Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] в червні 2013 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом з урахуванням збільшення розміру позов н вимог (а.с.96-101, 201-203) до ПАТ Страхова компанія «Нова»; ТОВ "Таксі-Каштан", ЗАТ "Європейський страховий альянс", [PERSON],[PERSON], посилаючись на те, що 08.07.2006 року на проспекті Перемоги в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: ЗАЗ-Деу д.н.з.[NUMBER], який належить ТОВ "Таксі-Каштан", який по Договору оренди легкового автомобіля від 27.04.2006 року перебував в оренді у ФОП [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ЗАТ "Європейський страховий альянс" який на відповідних правових підставах керував вказаним транспортним засобом, в якому перебувала позивач [PERSON]. В результаті грубого порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля "ГАЗ 3302" д.н.з. [NUMBER], водієм якого був відповідач [PERSON], який перебував у трудових відносинах з ПП "Контакт", діяльність якого припинено за рішенням суду 24.10.2011 року, цивільна правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Нова" який скоїв зіткнення з автомобілем "Нісан-Прем"єра"д.н.з.[NUMBER], яким керував гр.[PERSON], який після цього зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Део" д.н.з.[NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого гр. [PERSON] були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, пасажиру даного автомобіля гр. [PERSON] були завдані тілесні ушкодження, які спричинили смерть, а пасажиру автомобіля ЗАЗ-Деу д.н.з.[NUMBER], завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості. Позивач зазначала, з посиланням на вимоги ст.ст.1182,1194,1195, ст. 23 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з урахуванням ступені вини кожного з відповідачів, просила суд позов задовольнити та стягнути з ПАТ Страхова компанія «Нова» в рамках ліміту відповідальності шкоду заподіяну життю у розмірі 8670,00 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 2 080,46 грн. Всього на загальну уму 10 750,46 грн. Стягнути з ТОВ "Таксі-Каштан" відшкодування шкоди завданої каліцтвом у розмірі 20646,00 грн, компенсацію часткової втрати професійної працездатності у розмірі 2 867,50 грн, моральну шкоду у розмірі 121 225,00 грн. Всього на загальну суму 144 738,50 грн. Стягнути з відповідача ЗАТ "Європейський страховий альянс" моральну шкоду у розмірі 2 550,00 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 грн.00 коп. Стягнути з відповідача [PERSON] шкоду завдану каліцтвом у розмірі 20646,00 грн, компенсацію часткової втрати професійної працездатності у розмірі 2 867,50 грн, моральну шкоду у розмірі 121 225,00 грн. Всього на загальну суму 144 738,50 грн. В судовому засіданні представник відповідач ПАТ Страхова компанія «Нова» у судовому засіданні проти позову заперечували подали письмові заперечення проти позову (а.с.151-156) зазначали, що відповідно до ст. 24 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів" межах ліміту відповідальності позивачу було здійснено підтверджені витрати та було виплачено страхове відшкодування 24.09.2007 року у розмірі 14050,82 грн, т.б. обґрунтовані витрати, які пов"язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров"я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Та зазначали, що страховик не має правових підстав для відшкодування Позивачу витрат за придбання взуття, відвідування басейну і спортзалу та витрат пов»язаних із хімічною чисткою та ремонтом одягу придбання квитків. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ "Таксі-Каштан" проти позову заперечував, надав письмові заперечення проти позову (а.с.157-168) зазначав, що дійсно власником автомобіля ЗАЗ-Деу д.н.з.[NUMBER], є ТОВ "Таксі-Каштан", який по Договору оренди легкового автомобіля від 27.04.2006 року перебував в оренді у ФОП [PERSON], який на відповідних правових підставах керував вказаним транспортним засобом в якому перебувала позивач [PERSON], а тому у порядку ч.2 ст. 1187 ЦК України стягнення з ТОВ "Таксі-Каштан" шкоди підстав не має. Відповідач також зазначав, що відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а тому враховуючи те, що в діях ТОВ "Таксі-Каштан" не встановлено вини, то і підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача також не має. Представник відповідача також не визнав позовні вимоги в частині стягнення від шкоди завданої каліцтвом та компенсацію часткової втрати професійної працездатності, посилаючись на те, що згідно п. 26.1 та 26.2 ст.26 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв"язку із стійкою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються доходи, не отримані потерпілим у результаті стійкої втирати потерпілим працездатності (інвалідності), які не відшкодовуються за рахунок іншого обов"язкового виду страхування, з посиланням на ст.ст. 1195.1202 ЦК України, та відсутністю доказів про встановленні позивачу інвалідності просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у цілому. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував частково,подав письмові заперечення проти позову (а.с.169-175) при ухваленні рішення суду просив врахувати стан здоров"я [PERSON], Відповідач ЗАТ "Європейський страховий альянс", належним чином повідомлений у судове засідання уповноваженого представника не направив, заперечень проти позову не подав. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні проти позову заперечував, не вважав себе винною особою, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін у справі та їх представників, дослідивши письмові докази наданими сторонами у справі в обґрунтування позовних вимог та заперечень проти позову встановив наступне. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2007 року [PERSON] був обвинувачений у скоренні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та звільнений від відповідальності ( а.с.9,10). Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яке мало місце 08.07.2006 року, з вини відповідача [PERSON] на відновлення свого стану здоров»я ушкодженого внаслідок каліцтва позивачем подано належні докази, оскільки відповідачами не доведено, та не повідомлено про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 61 ЦПК України, що такі витрати не пов»язані з відновленням стану здоров»я та не дотриманням реабілітаційної програми по відновленню стану здоров»я [PERSON], (а.с.21-76,82-83,103-142). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що згідно заперечень проти позову ПАТ Страхова компанія «Нова»; (а.с.151) останньою в межах ліміту відповідальності було виплачено позивачу на підсіві наданих письмових доказів страхове відшкодування у розмірі 14050,82 грн. Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою заподіяною життю та здоров»ю потерпілого внаслідок ДТП є: шкода пов»язаннна з лікуванням потерпілого, шкода пов»язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим,шкода пов»язана із стійкою втратою працездатності потерпілим, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв»язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Згідно п.2 ст. 24 «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Згідно ст. 26 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі,встановлених законом на дату настання страхового випадку. Судом встановлено, що згідно довідки МСЕК ( а.с.33) позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 30.10.2006 року, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача ПАТ Страхова компанія «Нова» підлягають стягненню шкода заподіяна життю у розмірі 4500 грн, з розрахунку 375 грн. на дату призначення інвалідності. Відповідно до ст. 1195 ЦК України особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду. Судом встановлено, що згідно висновку МСЕК ( а.с.33-36) позивачу [PERSON] встановлено третю групу інвалідності з 30.10.2006 року до 01.06 2013 року, та в даний час доказів щодо встановлення групи інвалідності суду не подала. Відповідно до ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, які спільно завдали шкоди, зобов»язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 01.03.2013 року №4 шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК). При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов'язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов'язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов'язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників. Згідно п. 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 01.03.2013 року №4 Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-IV. При цьому страховому відшкодуванню підлягають і додаткові витрати, зумовлені необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Потреба у додаткових витратах встановлюється висновком медико-соціальної експертної комісії. При вирішенні спорів про страхове відшкодування у наведених вище випадках суди повинні застосовувати положення Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та враховувати відповідні роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з відповідними змінами та доповненнями). Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода. Заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці заподіяній нею ( в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, т.б. заподіяли неподільну шкоду взаємопов»язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду заподіяну внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Оскілки судом встановлено факт заподіяння майнової та моральної шкоди в результаті взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, а саме: 08.07.2006 року на проспекті Перемоги в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: ЗАЗ-Деу д.н.з.[NUMBER], який належить ТОВ "Таксі-Каштан", який по Договору оренди легкового автомобіля від 27.04.2006 року перебував в оренді у ФОП [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ЗАТ "Європейський страховий альянс" який на відповідних правових підставах керував вказаним транспортним засобом, в якому перебувала позивач [PERSON]. В результаті грубого порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля "ГАЗ 3302" д.н.з. [NUMBER], водієм якого був відповідач [PERSON], який перебував у трудових відносинах з ПП "Контакт", діяльність якого припинено за рішенням суду 24.10.2011 року, цивільна правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Нова", який скоїв зіткнення з автомобілем "Нісан-Прем"єра"д.н.з.[NUMBER], яким керував гр.[PERSON], який після цього зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Део" д.н.з.[NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого гр. [PERSON] були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, пасажиру даного автомобіля гр. [PERSON] були завдані тілесні ушкодження, які спричинили смерть, а пасажиру автомобіля ЗАЗ-Деу д.н.з.[NUMBER], завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості - суд дійшов висновку, що джерела підвищеної небезпеки автомобілі: ЗАЗ-Деу д.н.з.[NUMBER], ГАЗ 3302" д.н.з. [NUMBER] - є солідарними боржниками. Оскільки Страховою компанією «Нова» позивачу частково відшкодовано страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, то суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказаний відповідач в межах ліміту відповідальності (Поліс страхування №ВА1335345) має відшкодувати позивачу заподіяну шкоду життю у розмірі 8 670,00 грн., шкоду заподіяну майну 2 080,46 грн. Всього на загальну суму: 10 750.46 грн. Оскільки автомобіль ЗАЗ-Деу д.н.з.[NUMBER], який належить ТОВ "Таксі-Каштан", який по Договору оренди легкового автомобіля від 27.04.2006 року перебував в оренді у ФОП [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ЗАТ "Європейський страховий альянс" який на відповідних правових підставах керував вказаним транспортним засобом, в якому перебувала позивач [PERSON], який заподіяв неподільну шкоду взаємопов»язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду заподіяну внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Відповідно до ст. 1202 ЦК України встановлений порядок відшкодування шкоди встановленої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я. щомісячними платежами. Позивач у справі просила суд встановити щомісячний платіж в межах мінімальної заробітної плати на травень 2013 року, що становила 1147,00 грн, протягом наступних трьох років та оплатити одноразовим платежем відповідно загальна сума за 36 місяців становить 41292,00 грн. та поділити між відповідачами ТОВ «Таксі-Каштан» та [PERSON] по 20 646,00 з кожного.Оскільки позивач не подала суду докази про продовження їй групи інвалідності, суд вважає що вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково з вказаних відповідачів за травень 2013 року у розмірі 1147,00 грн, одноразово,з кожного. Відповідно до п.1 ст. 1197ЦК України передбачено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров»я заробітку (доходу) підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середньомісячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва, або іншого ушкодження здоров»я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим працездатності , а за її відсутності загальної працездатності. Згідно заявлених позовних вимог позивач просила суд сплатити п»ятикратний розмір мінімальної заробітної плати 1147,00 грн. ( мінімальна заробітна плата станом на травень 2013 року) , що становить 5 735,00 та поділити її між відповідачами ТОВ «Таксі-Каштан» та [PERSON] по 2 867,50 грн. з кожного. Оскільки позивач не довела суду доказами про розмір її заробітку, який вона мала до ушкодження здоров»я, не довела суду доказами про ступеня втрати потерпілим працездатності , а за її відсутності загальної працездатності, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв»язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, доведена позивачем належними та допустимими доказами, частково, та підлягає відшкодування у зменшеному судом розмірі відповідачів ТОВ «Таксі-Каштан», [PERSON], [PERSON] у розмірі 5000 грн. 00 коп. з кожного, з ЗАТ "Європейський страховий альянс" (Поліс №ВА2352712), у розмірі 2550,00 грн. враховуючи неподільну шкоду взаємопов»язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду заподіяну внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам. В решті позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судові витрати, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial