overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що призначена опікуном над [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають постійно з позивачкою, знаходяться у неї на повному утриманні, коштів не достатньо для утримання дітей, батько дітей не надає матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно матеріалів справи [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14.08.2013р. [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [PERSON], та розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації №414 призначено опікуном [PERSON] (а.с. 3-4, 6). Діти проживають та знаходяться на утриманні опікуна - [PERSON] Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка - опікун над малолітніми дітьми, займається їх вихованням, повністю утримує, а відповідач, батько дітей, ухиляється від виконання своїх зобов'язань по їх утриманню, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредиту, зазначивши, що 22 грудня 2007 року з [PERSON] був укладений договір № б/н, про надання останній кредиту в розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно договору, щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти Але свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредитних коштів відповідач, в порушення умов договору, не виконує. В судове засідання представник позивача надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутність. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з"явилась, причини неявки суду не повідомила, при виїзді за місцем її проживання [ADDRESS] судового розпорядника, для вручення судової повістки, відповідачка двері не відчинила, а тому суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що між сторонами 22 грудня 2007 року було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00%% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до кредитного договору та заяви позичальника про видачу кредиту ПАТ КБ "ПриватБанк" надав кредитні кошти, тим самим виконавши свої зобов'язання перед відповідачем за договором повністю. З підписанням кредитного договору [PERSON] зобов'язувалась погашати кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, але неналежно виконував свої зобов'язання. На підставі розрахунку банку на день звернення з заявою станом на 06.10.2013 року заборгованість за кредитом становить 5000,00 грн., по процентам за користування кредитом - 19846,75 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 11475,00 грн., штраф - фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна ставка) - 1816,09 грн. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 2 Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір у сумі 386,386 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

У листопаді2013 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2003 року. Спільних дітей сторони не мають. Позивач зазначав, що шлюб між сторонами розпався остаточно. Протягом тривалого часу вони проживають окремо. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння, любові та довіри. У сторін різні погляди на життя та відновлення сімейних відносин неможливе. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його. Відповідач проти позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 19.09.2003 року. Спільних дітей сторони не мають. Позивач зазначав, що шлюб між сторонами розпався остаточно. Протягом тривалого часу вони проживають окремо. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння, любові та довіри. У сторін різні погляди на життя та відновлення сімейних відносин неможливе. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

У грудні 2013 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини -доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1995 року. Від сумісного шлюбу в них народилась дитина - донька [PERSON] [INFO] Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість оскільки інших осіб на його утриманні не має. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1995 року. Від сумісного шлюбу в них народилась дитини - донька [PERSON] [INFO] Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість оскільки інших осіб на його утриманні не має. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у меншому розмірі ніж просить позивач. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.12.2013 р. та стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач в жовтні 2013 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що 29.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (найменування якого було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 606/33-142, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит у сумі 15000 доларів США зі сплатою 15 % річних строком до 28.08.2023 року. В результаті порушення [PERSON] покладених на неї кредитним договором зобов'язань утворилася заборгованість в сумі 10 882,21 доларів США. Просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому суд приходить до висновку, що відповідач був відсутній за зареєстрованою адресою місця проживання, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] 29.08.2008 року уклали кредитний договір № 606/33-142 відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 15 % річних строком до 28.08.2023 року. Відповідно ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачка своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 12.09.2013 року утворилася заборгованість в сумі 10 882, 21 доларів США, з яких: - 10 635,08 доларів США - заборгованість за кредитом; - 194,97 доларів США - заборгованість за відсотками; - 19,50 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 32,66 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відповідач покладених на нього кредитним договором обов'язків не виконав, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Заявник у грудні 2013 року звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт знаходження майна - земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ПЛ № 034277 від 11 грудня 1995 року, розміром 0.25 га яка передана на підставі рішення виконавчого комітету Бричківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №63 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та зареєстрована в книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за № 48, розташована на території с.Гринівка Бричківської сільської ради. У зв'язку з тим, що у документі виявлено виправлення, не може розпорядитися своєю власністю. У судове засіданні заявник не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що викладені у заяві обставини підтримує. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії 11-ПЛ № 034277, виданого головою Бричківської сільської ради народних депутатів 11 грудня 1995 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0.25 га передана заявнику на підставі рішення виконавчого комітету Бричківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №63 для будівництва і обслуговування житлового будинку га господарських споруд, яка розміщена на території с. Бричківка Бричківської сільської ради. Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №48. Рішенням XXI сесії У1 скликання Бричківської сільської ради від 23 вересня 2013 року про впорядкування адреси домоволодінь, присвоєно житловому будинку та приватизованій земельній ділянці площею 0,25га, кадастровий номер 5324080203:03:001:0062, який належить [PERSON], адресу: [ADDRESS]. Таким чином, суд приходить до висновку, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ПЛ № 034277 від 11 грудня 1995 року, розміром 0.25 га яка передана на підставі рішення виконавчого комітету Бричківської сільської ради від 19 жовтня 1993 року №63 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та зареєстрована в книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за № 48, розташована на території с.Гринівка Бричківської сільської ради, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Заявник у листопаді 2013 року звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №014943, на земельні ділянки площею 0,15 га та 0,10, що розташовані на території Супрунівської сільської ради. У зв'язку з тим, що у документі допущена помилка у написанні прізвище заявника - «[PERSON]» замість «[PERSON]» - не може розпорядитися своєю власністю. У судове засіданні заявник не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що викладені у заяві обставини підтримує. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №014943 на земельні ділянки площею 0,15 га та 0,10, що розташовані на території Супрунівської сільської ради та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 222, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, власником землі зазначено [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з паспорта заявника призвіще заявника значиться як «[PERSON]» (а.с. 5). Таким чином, суд приходить до висновку про належність заявнику Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №014943 на земельні ділянки площею 0,15 га та 0,10, що розташовані на території Супрунівської сільської ради та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 222, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , виданого на ім'я [PERSON], тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстрації, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідачі не проживають у житловому будинку [ADDRESS] понад шість місяців і вибули на постійне місце проживання за іншою адресою. Представник позивач в судове засідання не з'явився надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи шляхом оголошення у газеті «Зоря Полтавщини», у судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Представник третьої особи - Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області в особі відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Треті особи - представник Микільської сільської ради в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду; [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи, будинок [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] За вказаною адресою окрім позивача зареєстровані сини: [PERSON], [PERSON]; дочка - [PERSON] та онук - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] з 2005 року в будинку [ADDRESS] не проживають і на даний час місце проживання останніх не відомо. За змістом ст.ст. 71 , 72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає , що відповідач втратила право на користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад шість місяців і тому їх реєстрацію слід припинити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатною [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що перебуває на обліку в Лищинівському психоневрологічному будинку інтернаті, та має ряд встановлених діагнозів, а саме деменція внаслідок органічного ураження ЦНС складного ґенезу (церебральний атеросклероз 111 ст., хронічна токсична енцефалопатія) ІХС, кардіосклероз атеросклеротичний НК11 ст., внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судове засіданні заявник, її представник та представник зацікавленої особи - Орган опіки та піклування Новоселівської сільської ради Полтавського району не з'явилися, надавши попередньо заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази приходить до висновку про задоволення заяви у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 602 від 14.11.2013 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді деменції органічного походження, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed