Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-14 00:00:00

У березні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив зняти арешт, накладений на іпотечне майно, а саме: торгівельний павільйон, розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 08.12.2010 року між ним та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до якого він передав останньому гроші в сумі 20000,0 дол.США, що на день передачі грошей було еквівалентно 159040,0 грн. з кінцевим терміном повернення- 08.12.2012р. та сплатою відсотків за користування грошима в розмірі 6% в місяць від суми позики в гривнях, що є еквівалентом 1200 дол.США за курсом НБУ на день сплати відсотків. Договір позики було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2256. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між ним та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який також посвідчений нотаріусом. Предметом іпотеки за договором є торгівельний павільйон, розташований за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.07.2012р. заборгованість [PERSON] за вказаним договором позики перед ним складає 385 520 гривень. На теперішній час він дізнався, що на торгівельний павільйон, який є предметом іпотеки, накладено арешт в ході виконавчого провадження № 34559737 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ „Альфа-Банк". Оскільки право першочерговості задоволення вимог за договором іпотеки виникає у іпотекодержателя, то арешт, накладений державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 34559737, на іпотечне майно, а саме: торгівельний павільйон, розташований за адресою: [ADDRESS], вважає необхідним зняти. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити по викладених в позовній заяві підставах. Представник відповідача- Корабельний ВДВС ММУЮ- в судовому засіданні просила розглядати позов на підставі наявних доказів та винести рішення на розсуд суду, щоб її думка не була розцінена як упереджене ставлення до сторін виконавчого провадження або третіх осіб. Пояснила, що в них на виконанні находиться зведене виконавче провадження, через що був накладений арешт на все майно боржника. Арешт вже знімався за рішенням суду, однак 05.10.2012 року був накладений знову. Третя особа-Магда В.П. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутність не надав. Вислухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до якого перший отримав гроші в сумі 20000,0 дол.США, що на день передачі грошей було еквівалентно 159040,0 грн. з кінцевим терміном повернення- 08.12.2012р. та сплатою відсотків за користування грошима в розмірі 6% в місяць від суми позики в гривнях, що є еквівалентом 1200 дол.США за курсом НБУ на день сплати відсотків. Договір позики було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2256. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який також посвідчений нотаріусом. Предметом іпотеки за договором є торгівельний павільйон, розташований за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.07.2012р. заборгованість за вказаним договором позики перед [PERSON] складає 385 520 гривень. З наданої копії постанови ВП №34559737 вбачається, що державним виконавцем Корабельного ВДВС ММУЮ Парсенюк К.Г. було накладено арешт та оголошення заборони на його відчуження всього нерухомого майна, яке належить [PERSON]. Відповідно до вимог ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна, переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Нормою ч. 1 ст. 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, то підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з вимогами ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, стягнення на заставне майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або коли вартість предмету застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; заставодержатель має право звернутися до суду про звільнення заставленого майна з під арешту. Згідно із вимогами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і звільнення його з під арешту; по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Договір іпотеки був укладений 08.12.2010 року, а арешт на все майно позивача, в т.ч. і на торгівельний майданчик, що перебуває в іпотеці, накладено в жовтні 2012 року, вартість предмета застави становить 400 000 гривень, а розмір заборгованості боржника [PERSON] заставодержателю [PERSON] складає станом на 01.07.2012 р. 385 520 гривень, тобто вартість предмета іпотеки на день розрахунку за заборгованістю не буде перевищувати розміру заборгованості перед заставодержателем. Таким чином [PERSON] має пріоритет перед іншими стягувачами по виконавчому провадженню. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved