Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Надра" 09.09.2013 року звернулось в суд із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №94/07-Ф на загальну суму 94556,06грн. та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 19.04.2007 року ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра» та фізична особа гр. [PERSON] уклали кредитний договір «Автопакет» №94/07-Ф, згідно з умовами якого позивач надав позичальнику кредит на придбання автомобільного транспорту на суму 8020,00 доларів США із розрахунку 13,9% річних строком з 19.04.2007 року по 19.04.2012 року. На забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту між позивачем і [PERSON] та [PERSON] було укладено Договори поруки від 19.04.2007 року, за якими поручителі взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору. Однак відповідачі порушили умови укладених договорів та не виконують взятих на себе зобов'язань по поверненню суми кредиту. Тому позивач вирішив звернутися до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином рекомендованими листами. Відомостей про причину їх неявки немає. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 19.04.2007 року ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра», та фізична особа гр. [PERSON] уклали кредитний договір «Автопакет» №94/07-Ф. Згідно з умовами договору позивач надав позичальнику кредит на придбання автомобіля в сумі 8020,00 доларів США зі сплатою 13,9% річних строком з 19.04.2007 року по 19.04.2012 року включно. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач свої обов'язки перед позичальником виконав. Відповідач отримав грошові кошти у тимчасове користування, що підтверджується заявою на видачу готівки. Відповідач порушив умови кредитного договору, у визначений строк кредит з відсотками не повернув. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 19.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра», та фізичними особами [PERSON] та [PERSON] було укладено Договори поруки, згідно з умовами яких поручителі поручаються перед Кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникають з Кредитного договору від 19.04.2007 року. Згідно п. 1.2. Договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед Кредитором у повному обсязі як солідарні боржники. За ст.ст. 553,554 ЦК України договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строк, відповідно до ч.1 ст.252 ЦК України, визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. У Договорі поруки від 19.04.2007 року строк договору не визначений. Відповідно до Кредитного договору «Автопакет» №94/07-Ф від 19.04.2007р. визначено кінцевий строк виконання основного зобов'язання - кінцева дата погашення кредиту та виконання зобов'язання 19.04.2012року. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин - пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно п.2.2 поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по цьому Договору не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов'язання і необхідності їх виконання поручителем. Банк поручителям вимоги про виконання зобов'язання за кредитним договором та договором поруки направляв 02.06.2012р. та 12.09.2012р. Позов до суду про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором банком пред'явлено 09.09.2013р., тобто більше ніж через рік після закінчення строку виконання основного зобов'язання. За таких обставин суд вважає Договори поруки від 19.04.2007року такими, що припинилися. Тому у задоволенні вимог позивача про солідарне стягнення з поручителя [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Кредитним договором «Автопакет» №94/07-Ф від 19.04.2007 року слід відмовити. Згідно Розрахунку суми заборгованості [PERSON] по Кредитному договору «Автопакет» №94/07-Ф від 19.04.2007року станом на 13.08.2013 року його загальна заборгованість становить 11829,86 доларів США, що еквівалентно 94556,06грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6006,85 доларів США, що еквівалентно 48012,75грн., заборгованість по відсотках - 4044,94 доларів США, що еквівалентно 32331,17грн., нарахована пеня за порушення строку сплати тіла кредиту - 902,86 доларів США, що еквівалентно 72016,58грн., нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 73,21 доларів США, що еквівалентно 585,17грн., несплачений штраф - 802,00 доларів США, що еквівалентно 6410,39грн. За ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 48012,75грн. підлягає задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків в сумі 32331,17грн., та пені в загальній сумі - 7801,75грн. Щодо вимог про стягнення та штрафу в розмірі 6410,39грн. така не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Кредитним договором п.п.5.1 передбачено сплату неустойки в разі порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків. У п.5.2. в разі порушення умов договору позичальник сплачує штраф в розмірі 10% від суми кредиту. У позові чітко не вказано який конкретно пункт Договору було порушено позичальником, за яке саме порушення позивачем нарахований штраф. Крім того, п. 4.3.2 Договору передбачає обов'язок позичальника суворо дотримуватись положень Договору, що є дуже загальним і також включає вимогу дотримуватись строку виконання зобов'язання. Тобто в даному випадку йде мова про подвійну відповідальність позичальника за порушення умов Договору, оскільки за порушення строку виконання зобов'язання вже встановлено сплату пені. Таким чином позивач бажає стягнути з позичальника неустойку і у виді штрафу, і у виді пені. Також слід звернути увагу, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф нараховується від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а не від суми основного зобов'язання. Згідно цієї норми за несвоєчасно виконане грошове зобов'язання передбачено нарахування не штрафу, а пені. У ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Штраф і пеня відносяться до одного виду юридичної відповідальності. Судом встановлено, що відповідач допустив порушення договору - несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Отже, отже позивач покладає на позичальника подвійну відповідальність за порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків, що суперечить Конституції України. Суд вважає, що у вимозі про стягнення штрафу, нарахованого по кредитному договору «Автопакет» №94/07-Ф від 19.04.2007 слід відмовити. Відтак, заборгованість за Кредитним договором - 48012 грн.75коп., заборгованість по відсотках - 32331грн.17коп., пеня - 7801грн.75коп., а всього 88145грн. 68коп. - підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, оскільки заборгованість відповідачки [PERSON] перед Банком виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: partial