Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 23.11.2011 Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 2-1913/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та інших, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, визнання права власності на земельну ділянку та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням частково задоволено позов [PERSON] - визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 0 883 га, кадастровий № 32224802400: 03:002:0038 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Кільцева, б/н, укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] та договір купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Незважаючи на те, що договори купівлі-продажу цієї земельної ділянки рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області були визнані недійсними та рішення суду першої інстанції залишено Апеляційним судом Київської області без зміни, [PERSON], на підставі рішення Горенської сільської ради, оформила право власності на житловий будинок, розташований на спірній земельній ділянці та отримала свідоцтво про право власності на цей будинок. Житловий будинок, оформлений на імя відповідачки, розташований на чужій земельній ділянці, власником якої є інша особа. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON]. Вважає, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований на цій же земельній ділянці є недійсним. Тому просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0, 0 883 га, кадастровий № 32224802400: 03:002:0038 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Кільцева, видане КП Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області на імя [PERSON] та стягнути судовий збір. В ході судових позовні вимоги були заявлені позивачем [PERSON] та згідно останніх уточнень та доповнень позивачі просили визнати незаконним рішення [PERSON] комітету Горенської сільради Києво-Святошинського району Київської області № 75/8 від 22.12.2011 . Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок № 12-Н по вул. Кільцевій в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, видане 28.12.2011 Виконкомом Горенської сільради на підставі рішення [PERSON] комітету Горенської сільради Києво-Святошинського району Київської області № 75/8 від 22.12.2011 . Скасувати державну реєстрацію права власності на будинок № 12-Н по вул. Кільцевій на імя [PERSON]. Визнати недійсним [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку під кадастровим номером 32224802400:03:002:0038 на імя [PERSON] та його реєстрацію 27.10.2010 під № 011094702879 в Книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Визнати недійсною і скасувати реєстрацію в Поземельній Книзі 31.03.2011 за реєстровим номером 22482400030020038:03:00100 земельної ділянки під кадастровим номером 32224802400:03:002:0038 на імя [PERSON]. Визнати недійсною Декларацію про готовність обєкта (індивідуального житлового будинку по вул. Кільцевій, 12-н в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області) від 19.12.2011 року, подану [PERSON] та скасувати реєстрацію цієї Декларації. Визнати за ними право власності на спадкове майно, яке складається з будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві житлового будинку за адресою: вул. Кільцева, 12-Н в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області. Визнати за ними право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: вул. Кільцева, 12-Н в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області з правом введення житлового будинку в експлуатацію та отримання документа, що посвідчує право власності на нього. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позов підтримали та уточнили пункт щодо визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та просили визнати недійсним та скасувати [PERSON] на право власності на земельну ділянку під кадастровим номером 32224802400:03:002:0038 на імя [PERSON] та його реєстрацію 27.10.2010 під № 011094702879 в Книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Визнати недійсною і скасувати реєстрацію в Поземельній Книзі 31.03.2011 за реєстровим номером 22482400030020038:03:00100 права власності на земельну ділянку під кадастровим номером 32224802400:03:002:0038 на імя [PERSON]. Представник відповідачки [PERSON] та третіх осіб позов не визнали, оскільки позивач [PERSON] є племінником [PERSON] [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням допомогти продати земельну ділянку, спадкоємці отримали гроші за розпискою. Рішення сільської ради є повністю законним, відповідачка є добросовісним набувачем земельної ділянки, та отримала всі рішення для будівництва будинку. Документи для виготовлення державного акту подавалися за життя [PERSON] Померлий тричі отримав гроші за земельну ділянку від [PERSON] у присутності [PERSON] Будівельних матеріалів на земельній ділянці не було на момент придбання земельної ділянки. Відповідачка та [PERSON] не були знайомі. Відповідачка має підтверджуючі документи на придбання будівельних матеріалів. Відповідач [PERSON] комітет Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність. Відповідачі [PERSON] Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним. Представник відповідача [PERSON] ДАБК у Київській області позов не визнав, вважає Декларацію про готовність спірного будинку законною. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, свідків, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Рішенням Києво-Святошинського райсуду Київської області від 23.11.2011 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0883 га кадастровий номер 32224802400:03:002:0038, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Кольцова, б/н, укладений [PERSON], від імені [PERSON] та [PERSON], посвідчений 01 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0883 га кадастровий номер 32224802400:03:002:0038, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Кольцова, б/н, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 11 березня 2011 року приватним нотаріусом Києво- Святошинського нотаріального округу [PERSON] Рішення набрало законної сили 16.02.2012 і відповідно до ст. 14 ЦПК України обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України... Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Оскільки договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0883 га, кадастровий номер 32224802400:03:002:0038, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Кольцова, 12-Н, укладені між [PERSON], який діяв від імені померлого [PERSON], та [PERSON], та між [PERSON] та [PERSON] визнані судом недійсними, то відповідно Рішення виконкому Горенської сільради від 22.12.2011 № 75/8 Про визнання права приватної власності та оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок в с. Горенка по вул.. Кільцева, 12-Н за [PERSON] є недійсним. Також видане на підставі цього рішення свідоцтво про право власності на житловий будинок № 12-Н по вул. Кільцевій в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, видане 28.12.2011. На підставі вищенаведеного необхідно скасувати [PERSON] реєстрацію права власності на будинок № 12-Н по вул. Кільцевій с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області на будинок №12-Н по вул.. Кільцевій с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області на ім.я [PERSON]. Визнати недійсним та скасувати [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку під кадастровим номером 32224802400:03:002:0038 на імя [PERSON] та скасувати його реєстрацію 27.10.2010 року під № 011094702879 в книзі записів реєстрації [PERSON] актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Визнати недійсною та скасувати реєстрацію в Поземельній Книзі 31.03.2011 року за реєстровим номером 22482400030020038:03:00100 земельної ділянки під кадастровим номером 32224802400:03:002:0038 на імя [PERSON] ГригорівниРазом з цим суд визнає недійсним [PERSON] акт на спірну земельну ділянку на імя померлого [PERSON] виданого після його смерті - 24.09.2010 який оформив і отримав [PERSON], використавши в порушення ст.. 1008 ЦК України довіреність від 02.09.2009 видану [PERSON] на його імя, знаючи, що [PERSON] 13.06.2010 помер. Як на доказ позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно, позивач та представник позивачів посилаються на ту обставину, що будинок був побудований померлим [PERSON] і існував уже в 2009 році, при цьому посилається на розписку від 15 травня 2009 року, 27 серпня 2009 року та від 02.09.2009 року, які надав до Голосіївського райсуду м. Києва по справі № 752/2760/13-ц позивач [PERSON] Згідно яких [PERSON] передав померлому гроші в сумі 130 000 доларів США за спірну земельну ділянку та незавершений будівництвом будинок, проте вказана обставина не може слугувати доказом того, що померлому на момент смерті належало таке майно. Також суд не може покласти в основу рішення як доказ про належність спірного будинку померлому на момент смерті пояснення свідків, на яких посилається представник позивачів в підтвердження своїх вимог. Так свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила. Що вона у 2002 році прибирала земельну ділянку поруч з будинком, де проживали [PERSON] із дружиною, на цей час будинок був побудований і знаходився у придатному для прожиття стані. Після смерті [PERSON] невідомий їй чоловік на ім.я [PERSON] здавав цей будинок декілька разів. Свідок [PERSON] пояснила, що будинок будувався приблизно у 2004 році, він був придатний до проживання і був укомплектований меблями. [PERSON] нікому не продавав будинок, проте вона не проживала з колишнім чоловіком вже 18 років. Останній раз вона була біля будинку у 2010 році. Свідок [PERSON] пояснила, що будинок будувався з 2000 по 2004 року. До будинку було проведено електроенергію та стаціонарний телефон. Будинок будували працівники, яких найняв [PERSON] С, будівельні матеріали допомагав купувати позивач. Свідок [PERSON] пояснила, що у 2004 році будинок уже був побудований, у будинку вже проживали квартиранти, у [PERSON] з [PERSON] були дружні відносини. Але пояснення свідків спростовуються довідкою Горенської сільської ради № 183/7 від 23.02.2011, згідно якої на спірній земельній ділянці будівництво не проводиться , забудови відсутні. Тобто , жодним письмовим доказом не підтверджено що спірний будинок збудовано померлим.. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, згідно якої до складу спадщини входять усі права і обовязки, належні спадкодавцю на момент смерті. Тому позивачі успадкували лише право на отримання ділянки у власність, яке належало померлому [PERSON] Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Статтею 373 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав, визнання угоди недійсною. Щодо вимог про визнання недійсною та скасування декларації про готовність індивідуального житлового будинку, суд відмовляє, оскільки Згідно ст. 39 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ч. 3 ЗУ визначає, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків. [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність обєкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації, що в судовому засіданні не доведено, тому суд не вбачає підстав для визнання її недійсною та скасування її. У відповідності до ст.. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. [PERSON] реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи зі змісту ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.\~ 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доводи позивача та представника позивачів, що померлому на час смерті належав будинок, носять лише формальний характер, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не підтверджені належними доказами, тому і вимога про визнання за позивачами право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями не має під собою ніякого правового підґрунтя.. Ст. 211 Земельного кодексу України стосується захисту порушення права на земельну ділянку. В судовому засіданні надано докази про наявність у позивачів такого права. Позивач та представник позивачів не в повному обсязі довели позов позивачів, що є їх обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , розяснював представнику позивача її права та обовязки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та недоведеність вимог позивачів, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача [PERSON] Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial