Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського району м.Донецька. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 06 червня 1991 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони у справі дітей не мають. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя між позивачем та відповідачем не має. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі з наступних підстав. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно ч.1 до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ст.51 КУ та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. [PERSON] скористався цим правом та звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Заходи щодо примирення сторін по справі, викладені в ст.111 СК України, судом не вживались оскільки позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач в свою чергу виклики суду щодо участі у розгляді справи ігнорував. Відповідно до вимог ст. 112 СК України і роз'ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя позивача та відповідача, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 51 КУ України, ст.24, 104, 105, 110, 112, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved