Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Заявник в грудні 2013 року звернувся до суду з заявою, де вказує, що [INFO] померла її баба - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 22 квітня 2013 року, якій на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,86 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Яблунівської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 056406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 29 листопада 2001 року, однак у вказаному Державному акті невірно вказано прізвище її баби як «[PERSON]», хоча згідно паспорту на її ім'я, а також інших документах її прізвище є «[PERSON]». За життя померла залишила заповіт від 16 жовтня 2007 року, посвідченого нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2673, по якому все своє майно заповідала їй та її брату [PERSON] в рівних частках. Для оформлення свідоцтва на спадщину вона звернулась до нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки є розбіжності в документах на ім'я її баби. Таким чином, існує розбіжність в написанні прізвище її баби в паспорті на її ім'я і інших документах на її ім'я та виданому їй Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ № 056406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 29 листопада 2001 року. На теперішній час виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 056406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 29 листопада 2001 року виданого на ім'я [PERSON] належить її бабі [PERSON], померлій [INFO], при цьому іншим способом не можливо виправити допущену помилку. У судове засідання представник заявника - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 25.11.2013 року (а.с. 3,4), будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 15), згідно якої вимоги заяви підтримує та просить справу розглянути в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, до суду подано заяву (а.с. 14) про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що [INFO] померла баба заявниці - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) - [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 11) про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 22 квітня 2013 року (а.с. 9), якій на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,86 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Яблунівської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 056406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 29 листопада 2001 року (а.с. 8), однак у вказаному Державному акті невірно вказано прізвище баби заявниці як «[PERSON]», хоча згідно паспорту на її ім'я (а.с. 11), а також інших документах її прізвище є «[PERSON]» (а.с. 6, 9, 10). За життя померла залишила заповіт від 16 жовтня 2007 року (а.с. 10), посвідченого нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2673, по якому все своє майно заповідала заявниці та її брату [PERSON] в рівних частках. Для оформлення свідоцтва на спадщину заявниця звернулась до нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки є розбіжності в документах на ім'я її баби. Таким чином, існує розбіжність в написанні прізвище баби заявниці в паспорті на її ім'я і інших документах на її ім'я та виданому їй Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ № 056406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 29 листопада 2001 року. На теперішній час виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 056406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 29 листопада 2001 року виданого на ім'я [PERSON] належить бабі заявниці [PERSON], померлій [INFO], при цьому іншим способом не можливо виправити допущену помилку, в зв'язку з чим, заявниця звернулась до суду з даною заявою (а.с. 1, 2). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвища, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або в паспорті. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 056406, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45 від 29 листопада 2001 року виданий на ім'я [PERSON] дійсно виданий та належить [PERSON], [INFO], померлій [INFO]. На підставі викладеного і

Outcome: approved