Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

26 вересня 2013 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] договору № MR14АW07020043 від 21 грудня 2007 року, останній отримав кредит у розмірі 85376,50 гривень строком до 19 грудня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та на умовах, встановлених договором, а Відповідач зобов?язався повертати кредит щомісяця, в період сплати, шляхом внесення щомісячного платежу, у тому числі заборгованість за кредитом, відсотки, комісію, а також у у випадку порушення зобов?язань за кредитним договором, сплатити Банку відсотки за користування кредитними коштами у подвійному розмірі від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] зобов’язання за договором належним чином не виконував, у зв’язку з чим станом на 03 вересня 2013 року має заборгованість в сумі 66 432,53 гривень, яка складається з наступного: 32579,11 гривень – заборгованість за кредитом, 12994,34 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4562,88 гривень – заборгованість по комісії за користування кредитом, 12894,65 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором, 250 гривень – штраф (фіксована частина), 3151,55 гривень – штраф (процентна складова). Крім того, у забезпечення виконання [PERSON] зобов?язань за кредитним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким останній зобов?язався виконати зобов?язання, перелічені у письмовій вимозі кредитора, протягом п?яти днів з моменту її отримання. Проте вимога, пред?явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов?язання залишилась без задоволення. На підставі викладеного, зазначаючи, що відповідачі є солідарними боржниками, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно вказану заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» - [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала повністю, на початку розгляду справи пояснила, що за договором кредиту від 21 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] останньому було надано кредит, з цільовим призначенням – на придбання автомобілю CHEVROLET AVEO SF69 СПГ, який згодом передано у заставу ПАТ КБ «Приватбанк». У зв?язку з порушенням умов кредитного договору, на вказаний автомобіль було звернуто стягнення на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 травня 2012 року та згодом цей автомобіль був проданий Банком. Кошти, отримані від його продажу в сумі 47480 гривень, були зараховані у рахунок погашення заборгованості [PERSON] Зокрема, з цих коштів на погашення заборгованості з комісії зараховано 5 133,24 гривень, на погашення заборгованості за відсотками – 7 466,42 гривень, на погашення пені – 15 624,82 гривень, на погашення заборгованості за кредитом -15 922,69 гривень, а також штрафні санкції за порушення зобов?язання – 2 880 гривень та 452,83 гривень. Зарахування зазначених сум підтверджується випискою з рахунку [PERSON] за період з 12 січня 2012 року по 12 листопада 2013 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором. Однак суми від продажу автомобілю не вистачило на покриття всієї заборгованості, загальна сума залишку заборгованості [PERSON] за період з 03 вересня 2009 року по 03 вересня 2013 року становить 66 432,53 гривень, яку просить стягнути з відповідачів солідарно, а також судовий збір, сплачений за подання даного позову. В останнє судове засідання представник позивача не з?явилась, надіславши заяву, в якій просила проводити засідання за її відсутності у зв?язку із зайнятістю в іншому процесі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення рішення у зв?язку з визнанням відповідачем позову, не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не з’явився, надіславши заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, за участю представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] – [PERSON], діючий на підставі довіреності, на початку розгляду справи позовні вимоги визнавав частково, зазначаючи, що відповідач дійсно має заборгованість за кредитом, але рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 травня 2012 року у рахунок погашення заборгованості було звернуте стягнення на автомобіль CHEVROLET AVEO, однак позивачем цей факт у позові не зазначений, а доданий до позову розрахунок заборгованості йому та його довірителю не зрозумілий. В останнє судове засідання представник відповідача [PERSON] не з?явився, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заборгованість в сумі 66 432,53 гривень він та відповідач визнають. Відповідач [PERSON] до суду не прибув. Судові повістки про виклик до суду неодноразово надсилались рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, однак конверти були повернуті поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. Вислухавши сторони, дослідивши матерали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір кредиту № MR14АW07020043. Згідно до умов договору [PERSON] отримав кредитні кошти на строк з 21 грудня 2007 року по 19 грудня 2014 року включно у розмірі 85376,50 гривень на купівлю автомобілю зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди у розмірі 0,48% від суми виданого кредиту. Погашення заборгованості мало здійснюватися позичальником щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 25 число кожного місяця шляхом сплати банку грошових коштів (щомісячного платежу) у сумі 1278,28 гривень. Забезпечнням виконання Позичальником зобов?язань за даним договором виступав автомобіль CHEVROLET AVEO SF69 СПГ. При цьому позичальник [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується його особистим підписом. У виконання договору кредиту 21 грудня 2007 року між АТ «Приватбанк» (надалі – Кредитодавець) в особі керівника відділення № 14 Маріупольської філії [PERSON] з одного боку, та [PERSON] (надалі-Поручитель ) – з другого, був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобов’язався відповідати перед Кредитором солідарно з боржником за зобов’язаннями [PERSON] за кредитним договором № MR14АW07020043 від 21 грудня 2007 року на суму 55 319,48 гривень (п. 16 Договору поруки). Поручитель також зобов?язався відповідати перед кредитором за виконання зобов?язання за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, кмісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків; поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений; у випадку невиконання боржником зобов?язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; у випадку невиконання будь-якого зобов?язання, передбаченого договором, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов??язання; поручитель зобов?язаний виконати зобов?язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі п?яти календарних днів з моменту отримання вимоги (п.п. 2-6 Договору поруки). При цьому поручитель [PERSON] був ознайомлений з умовами зазначеного договору поруки, що підтверджується його особистим підписом. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання зобов’язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Ст. 554 .ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, згідно до якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за вказаним договором [PERSON] у порушення умов кредитного договору несвоєчасно та не у повному обсязі здійснював щомісячні платежі; заборгованість останнього станом на 03 вересня 2013 року становить 66 432,53 гривень, яка складається з наступного: 32579,11 гривень – заборгованість за кредитом, 12994,34 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4562,88 гривень – заборгованість по комісії за користування кредитом, 12894,65 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором, 250 гривень – штраф (фіксована частина), 3151,55 гривень – штраф (процентна складова). Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, дані розрахунку спростовують посилання відповідача та його представника на те, в ньому не відображене зарахування у рахунок погашення заборгованості суми, отриманої банком від продажу предмету застави (автомобілю), ці доводи також спростовані наданими у судовому засіданні представником позивача доказами: довідкою-рахунком від 25 травня 2012 року, та, зокрема, випискою по рахунку [PERSON] за період з 12 січня 2012 року по 12 листопада 2013 року, з якої вбачається, що 25 травня 2012 року на рахунок останнього зараховано: 5 133,24 гривень – на погашення заборгованості по коісії, 7 466,42 гривень - на погашення заборгованості за відсотками, 15 624,82 гривень - на погашення пені, 15 922,69 гривень - на погашення заборгованості за кредитом, 2 880 гривень та 452,83 гривень - штрафні санкції за порушення зобов?язання, а всього – 47480 гривень. Після ознайомлення з даними доказами, представник відповідача [PERSON] визнав суму заборгованості та погодився з наданим розрахунком. 11 вересня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» в особі заступника керівника напрямку по стандартизованій претензійно-позовній роботі [PERSON] звернулося до Позичальника [PERSON] та Поручителя [PERSON] із письмовою вимогою про необхідність сплати простроченої заборгованості за договором кредиту № MR14АW07020043 від 21 грудня 2007 року протягом п?яти календарних днів з дати одержання повідомлення, що підтверджується реєстром відправки поштових відправлень-рекомендованих листів № 9189, однак ця вимога залишилась без задоволення. Факт неналежного виконання боржником [PERSON] зобов?язань за кредитним договором ним не заперечується, заборгованість в сумі 66 432,53 гривень він визнає. Відповідач [PERSON], не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум за договором поруки. На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнав, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. Приймаючи до уваги, що рішення ухвалено на користь позивача, суд, за положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідачів у дольовому порядку понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати – судовий збір в сумі 664,33 гривень (по 332,17 гривень з кожного). На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 553, 554, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved