Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-15 00:00:00

Позивач звернулося до відповідача, з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неповернення матеріальних цінностей, посилаючись на те, що [PERSON] наказом № 340-О-3 від 06.12.2010 року був прийнятий на роботу на посаду завідувача складу. 06.12.2010 року з відповідачем була підписана трудова угода та підписаний договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Того ж 06.12.2010 року з відповідачем був укладений договір №4 про прийняття у тимчасове користування матеріальних цінностей, що були йому вручені, згідно актів прийому-передачі від того самого дня, а саме: термінал збору даних (Pocket PC), серійний заводський номер S/N SAOO49F246 в кількості одна шт., зарядний пристрій заводський номер S/N SAOO49F246 в кількості одна шт., зарядний пристрій одна шт., калькулятор марки «CITIZEN» в кількості дна шт., гідрометр Т100 608-Н2 в кількості одна шт., електроні ваги ІНДИКАТОР ІЕ-04 ВНЕ 150-А в кількості 2 шт., рокли марки «PROMAG» в кількості 2 шт. Наказом № 84-О-2 від 24.03.2012 року [PERSON] було звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Однак, при звільненні з роботи не повернув ввірені йому матеріальні ціності, кошти за неповернення матеріальних цінностей не компенсував. [PERSON] добровільно завдані підприємству збитки компенсувати не збирається, на вимоги позивача щодо повернення матеріальних цінностей не реагує, матеріальні цінності не повертає, кошти за їх компенсацію добровільно не сплачує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить стягнути з відповідача на користь позивача 8 632,33 грн. вартість компенсації за неповернуті цінності, та судові витрати по справі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що пред'явлений до нього позов безпідставним. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 130 КЗпП України «Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків». Відповідно до п.2 ст. 134 КЗпП України «Працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами». Також, ст. 135-1 КЗпП України, визначено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей… Судом об'єктивно встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір №4 про прийняття у тимчасове користування матеріальних цінностей, що були йому вручені, згідно актів прийому-передачі від того самого дня, а саме: термінал збору даних (Pocket PC), серійний заводський номер S/N SAOO49F246 в кількості одна шт., зарядний пристрій заводський номер S/N SAOO49F246 в кількості одна шт., зарядний пристрій одна шт., калькулятор марки «CITIZEN» в кількості дна шт., гідрометр Т100 608-Н2 в кількості одна шт., електроні ваги ІНДИКАТОР ІЕ-04 ВНЕ 150-А в кількості 2 шт., рокли марки «PROMAG» в кількості 2 шт., що підтверджується копією договору наявного в матеріалах справи, та актом прийому-передачі матеріальних ціностей. Однак, відповідач в порушення вказаного договору не повернув вказаного майна підпиємству, що підтверджується поясненями учасників процессу, та матеріалами справи, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6 533 грн. 89 коп. матреіальної шкоди за неповернення матеріальних ціностей підлягає задоволенню. В частині заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 950 грн. 00 коп. штрафу за неповернення матеріальних цінностей суд вважає що позов слід залишити без задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивач та відповідач перебували в трудових відносинах, а відповідно до КЗпП України штраф за неповернення матеріальних цінностей не передбачено, а тому позов в цій частині не обґрунтований. Суд не бере до уваги пояснення відповідача по справі щодо повернення ним вказаного майна позивачу, оскільки такі відомості не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини, та

Outcome: approved