Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав, передати дітей на опікування Органу опіки та піклування, стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та накласти заборону на відчуження майна та житла право користування яким мають діти. Позовні вимоги мотивує тим, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] з 2011 року проживають разом з своєю бабусею [PERSON], яка забезпечує належний догляд, утримання та виховання дітей. Одинока матір [PERSON] з 2011 року не виконує належним чином материнські обов'язки, самоусунулась від утримання та виховання дітей, не цікавиться станом їх здоров'я та навчання, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судом повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Прокурор та заінтересована особа в судовому засіданні позов підтримали. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала. Вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини другої статті 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з частини першої статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9). Одинока мати [PERSON] з 2011 року не виконує належним чином свої материнські обов'язки, самоусунулась від утримання та виховання дітей. Відповідно до протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (а.с.10) та висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (а.с.4) відібрання в [PERSON] малолітніх дітей є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Відповідно до Характеристики голови вуличного комітету [PERSON] фактично вихованням дітей не займається, часто буває відсутня вдома, дітей б'є та кричить на них без причини, вчиняє сварки з матір'ю [PERSON], виносить речі з дому (а.с.6). З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знайшов своє підтвердження в суді, а тому дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення. Позовні вимоги щодо накладення заборони на відчуження майна та житла відповідача задоволенню не підлягають, оскільки заява про забезпечення позову у формі визначеній частиною другою статті 151 ЦПК України не подавалася, відповідне клопотання під час розгляду справи позивачем заявлено не було.

Outcome: partial