Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про усунення перешкод в здійсненні правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження належною на праві спільної часткової власності частиною жилого будинку, посилаючись на те, що йому на підставі Договору дарування від 11 квітня 1996 року на праві власності належить 6/25 частин жилого будинку за адресою: [ADDRESS]. Він зареєстрований в цьому будинку з 28 березня 1998 року. З вказаного часу разом з ним проживають також його дружина і двоє неповнолітніх дітей. Іншого житла вони не мають. 19/25 частин вказаного жилого будинку належить [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. На підставі вказаного він, як співвласник, має право на здійснення в порядку, встановленому законом, правомочностей щодо володіння, користування і розпорядження частиною вказаного жилого будинку, зокрема, частиною господарських та побутових споруд, що входять до складу вказаного вище будинку, а також його окремими конструктивними елементами, які обслуговують увесь будинок. Однак [PERSON] перешкоджає йому у їх реалізації. Відповідачем самовільно повністю захоплено горище будинку, у зв»язку з чим він і члени його сім»ї позбавлені можливості користуватися вказаною частиною жилого будинку. Крім того, [PERSON] без його на те згоди та згоди інших членів його сім»ї самовільно почав реконструкцію горища, належного їм на праві спільної часткової власності жилого будинку, здійснюючи його переобладнання в приміщення мансардного типу. Правилами ст. 152 ЖК України встановлено порядок проведення переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянину. Переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянину на праві приватної власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Дозволу виконавчого комітету місцевої ради, як йому це стало відомо, [PERSON] не отримував. Вказану реконструкцію та переобладнання жилого будинку виконує незаконно. Законом України «Про планування та забудову територій» встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством. Будь-якого проекту і відповідного його погодження на здійснення вказаної реконструкції [PERSON] не має. Крім цього, для отримання дозволу відповідно до приписів вказаного закону [PERSON] має надати також документи, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою. Позивач зазначав також, що відповідно до Державного акту від 23 серпня 2008 року він є власником земельної ділянки площею 0,04 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно вимог ч. 3 ст. 79 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. З огляду на зазначене [PERSON] не має жодного права здійснювати будь-які будівельні роботи над тією частиною жилого будинку, яка знаходиться над належною йому на праві власності земельною ділянкою. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про планування та забудову територій» у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки. Будь-якої згоди на це він не надавав та відповідне нотаріальне посвідчення цього не здійснював. Згідно вимог ст. 29 вказаного Закону у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об»єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт. Його згоди, як іншого співвласника, а також інших осіб, які проживають разом з ним та мають рівні з усіма іншими користувачами права користуватися тією частиною жилого будинку, яка знаходиться в спільному користуванні, [PERSON] не отримував. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив зобов»язати [PERSON] відновити становище, яке існувало до порушення: за його рахунок демонтувати встановлені ним на горищі перегородки і вікна, відновити вхід до горища, що існував, та привести горище вказаного будинку у попередній стан, зобов»язати [PERSON] усунути перешкоди в здійсненні належних йому за законом правомочностей щодо володіння, користування і розпорядження належною йому на праві спільної часткової власності частиною вказаного жилого будинку, а саме горищем жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] У лютому 2009 році позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про поділ будинку, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 серпня 1991 року належить на праві власності 19/25 частин жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а 6/25 частин вказаного будинку належить [PERSON]. Згідно вимог ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. В разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Вимоги ст. 364 ЦК України надають право співвласнику на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. [PERSON] вважав, що поділ (виділ частки) є можливим, оскільки йому і [PERSON] може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом. При вирішенні питання щодо поділу (виділу частки) необхідно зазначити, що він за згоди [PERSON] і за свої кошти здійснив добудову-житлову мансарду. [PERSON] здійснив прибудову. Відповідно до вимог ст. 357 ЦК України співвласник має право за свій рахунок зробити добудову без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Таким чином, при поділі (виділі часток) враховуються частини, згідно технічного паспорту від 06 вересня 2004 року щодо будинку, в стані, зазначеному в цьому паспорті. Він вважав, що здійснена ним забудова не порушує права [PERSON], оскільки дах будинку потребував ремонту, витрати на який повинні нести співвласники разом. Облаштувавши мансарду, він забезпечив належне функціонування першого поверху будинку, частиною якого користується і [PERSON]. Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив виділити йому у власність такі приміщення будинку [ADDRESS]: І поверх-1-1 (площа 9,0 кв. м.), 1-2 (площа 15,6 кв.м.), 1-3 (площа 5,8 кв.м.), 1-4 (площа 10,8 кв.м.), 1-5 (площа 16,4 кв.м.), 1-6 (площа 9,5 кв.м.), ІІ поверх-1,7 (площа 11,6 кв.м.), 1-8 (площа 20,8 кв.м.), 1-9 (площа 18,2 кв.м.), 1-10 (площа 8,1 кв.м.), 1-11 (площа 24,5 кв.м.). Судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області. У грудні 2013 року представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] подав суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначав, що враховуючи той факт, що поділ будинку є неможливим, а також те, що фактично, як це вбачається із змісту первісного та зустрічного позову, між сторонами існує спір щодо користування жилим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS], вказане, зокрема, підтверджується змістом первісного позову, згідно якого позивач за первісним позовом звернувся до суду про усунення перешкод в здійсненні [PERSON] належних йому за законом прав щодо володіння, користування та розпорядження належною на праві спільної часткової власності частиною вказаного вище жилого будинку, беручи до уваги те, що будинок між сторонами в натурі не поділений, відповідно також й не визначений порядок користування ним, з огляду на це, а також враховуючи те, що частки сторін не відповідають конкретним приміщенням, що має своїм наслідком суперечності між сторонами з приводу користування будинком,

Outcome: dismissed