Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя, через що між ними виникають непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, та не проживають разом близько року, тому вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Також зауважує, що у шлюбі в них з [PERSON] [INFO] народилась дочка - [PERSON], обов'язок по утриманню якої покладений і на відповідача, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, що складає 800 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності і зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2009 року, що підтверджується коротким витягом з реєстру актів про одруження № 7, частина І, 2009 рік, здійсненого у м. Аверса (Провінція Казерти), Італійська Республіка. В даному шлюбі у сторін [INFO] народилась дочка - [PERSON], що стверджується витягом з реєстру актів про народження № 409, частина І, серія А, здійсненого у Італійській Республіці, муніципалітет м. Аверсан. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Дані обставини, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Саме тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно із вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не представлено суду жодних доказів того, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини. Частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). За таких обставин, суд, враховуючи приписи ст. 182 СК України, пояснення позивача та відповідача вважає, що позов і у цій частині підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір із позовної вимоги про стягнення аліментів, а заявлення позовних вимог про розірвання шлюбу - в користь позивачки.

Outcome: approved