Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про виселення з житлового приміщення, свої вимоги мотивує тим, що постійно проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS], разом з тим є основним квартиронаймачем вказаної квартири. На житловій площі квартири - 35, 90 м. кв. крім неї зареєстровані та проживають її сини [PERSON] та [PERSON] та крім того, без згоди позивача проживають відповідачі: онук [PERSON] з дружиною [PERSON] та дітьми, які зневажливо ставляться до позивача. Просить виселити відповідачів та їх дітей з квартири [ADDRESS] без надання їм іншого житлового приміщення. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали зустрічну позовну заяву про визнання права на користування житловою площею, свої вимоги мотивують тим, що тривалий час проживають зі згоди інших мешканців у квартирі [ADDRESS], позивачі та їх малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вважають, що набули право на користування даною житловою площею. Просять визнати за ними право на користування житловою площею у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача повні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним. Проти задоволення зустрічного позову заперечила та пояснила, що у квартирі [ADDRESS] позивач проживає разом з синами, позивач пояснила, що відповідач [PERSON] має інше місце реєстрації за адресою [ADDRESS], крім того зазначає, що відповідач по справі має право проживати в оспорюваній квартирі, оскільки є онуком позивачки. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON], у задоволенні позову просять відмовити. Зустрічну позовну заяву підтримали в повному обсязі, пояснення викладені в зустрічній позовній заяві підтримали в повному обсязі, просять визнати за ними право на користування житловою площею у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні третя особа [PERSON] просить задоволити позовні вимоги позивача, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради по зустрічному позову в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Згідно ст. 169 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявний у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково, зустрічну позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки №453 від 12.03.2012 року виданої ЛКП «Сонячне» у квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані: основний квартиро наймач [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. Однак, відповідачі по основному, позивачі по зустрічному позову, по вказаній адресі не зареєстровані. Згідно довідки №478 від 14.03.2012 року виданої ЛКП «Сонячне» у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідач [PERSON], як встановлено судом, має інше місце реєстрації за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до ЗУ "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачає право власника квартири на використання помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї та інших осіб. Згідно ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти, онуки і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування приміщенням. Частина 1 ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначені обставини, а також правові позиції сторін у справі, свідчать про те, що між сторонами існує спір відносно користування житлового приміщення. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з рішення Франківського районного суду м.Львова від 07 травня 2012 року [PERSON] визнано такими, що втратили право на користування житловою площею у будинку [ADDRESS]. В той же час, в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], а також їх діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не зареєстровані, проте проживають за адресою: [ADDRESS], що стверджується актом від 11.06.2012 року, складеним комісією ЛКП «Сонячне». Так, як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] тривалий час, а саме на протязі 2012, 2013 років щомісячно надавав кошти [PERSON] для оплати за комунальних послуг, що стверджується розписками [PERSON] про отримання даних коштів для оплати комунальних послуг, що знаходяться в матеріалах справи. Безпідставними, на думку суду, є покликання позивачки по основному позову на ту обставину, що відповідачі не мають права проживати за вказаною адресою, що відповідачі забезпечені житлом , оскільки мають реєстрацію. Так, як вбачається із рішення Франківського районного суду м.Львова від травня 2012 року [PERSON] визнано такими, що втратили право на користування житловою площею у будинку [ADDRESS], а відтак, суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що іншого постійного місця проживання у нього немає, крім того, враховує, що відповідач представляє інтереси неповнолітніх дітей, які повинні проживати разом з батьками. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] по основному позову не має іншого житла, відтак не підлягають до задоволення вимоги по основному позову щодо його виселення та його дітей [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2011 року. Однак позовна вимога по основному позову щодо виселення відповідачки [PERSON] підлягає до задоволення оскільки, на думку суду, відповідачка має інше місце реєтрації, а тому безпідставною, на думку суду, є вимоги по зустрічному позову щодо визнання за відповідачкою [PERSON] права користування житловою площею у квартирі [ADDRESS]. Проте, на думку суду, підлягають до задоволення вимоги по зустрічному позову щодо визнання за [PERSON], неповнолітніми [PERSON], [PERSON] права користування житловою площею у квартирі [ADDRESS] з підстав ст. 64 ЖК України.

Outcome: partial