Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, посилаючись на слідуючи обставини. 20 листопада 2010 року сторони у справі уклали шлюб , який було зареєстровано у відділі РАЦС Томаківського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №66. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. З лютого 2013 року сторони по даній справі припинили шлюбні відносини і з того часу вони проживають окремо. З часу припинення сумісного сімейного життя з відповідачем, їхня неповнолітня дочка знаходиться на утриманні позивача, бо відповідач постійної та регулярної матеріальної допомоги на утримання їхньої неповнолітньої дитини не надає. Відповідач являючись батьком неповнолітньої дочки зобов'язаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дитини, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Відповідно до вищенаведеного , позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини. В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, і, у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України має право на утримання від чоловіка. Домовленості з відповідачем про його участь в утриманні дитини та її особисто, як дружини, не досягнуто. Враховуючи ту обставину, що відповідач працює в ТОВ «Марганецька птахофабрика» на посаді водія, а відповідно - має постійний заробіток, позивач вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Інших дітей на утриманні відповідача немає, непрацездатних батьків немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. За своїм станом здоров'я та матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання доньки. Стягнень з відповідача за виконавчими листами не проводиться і відповідно він має реальну змогу сплачувати аліменти. Угоди про сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Тому позивач змушена звернутися до суду з заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному об'ємі. Відповідач проти позову позивача не заперечує, при цьому надавши до суду заяву, в якій зазначено, що він проти позову не заперечує та просить суд, дану справу слухати у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі мають неповнолітню дочку [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Томаківського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №90 від 22.10.2013 року, з якого вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON]. На утримання дитини відповідач не надає матеріальну допомогу. Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, і, у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України має право на утримання від чоловіка. Домовленості з відповідачем про його участь в утриманні дитини та її особисто, як дружини, не досягнуто. Враховуючи ту обставину, що відповідач працює в ТОВ «Марганецька птахофабрика» на посаді водія, а відповідно - має постійний заробіток, позивач вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним задовольнити позов повністю. Також згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved