Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-07 00:00:00

11.07.2013року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі за текстом ПАТ «Страхова компанія «Еталон») про відшкодування збитків та компенсації моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25.01.2013року за участю її автомобіля «Пежо» рн [NUMBER] та автомобіля [PERSON] «Шкода Октавіа» рн [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті пригоди її транспортному засобу були спричинені механічні ушкодження. Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.02.2013року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] Відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER], цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «Страхова компанія «Еталон». 28.01.2013року вона (позивач) звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» із повідомленням про настання страхового випадку. 01.02.2013року нею (позивачем) було отримано звіт №5401-13 об оцінки вартості шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу. 07.03.2013року вона (позивач) надала до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» заяву про страхове відшкодування. Проте до теперішнього часу сума страхового відшкодування не сплачена. Посилаючись на наведене, вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", норми ЦПК, просила стягнути з відповідача [PERSON] - 500грн. франшизи; стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Еталон» 33502,79 грн., з яких: 32092,85 грн. розмір спричинених збитків, 500 грн. вартості послуг оцінювача, 450 грн. вартість робіт СТО, 383,29 грн. пені, 76,66 грн. 3% річних. Крім того просила стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» у відшкодування завданої моральної шкоди 2500 гривень. В процесі розгляду справи позивач, в зв'язку з частковим погашенням ПАТ «Страхова компанія «Еталон» суми страхового відшкодування та збільшення суми пені і 3%відсотків, уточнила позовні вимоги в частині вимог до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення матеріальної шкоди. Остаточно просила стягнути в цій частині з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» 29940,33 гривень., з урахуванням пені, вартості послуг оцінювача, вартості робіт СТО, 3% річних. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги, з урахування уточнень підтримали, наполягали на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні представник ПАТ «Страхова компанія «Еталон» позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» суми страхового відшкодування, відповідно до висновку Науково-дослідного інституту судових експертиз №1815 від 06.06.2013року, без урахування податку на додану вартість у розмірі 20445,82 гривень. В частині інших позовних вимог просив відмовити за їх безпідставністю, та незаконністю. Заслухавши доводи учасників процесу, пояснення спеціаліста [PERSON], оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступного. 25.01.2013року о 14.40 год. [PERSON], керуючи тз «Шкода Октавіа» рн [NUMBER] по пр.Леніна зі сторони Паризької Комуни , не виконав вимоги п.2.3б, 10.1, 12.1, 13.1 ПДР, в наслідок чого допустив зіткнення з тз «Пежо» рн [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.02.2013року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Еталон» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [NUMBER]. Ліміт відповідальності страховика - 50 000 грн. , за вирахуванням франшизи - 500грн. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст.979 Цивільного кодексу України, ч. 1. ст. 16 закону України «Про страхування»). Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до п.36.6. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином сума франшизи у розмірі 500 гривень підлягає стягненню з [PERSON] 28.01.2013року позивач повідомила ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про настання страхового випадку. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку № 5401-13 з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 01.02.2013року, сума збитку транспортному засобу «Пежо» дн [NUMBER] з урахуванням НДС складає 32592,85 гривень. Сума НДС складає 3697,85гривень. В зв'язку з тим, що проведення судової авто-технічної експертизи, для визначення розміру шкоди, завданої майну позивачки внаслідок ДТП, на теперішній час не можливе, з причин реалізації останньою належного їй автомобіля, суд вважає за необхідне, при вирішенні позовних вимог в частині стягнення збитків, виходити з розміру шкоди, визначеного у Звіті про незалежну оцінку №5401-13 від 01.02.2013року, оскільки огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено одразу після ДТП у присутності представника Страхової компанії. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Безспірно встановлено, що на час розгляду справи страховою компанією у добровільному порядку [PERSON] відшкодовано 9534,98 грн. Таким чином, суд вважає, що у відшкодування збитків, завданих [PERSON] пошкодженням належного їй транспортного засобу, необхідно стягнути 18860,02 гривень, без урахування прибутку на додану вартість - 3697,85грн., добровільно відшкодованої суми - 9534,98грн., франшизи - 500 грн. Крім того позивачем [PERSON] були понесені витрати на проведення незалежної оцінки які складають 500гривень, сплачена вартість робіт СТО з розбирання та збирання транспортного засобу для огляду т тимчасового ремонту замка задньої двері у розмірі 450 гривень, які підтверджуються наданими квитанціями і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування та відповідно його виплата або рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування має бути прийняте страховиком протягом 15 календарних днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, але в будь-якому випадку не пізніше 90 календарних днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 07.03.2013року позивач подала ПАТ «Страхова компанія «Еталон» заяву про страхове відшкодування, однак до теперішнього часу сума страхового відшкодування не сплачена. Таким чином сума пені за період з 06.06.2013року по 21.10.2013рік у розмірі 1557,49грн., та 3%річних за зазначений період у розмірі 339,98 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до чинного законодавства та Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи конкретні обставини справи, їх наслідки, порушення узвичаєного способу життя позивача, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, на підставі ст.1167 ЦК України суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягаючими повному задоволенню - у розмірі 2500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial