Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

25 листопада 2012 року в м. Артемівську Донецької області на перехресті вулиць Горбатова - Радянська сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були водій автомобілю марки «Fiat Albeа» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та водій автомобілю марки «ВАЗ-217030» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] За постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2012 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № [NUMBER] від 22.03.2012 року. Вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, що не оспорюється сторонами у судовому засіданні. Згідно платіжного доручення № ЗР018378 від 30.04.2013 року відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 11400.00 гривень оцінивши розмір завданої матеріальної шкоди в 12400.00 гривень за мінусом розміру встановленої умовами договору франшизи у сумі 1000.00 гривень. Вказані факти теж не оспорюються сторонами по справі. Разом з тим позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що відповідно висновку експертного дослідження, проведеного за його заявою, розмір матеріальної шкоди спричиненої йому у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу складає 39137.53 гривень. Приймаючи до уваги той факт, що відповідач йому сплатив страхове відшкодування у розмірі 11400.00 гривень, то він просить стягнути з відповідача ще 27727.53 гривень страхового відшкодування. Крім того просить стягнути з відповідача пеню за кожен день просрочення виплати страхового відшкодування відповідно доданого до позову розрахунку за період з 23.01.2013 року у сумі 2272.00 гривні. Оскільки було пошкоджено його майно - автомобіль, то відповідно до п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача за рахунок відшкодування моральної шкоди 20000.00 гривень. Одночасно просить стягнути з відповідача на його користь 620.00 гривень за рахунок компенсації судових витрат, понесених ним на оплату експертного авто товарознавчого дослідження. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі, обгрунтовуючи їх з посиланням на відповідні норми ЦК України та Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач не визнав позовні вимоги у повному обсязі та надав з цього приводу письмові заперечення також посилаючись на відповідні норми ЦК України та Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Залучений позивачем у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши обґрунтування позовних вимог позивачем та його представником, ознайомившись з запереченнями відповідача, з»ясувавши обставини справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-1У від 01.07.2004 року, із змінами ( далі Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров*ю та /або/ майну потерпілого. Відповідно до умов договору та ст. 9 Закону, в редакції станом на 25.11.2012 року, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну становить 50000.00 гривень на одного потерпілого і обов*язок відшкодування відповідної шкоди покладено на страховика (ст. 22 Закону). Стаття 29 Закону передбачає, що у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 03-05-13 від 30.05.2013 року розмір такої шкоди складає 39137.53 гривень. Суд погоджується з цим висновком оскільки він ґрунтується на відповідних доказах по справі, які підтверджують факт ДТП, наявність конкретних технічних пошкоджень автомобіля позивача, їх відповідність та обґрунтованість кількості відновлювального ремонту транспортного засобу і що його вартість не перевищує вартості автомобілю до ДТП. При цьому суд приймає до уваги відсутність клопотання з боку відповідача на призначення авто товарознавчої експертизи. Одночасно суд не може прийняти заперечення відповідача у цій частині про розмір страхового відшкодування виходячи з покупної ціни транспортного засобу на публічних торгах, оскільки така позиція відповідача не відповідає вимогам закону. Таким чином суд вважає, що відповідач має зобов»язання перед позивачем по виплаті страхового відшкодування у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 38137.53 гривень, т.т. розмір шкоди 39137.53 гривень з урахуванням розміру франшизи 1000.00 гривень. Приймаючи до уваги, що відповідачем згідно платіжного доручення № ЗР018378 від 30.04.2013 року було сплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 11400.00 гривень, що не оспорюється сторонами, то розмір страхового відшкодування складає ( 38137.53 гривень - 11400.00 гривень =) 26737.53 гривень, що і підлягає стягненню у порядку часткового задоволення позовних вимог. Крім того суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування теж підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ст. 36.2 Закону страховик має сплатити страхове відшкодування протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Стаття 36.5 Закону передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що заява на виплату страхового відшкодування надійшла до відповідача 13.12.2012 року, що підтверджується вказаною заявою. Таким чином період прострочення виплати починається з 13.03.2013 року (за спливом 90 днів від дня подачі заяви). З урахуванням того, що відповідачем 30.04.2013 року було виплачено страхове відшкодування у сумі 11400.00 гривень, то розмір пені-подвійна облікова ставка НБУ складає: з суми боргу 38137.53 грн. за період з 13.03.2013 року по 30.04.2013 року за 49 днів (розмір облікової ставки НБУ 7.5000%), (розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0.041%) - 767.97 гривень; розмір пені-подвійна облікова ставка НБУ складає: з суми боргу 26737.53 грн. за період з 30.04.2013 року по 09.06.2013 року за 41 день (розмір облікової ставки НБУ 7.5000%), (розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0.041%) - 450.51 гривень; розмір пені-подвійна облікова ставка НБУ складає: з суми боргу 26737.53 грн. за період з 10.06.2013 року по 08.07.2013 року за 29 днів (розмір облікової ставки НБУ 7.0000%), (розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0.038%) - 297.41 гривень. Таким чином загальна сума пені за вказаний період прострочення сплати складає ( 767.97 грн. + 450.51 грн. + 297.41 грн. =) 1515.89 гривень. В судовому засіданні позивач не заперечує, що 29.05.2013 року йому було сплачено позивачем 307.10 гривень пені. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня у сумі (1515.89 грн. - 307.10 грн. =) 1208.79 гривень. Одночасно суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000.00 гривень за рахунок відповідача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 22.3 Закону потерпілому відшкодовується страховиком також моральна шкода, передбачена п .п. 1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК України, але не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.2 ст. 9 цього Закону, за шкоду, заподіяну майну у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Пункт 1 ч.2 ст. 23 ЦК України встановлює право особи на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я. Пункт 2 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди при наявності душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім*ї чи близьких родичів. Разом з тим, такі факти і настання таких наслідків судом не встановлено по справі, а позивач просить відшкодувати моральну шкоду на підставі п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, що не передбачено ст. 22.3 Закону, а тому і відсутні обов»язки відповідача по відшкодуванню такої шкоди відповідно до умов договору та ст. 22.3 Закону. Позивач просить стягнути з відповідача у якості компенсації понесених ним судових витрат пов»язаних з проведенням судової авто товарознавчої експертизи у сумі 620.00 гривень, які, на думку суду не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Так, відповідно до п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов»язані з проведенням судових експертиз. При цьому ст. 86 ЦПК України передбачає порядок оплати сторонами судової експертизи відповідно до заявленого у суді клопотання про призначення такої експертизи. Судом встановлено, що позивачем не заявлялося суду клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи, така експертиза судом не призначалася і позивачем не оплачувалася. Посилання останнього на витрати по сплаті експертного дослідження суд не може прийняти до уваги, оскільки такі витрати не входять в коло судових витрат, передбачених ст.79 ЦПК України і які повинні задовольнятися за рахунок відповідача по справі. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати (судовий збір) присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги, що позивач пред»явив позовні вимоги на суму 30619.53 гривень матеріальної шкоди, що складає 306.19 гривень судового збору та 20000.00 гривень моральної шкоди, що складає 200.00 гривень судового збору. Приймаючи до уваги, що позивач не сплачував судовий збір при подачі позову, його позовні вимоги у частині відшкодування матеріальної шкоди задоволені на 91.27%, а в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено, то судовій збір підлягає стягненню на користь держави: з відповідача у сумі 276.46 гривень ( 91.27% від 306.19 грн.), а з позивача 26.73 гривні ( 18.73% від 306.19 грн.) и 200.00 гривень в частині позову про відшкодування моральної шкоди, а взагалі - 226.73 гривень.

Outcome: partial