Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до Кооператива по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Космос-1», третя особа: Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивач зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] після смерті чоловіка відкрилась спадщина, яка складається з гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS], гараж [NUMBER]. Позивач звернулась до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій про прийняття позивачем спадщини у зв'язку з тим, що право власності на гараж не було належним чином оформлено спадкодавцем, тому позивач просила суд визнати право власності на гараж № [NUMBER] загальною площею 23,6 кв.м. в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «[ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що на підставі рішення Жовтневої районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська від 26.10.1979 року [PERSON] було дозволено передати гараж розташований в кооперативі «Космос-1» водію Дніпропетровської майстерні по ремонту та монтажу медичної техніки [PERSON], жодних правовстановлюючих документів на вищезазначений гараж не оформлювали, а також до гаражного кооперативу для вирішення питання щодо переходу права власності на спірний гараж не звертались, це питання на загальних зборах гаражного кооперативу не вирішувалось. Пояснила, що спірний гараж вони з спадкодавцем отримали шляхом обміну, але самостійно його не будували, пайові внески до кооперативу не вносили. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи у судовому зсіданні повідомлявся належним чином, надав суду заяву про визнання позовних вимог. Представник третьої особи - у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія [NUMBER], виданим 11 березня 1975 року Бабушкінським відділом ЗАГС м.Дніпропетровськ. [INFO] року чоловік позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 31.10.2012 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішенням Виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська за №1295 від 26.10.1979 року (а.с.118) було дозволено передати гарад індивідуального користування від [PERSON] [PERSON] Згідно дослідженої в судовому засіданні постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2013 року № 2089/02-31 встановлено, що позивач не надала правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцю нерухомого майна, а саме гаража, який розташований за адресою: [ADDRESS] в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Космос-1». Державна реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області також відмовила у реєстрації права власності на спірний гараж, що підтверджується Рішенням від 11 жовтня 2013 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень та рішенням №7029159 від 21 жовтня 2013 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Також судом було встановлено, що попередній користувач гаражу [PERSON] не оформив право власності на вказаний гараж, після чого мав би право провести його відчуження в установленому законом порядку. Позивачем не надано доказів набуття права власності на гараж в установленому законом порядку попереднім власником. Рішенням виконкому, на яке посилається позивач в позовній заяві (а.с.18) було лише надано дозвіл на здійснення обміну, перехід права власності повинен відбуватися у встановленому законом порядку і з передбачених законом підстав. Тобто рішення виконкому не є тотожним правочину, на підставі якого здійснюється перехід права власності Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини. Оскільки право власності на спірну споруду спадкодавця в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження, то відповідно у позивача не виникає право на спадкування цього майна. Позивач до виконавчого комітету Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно не зверталась. Позивач до органів управління кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів, до компетенції яких належить вирішення питань пов'язаних з переходом права власності від кооперативу до інших осіб, з приводу вирішення питання про перехід до нього права власності на спірний гараж не зверталась. У відповідності до вимог ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Крім того, аналізуючи норми ст.331 ЦК України суд приходить до висновку, що визнання права власності на новостворене нерухоме майно за рішенням суду даною нормою не передбачено. Також оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття об'єкта та введення його в експлуатацію. Таким чином, оскільки факт порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача не знайшов свого підтвердження, жодних правових підстав для задоволення позову судом не встановлено, а позивачем не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати при відмові в задоволенні позову повинні покладатися на позивача.

Outcome: dismissed