Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 14.10.2010 року в магазині Steel plast, що розташований за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграду, буд.133, власником якого є відповідач, він уклав договір № 0210407, згідно якого відповідач виготовляє та монтує металопластикові вікна та дві захисні ролети, загальною вартістю 33\~ 133 грн. 00 коп. Згідно домовленості він зробив передоплату у розмірі 25000,00 грн. за металопластикові вікна, 08.12.2010 року він зробив доплату у розмірі 8133 грн. 00 коп. В цьому переліку вартість ролет з монтажем склала 5613 грн.00 коп. (ролета з електроприводом 4325 грн., в тому числі монтаж 659,00 грн. та ролета з ручним приводом 1288 грн., в тому числі монтаж 191,00 грн.). Гарантійний строк на вказаний товар згідно п.1.3. договору становить 7 років. У встановлений договором термін вікна та захисні ролети було встановлено, але інформація, що передбачена ст.15 Закону України Про захист споживачів, йому надана не була як не були надані відомості про строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій ні до замовлення, ні після йому надано не було. Також йому не надано було технічного паспорту чи іншого документу, що його замінює, з позначкою про дату продажу, що передбачено п.11 ст.8 вказаного Закону. Впродовж восьми місяців користування ролетами, з яких пять місяців ролети були замкнуті та не використовувались, він двічі звертався до відповідача з приводу гарантійного ремонту ролети з електроприводом, оскільки при використанні ролета видавала сторонні звуки, які свідчили про неякісну роботу, і відповідач приїздив та усував виявлені недоліки в роботі ролети. Позивач посилається на те, що після виконання другого ремонту та декількох днів експлуатації ролету з електроприводом заклинило та вона зовсім перестала працювати, в звязку з чим відповідач був викликаний для проведення гарантійного ремонту. 22.08.2011 року по приїзду відповідача зясувалося, що згоріла електронна схема управління. Впродовж трьох днів відповідач намагався полагодити ролету, в результаті ремонту короб ролети був розібраний, направляючи та ламелі пошкоджені, електронна схема управління та пульт управління були забрані відповідачем та з його слів передані на ремонт. Ролета була кинута в такому стані і відповідач відмовився її ремонтувати. 30.08.2011 року ним була складена відповідна заява до відповідача з вимогою розірвати договір купівлі-продажу у частині ролети з електроприводом та повернути сплачені за неякісний товар гроші у розмірі 4325 грн. за ролету та 659 грн. за її монтаж. Із наданої йому відповідачем відповіді він зрозумів, що на думку відповідача недоліки товару виникли внаслідок порушення ним правил користування ролетою та втручання в її роботу третіх осіб. Проте після встановлення ролети і до терміну закінчення її експлуатації та багаторазових ремонтів відповідач не робив зауважень щодо порушення правил користування ролетою чи втручання у її роботу третіх осіб. 13.10.2011 року він вдруге звернувся з заявою до відповідача з вимогою розірвати договір купівлі-продажу у частині ролети з електроприводом та повернення йому сплачених за них грошових коштів у вказаній сумі. Позивач також зазначає, що наприкінці вересня 2011 року перестала працювати друга ролета з механічним приводом. Йому було відмовлено відповідачем у здійснені гарантійного ремонту з посиланням на те, що він сам зламав ролету, відповідну експертизу для визначення причини втрати якості товару відповідач не провів. Позивач посилається на те, що діями відповідача йому також заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 5613,00 грн. Позивач просить розірвати договір №0210407 від 14.09.2010 року, укладений між ним та ПП [PERSON], в частині придбання ролет захисних; стягнути з відповідача на його користь сплачену суму за виготовлення та монтаж ролет у розмірі 5613,00 грн. на 5613,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також понесені витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. В дане судове зсідання позивач не зявився, про розгляд справи повідомлявся, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність його вини у виході з ладу ролет у позивача. В подальшому відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до змісту ст.ст. 11, 509, 526 ЦК України однією з підстав виникнення зобовязання є договори, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно до п.2 ч.1 ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до ст. 6 Закону України Про захист прав споживачів, ст. 673, 675 ЦК України продавець (виробник, виконавець) зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також дати інформацію про продукцію. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобовязаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Виробник (виконавець) зобовязаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). У відповідності до ст. 7 Закону України Про захист прав споживачів виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Згідно до ч.2 ст.679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Відповідно до ч.1, 3 ст. 680 ЦК України покупець має право предявити вимогу у звязку з недоліками товару ща умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право предявити вимогу у звязку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Згідно до вимог ст.ст. 678, 708 ЦК України, ст. 8 Закону України Про захист прав споживачів, п. 16 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 11.04.2002 року № 506, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача предявляються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Продавець і виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача) зобовязані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Вимоги споживача, передбачені статтею 8 вказаного Закону, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Відповідно до положень ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на звернення до суду та інших уповноважених органів державно влади за захистом порушених прав. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 14.10.2010 року в магазині Steel plast, що розташований за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграду, буд.133, де здійснює свою діяльність ПП [PERSON], між позивачем та ПП [PERSON] був укладений договір № 0210407, згідно якого відповідач зобовязався виготовити та передати позивачеві, змонтувати металопластикові вікна та дві захисні ролети, загальною вартістю 33\~ 133 грн. 00 коп. Відповідно до п.1.3. вказаного договору гарантійний строк на вказаний товар становить 7 років. У відповідності до п.3.1. договору продавець зобовязаний в строк, не пізніше 09.11.2010 року передати продавцю товар, вказаний в специфікації до договору. Згідно домовленості з відповідачем позивач зробив передоплату у розмірі 25000,00 грн. за металопластикові вікна, що підтверджується товарним чеком від 14.10.2010 року до договору № 0210407. 08.12.2010 року позивач здійснив доплату за договором у розмірі 8133 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком. В найменуванні переліку товару та робіт по його встановленню, вартість яких була оплачена позивачем, вартість ролет з монтажем склала 5613 грн.00 коп. (ролета з електроприводом 4325 грн., в тому числі монтаж 659,00 грн. та ролета з ручним приводом 1288 грн., в тому числі монтаж 191,00 грн.). Вказаний розмір сплаченої позивачем вартості товару та робіт не заперечувався в судовому засіданні відповідачем. У встановлений договором термін вікна та захисні ролети були встановлені позивачеві. Судом також встановлено, що впродовж восьми місяців користування ролетами, з яких пять місяців ролети були замкнуті та не використовувались, позивач двічі звертався до відповідача з приводу гарантійного ремонту ролети з електроприводом розміром 3100*2500, оскільки при використанні ролета видавала сторонні звуки, які свідчили про неякісну роботу, і відповідач приїздив та усував виявлені недоліки в роботі ролети, що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем. Після виконання другого ремонту та декількох днів експлуатації ролету з електроприводом заклинило та вона зовсім перестала працювати, в звязку з чим ним був викликаний відповідач для проведення гарантійного ремонту. 22.08.2011 року по приїзду відповідача зясувалося, що згоріла електронна схема управління ролети і впродовж трьох днів відповідач намагався полагодити ролету, в результаті ремонту короб ролети був розібраний, направляючи та ламелі пошкоджені, електронна схема управління та пульт управління були забрані відповідачем для ремонту, що не заперечувалося в суді відповідачем. В подальшому відповідач відмовився від здійснення ремонту ролети. 30.08.2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій вимагав розірвати вказаний договір купівлі-продажу у частині придбання ролети з електроприводом та повернути сплачені за неякісний товар гроші у розмірі 4325 грн. за ролету та 659 грн. за її монтаж, посилаючись на те, що ролета з елепроприводом вийшла з ладу в звязку з неправильною її установкою та неодноразовими безрезультатними спробами відповідача її полагодити, в наслідок чого вона втратила товарний вигляд. Письмовим поясненням відповідача від 20.09.2011 року позивач був повідомлений про те, що недоліки товару виникли в наслідок порушення позивачем правил користування ролетою та втручання в її роботу третіх осіб. Проте будь-яких доказів цього відповідачем суду не надано. 13.10.2011 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою, в якій вимагав розірвати вказаний договір купівлі-продажу у частині придбання ролети з електроприводом та повернути сплачені за них грошових коштів у вищевказаній сумі. Встановлено, що в жовтні 2011 року у позивача перестала працювати друга ролета розміром 1600*900 з механічним приводом. На звернення позивача відповідачем було відмовлено у здійснені її гарантійного ремонту, що він підтвердив в судовому засіданні. П.4 ст. 17 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Судом встановлено, що 28.12.2011 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій вимагав провести експертизу для визначення причин втрати якості ролет, проте його заява була залишена без задоволення відповідачем, який не організував проведення експертизи зазначених ролет. В судовому засіданні встановлено, що інформація, передбачена ст.15 Закону України Про захист споживачів, а саме дані про основні властивості продукції, правила та умови ефективного і безпечного використання продукції, строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій ні до укладання вказаного договору ні після цього позивачу надано не було. Також позивачу не було надано технічного паспорту на товар чи іншого документу, що його замінює, з позначкою про дату продажу, що передбачено п.11 ст.8 вказаного Закону. Судом також встановлено, що недоліки товару були виявлені позивачем у межах гарантійного строку, встановленого договором від 14.10.2010 року, протягом якого відповідач не забезпечив належну роботу вказаних ролетів, що не відповідає положенням ст. 7 Закону України Про захист прав споживачів. Відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що недоліки товару вказаних ролет виникли після їх передання позивачеві внаслідок порушення ним правил користування ролетами чи їх зберігання, або в наслідок дій третіх осіб, тому саме на відповідача законом покладена відповідальність за ці недоліки. В судовому засіданні відповідачеві судом неодноразово розяснювалося його право на заявлення клопотання про призначення проведення відповідної судової експертизи для визначення причини втрати якості ролетами та можливості їх використання з призначенням. Зважаючи на те, що відповідне клопотання відповідачем заявлене не було, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Таким чином, зважаючи на те, що втрата якості ролетами, неможливість їх використання за призначенням були виявлені під час встановленого договором гарантійного строку, і істотні недоліки товару виникли з вини відповідача, позивач має право вимагати від відповідача розірвання вищевказаного договору від 14.10.2010 року в частині придбання та монтажу захисних ролет та повернення сплаченої ним за ролети та їх монтаж грошові кошти у загальному розмірі 5613,00 грн., тому його позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Задовольняючи вказані позовні вимоги позивача, суд вважає, що його позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03,1995 року № 4 Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України Про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. П. 5 ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоровя продукцією. Позивачем не надано суду доказів того, що постачання відповідачем товару неналежної якості спричинило ситуацію, яка могла стати небезпечною для життя і здоровя позивача, тому його вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Крім того, вказаним договором від 14.10.2010 року відшкодування моральної шкоди у випадку постачання товару неналежної якості законом не передбачено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 321 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial