Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право спільної часткової власності на 5/6 часток двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., в ідеальних долях, вартістю 129651 грн., та належали [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно рішення [PERSON] міської ради №156 від 29 липня 1993 року її чоловіком [PERSON] та його батьками: [PERSON], [PERSON] була приватизована двохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. без визначення часток співвласників, про що 03 серпня 1993 року їм було видане свідоцтво про право власності на житло №325. У Свідоцтві про право власності на житло за №325 виданому 03 серпня 1993 року згідно рішення №156 виконкому [PERSON] міської ради від 29 липня 1993 року вказано, що квартира належить їм трьом на праві спільної сумісної власності і вони є власниками 55/1000 долі будинку. У відповідності до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. 30 травня 2009 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги на 1/3 частину квартири [ADDRESS], про що видане свідоцтво про право на спадщину за законом. 23 січня 2013 року помер [PERSON] чоловік позивачки та син померлого [PERSON] та [PERSON] Після його смерті вважаються такими, що прийняли спадщину на частину квартири, що належала спадкодавцю [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неповнолітній син [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] 27 квітня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 254558 від 03 травня 2013 року. Спадкового майна після смерті сина [PERSON] вона оформити не встигла, оскільки не пройшло 6 місяців після його смерті. 20 лютого 2013 року [PERSON] був складений заповіт згідно якого все своє майно вона заповіла позивачу. Згідно запису приватного нотаріуса [PERSON] від 07.05.2013 року, вказаний заповіт є незміненим та невідміненим. Як спадкоємець [PERSON] за заповітом, що претендує на спадкове майно [PERSON] звернулася в [PERSON] міську державну нотаріальну контору, де була заведена спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири, що належала [PERSON] і в тому числі на ? частки квартири її сина [PERSON], що була успадкована [PERSON] та залишилася не оформленою державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] в звязку із тим, що у свідоцтві про право власності на житло від 03 серпня 1993 року не визначені частки, було відмовлено та рекомендовано з даного приводу звертатися до суду. Із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] міської ради звернулась [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] та просить суд визнати за неповнолітнім [PERSON] право спільної часткової власності на 1/6 частку двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. Відповідач-позивач посилається на те, що підставою для звернення до суду стала невизначеність часток у свідоцтві про право власності на житло від 03 серпня 1993 року. Згідно інформаційної довідки-характеристики № 68, виданої [PERSON] РСП КП «ВООБТІ» інвентаризаційна вартість квартири [ADDRESS], становить 155581 грн. Таким чином, вартість 1/6 частки квартири, яка належить до успадкування неповнолітнім [PERSON] становить 25930 грн. Позивач-відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідач-позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Крім того, вона просить задовольнити свої позовні вимоги Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей [PERSON] міської ради Вінницької області проти задоволення позовів не заперечує. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про право власності на житло №325 виданому 03 серпня 1993 року згідно рішення №156 виконкому [PERSON] міської ради РЕМ від 29 липня 1993 року підтверджується, що квартира [ADDRESS], належить чоловіку позивача [PERSON] та його батькам [PERSON] та [PERSON] і вони є власниками 55/1000 долі будинку (а.с.5). У відповідності до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 146987, виданим відділом РАЦСу по м. Хмільнику [PERSON] МРУЮ Вінницької області від 04 червня 2009 року доведено, що [PERSON] помер 30 травня 2009 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], на 1/3 частину квартири [ADDRESS], про що видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано 12.01.2010 року в КП «ВООБТІ» (а.с.12) та про що нотаріусом у свідоцтві №325 про право власності на житло від 03.08.1993 року зроблено відповідну відмітку. 23 січня 2013 року чоловік позивачки та син померлого [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №248419, виданим відділом РАЦСу по м. Хмільнику [PERSON] МРУЮ Вінницької області 29 січня 2013 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину: його мати [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неповнолітній син першого шлюбу [PERSON] 27 квітня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 254558 від 03 травня 2013 року (а.с.22). Спадкового майна після смерті сина [PERSON] вона оформити не встигла, оскільки не пройшло 6 місяців після його смерті. 20 лютого 2013 року [PERSON] був складений заповіт згідно якого все своє майно вона заповіла позивачу [PERSON] Згідно запису приватного нотаріуса [PERSON] від 07.05.2013 року, вказаний заповіт є незміненим та невідміненим (а.с.17). Як спадкоємець за заповітом, що претендує на спадкове майно позивач [PERSON] звернулася в [PERSON] міську державну нотаріальну контору, де була заведена спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири, що належала [PERSON] і в тому числі на ? частки квартири її сина [PERSON], що була успадкована [PERSON] та залишилася не оформленою державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] в звязку із тим, що у свідоцтві про право власності на житло від 03 серпня 1993 року не визначені частки, було відмовлено та рекомендовано з даного приводу звертатися до суду (а.с.26). Відповідно до п. 4. 12 [PERSON] 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За відсутності у спадкоємця необхідних документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку. Інвентаризаційна вартість квартири [ADDRESS], становить 155581 грн., що підтверджується інформаційною довідкою-характеристикою №68 [PERSON] РСП КП «ВООБТІ» 2013року (а.с. 10) та технічним паспортом від 11.11.2013 року (а.с. 6-9). 2/3 частини вказаної квартири, що належали [PERSON] та зареєстровані за нею та половина від 1/3 частки квартири її сина [PERSON], яку прийняла у спадщину, але не оформила [PERSON] на які позивач-відповідач претендує, як спадкоємець за заповітом - разом складають 5/6 часток квартири і їхня вартість становить 129651 грн. Половина від 1/3 частки квартири [PERSON], яку являючись неповнолітнім прийняв у спадщину його син [PERSON], [INFO] складає 1/6 частку квартири і її вартість становить 25930 грн. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Таким чином доведено, що перешкод у визначенні часток у спільній сумісній власності немає. Суд, враховуючи позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оскільки позивач-відповідач підтримує позовні вимоги, відповідач-позивач визнає позовні вимоги повністю, з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлого, вважає можливим задовольнити первісний і зустрічний позов. Задоволення позовів не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 356, 357, 368, 370-372 ЦК України,

Outcome: approved