Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

КЗ «Борщанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON], при цьому наполягало на стягненні в дольовому порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального закладу «Борщанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» 1239,88 грн. для відшкодування матеріальної шкоди; для забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача [PERSON], яке знаходитися за місцем її проживання за адресою 66300, м. Котовськ, вул. Комсомольська, 161/12, Одеської області; накласти арешт на майно [PERSON], за місцем її проживання за адресою 66000 ст. Слобідка вул. Крупської, 16, Кодимського району Одеської області. Відповідачка [PERSON] жодного разу у судове засідання не з’явилась, не надала цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась, чому суд вважає за можливе розглянути справу п суті у її відсутність. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, стверджувала, що до неї надходили документи (шляхові листи) вже з підписами директора [PERSON], механіка, водія про отримання бензину на автомобіль, талони (скетч-карти) на паливо отримували тоді, коли до них надходили документи від [PERSON], зберігалися вони в останньої у сейфі, доручення на отримання талоном паливних матеріалів отримувала [PERSON] та [PERSON], але ніким з них договору про повну матеріальну відповідальність з колишнім директором [PERSON] не укладалися; з цих підстав просили суду у позові відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] на період проведення бухгалтерської ревізії працювали в установі позивача на посадах головного бухгалтера ([PERSON]Г.), заступника директора по господарству ([PERSON]Т.), ревізія фінансово-господарської діяльності позивача проводилося у жовтня 2012 року за період з 01 вересня 2009 року по 10 жовтня 2012 року. Але, згідно довідки №352 від 28 жовтня 2013 року з ними на період з 24 квітня 2004 року по 31 грудня 2011 року адміністрацією відповідача договорів про повну матеріальну відповідальність не укладалися. Крім того, проаналізувавши виявлені актом від 10 жовтня 2012 року факти необґрунтованого списання паливно-мастильних матеріалів,суд вважає що ревізією були по суті встановлені факти порушення фінансово-бухгалтерського обліку урахування отримання та розходу товарно-матеріальних цінностей (коли горючо-змащувальні матеріали надавалися у борг для потреб установи і тільки після оплати фінансових документів казначейством приводилися у відповідність зі звітністю за вимогою керівника адміністрації). Ст. 134 КЗпП України передбачає виключні випадки настання повної матеріальної відповідальності працівників у повному обсязі, заподіяної у підсумку їх неправомірних дій або бездіяльності. При цьому, мова іде про пряму дійсну заподіяну шкоду. У згаданому випадку порушення фінансово-бухгалтерського обліку містять в собі лише несвоєчасне отримання товарно-матеріальних цінностей та їх фінансово-облікове оформлення (коли бензин отримувався заздалегідь до оформлення належним чином фінансових документів). Але, такі порушення не призвели, на думку суду, до вчинення прямої матеріальної шкоди позивачу, враховуючи при цьому відсутність між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність за зберігання, використання та облік товарно-матеріальних цінностей. Ст. 60 ЦПК України зобов’язує сторони довести ті обставини на які вони посилалися, як на підстави своїх позовних вимог або заперечень. У розглянутому випадку, на думку суду, не доведено, яким саме діями відповідачів заподіяно матеріальну шкоду позивачу і в чому саме та якому розмірі складається матеріальна шкода.

Outcome: dismissed