Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу з відповідачем [PERSON], яким є : Меблі кухонні - вартістю 7 850 грн.; Стіл кухонний скляний-1300 грн; Тумба-дзеркало- 800 грн.; Шафа купе- 7 000 грн; Диван-ліжко- 3600 грн; Ліжко дерев»яне з матрацем ортопедичним - 4000 грн; Стіл комп»ютерний- 2000 грн; Стіл - книжка -400 грн; Комод - 600 грн; Книжкові полиці - 300 грн.; Тумба умивальник - 800 грн; Мікрохвильова піч- 600 грн; Холодильник - 2 655 грн; Телевізор - 4000 грн.; Пилосос - 500 грн.; Пральна машина автомат « Indezit» - 2500 грн.; Комп»ютер ( монітор, системний блок, клавіатура , миша, колонки) - 5000 грн.; Домашній кінотеатр - 1000 грн.; Фотоапарат - 1200 грн.; Обігрівач - 300 грн.; Витяжка « Gorenje » - 1513 грн.; Газова поверхня « Gorenje » й еклектродуховка « Gorenje » - 3999грн; Кухонна раковина-мийка « BLANCOTIPO» 45см-500 грн; Бойлер « Gorenje » - 1300 грн.; Шуба з хутра єнота - 5 500 грн. Також позивач вказав, що до спільного майна подружжя належить меблевий спільний набір ( ліжко двоспальне, 2 шафи, трюмо з дзеркалом, 2 тумби, пуф) загальною вартістю 10000грн, яке знаходиться у матері позивача. Також до обсягу майна , що підлягає поділу позивач відносить квартиру [ADDRESS], яка була придбана за спільні кошти подружжя під час перебування у шлюбі вартість якої становить 368650 грн. Вказує ,що вказана квартира була придбана за рахунок кредитних коштів відповідно до укладеного кредитного договору № 44.29-48-108/1, та оскільки кредит не є виплаченим, зобов`язання здійснюються подружжям спільно. Тому ,з урахуванням наведеного, позивач просив визнати за ним право власності на ? частини квартири [ADDRESS] а ; розділити боргові зобов»язання за кредитним договором № 44.29-48-108/1 навпіл та на засадах рівності провести поділ майна. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та з урахуванням того ,що відповідач сплатила борг у розмірі 7 018,00 доларів США, що відповідно до курсу КНБУ еквівалентно 56073грн.82 грн., то при поділі майна частка боргу кожного з подружжя становить 28036,91 грн., а тому позивач просив збільшити частку майна відповідача при поділі,яке буде дорівнювати половині боргу перед банком. Також до загальної вартості спільно набутого майна у сумі 79717,00 грн., позивач просив додати вартість рушниці 1200,00 грн.,що буде з урахуванням вартості рушниці становити 80917,00 грн., яка повинна бути поділена навпіл, що становить 40458гнр.50 коп.-за вирахуванням частки боргу перед банком у розмірі 28036грн.91 копійок.,що становить 12412,59 грн. Крім того, позивач просив до вказано майна віднести диван-ліжко 3600 грн., комп»ютер ( монітор, системний блок, клавіатура, миша, колонки)- 5000грню на загальну суму 9800грн. Решту суми належного позивачу майна у розмірі 2621,59 грн. позивач просив стягнути з відповідача в рахунок грошової компенсації. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задоволення. Заперечуючи проти вимог позивача відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов про поділ майна, який відповідно до Ухвали Солом»янського районного суду м.Києва від 17.06. 2013 року об»єднаний разом з первісним позовом відповідно до якого [PERSON] просить відступити від засад рівності часток подружжя, і враховуючи, що на її утриманні залишається дитина, а аліменти, які сплачує Позивач, недостатньо для його утримання, що є істотною обставиною в розумінні ч.2 ст. 70 СК України, а також з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання майна визнати за нею 2/3 частки від спільного майна подружжя, залишивши за Позивачем 1/3 частку. При цьому відповідач на підставі ст. 365 ЦК України просила припинити 1/3 частку Позивача у праві власності на зазначену квартиру з виплатою йому компенсації її вартості в розмірі 23500,00 (двадцяти трьох тисяч п'ятсот) грн., які нею внесені на депозитний рахунок суду. Залишок сплати по договору кредиту в АКБ «Укрсоцбанку» від 19.02.2008 року №44.29-48-108/1, що становить 7018,00 (сім тисяч вісімнадцять) доларів США, що становить еквівалент 56094,87 (п'ятдесят шість тисяч дев'яносто чотири гривні вісімдесят сім копійок) (по курсу НБУ 7,993 грн. за 1 дол. США) визнати за Відповідачем. Свої позовні вимоги Відповідач обґрунтувала тим, що 19.02.2008 року між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанку» було укладено договір кредиту №44.29-48-108/1, відповідно до умов якого вона отримала кредит на придбання однокімнатної квартири загальною площею 27 м2 номер [ADDRESS], за яким вона отримала кошти в сумі 52000,00 (п'ятдесят дві тисячі) дол.США з терміном погашення до 10.03.2020 року. Спірна квартира придбана під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.02.2008 року за 368650,00 (триста шістдесят вісім тисяч шістсот п'ятдесят) гривень, що на момент укладання договору становило еквівалент 73000,00 (сімдесят три тисячі) дол. США. Представник позивача зустрічні позовні вимоги не визнала , підтримавши первісний позов. Представник третьої особи- Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» в судовому засіданні підтвердив повне виконання [PERSON] своїх зобов»язань по укладеному кредитному договору. Вислухавши пояснення представника позивача , відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 07 серпня 1999року у Вертіївській сільській раді Ніжинського району Чернігівської області між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб , про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис № 10. 13.02.2013 Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У відповідності з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.п. 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Судом встановлено, що за час проживання однією сім'єю позивачем разом із відповідачем були придбані: - легковий автомобіль марки ВАЗ-21130-120, сірого кольору, кузов [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], вартість якого становить 40123 (сорок тисяч сто двадцять три) гривні, що підтверджується Звітом про незалежну оцінку проведеного експертом ТОВ «Агентство експертної оцінки». - однокімнатна квартира загальною площею 27 м2 номер [ADDRESS], вартість якої становить336269 (триста тридцять шість тисяч двісті шістдесят дев'ять) гривень, що підтверджується Звітом про незалежну оцінку , проведену ТОВ «Агентство експертної оцінки» у 336269 (триста тридцять шість тисяч двісті шістдесят дев'ять) гривень; - а також меблі, побутова техніка, та інше майно, а саме: рушниця мисливська вартістю 1200,00грн.; рибацький човен вартістю 1950,00 грн.; шуба з хутра єнота вартістю 5500,00 грн.; шуба з норки вартістю 10500,00 грн.; комп'ютер «ACER» та приналежності до нього вартістю 5000,00 грн.; стіл кухонний скляний вартістю 1300,00 грн.; шафа-купе вартістю 7000,00 грн.; тумба-дзеркало вартістю 800,00 грн.; тумба-умивальник вартістю 800,00 грн.; пральна машина - автомат "Indesit" вартістю 2500,00 грн.; домашній кінотеатр вартістю 1000,00 грн.; обігрівач вартістю 300,00 грн.; меблевий спальний набір (ліжко двоспальне, 2 шафи, трюмо з дзеркалом, 2 тумби, пуф, комод) вартістю 10000,00 грн.; стіл-книжка вартістю 400,00 грн., мікрохвильова піч вартістю 600,00 грн.; холодильник "Gorenje" вартістю 2655,00 грн.; диван-ліжко вартістю 3600,00 грн.; фотоапарат вартістю 1200,00 грн., телевізор вартістю 4000,00 грн.; пилосос вартістю 500,00 грн.; бойлер "Gorenje" вартістю 1300,00 грн.; меблі кухонні вартістю 7850,00 грн.; витяжка "Gorenje" вартістю 1513,00 грн.; кухонна раковина - мийка вартістю BLANKOTIRO 45 см. вартістю 500 грн.,., ліжко дерев»яне з матрацом ортопедичним, комп»ютерний стіл та книжні полиці, вартістю 6300,00 грн.. Обсяг вказаного майна та його вартість сторони не заперечували. Проте, представник позивача заперечила проти наявності рибацького човену вартістю 1950,00 грн. Однак, зважаючи на те, що позивачем за зустрічним позовом підтверджено придбання товарним чеком рибацького човну, суд вважає доцільним врахувати його в загальний перелік майна. Судом встановлено, що 19.02.2008 року між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанку» було укладено договір кредиту №44.29-48-108/1, відповідно до умов якого вона отримала кредит на придбання однокімнатної квартири загальною площею 27 м2 номер [ADDRESS], за яким вона отримала кошти в сумі 52000,00 (п'ятдесят дві тисячі) дол.США з терміном погашення до 10.03.2020 року. Спірна квартира придбана під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.02.2008 року за 368650,00 (триста шістдесят вісім тисяч шістсот п'ятдесят) гривень, що на момент укладання договору становило еквівалент 73000,00 (сімдесят три тисячі) дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України, яка визначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Водночас згідно зі ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, адже розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. Виходячи з норм ст. 57, 61, 70 Сімейного кодексу України спільною сумісною власністю чоловіка і дружини є виключно та частка квартири, кредит за яку був сплачений подружжям за час перебування у шлюбі. Судом встановлено, що відповідачкою було здійснено виплату залишку по кредиту в сумі 6416,15 (шість тисяч чотириста шістнадцять дол.США 15 центів), що підтверджується копіями квитанцій, листом АКБ «Укрсоцбанку» 06.08.2013 року за №10.1-186/87-3503 про відсутність боргових зобов`язань, та показами представника АКБ «Укрсоцбанку», який в судовому засіданні підтвердив відсутність боргових зобов'язань відповідача [PERSON] по договору кредиту №44.29-48-108/1. Також, за час перебування у зареєстрованому шлюбі позивачем та відповідачем було придбано легковий автомобіль марки ВАЗ-21130-120, сірого кольору, кузов [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.При укладенні договорів одним із подружжя вважається що він діє за згодою другого з подружжя. В ході розгляду справи встановлено, що 12.11.2012 року в період перебування у шлюбі з відповідачкою без отримання на те ії згоди, позивачем відчужено зазначений вище автомобіль, про що свідчить Витяг з журналу карток від 14.05.2013 року, наданий УДАІ у Вінницькій області УМВС України. Представником позивача в судовому засіданні не доведено факт надання згоди відповідачки на відчуження автомобіля , наголошуючи на тому, що грошові кошти отримані від продажу зазначеного автомобіля позивачем [PERSON] витрачені на ремонт квартири. Таким чином, оскільки відповідачем підтверджено набуття автомобіля у період шлюбу та відчуження його без ії на те згоди, суд вважає доцільним включити автомобіль до загального обсягу майна, врахувавши його вартість при поділі. Відповідно ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Проте згідно з п. 14 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. передбачено, що коли об'єктом права спільної власності є квартира, вона може бути поділена в натурі, якщо сторонам можна виділити ізольовані житлові та інші приміщення із самостійними виходами. Якщо можливість поділу квартири в натурі відсутня, відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними. У цьому разі згідно з ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України іншому з подружжя присуджується грошова компенсація замість його частки у праві спільної сумісної власності на квартиру. Але така грошова компенсація допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 71 Сімейного кодексу України та ч. 2 ст. 365 Цивільного кодексу України суд приймає рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, визначає способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі суди мають застосовувати положення ч.ч.4,5 ст.71 Сімейного кодексу України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 22 - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до Висновку , наданого ТОВ « Агенство експертної оцінки» вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] а станом на 24 вересня 2013 року становить 336 269 грн. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тому, виходячи із вартості квартири, яка становить 336 269 грн , враховуючи , що сторонам належить по 1/2 частини у праві спільної власності подружжя на спірну квартиру ( 336 269 грн./2), беручи до уваги участь відповідачки у витратах по сплаті кредиту у період шлюбу та сплату кредитних коштів у розмірі 61 036 грн.00 після розірвання шлюбу, частка відповідачки на квартиру у спільній власності подружжя дорівнюватиме 2/3 частині, у зв»язку з чим позивачу належить 1/3 частини у праві спільної сумісної власності на квартиру. Виходячи із наведеного, в грошовому еквіваленті з урахуванням участі відповідача, ії частка буде становить 229 170 грн., виходячи із розрахунку ( 168 134,5 -1/2 частина вартості квартири + 61 036 грн, розмір сплачених кредитних коштів). Відповідачкою при подачі позову на депозитний рахунок суду по квитанції № 17.06.2013 року було внесено 23500 грн., грошову компенсацію 1/3 частини квартири у спільній власності подружжя. Відповідно ст.365 ЦПК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , якщо:частка є незначною і не можу бути виділена в натурі; річ є неподільною;спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Отже, зважаючи на те, що частка відповідача у спільній власності подружжя є незначною, спільне володіння та користування майном є неможливим, що обумовлено конфліктними відносинами сторін, що встановлено в ході судового розгляду, і таке припинення не завдає істотної шкоди інтересам відповідача суд вважає можливим та доцільним припинити 1/3 частини на квартиру, яку має позивач у спільному майні подружжя , виплативши йому з депозитного рахунку суду грошову компенсацію. При цьому суд в порядку поділу майна подружжя, вважає доцільним визнати за ним право власності на майно побутову техніку, меблі, а саме : комп»ютер « АCER» та приналежності до нього вартістю 5000,00 грн; рушницю мисливську вартістю 1200,00 грн.;рибацький човен вартістю 1950,00грн;стіл кухонний скляний-1300,00 грн.;шафа-купе-7000,00 грн;тумба дзеркало-800,00 грн; телевізор-4000,00 грн;тумба-умивальник-800,00грн;пилосос-500,0 0 грн; пральна машина-автомат «INDESET» -2500,00 грн; домашній кінотеатр- 1000,00 грн; бойлер «GORENJE» -1300,00 грн; обігрівач-300,00 грн;меблевий спальний набір ( ліжко двоспальне, 2 шафи, трюмо з дзеркалом,2 тумби,пуф-10000,00 грн; стіл-книжка-400,00грн. на загальну вартість 62268 грн. Розраховуючи вартість компенсації, яка підлягає виплаті позивачу суд виходить із того, що розмір 1/3 його частини на квартиру у спільному майні подружжя , яка підлягає припиненню становить 107099грн., виходячи із розрахунку ( 336 269,00 грн.-загальна вартість квартири - 229 170 грн. -вартість 2/3 частини квартири, які належить відповідачки). Тому, 107099 грн. - 62 268 грн.(загальна вартість майна, яке в порядку поділу належить позивачу)- 40123 грн.-(ринкова вартість автомобіля, який був відчужений позивачем у період шлюбу без згоди відповідача) = 4708грн.-розмір грошової компенсації , який підлягає виплаті позивачу. Щодо майна , яким є шуба з хутра єнота вартістю 5 500 грн. та шуба з норки 10500 грн., то суд доцільним визнати таке майно особистою власністю відповідачки та не враховувати їх вартість при поділі майна. Враховуючи наведене, задовольняючи зустрічний позов, суд вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити. В порядку ст.88 ЦПК України суд вважає ,що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1720,50 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial