Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Вінницької міської ради про зміну ім'я та прізвища дитини, мотивуючи позов тим, що з 22 жовтня 2005 року по 17 квітня 2013 року, вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народився син [PERSON]. При реєстрації шлюбу з відповідачем вона залишила своє дошлюбне прізвище. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2013 року шлюб між ними розірвано. Згідно свідоцтва про народження дитини [NUMBER] виданого повторно 28.04.2011 року вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Діти, з якими син проводить час в школі та на вулиці, спотворюючи прізвище та ім'я, називають його різними словами, що наносить дитині душевну травму. Іноді син приходить із заплаканими очима, це все приносить йому душевні страждання. У зв'язку із чим сам син змінив своє ім'я на «[PERSON]» та бажає щоб його називали саме так. Дані обставини підтверджені відповідними довідками з садочка та школи. Дитина бажає змінити своє прізвище та ім'я як такі, що завдають йому стільки страждань. На її звернення з проханням дати дозвіл на зміну прізвища та ім'я дитини відповідач не реагує, в зв'язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. Просить змінити ім'я неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], на ім'я «[PERSON]», змінити прізвище «[PERSON]» на прізвище матері «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав та суду пояснила, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жодним чином не дбає про інтереси дитини. Дитина несе моральні страждання, маючи не звичні для нашої країни ім'я та прізвище, з дитини глузують однолітки, в зв'язку з чим син називає себе та представляється як [PERSON]. Просить позовні вимоги задовольнити, судові витрати залишити без відшкодування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні в присутності матері [PERSON] пояснив, що проживає з матір'ю, батько проживає окремо, з ним не спілкується. Він називає себе [PERSON] та бажає носити ім'я [PERSON] і прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (повторного), виданого 28.04.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] народився 08.06.2006 року в м. Вінниці, про що в книзі реєстрації народжень 27.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 1917. Його батьком є [PERSON], матір'ю є [PERSON]. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2013 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі ? частки доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 11.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки № 20999/09-37/11 від 14.10.2013 року виданої Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання сина за період з 14.04.2013 р. по 14.10.2013 р. З довідки №102 виданої 04.11.2013 року дошкільним навчальним закладом №46 Департаменту освіти Вінницької міської ради вбачається, що дитина [PERSON] дійсно відвідував ДНЗ №46 у період з 2008 року по 2012 рік, діти та вихователі зверталися до дитини по імені [PERSON]. З довідки №810 виданої 05.08.2013 року Закладом «Навчально-виховний комплекс: спеціалізована загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов - гуманітарна гімназія №1 ім. М.І. Пирогова Вінницької міської ради» Департаменту освіти Вінницької міської ради вбачається, що учень [PERSON] представляється та підписує зошити ім'ям [PERSON], навчанням дитини займається мати, батько дитини у школу не з'являвся. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Стаття 7 Конвенції про права дитини визнає за дитиною право на ім'я. Вибір імені дитини здійснюється за взаємною згодою батьків. Відповідно до ст. 12 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Статтею 28 Цивільного кодексу України встановлено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім'я фізичній особі надається відповідно до закону. Відповідно до статті 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають, зокрема народження фізичної особи та її походження. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.ч. 3-4 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до положень ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 146 СК України ім'я дитини визначається за згодою батьків. Спір між батьками щодо імені дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч.5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Зі змісту ст. 148 СК України випливає, що прізвище дитини може бути змінене на прізвище іншого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. З положень цієї ж статті також випливає, що зміна прізвища дитини, яка досягла семи років відбувається за її згоди. Як встановлено в судовому засіданні малолітній [PERSON] бажає змінити своє ім'я та прізвище. Відповідно до положень ч. 2 ст. 154 СК батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не належним чином виконує свої обов'язки щодо виховання малолітнього сина, дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Дитина несе моральні страждання, потерпає від глузувань однолітків, маючи не звичні ім'я та прізвище, в зв'язку з чим називає себе та представляється як [PERSON]. В судовому засіданні дитина висловила думку про те, що бажає носити ім'я та прізвище [PERSON]. Дані обставини засвідчують відповідність зміни імені та прізвища інтересам дитини. Використовуючи вищенаведені норми, беручи до уваги бажання дитини змінити ім'я та прізвище, враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої обов'язки щодо виховання дитини, суд вирішив задовольнити позовні вимоги, оскільки зміна імені та прізвища дитини здійснюється виключно в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує думку позивача, яка просить судові витрати залишити без відшкодування та приходить до висновку, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved