Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

ТОВ «Благо-Інвест» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики № 548/10 від 26.03.2010 року у розмірі 666,48 грн., адміністративних витрат за Основним договором № 003888 від 10.04.2008 року у розмірі 375,03 грн., понесених витрат на правову допомогу у розмірі 380,00 грн. та 229,40 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 квітня 2008 року між ТОВ «Благо-Інвест» та [PERSON] був укладений договір № 003888, згідно якого позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «БлагоУстрій». Відповідач зобов'язався сплатити одноразовий реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та адміністративні витрати, що є платою за послуги позивача з організації діяльності програми. На участь в асигнаційному заході [PERSON] 07.04.2010 року отримала дозвіл на суму 10000,00 гривень. 26 березня 2010 року було укладено додаток №3 до договору № 003888, за умовами якого відповідач отримав дозвіл на отримання товару в сумі 10000,00 грн., а також, що на момент підписання даного додатку нею було сплачено 23 чистих внесків на суму 3833,41 грн. та 23 адміністративних витрат на суму 958,41 грн., які зараховані позивачем в рахунок погашення щомісячних платежів, в порядку визначеному договором позики. Відповідно до умов основного договору, 26 березня 2010 року між ТОВ «Благо-Інвест» та [PERSON] був укладений договір позики № 548/10 з додатком №1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 10000,00 грн. з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості, до 15 березня 2015 року. За період з 15.05.2008 року по 18.12.2012 року відповідачем було сплачено чистих внесків на загальну суму 9333,52 грн. З січня 2013 року відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, тому станом на вересень 2013 року залишок неповерненої позики становить 666,481 грн. щомісячних платежів, та 375,03 грн. адміністративних витрат за основним договором №003888 від 26 березня 2010 року в період з січня 2013 року по вересень 2013 року. Зазначає, що постановою Господарського суду Житомирської області від 04.03.2013 року ТОВ «Благо-Інвест» визнано банкрутом та розпочата ліквідаційна процедура товариства, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сушкова В.В. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнав частково. Не заперечуючи щодо наявності заборгованості за договором позики в сумі 666,48 грн. та адміністративних витрат в сумі 375,03 грн. Разом з тим, заперечила вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, вказавши на те, що сплачена нею за договором сума адміністративних витрат покриває судові витрати, сплачені позивачем. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що 10 квітня 2008 року між ТОВ «Благо-Інвест» та [PERSON] був укладений договір № 003888, згідно якого позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «БлагоУстрій». Відповідач зобов'язався сплатити одноразовий реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та адміністративні витрати, що є платою за послуги позивача з організації діяльності програми. (а.с.4) 26 березня 2010 року було укладено додаток №3 до договору № 003888, за умовами якого відповідач отримав дозвіл на отримання товару в сумі 10000,00 грн., а також, що на момент підписання даного додатку нею було сплачено 23 чистих внесків на суму 3833,41 грн. та 23 адміністративних витрат на суму 958,41 грн., які зараховані позивачем в рахунок погашення щомісячних платежів, в порядку визначеному договором позики.(а.с.5) Згідно п. 4 додатку №3 до договору від 10 квітня 2008 року, адміністратор зобов'язаний сплатити на користь учасника суму в розмірі 10000,00 грн. Згідно договору позики, учасник зобов'язується погашати зазначену суму щомісячними рівними платежами до 15 числа поточного місяця, протягом 60 місяців та сплачувати згідно договору відповідні щомісячні адміністративні витрати в сумі 41,67 грн. Сторони домовились, що щомісячні платежі в сумі 166,67 грн., які учасник погашає згідно договору позики, зараховуються адміністратором в рахунок погашення щомісячних чистих платежів по договору № 003888 від 10 квітня 2008 року. У відповідності до умов основного договору, 26 березня 2010 року між ТОВ «Благо-Інвест» та [PERSON] був укладений договір позики № 548/10 з додатком №1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 10000,00 грн. з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості, до 15 березня 2015 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 611 ЦК України вказано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За період з 15.05.2008 року по 18.12.2012 року відповідачем було сплачено чистих внесків на загальну суму 9333,52 грн. З січня 2013 року відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, тому станом на вересень 2013 року залишок неповерненої позики становить 666,481 грн. щомісячних платежів, та 375,03 грн. адміністративних витрат за основним договором №003888 від 26 березня 2010 року в період з січня 2013 року по вересень 2013 року. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стосовно розміру заборгованості спору не має, тому суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач не виконувала умови договору, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь ТОВ «Благо-Інвест» необхідно стягнути заборгованість за договором позики № 548/10 від 26.03.2010 року та договором № 003888 від 10.04.2008 року в розмірі 375,03 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 380 грн., суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.84 ЦПК України - витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При цьому, за умовами ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2013 року між позивачем та ПП «Житомирська міська юридична консультація» був укладений договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого ТОВ «Благо-Інвест» зобов'язується сплатити надані юридичні послуги, а саме за складання позовних, апеляційних, касаційних (скарг) заяв 380, 00 грн. за одну на умовах попередньої оплати (а.с.18-19). Відповідно до роз'яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником і вході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в ч.2 ст. 56 ЦПК України. Враховуючи, що до участі в розгляді справи не залучалася особа, яка надає правову допомогу, а тому відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial