Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю.У позові вказала, що вона (дошлюбне прізвище [PERSON]), перебувала у шлюбі з [PERSON] до 14 серпня 1998 року. Вона є матір’ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. 14 серпня 1998 року сімейні стосунки з [PERSON] припинилися і вони вирішили обміняти належну їм двокімнатну квартиру № 67 в будинку № 22, що знаходиться в селищі Комсомольське, вул. Сергія Закори, Зміївського району Харківської області, у якій проживали з колишнім чоловіком та сином, на належну [PERSON] квартиру № 1 в будинку № 22, що знаходиться в селищі Комсомольське, вул. Сергія Закори, Зміївського району Харківської області. Цей факт підтверджується договором міни квартир від 24 серпня 1998 року.Після укладення договору міни квартир, вона з сином вселилися в однокімнатну квартиру №1 в будинку № 22, що знаходиться в селищі Комсомольське, вул. Сергія Закори, Зміївського району Харківської області. Так як з чоловіком вона розлучилася, одразу після їх переїзду він пішов, однак вказав на те, що його частка з цього часу належить [PERSON], а також він отримав кошти за його 1/3 частину.З того часу ніяких відомостей про колишнього чоловіка у ннї не було, і на даний момент віона дізналася, що [PERSON] помер 19.10.2010 року. 24 вересня 2002 року вона [PERSON], уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 98. 07 листопада 2002 року у неї народився другий син - [PERSON]. 03 вересня 2006 року її син від першого шлюбу - [PERSON] помирає. 14 серпня 2007 року вона, як спадкоємиця першої черги, успадкувала майно після смерті свого сина [PERSON], а саме 1/3 частку квартири № 1, що знаходиться в смт. Комсомольське, вулиця Сергія Закори, буд. № 22, Зміївського району Харківської області, яка належала померлому на підставі договору міни квартир. 13 вересня 2007 року вона зареєструвала своє право власності на вказану вище 1/3 частку квартири № 1, що знаходиться в смт. Комсомольське, вулиця Сергія Закори, буд. № 22, Зміївського району Харківської області у Комунальному підприємстві «Зміївське бюро технічної інвентаризації». З моменту реєстрації прийнятої у спадщину 1/3 частки квартири, вона стала власницею 2/3 часток квартири № 1, що знаходиться в смт. Комсомольське, вулиця Сергія Закори, буд. № 22, Зміївського району Харківської області, а 1/3 частка квартири перебуває у власності першого чоловіка, який жодного разу не заявляв про своє право власності і взагалі не цікавився нею. Після розлучення з першим чоловіком - [PERSON], вона з сином продовжувала весь час проживати в однокімнатній квартирі № 1, що знаходиться в смт. Комсомольське, вулиця Сергія Закори, буд. № 22, Зміївського району Харківської області. Вона проживаючи у вказаній квартирі з 1998 року регулярно проводила поточний ремонт оселі, сплачувала комунальні платежі та рахунки за газ, вживала заходів щодо охорони даного майна та підтримання його у стані необхідному для використання за цільовим призначенням, а колишній чоловік так жодного разу і не з’явився.Тому позивачка просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на вказану квартиру. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі, проти позову не заперечував. Суд вислухавши поясненення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.08.1998 року на підставі договору міни квартир [PERSON], [PERSON], яка діяла за себе та свого неповнолітнього сина [PERSON] обміняли належну їм двокімнатну квартиру № 67 в будинку № 22, що знаходиться в селищі Комсомольське, вул. Сергія Закори, Зміївського району Харківської області, на належну [PERSON] квартиру № 1 в будинку № 22, що знаходиться в селищі Комсомольське, вул. Сергія Закори, Зміївського району Харківської області. /а.с.11/ 14.08.1998 р. [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) шлюб розірвали./а.с.9/ 24.09.2002 року позивачка уклала шлюб із [PERSON]./а.с.16/ 03.09.2006 року помер син позивачки [PERSON] Після його смерті [PERSON] успадкувала 13 частину квартири №1, що знаходиться в смт.Комсомольське, вул.С.Закори,22, Зміївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. 13.09.2007 року вона зареєструвала своє право власності на вказану 13 частку квартири у КП "Зміївське БТІ" /а.с.10, 13, 14/ Відповідно до актового запису про смерть №167 від 20.10.2011 року [PERSON] помер 18.10.2011 року. /а.с.61/ З відповіді від Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. [PERSON] надала до суду копії квітанцій про сплату коштів за комунальні послуги на підтвердження того, що проживаючи у вказаній квартирі з 1998 року вона регулярно сплачувала комунальні платежі та рахунки за газ. /а.с. 24-51/ Про проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі свідчить довідка №2260 від 06.08. 2013 року видана паспортним столом КП «Комунальник», в якій зазначено, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею зареєстрований [PERSON] [INFO] (другий син), в той же час [PERSON] [INFO], ніколи не був зареєстрований за даною адресою./а.с.19/ Також на підтвердження факту свого проживання з сином - [PERSON] у квартирі № 1 що знаходиться в смт.Комсомольське, вул.С.Закори,22, Зміївського району Харківської області позивачка надала акт обстеження депутата Комсомольської селищної ради – [PERSON], а також письмові пояснення жителів будинку № 22, що розташований в смт. Комсомольське, вулиця Сергія Закори, Зміївського району Харківської області – [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. /а.с. 17, 20-23/ Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п’яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Таким чином, [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно, більше ніж 10 років володіє майном, тому позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved