Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають одну неповнолітню дитину. Позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Також зазначає, що відповідач як батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання. Це змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, розмір аліментів на утримання дитини визначений в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, що встановлений законодавством для дитини відповідного віку. Позивачка також просить стягнути аліменти на своє утримання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно. Просить задоволити заявлені позови. Позивачка позов підтримала та пояснила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в тому розмірі, про який вона просить. Щодо поданих відповідачем заперечень, то зазначає, що згідно договору довічного утримання купівля ліків здійснюється за рахунок особи, яку доглядають. Також зазначила, що догляд за бабусею не здійснює стороння особа, якій слід сплачувати грошові кошти за її роботу. А тому просить не враховувати обставини, на які покликається відповідач, а задовольнити заявлений нею позов в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково. Додав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від своїх доходів (заробітку). Також згідний сплачувати 200 грн. щомісячно на утримання дружини. В решті – позов не визнає. Просить врахувати, що на його утриманні перебуває бабуся, якій він сплачує щомісячно 340 грн. згідно до договору довічного утримання. Також на даний час за бабусею доглядає жінка, якій сплачуються грошові кошти за її роботу, оскільки за бабусею раніше доглядав він та його мама, а на даний час такої можливості немає. За таких умов просить частково задовольнити позов. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, але частково. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Батько дитини не надає допомоги на її утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в частині від заробітку (доходу) відповідача. Відповідач працевлаштований, має постійні доходи. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу дитині та надавати допомогу на утримання дружини. Позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. В той же час враховується, що вона не має інших джерел доходу. Суд зважає на положення ч. 4 статті 84 СК України, згідно якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Підлягають до задоволення заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2013 р., і до повноліття дитини враховуючи, що обов’язок з утримання дітей покладений на обох батьків. Також підлягають до часткового задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів – по взаємному утриманню подружжя. Позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має достатньо високі доходи, як про це вона вказувала в позовній заяві. Згідно до наданого відповідачем розрахункового листка, його заробітна плата (дохід) складає 2 893 грн. 70 грн. на місяць. Відповідач сплачує щомісячно 340 грн. своїй бабусі згідно до договору довічного утримання. Також догляд за бабусею здійснює доглядальниця, якій також сплачуються грошові кошти. Про дану обставину підтвердила свідок [PERSON] Позивачкою не були надані суду докази про наявність витрат у відповідача на свою користь (придбання ним речей побуту: холодильник, телевізор, тощо; чи придбання ним предметів розкоші: виробів з золота, інших дорогоцінних металів, тощо; придбання високовартісних речей: автомобіля, інших транспортних засобів, нерухомого майна, тощо), що свідчило б про наявність у відповідача високих доходів – більших, ніж його заробітна плата, що надавало б суду можливість повністю задовольнити заявлений позов. Тому суд вважає, що в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 18.11.2013 року, і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 22.07.2014 року. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 183 СК України, ч.4 ст. 84 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову та можливість його часткового задоволення в частині про стягнення аліментів на утримання дитини; та про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині стягнення коштів в порядку ст. 84 СК України. В задоволенні решти заявлених позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial