Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

03.12.2013 року [PERSON], діючи в інтересах свого сина - [PERSON], [INFO], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь майнової шкоди - витрат на лікування сина та проїзд до місця лікування 3717, 84 грн. На обґрунтування зазначила, що вона є матір'ю [PERSON] [INFO], а відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. 06.05.2012 року близько 18 год.40 хв. в ході спільної гри дочка відповідача, відкинувши із своєї руки палицю, попала нею у праве око сина позивачки травмувавши його. Позивачка здійснювала лікування сина, у тому числі в м.Кіровоград у офтальмологічному відділенні Кіровоградської обласної дитячої лікарні та у м.Одеса - у Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П.Філатова Академії медичних наук України». В ході лікування сина витратила 2347,98 грн. на лікування та 1369, 86 грн. на проїзд до місць лікування. Майнову шкоду, яка полягає у вказаних витратах просить стягнути із відповідача як батька малолітньої особи, яка спричинила названу шкоду. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з наведених у ньому причин. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на невстановлення даних про відсутність законних підстав для задоволення позову та того, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави 229 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого було звільнено позивача при поданні позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою представлено суду угоду з представником та особою, яка надає правову допомогу - адвокатом [PERSON] та квитанції про сплату вказаному адвокату 1000, 00 грн. за написання позовної заяви та 200, 00 грн. за надання юридичних послуг. Інших документів на підтвердження витрат за надання правової допомоги на запитання суду позивачка не надала. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами витрат позивачки на правову допомогу суд керується такими нормами законодавства: Відповідно до ч. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-У1 «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На запитання суду позивачкою не надано розрахунку затраченого адвокатом часу на вказані у квитанціях написання позовної заяви та надання правової допомоги. Тому суд приходить до висновку, що позивачкою документально не підтверджено понесення вказаних у позовній заяві та квитанціях витрат на правову допомогу, тому вони не підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved