Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та вселення, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. Дану квартиру йому було подаровано його рідною сестрою [PERSON], але в квартирі залишився зареєстрованим колишній чоловік його сестри [PERSON], який мешкає в даній квартирі та перешкоджає йому у користуванні належною йому квартирою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив обставини, викладені в позовній заяві на підтвердження вимог, просив суд усунути перешкоди в здійсненні ним права користування належною йому на праві власності квартирою № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області, вселити його в квартиру № 12 в домі № 31 по пр. Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області та висилити [PERSON] з квартири № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області без надання іншого житлового приміщення, крім того пояснив, що він не може проживати в своїй квартирі, так як відповідач перешкоджає, погрожує йому. Сестра подарувала йому квартиру, так як йому ніде було жити, оскільки свою квартиру він віддав своїй доньці. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги позивача, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, крім того пояснила, що відповідач вважає себе власником квартири, оскільки вона придбана ним та [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, у звязку з чим на теперішній час ними подано відповідну позовну заяву. Свідок [PERSON]Т у судовому засіданні пояснила, що спірна квартира № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області належала їй на праві приватної власності, яку вона подарувала своєму братові. Ще коли вона була власником квартири та перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], вона вселила в дану квартиру останнього як члена своєї сімї, та с того часу [PERSON] в ній мешкає. Але шлюб між ними було розірвано, вони не могли мешкати разом в даній квартирі, він перешкоджав їй мешкати в ній, тому вона квартиру подарувала своєму братові [PERSON] В квартирі залишились належній їй речі, але вона не може потрапити в квартиру, як і її брат, так як відповідач перешкоджає їм. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знає, що [PERSON] подарувала належну їй квартиру № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області своєму братові [PERSON], але останній не може в ній мешкати так як [PERSON] перешкоджає йому та не пускає його до квартири. Вона разом з [PERSON] та [PERSON] у листопаді 2012 року та у квітні 2013 року ходили до квартири але не змогли потрапити до неї,так як в квартирі було змінено замки, а через двері [PERSON] сказав, що він їх не пустить у квартиру. [PERSON] агресивний та скандальний. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] подарувала належну їй квартиру № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області своєму братові [PERSON], так як вона не могла в ній мешкати, [PERSON] перешкоджав їй, а у теперішній час [PERSON] не може потрапити до квартири. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює дільничним інспектором Сєвєродонецького МВ УМВС України в Лугансьій області. Квартира № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області знаходиться на його дільниці. Між [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] були сварки стосовно користування квартирою, але подробиць не памятає. Він викликав [PERSON], але він не являвся на виклики, а дома він його не міг застати. Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 24 листопада 2011 року, [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Дані обставини ніким не оспорювались. Позивач, звернувшись до суду, посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. Дану квартиру йому було подаровано його рідною сестрою [PERSON], але в квартирі зареєстрований колишній чоловік його сестри [PERSON], який мешкає в даній квартирі та перешкоджає йому у користуванні належною йому квартирою, у звязку з чим просить усунути перешкоди в здійсненні ним права користування належною йому на праві власності квартирою № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області, вселити його в квартиру № 12 в домі № 31 по пр. Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області та виселити [PERSON] з квартири № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області без надання іншого житлового приміщення. Представник відповідача, в якості заперечення проти позовних вимог, посилається на те, що відповідач проживає в даній квартирі як член сімї колишнього власника, тому також вважає себе власником квартири, оскільки вона придбана ним та [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Але суд не може погодитись з доводами сторін в повному обсязі. Як видно з рішення апеляційного суду Луганської області від 11 вересня 2012 року у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання однією родиною, визнання договору недійсним, поділу майна, яке є субєктом права сумісної власності, позовні вимоги [PERSON] рішеннм Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 липня 2012 року було задоволено повністю та визнано квартиру № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області обєктом права спільної сумісної власності, визнано договір дарування квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним, поділено дану квартиру між [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, але наведеним рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 вересня 2012 року рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 липня 2012 року було скасовано, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Касаційну скаргу відповідача [PERSON] ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 січня 2013 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків до 28 лютого 2013 року. Інших відомостей щодо відкриття або відмови у відкритті касаційного провадження відповідачем та його представником суду не надано, отже, на час розгляду справи єдиним власником квартири № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області є позивач [PERSON], який відповідно до ст. 391 ЦК України вимагає усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, квартирою № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області, що було підтверджено позивачем та свідками у судовому засіданні, пояснення яких не викликають у суду сумнівів, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод в здійсненні [PERSON] права користування належною йому на праві власності квартирою № 12 в домі № 31 по пр. Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області та вселення [PERSON] в у вищевказану квартиру підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про виселення [PERSON] з квартири № 12 в домі № 31 по пр-ту Гвардійському в м. Сєвєродонецьку Луганської області без надання іншого житлового приміщення, то на думку суду, дані вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] до продажу належної їй квартири [PERSON] зареєструвала в ній в якості члена своєї родини відповідача [PERSON], який був на той час її чоловіком, а користування житлом має речово-правовий характер, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно вимог ст.ст. 405, 406 ЦК України, так як сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні, крім того договір найму квартири між сторонами не укладався.

Outcome: partial