Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Позивач, у зв'язку з необізнаністю, звернувся до нотаріуса після спливу 6 місяців, тому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини від [PERSON] в два місяці. Позивач у судове засідання не з'явився та надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. У судове засідання представник відповідача не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечують щодо задоволення позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданий [INFO]. 25 квітня 2013 року позивач звернувся до державного нотаріуса Олександрійської районної нотаріальної контори, але строк позивачем пропущений, відповідно до листа №330/02-31 від 15.05.2013 року. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постанова №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вказує, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач зазначив поважну причину пропуску необізнаність щодо прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначена причина є поважною, тому позовні вимоги необхідно задоволити. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини. Які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 10 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчиненя процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, що позивач, позовною заявою зазначені обставини довів, чим виконав вимоги ст. 10 ЦПК України, зокрема те, що є єдиним спадкоємцем та що строки звернення до нотаріуса пропущенні з поважних причин. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved