Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові посилається на те, що 19.08.2011 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №002-25006-190811 для придбання майна. Згідно укладеного договору відповідач отримав строковий кредит у розмірі 3348,00 грн. строком до 18.03.2013 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом, виходячи зі ставки 0,01% на рік, та 3,42% в місяць за ведення кредитної справи. В позові вказують на те, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання і у зв'язку з чим, станом на 19.07.2013 рік за нею утворилась заборгованість в сумі 3962,28 грн. Просять стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором №002-25006-190811 від 19.08.2011 року в сумі 3962,28 грн., 229,40 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору та 780,00 грн. витрат на розміщення оголошення в газеті. Представник позивача Кесарева Г.І. в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити. Крім того не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причину її неявки та не подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» №214 від 20.11.2013 року. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору №002-25006-190811 від 19.08.2011 року відповідач отримав строковий кредит у розмірі 3348,00 грн. строком до 13.03.2013 року. Кредитні кошти надаються відповідачу для придбання майна. Згідно умов договору, відповідач зобов'язалася сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом виходячи зі ставки 0,01% на рік, та 3,42% в місяць за ведення кредитної справи. З розрахунку видно, що заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором з урахуванням тіла кредиту, відсотків за його користування та комісії, станом на 19.07.2013 року складає гроші в сумі 3962,28 грн. Згідно ст.ст.509, 526 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.615 п.2 України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, в результаті чого за нею утворилась заборгованість. Суд приходить до висновку, що зобов'язання відповідача не було припинено, оскільки не було виконано належним чином, а звернення позивача до суду з позовною заявою є наслідком неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань та способом цивільно-правової відповідальності. Тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №002-25006-190811 від 19.08.2011 року в розмірі 3962,28 грн. Крім того у відшкодування судових витрат, з сплати судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 1009,40 грн. (229,40 грн. судового збору та 780 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача)

Outcome: approved