Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 4 000 грн. та судові витрати. На підтвердження своїх вимог вказував, що на договірній основі за кошти ВАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії ВАТ «Укртелеком» відповідач здобув на платній основі в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» освіту - диплом бакалавра за спеціальній «Телекомунікації», а в 2010 році - диплом спеціаліста. Натомість відповідач зобов'язувався відпрацювати в товаристві не менше 5 років від дня закінчення навчального закладу. 02.11.2012 року наказом № 690-к [PERSON] був звільнений за власним бажанням останнього на підставі ст. 38 КЗпП України. Документом від 02.11.2012 року відповідач письмово підтвердив своє зобов'язані повернути кошти в сумі 4 550 грн. у зв'язку із звільненням з роботи за власним бажанням. Заявою від 02.11.2012 року попросив відрахувати 550 грн. боргу за навчання із коштів, що підлягали виплаті йому при звільненні. Всього [PERSON] в рахунок погашення боргу було сплачено лише 950 грн, а саме: 12.08.2010 року - 400 грн.; 30.11.2012 року - 550 грн. Суму, що залишилась - 4 000 грн. відповідач у добровільному порядку не сплатив, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 31.08.2007 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» (Виконавець), з одного боку, ВАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії (Замовник), з другого боку, та відповідачем [PERSON] (Студент), з третього боку, було укладено Договір № 18/271/9/421/11 про надання освітніх послуг, відповідно до якого Виконавець взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання Студента, з метою отримання ним освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом «Телекомунікації», а Замовник зобов'язувався сплатити обумовлену вартість навчання. Згідно з п.4.2. даного Договору вартість навчання складає 3 300 грн. за один навчальний рік (10 місяців) (а.с. 5). 14.05.2008 року між ВАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії та [PERSON] було укладено Договір № 255 про оплату освітніх послуг, відповідно до умов якого Товариство взяло на себе зобов'язання за рахунок коштів філії оплатити навчання студента [PERSON] (а.с. 6). Згідно з умовами п. 3.4. Договору відповідач зобов'язаний відпрацювати у Товаристві не менш 5 років від дня закінчення навчального закладу. У разі повного або часткового невиконання умов цього пункту Договору Студент за рішенням Товариства повертає кошти, що були витрачені на його навчання (п. 4.3. Договору). Відповідач [PERSON] отримав закінчив 2009 році Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» і отримав базову вищу освіту за напрямком підготовки «Телекомінікації» та здобув кваліфікацію бакалавра телекомунікацій, а в 2010 році - отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Інформаційні мережі зв'язку» та здобув кваліфікацію інженера - електроніка. Згідно з протоколом Загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства Укртелеком» № 8 від 14.06.2011 року відкрите акціонерне товариство перейменовано в публічне акціонерне товариство «Укртелеком», та є правонаступником прав та обов'язків відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» (а.с. 18). Наказом № 690-К [PERSON] був звільнений за власним бажанням із посади електромонтера лінійних споруд ЕЗ та ПМ 3 розряду відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 8). Листом за вих. № 10/10-411 від 02.11.2012 року відповідач під розпис був повідомлено про необхідність повернення 4 550 грн., що були сплачені підприємством його навчання (а.с. 7). Відповідач письмово підтвердив своє зобов'язаня повернути позивачу кошти в сумі 4 550 грн. за навчання по 334 грн. щомісяця у зв'язку із звільненням з роботи за власним бажанням (а.с. 9). Заявою від 02.11.2012 року просив відрахувати 550 грн. на погашення боргу за навчання із кошті в, що підлягали виплаті йому при звільненні (а.с. 10). Всього позивачем за навчання відповідача було сплачено: За навчальний рік 01.09.2007 - 30.06.2008 p.p.: 2 970 грн. (рахунок № 6/188/25 від 28.01.2008 року, а.с. 12); 330 грн. (рахунок № 1 від 28.01.2008 року, а.с. 13,). За навчальний рік 01.09.2008 - 30.06.2009 p.: 1 485 грн. (рахунок № 17 від 01.10.2008 року, а.с.15); 165 грн. (рахунок № 20 від 28.10.2008 року, а.с. 14.) Всього було сплачено 4950,00 грн. [PERSON] в рахунок погашення боргу було сплачено 950 грн.: 12.08.2010 року - 400, 00 грн. та 30.11.2012 року - 550 грн. Суму, що залишилась - 4 000 грн. відповідач у добровільному порядку не сплатив (а.с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. В силу ст. 629 ЦКУкраїни договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, не повернувши позивачу сплачені за його навчання кошти. Позовні вимоги ґрунтуються на договору та законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved