Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивачка звернулась 28.10.2013 року до суду з заявою, якою просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000,00 грн. на кожного сина щомісячно починаючи із дня пред»явлення позову і до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться синами та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені у заяві. Відповідач визнав позов в частині сплати аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 800,00 грн., в решті заперечував, мотивуючи тим, що він не являється біологічним батьком [PERSON] і має фактичний заробіток в місяць 1500-1600 грн., який отримує за місцем не офіційної роботи. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковою задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.04.2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 802, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками яких є [PERSON] до [PERSON] (а.с. 4,5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати синів до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON], на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно, аліменти в розмірі 1/3 частини доходів [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку з 28.10.2013 року по [INFO], а з 23.03.2018 року на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, аліменти в розмірі 1/4 частини доходів [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до його повноліття, оскільки відповідач офіційно не працює, не отримує доходу в натурі і сторони не надали доказів про існування обставин, які відповідно ст.184 СК України, є правові підстави стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Посилання відповідача на те, що він не являється біологічним батьком [PERSON], [INFO], не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідач відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], являється батьком. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial