Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо- транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 липня 2008 року у м. Донецьку сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Hundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю Hundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Власником пошкодженого автомобіля є [PERSON]. Згідно довідки відділу ДАЇ з обслуговування адміністративної території в м. Донецьку №5214 від 07 липня 2008 року дорожньо- транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України. Вина відповідача [PERSON] була об'єктивно встановлена постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 14 серпня 2008 року про притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі якої відповідача [PERSON] було визнано винним в скоєні правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Таким чином, у [PERSON] , як у власника автомобіля виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «ВУСО» т та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 014652-02-05-01-02. Страховим випадком відповідно до договору страхування визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП буде завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку, матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування є експертний висновок авто товарознавчої експертизи, відповідно до вимог п.5.2 договору страхування. Відповідно до звіту СПД [PERSON] про оцінку розміру збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу, №03-09/07 від 09 липня 2008 року розмір матеріального збитку складає 9 568,80 гривень. Таким чином, сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 9 568,80 гривень, про що було складено страховий акт №5418-02 від 21 серпня 2008 року. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст.. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 5418-02 від 21 серпня 2008 року. Платіжним дорученням №13523 від 21 серпня 2008 року страхове відшкодування було виплачено в повному обсязі. Отже з моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ СК «ВУСО» виникло право вимоги до відповідача [PERSON] відповідального, за завдання шкоди легковому автомобілю Hundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат ЗАТ СК «ВУСО», що становить 9 568,80 гривень. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 року Відкрите акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» набуло належне Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО» право вимоги,яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. За період з вересня 2010року по квітень 2011 року відповідач у добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду частково, перерахував на рахунок позивача 2 200 гривень. Але інша частина матеріальної шкоди, а саме 7 368,80 гривень відповідачем сплачена на була. 06 лютого 2012 року на адресу відповідача було направлено листа з вимогою щодо відшкодування залишку заборгованості. Однак не зважаючи на свій обов'язок у зазначений законом термін свої зобов'язання відповідач не виконав. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 7 368,80 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явися, про час слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 року Відкрите акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» набуло належне Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО» право вимоги,яке виникло у останнього на вищевказаних підставах (а.с.24,28). 01 липня 2008 року у м. Донецьку сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Hundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю Hundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Власником пошкодженого автомобіля є [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки відділу ДАЇ з обслуговування адміністративної території в м. Донецьку №5214 від 07 липня 2008 року дорожньо- транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем [PERSON] вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України (а.с.5а). Вина відповідача [PERSON] була об'єктивно встановлена постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 14 серпня 2008 року про притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі якої відповідача [PERSON] було визнано винним в скоєні правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с.6). Таким чином, у [PERSON] , як у власника автомобіля виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 014652-02-05-01-02 (а.с.8-9). Страховим випадком відповідно до договору страхування визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП буде завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку, матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування є експертний висновок авто товарознавчої експертизи, відповідно до вимог п.5.2 договору страхування. Відповідно до звіту СПД [PERSON] про оцінку розміру збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, №03-09/07 від 09 липня 2008 року розмір матеріального збитку складає 9 568,80 гривень. (а.с.12-19). Таким чином, сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 9 568,80 гривень, про що було складено страховий акт №5418-02 від 21 серпня 2008 року. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст.. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 5418-02 від 21 серпня 2008 року. Платіжним дорученням №13523 від 21 серпня 2008 року страхове відшкодування було виплачено в повному обсязі. Отже з моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ СК «ВУСО» виникло право вимоги до відповідача [PERSON] відповідального, за завдання шкоди легковому автомобілю Hundai Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат ЗАТ СК «ВУСО», що становить 9 568,80 гривень. Згідно ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи в розмірі сплаченого відшкодування. Більш того, у відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяну шкоду. Аналогічне положення містить ст.993 ЦК України. За період з вересня 2010 року по квітень 2011 року відповідач у добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду частково, перерахував на рахунок позивача 2 200 гривень. Але інша частина матеріальної шкоди, а саме 7 368,80 гривень відповідачем сплачена на була. Відповідно до вимог ст.. 1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст.. 1188 ч.1 п.1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача, тому [PERSON] повинен відшкодувати у порядку регресу по договору страхування страхове відшкодування у розмірі 7 368,80 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачені при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 993,1187,1188, 1191 ЦК України, та

Outcome: approved