягнення з відповідача неустойки (пені) відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України. Суд, вивчивши наведений в позові розрахунок неустойки, не погоджується з його розрахунком на підставі наступного. Між тим, наданий позивачкою розрахунок неустойки станом на 09.08.2013 року в розмірі 82182,98 грн. є невірним, оскільки у відповідності з законодавством, неустойка повинна нараховуватися із суми боргу, яка виникла у даному місяці, тому суд з ним погодитися не може. Зважаючи на зазначене сума неустойки (пені) від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення за період з 20.07.2011 року по 30.06.2013 року складає помісячно починаючи з наступного місяця : На серпень 2011 року (242,23 грн.(заборгованість за липень 2011р. х 740 днів:100)= 1792,50 грн.; На вересень 2011року (625,75 грн. х 709 днів :100)= 4 436,57 грн.; На жовтень 2011року (625,75 грн. х 679 днів :100)= 4 248,84 грн.; На листопад 2011року (625,75 грн. х 648 днів :100)= 4 054, 86 грн.; грудень 2011 року (625,75 грн. х 618 днів :100)= 3 867,14 грн.; січень 2012 року (625,75 грн. х 587 днів :100) = 3 673,15 грн; лютий 2012 року (680,25 грн. х 556 днів:100) = 3 782,19 грн.; березень 2012 року ( 680,25 грн. х 527 днів:100) = 3 584,92 грн.; квітень 2012 року (680,25 грн. х 496 днів:100)= 3 374,04 грн.; травень 2012 року (680,25 грн. х 466 днів :100)= 3 166,96 грн.; червень 2012р. (680,25 грн. х 435 дня:100)= 2 959,09 грн.; липень 2012року (680,25 грн. х 405 днів:100)= 2 755,01 грн.; серпень 2012 року (680,25 грн. х 374 дня :100)= 2 544,14 грн.; вересень 2012 року (680,25 грн. х 343 дні :100)= 2 333,26 грн.; жовтень 2012 року (680,25 грн. х 313 дні :100)= 2 129,18 грн.; листопад 2012 року (680,25 грн. х 282 дня :100)= 1 918,30 грн.; грудень 2012 року (680,25 грн. х 252 дні :100)= 1 714,23 грн.; На січень 2013 року (680,25 грн. х 221 дні:100)= 1 503,36 грн.; лютий 2013 року (686,50 грн. х 190 дні:100)= 1 304,35 грн.; березень 2013 року (686,50 грн. х 162 дня :100)= 1 112,13 грн.; квітень 2013 року (725,25 грн. х 131 дня :100)= 950,08 грн.; травень 2013 року ( 725,25 грн. х 101 день :100)= 732,50 грн.; червень 2013 року (725,25 грн. х 70 днів :100)= 507,68 грн.; липень 2013 року ( 725,25 грн. х 40 днів:100)= 290,10 грн. У зв'язку з тим, що позивачем не надано довідки про заборгованість відповідача за липень 2013року, суд не має підстав для нарахування пені за липень 2013року Таким чином загальна суму пені (неустойки) за період з 20.07.2011 року по 30.06.2013 року складає 58 734,58 грн., що підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищенаведеного суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги Позивачки про стягнення неустойки в частині суми 82182,98 грн. ., на підставі того, що вказаний розрахунок був зроблений не коректно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Щодо позовних вимог Позивачки про стягнення судових витрат то суд вважає, що вони також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом для захисту своїх прав, Позивачка понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 822 (вісімсот двадцять дві) гривні, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 1212 від 09.08.2013 року (а.с.1). Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що суд визнає правомірними основні вимоги Позивачки, щодо стягнення неустойки за несплату аліментів у розмірі 58734,58 грн., то на цій підставі вважає, що стягненню з відповідача підлягають судові витрати лише у розмірі 587,35 грн.

Outcome: partial