Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1478, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. 28 липня 2011 року за життя, [PERSON] складено заповіт на його ім'я на: житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами під [ADDRESS], який належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4463428 від 17.08.2004 року та належну йому земельну ділянку площею 0,0786 га у межах та згідно плану, яка розташована [ADDRESS], цільове призначення: 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7310136300:17:002:1051 та належала йому на підставі купівлі-продажу земельної ділянки від 15.03.2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 677. Вказував, що заповіт посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], 28.11.2011 р. та зареєстровано в реєстрі за № 1661. 26 січня 2012 року в приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за його заявою відкрито спадкову справу №3/2012, після смерті [PERSON], який помер [INFO], про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29450471 від 26.01.2012 року. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], який помер [INFO] за законом чи за заповітом окрім нього немає. 19 липня 2013 року ним отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS]. 19 липня 2013 року за ним зареєстровано право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами відповідно, що стверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6494001 від 19.07.2013. Стосовно обставин видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розташовану [ADDRESS], площею 0,786 га, кадастровий номер 7310136300:17:002:1051, цільове призначення: 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, нотаріусом йому було відмовлено. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку є відсутність, на ім'я [PERSON], як спадкодавця, державного акту на право власності на земельну ділянку. Окрім цього, вказував, що земельна ділянка належала Спадкодавцю на підставі купівлі-продажу земельної ділянки від 15.03.2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 677, а за життя [PERSON], з невідомих йому причин, державного акту на право власності на земельну ділянку, після укладення договору купівлі продажу не отримував. На сьогоднішній день на земельну ділянку, яка є спадковим майном після смерті [PERSON], існує державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 207354 від 05.02.2010 року, який виданий на його ім'я, як попереднього власника. Факти, за яких правовстановлювальний документ - державний акт на право власності на земельну ділянку існує на його ім'я, а фактично право власності на земельну ділянку належить спадкодавцю [PERSON] 19 грудня 2008 року він придбав у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0786 га у межах та згідно плану, яка розташована [ADDRESS], цільове призначення: 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7310136300:17:002:1051, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки на нотаріальному бланку ВКР № 699299 від 19.12.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 4965. Після посвідчення вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки, він звернувся до управління Держкомзему у місті Чернівці для видачі державного акту на право власності на землю, оскільки відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником державного акту на право власності на земельну ділянку та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 207354. 15 березня 2010 року склались так обставини, що він, [PERSON], продав [PERSON] вищевказану земельну ділянку, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15.03.2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 677. Після укладення договору купівлі-продажу, [PERSON] у відповідності до ст. 125 ЗК України мав би отримати державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім'я. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки по [ADDRESS] виконаного ПП «Естімейт» оцінювачем [PERSON] експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 76344 грн., тому розмір судового збору ним сплачено згідно Закону України «Про судовий збір» як 1 відсоток ціни позову - 764 грн. Просив визнати за ним, [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]; паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 31.01.2000 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області; адреса реєстрації [ADDRESS] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0786 га у межах та згідно плану, яка розташована [ADDRESS], цільове призначення: 1.8 - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7310136300:17:002:1051, як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] і якому ця земельна ділянка належала на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.03.2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 677. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просила позов задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, та з вказанням на те, що не має заперечень проти задоволення вказаної заяви. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заяву представника відповідача, письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали і мають місце обставини, вказані позивачкою у позовній заяві, які об'єктивно стверджені копіями свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 серпня 2004 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 березня 2010 року, витягу з державного реєстру правочинів заповіту, виданого [PERSON] на користь [PERSON], витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2013 року, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON], звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки [ADDRESS]. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, в даному випадку, державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законодавством. Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені або, яка необхідна для їх обслуговування. Тобто при переході права власності на житловий будинок, він автоматично успадкував і земельну ділянку, яка була надана для обслуговування будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст.ст.1216, 1225, 1296 ч.1, 1297 ЦК України, спадкуванням є перед прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини водять усі права та обов»язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину має одержати свідоцтво про право на спадщину, а тому цілком логічною за обставин по даній справі є вимога позивача визнання за ним права власності на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки.

Outcome: approved