Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

29 липня 2013 року позивачi звернулись до суду з зазначеним позовом, в якому просили суд визнати за ними право власностi на житловий будинок [ADDRESS] по 1/2 частці за кожним в порядку спадкування за законом пiсля cмeртi [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засiданнi позивачi повнiстю пiдтримали позовнi вимоги та пояснили, що [PERSON] є їхньою матiр'ю, тому пiсля її cмepтi спадкоємцями першої черги за законом є її дiти, тобто позивачi по справi. Власником вищезазначеного будинку був батько позивачiв - [PERSON], якому в 1958 роцi було надано земельну ділянку з вiдповiдним цiльовим призначенням. Пiсля cмepтi [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON], яка, отримавши свiдоцтво про право на спадщину за законом, не оформила належним чином та не зарееструвала право власностi на спiрний будинок. Вiдповiдач та тpeтi особи на боцi позивачiв, якi не заявляють самостiйних вимог на предмет спору, в судове засiдання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої вiдсутностi, проти задоволення позову не заперечували (а.с. З1, 37, 50, 52). Судом встановлено наступнi факти та вiдповiднi їм правовiдносини. За договором про надання у безстрокове користування земельною дiлянки для будівництва iндивiдуального житлового будинку на правi приватної власностi від 23 травня 1958 року, зареестрованого в КП «Печенiзьке бюро технiчної iнвентаризацiТ» 24 червня 1958 року, та згiдно листа КП «Печенiзьке бюро технiчної інвентаризації» № 151 вiд 12 вересня 2013 року власником будинку [ADDRESS] (далi за текстом, спiрний будинок) є [PERSON] (а.с. 14-15, 53). 3гiдно свiдоцтва про одруження [NUMBER], виданого ЗАГСом смт. Печенiги, Xapкiвcькoї областi, [PERSON] була дружиною [PERSON] (а.с. 13). Вiдповiдно до свiдоцтв про народження cepiї [NUMBER] та [NUMBER], виданих Печенiзьким районним бюро 3АГСу Xapкiвcькoї обпастi вiдповiдно 18 травня 1951 року та 10 квітня 1957 року, батьками позивачів зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 10). [PERSON] помер [INFO], що пiдтверджується свiдоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Вiддiлом реестрацiї актiв цивiльного стану Печенiзького районного управлiння юстицiї Харківької областi (а.с. 11). За вiдомостями, наведеними в листi Печенiзької селищної ради Харківської областi № 02-20/713 вiд 27 серпня 201З року, станом на день cмepті [PERSON] разом з ним в спiрному будинку постiйно проживала його дружина - [PERSON] (а.с. 48). 3гідно листа Печенiзької державної нотарiальної контори № 231/01-10 вiд 3 вересня 2013 року пiсля cмeртi [PERSON] вiдкрито спадкову справу № 134/2005, до її матерiалiв долучено заяви позивачiв про те, що вони спадщину не прийняли та на неї не претендують, а 6 жовтня 2005 року за реєстровим номером 1209 видано свiдоцтво про право на спадщину за законом на ім'я дружини спадкодавця - [PERSON] (а.с. 51). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свiдоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Вiддiлом державної реестрацiї актiв цивiльного стану реєстрацiйної служби Печенiзького районного управлiння юстиції Харківської області (а.с. 12). Вiдповiдно до листа приватного нoтapiycy Печенiзького районного нотарiального округу Харківської областi № 626/01-16 вiд 25 вересня 2013 року спадкова справа пiсля cмepтi [PERSON] була вiдкрита 18 березня 2013 року, з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] (а. с. 55). 3аслухавши пояснення позивачiв, дослiдивши матерiали справи та проаналiзувавши зiбранi по справi докази в їх сукупностi, суд вважає позов таким, що пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав. Як зазначено в постановi Пленуму Верховного Суду України № 7 вiд 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власностi громадян на жилий будинок» вiдповiдно до статей 12, 13 3акону України «Про власнiсть» та cтaтті 17 Земельного кодексу України, об'єктом права приватної власностi громадян є жилi будинки, збудованi на вiдведенiй в установленому порядку земельнiй дiлянцi. Позивачi не надали суду правовстановлюючий документ на побудований спiрний будинок, разом з тим, суд вважає доведеним факт його належностi [PERSON], оскільки права, набутi шляхом створення нepyxoмocтi у власнiсть до 29 червня 1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реестрацiї, можна вважати такими, що виникли та набутi в установленому порядку. Тобто обов'язок власникiв забезпечити державну реестрацiю прав власностi на вci без винятку об'єкти нepyxoмocтi введено лише з 1 липня 2004 року, а саме з дня набрання чинностi 3аконом України № 1952-IV «Про державну реестрацiю речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далi за текстом, Закон № 1952- IV). На день розгляду справи в судi, за вiдомостями КП «Печенiзьке бюро технічної інвентаризації» власником спiрного будинку значиться [PERSON], оскiльки він був власником вiдповiдної земельної дiлянки, що узгоджується з наведеними вище нормами закону, оскiльки виникнення права власностi на будинок не пов' язується iз здійсненням його державної реестрацiї в порядку, передбаченому 3аконом № 1952- IV, яка є лище офiцiйним визнанням державою такого права, а не пiдставою його виникнення. Вiдповiдно до роз' яснень, якi мiстяться в листi Miнicтepcтвa Юстицiї України вiд 21 лютого 2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разi cмepтi власника нерухомого майна» в разi cмepтi власника нерухомсго майна, первинна реестрацiя права власностi на яке не була проведена i правовстановлюючий документ вiдсутнiй, питання визначення належностi цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирiшуватися у судовому порядку. Пiсля cмepтi [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON], яка постiйно проживала разом зi спадкодавцем на день його cмepтi, та на iм'я якої було видано свiдоцтво про право на спадщину. Вiдповiдно до частини 5 cтатті 1268 Цивiльного кодексу України незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцевi з моменту її вiдкриття, тому, попре вiдсутнiсть державної реестрацiї прав [PERSON] на спiрний житловий будинок, суд дiйшов висновку про те, що цей будинок увiйшов до складу спадщини, яка відкрилась пiсля cмepтi [PERSON], та може бути успадкований позивачами. 3гiдно до cтатті 1261 Цивiльного кодексу України позивачi, якi є синами [PERSON], мають право на спадкування пiсля її cмepтi як спадкоємцi першої черги. Оскiльки за змiстом частини 1 статтi 1278 Цивiльного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщинi є рiвними, то позивачi успадкували по 1/2 частинi спiрного будинку кожний. Позивачi звернулись до нoтapiycy з заявою про прийняття спадщини за законом в межах строку встановленого статтею 1270 Цивiльного кодексу України, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину за [PERSON], зокрема, у виглядi нерухомого майна - спiрного житлового будинку та господарських будiвель. Разом з тим, неможливiсть отримати свiдоцтво про право на спадщину у нoтapiyca позбавляє їх можливостi виконати обов'язок вiдповідно до статгi 1299 Цивiльного кодексу України та зареєструвати право на спадщину в органах, якi здiйснюють державну реестрацiю нерухомого майна. 3а таких обставин, суд вважає позов таким, що пiдлягає задоволенню. На пiдставi вищевикладеного,

Outcome: approved