Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

02 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укртелеком», в особі філії спеціалізованого електрозв'язку, про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду у сумі 10 000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з вересня 2009р. до квітня 2013р. працював юрисконсультом 1 категорії служби правового забезпечення ПАТ «Укртелеком». В січні 2013р. він тяжко захворів і з 09 січня 2013р. пішов на лікарняний, спочатку з 21.01.2013р. до 19.02.2013р. знаходився на стаціонарному лікуванні в Жовтневій центральній лікарні, а потім в клінічній лікарні № 15 м. Києва. 20.02.2013р. Був виписаний з лікарняного до роботи, а 21.02.2013р. приступив до своїх обов'язків. Листи непрацездатності за період з 09.01.2013р. до 16.01.2013р. та з 21.01.2013р. до 06.02.2013р. передані до оплати у відділ обліку та підготовки кадрів філії ТОВ «Укртелеком» 21.02.2013р., а листи непрацездатності за період лікування з 07.02.2013р. до 20.02.2013р. передані до оплати 25.02.2013р. Вважає, що відповідач порушив строки нарахування та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за листами непрацездатності. Стверджує, що допомога по тимчасовій непрацездатності нараховані відповідачем з порушеннями, передбаченими чинним законодавством строки, що є незаконним та суперечить приписам ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» Далі зазначав, що 14.03.2013р. він звернувся до директора філії ТОВ «Укртелеком» із заявою про надання відпустки за 2011-2012р.р. Відпустка йому надана з 25.03.2013р. на 31 календарний день і виплачено відпускні у сумі 8752,83грн. Проте відповідач виплатив своєчасно тільки частку відпускних, а саме сім днів, а за 24 дні відпускні були виплачені лише при його звільненні з роботи, тобто 30.04.2013р., що є, на його думку, незаконними та суперечить вимогам ст. 21 Закону України «Про відпустки». Вважає, що в результаті незаконних дій відповідача, у зв'язку з затримкою виплати відпускних та затримкою оплати лікарняних листів, йому була завдана значна моральна шкода. У зв'язку з чим він був вимушений шукати у знайомих кошти на придбання ліків, а це його дуже сильно нервувало, що призвело до дуже сильних душевних страждань. Він також у зв'язку з затримкою виплати відпускних та оплати лікарняних листків був вимушений перенести святкування ювілейного дня народження від 31.03.2013р., що принижувало його людську гідність. Відпочинок в період відпустки за відсутності грошей також був неможливий. Вважає, що всі ці події змусили його прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, що негативно відобразилося також на зв'язках з оточуючими. Посилаючись, на викладене та враховуючи вимоги розумності та справедливості, розмір компенсації за завдану відповідачем моральну шкоду, просив стягнути з відповідача компенсацію у сумі 10 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав викладених у позові і просив стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., задовольнивши позов у повному обсязі. Представники відповідача позов не визнали та суду пояснили, що вимоги позивача є безпідставними та недостовірними і недоведеними, а тому не підлягають задоволенню. При цьому пояснили, що відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вважають, що своїми діями відповідач не завдав позивачу не те, що моральних страждань, а навіть будь-яких незручностей, так як з розумінням ставився до вирішення його життєвих питань та надавав матеріальну допомогу у зв'язку з хворобою позивача. Представник третьої особи - Київського міського відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в особі Подільської міжрайонної виконавчої дирекції, у суд не з'явився, однак направив письмові заперечення на позов та просив слухати позов за відсутності представника. Згідно письмових заперечень вважає позов [PERSON] необґрунтованим, оскільки при проведенні позапланової перевірки, відповідачем були дотримані усі норми чинного законодавства в частині розрахунку та строків оплати листків непрацездатності та оплати відпускних. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази та вирішуючи даний спір на засадах змагальності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача з вересня 2009р. до квітня 2013р. юрисконсультом першої категорії, оскільки звільнився з роботи за власним бажанням. Згідно акту № 541 перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, проведеної з 28 до 29 серпня 2013р. за скаргою [PERSON] встановлено, що позивачу було сплачено листки непрацездатності 05.04. та 08.04.2013р. В ході перевірки було встановлено, що [PERSON] був тимчасово непрацездатним у період з 09.01.2013р. до 20.02.2013р., з 14.012013р. до 16.01.2013р., з 21.01.2013р. до 06.02.2013р., з 07.02.2013р. до 19.02.2013р., з 20.02.2013р. до 20.02.2013р., що підтверджується листками непрацездатності. Листки непрацездатності АВЗ №780626, АВИ №947331, 25.02.2013р. були передані [PERSON] до адміністрації Філії СЕЗ ПАТ «Укртелеком» 21.02.2013р., а листки непрацездатності АВЗ №780306 АВО №205019, АВЗ №648694 - 25.02.2013р., що підтверджується записом у журналі обліку лікарняних листів. 28.02.2013р. з приводу листка непрацездатності АВЗ №780626 на засіданні комісії із соціального страхування Філії було прийнято рішення про призначення допомоги з тимчасової непрацездатності за рахунок підприємства, що підтверджується протоколом №18. 22.03.2013р. листок непрацездатності АВЗ №780306 було повернуто [PERSON] для до оформлення у медичному закладі, що підтверджується його розпискою. На час проведення перевірки вказаний листок непрацездатності позивачем повернутий не був, а отже не міг бути розглянутим на засіданні комісії із соціального страхування. Крім того, інші листки непрацездатності позивача, були опрацьовані комісією відповідача у період з 14.03.2013р. до 25.03.2013р. у зв'язку із великою чисельністю працівників філії та розгалуженістю місць розташування центрів, цехів та дільниць по території України. Про опрацювання вказаних листків непрацездатності було складено протокол №28 від 25.03.2013р. Отже, бухгалтерією Філії було проведено розрахунок листків непрацездатності та сформовано заяву-розрахунок, яку 29.03.2013р. було подано до Подільської дирекції за вхідним № 5949. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами», зумовленими похованням» виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. 04.04.2013р. заяву-розрахунок було профінансовано Фондом. Отже в ході перевірки встановлено, що порушень п.2 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами» не виявлено. Оскільки бухгалтерією Філії [PERSON] було проведено розрахунок листків непрацездатності та сформовано заяву-розрахунок №5949, яку було подано до Подільської дирекції 29.03.2013р. та профінансовано Фондом 04.04.2013р., Подільською дирекцією не виявлено порушень ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та п.8 «Порядку фінансування страхувальників матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» Отже, оскільки в ході позапланової документальної перевірки встановлено, що розрахунок матеріального забезпечення за листками непрацездатності було здійснено відповідачем протягом 10 днів, на рахунок [PERSON] у найближчий день, встановлений для виплати заробітної плати, а саме 08.04.2013р. надійшли кошти за лікарняні листки. Тому відповідачем було дотримано норми законодавства в частині розрахунку та строків виплати матеріального забезпечення відповідачу, згідно з наданими ним листками непрацездатності. Крім того, при знаходженні [PERSON] на лікарняному, відповідач надав йому 17.01.2013р. наперед за 2 місяця заробітну плату, в тому числі для здійснення лікування у сумі 10 000 грн., які він зобов'язався в подальшому погасити. Тому, ніяких порушень законних прав позивача, які б привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали б від нього додаткових зусиль для організації свого життя, судом не встановлено. Щодо розрахунку оплати щорічної відпустки, то при виході у відпустку борг позивача перед відповідачем складав 6740,27грн. Виплата відпускних за період з 25.03.2013р. проведена вчасно- 20.03.2013р., нараховані 8752,81грн. З урахуванням боргу у сумі 8752,81грн. залишкова сума відпускних склала 770 грн. та була виплачена 20.03.2013р. Таким чином, встановлено, що заробітна плата, аванс, відпускні та листки непрацездатності були виплачені завчасно, крім того, відповідачем була надана позивачу безвідсоткова позика на лікування у сумі 3500 грн. та матеріальна допомога. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню, за безпідставністю вимог, а тому у задоволенні позову потрібно відмовити.

Outcome: dismissed