Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 11.06.2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 50000,00 гривень, строком до 11.06.2015 року зі сплатою 34% річних за користування кредитними коштами. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання виконує не належним чином. У відповідача перед позивачем станом на 22.05.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 80 116,58 гривень. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом в сумі 80 116,58 гривень та судовий збір в розмірі 802,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] 11 червня 2012 року був укладений кредитний договір № R53100272126В (а.с.6-12). За умовами кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 50 000,00 гривень зі сплатою 34% річних, строком до 11.06.2015 року (п.п. 3.1., 3.2., 3.3. кредитного договору). Судом встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання перед відповідачем та надано кредит, згідно укладеного кредитного договору від 11 червня 2012 року, а відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із розрахунком заборгованості у відповідача станом на 22.05.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 80 116,58 гривень, з них: прострочена заборгованість за кредитом - 9 639,55 гривень, поточна заборгованість за кредитом - 39 831,03 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 13975,93 гривень, поточна заборгованість за процентами - 228,36 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами - 16117,77 гривень, 3% річних від суми простроченого кредиту - 103,75 гривень, 3% річних від суми прострочених процентів - 160,47 гривень, інфляційні втрати за кредитом - 23,07 гривень, інфляційні втрати за процентами - 36,65 гривень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи, або застосувати строк позовної давності. Оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання належним чином, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 80 116,58 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 802,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved