Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 29.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано суму кредиту в розмірі 9600,00 грн. зі сплатою 19,5 % річних за користування кредитним коштами. Позивач зазначає, що 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта банк» та Національним Банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», згідно якого Укрпромбанк передало (відступило) Дельта Банк права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 05.02.2013 року утворилась заборгованість в сумі 12 040,33 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 7200,00 грн., відсотки в сумі 4705,70 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 29.10.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 9600,00 зі сплатою 19,50 % річних за користування кредитом, терміном повернення 28.10.2009 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта банк» та Національним Банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», згідно якого ТОВ «Укрпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовлених сторонами строків повернення кредиту та сплати відсотків, станом на 05.02.2013 року утворилась заборгованість в сумі 12 040,33 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 7200,00 грн., відсотки в сумі 4705,70 грн. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно п.7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Як роз»яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позов на давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позов ної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Як вбачається з умов договору, позичальник був зобов»язаний повернути кредит 28.10.2009 року. Позивач звернувся до суду 28.02.2013 року, тобто із пропущенням встановленого строку. З урахуванням викладеного суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed