Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «ІмексБанк» заборгованість за кредитним договором №999-00017520/1 від 27.07.2012 року у розмірі 12564,54 грн., судові витрати у розмірі 229,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.07.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №999-00017520/1, згідно якого позивач надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 10000.00 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 26.07.2015 року. Також 26.07.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №999-00017520 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно до п.1.1 умов кредитного договору банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Також кредитним договором передбачено отримання кредиту позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Згідно п.2.2 кредитного договору, моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) використання позичальником кредитних коштів на умовах договору, зокрема, отримання позичальником готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. Відповідно до п.3.3.5. кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив, станом на 01.06.2013 року виникла заборгованість у розмірі 12564,54 грн., яка складається з наступного: - 8779,61 грн. - заборгованість за кредитом; - 864,93 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; - 720,00 грн. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; - 2200,00 грн. - штрафні санкції. У позові представник позивача зазначає, що [PERSON] листом за вих.. №1551 від 05.03.2013 року був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ПАТ «ІмексБанк». Однак на час подачі позовної заяви до суду кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Представник позивача ПАТ «ІмексБанк» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «ІмексБанк», без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечив. Незважаючи на належне повідомлення про час та місце проведення судового засідання, відповідач до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позовної заяви не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 27.07.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №999-00017520/1, згідно якого позивач надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 10000.00 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 26.07.2015 року. Також 26.07.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №999-00017520 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно до п.1.1 умов кредитного договору банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Також кредитним договором передбачено отримання кредиту позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Згідно п.2.2 кредитного договору, моментом (днем) надання кредиту на умовах овердрафту вважається момент (день) використання позичальником кредитних коштів на умовах договору, зокрема, отримання позичальником готівки чи здійснення ним безготівкового платежу з рахунку. Відповідно до п.3.3.5. кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Відповідно п.1.4 кредитного договору зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно додатку №1, який є невід'ємною частиною договору, та відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватись щомісячно. Відповідно п.2.6 кредитного договору сплата відсотків позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 06 числа, починаючи з квітня 2012 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно до договору рахунку та додатку №1 до договору кредиту позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив, станом на 01.06.2013 року виникла заборгованість у розмірі 12564,54 грн., яка складається з наступного: - 8779,61 грн. - заборгованість за кредитом; - 864,93 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; - 720,00 грн. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; - 2200,00 грн. - штрафні санкції. Розмір заборгованості відповідача підтверджено відповідним розрахунком. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є досвідним, відповідає фактичним обставинам справи, будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Відповідач ніяких заходів з погашення заборгованості за час розгляду справи не здійснював, умови укладеного договору кредиту не оспорював. Позивач позовні вимоги не збільшував. За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що неналежне виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, та виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 12564,54 грн. Згідно платіжного доручення від 17.06.2013 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 229,40 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved