Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 20 800 гривень суми основного боргу, 217,12 грн. три проценти річних від простроченої суми та 7924, 80 гривень неустойки, а також судових витрат в розмірі 229,41 гривень. При цьому позивачка зазначає, що 26 лютого 2013 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за № 806. За договором позики відповідач отримав від [PERSON] суму грошей в розмірі 20 800 гривень. За умовами договору позики відповідач зобов'язався повернути суму позики у такому порядку: 1600 гривень до 26.03.2013 року, 1600 гривень до 26..04.2013 року, а решту грошей, тобто 17600 гривень до 26.05.2013 року. Згідно з п. 6 договору позики у випадку несвоєчасного повернення позики, відповідач сплачує позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також неустойку у розмірі 0,3 відсотка від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернув і повертати у добровільному порядку відмовляється, у зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повідомлень за місцем реєстрації, але поштові повідомлення двічі не отримував за відсутністю за даною адресою. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, розглянути справу заочно на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 лютого 2013 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір позики посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за № 806 (а.с. 5). На підставі даного договору грошової позики [PERSON] передала відповідачу грошові кошти у розмірі 20 800 гривень, а відповідач зобов'язався повернути суму позики відповідно до п. 1 вказаного договору у такому порядку: 1600 гривень до 26.03.2013 року, 1600 гривень до 26..04.2013 року, а решту грошей, тобто 17600 гривень до 26.05.2013 року. Згідно з п. 6 договору позики у випадку несвоєчасного повернення позики, відповідач сплачує позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також неустойку у розмірі 0,3 відсотка від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Не виконавши зобов'язання щодо своєчасного повернення грошової позики до 26 травня 2013 року, відповідач продовжує користуватися грошима позивача, таким чином, позивач обґрунтовано просить стягнути з позивача відсотки за користування позикою та неустойку. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача за договором позики від 26.02.2013 року, а саме : 20 800 грн. - сума основного боргу, 217,12 грн. - три проценти річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦПК України та 7924,80 грн. - неустойка у розмірі 0,3 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення за період з 27 травня по 30 вересня 2013 року включно (127 днів прострочення), згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 4). Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн., який сплачено позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Сплата позивачем судових витрат знайшла документальне підтвердження у матеріалах справи (а.с. 3). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved