Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Токмацької міської ради Запорізької області, відділу Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, реєстраційної служби Токмацького міськрайонного Управління юстиції у Запорізькій області про поновлення строку звернення до суду, визнання частково недійсним рішення Токмацької міської ради Запорізької області, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності. Ухвалою Токмацького районного суду від 23.12.2013 року за заявою позивача залишені без розгляду позовні вимоги про поновлення строку звернення до суду та визнання недійсним рішення Токмацької міської ради №23 від 12.02.2004 року в частині передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 467502 від 07.12.2012 року позивач є власником 0,0357 га земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В 2013 році позивачем було виявлено факт того, що межа земельної ділянки відповідно до державного акту проходить крізь веранду житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS], що належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2011 року. Позивач не погоджується із розміром та розташуванням своєї земельної ділянки з наступних підстав. Відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11.07.2011 року у справі № 2-336/2011, за ним було визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0617 га, яка розташована на території [ADDRESS] за цільовим призначенням: для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Токмацькою державною нотаріальною конторою 16.02.2005 року за реєстром № 642 та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЗП № 079938, виданого Токмацькою міською радою 07.04.2004 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Померлій [PERSON] - дружині позивача дана земельна ділянка належала на підставі договору дарування від 16.02.2005 року, що підтверджується договором дарування від 16.02.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.02.2005 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 467502 від 07.12.2012 року на ім'я позивача, видавався на підставі зазначеного судового рішення, що й вказано в самому акті, але незважаючи на це, розмір земельної ділянки значно відрізняється (в державному акті 0,0357 га., що складає 357 м. кв., в рішенні суду 0,0617 га., що складає 617 м. кв. ). Окрім того, вказане рішення Токмацького районного суду, яке набрало законної сили та базувалося щодо розміру земельної ділянки відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЗП № 079938 від 07.04.2004 року (на ім'я [PERSON]), відповідно до якого, розмір земельної ділянки складав 0,0617, га. Відповідно до поземельної книги, дата відкриття 28.01.2004 року, площа спірної земельної ділянки, згідно з правовстановлюваним документом складає 0,0347 га., що рівняється 347 м. кв., аналогічна площа зазначена й у рішенні Токмацької міської ради від 12.02.2004 року, на підставі якого виділялася земельна ділянка. Згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), вказана площа земельної ділянки складає 0,0357 га., при цьому, сіни будинку позивача заступають за границі належної йому земельної ділянки, приблизно на 30 см., що не відповідає плану, вказаному в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку ЗП № 079938 від 07.04.2004 року, виданий на ім'я [PERSON], яка подарувала її покійній дружині позивача, а він в свою чергу успадкував дану земельну ділянку після її смерті. . Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Представники відповідачів в судове засідання з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, визнали заявлені позовні вимоги. Представник третьої особи в судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11.07.2011 року у справі № 2-336/2011, за позивачем [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0617 га, яка розташована на території [ADDRESS] за цільовим призначенням: для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Токмацькою державною нотаріальною конторою 16.02.2005 року за реєстром № 642 та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЗП № 079938, виданого Токмацькою міською радою 07.04.2004 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі вказаного рішення суду відділом Держкомзему у м. Токмак Запорізької області видано позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 467502 від 07.12.2012 року, відповідно до якого [PERSON] є власником 0,0357 га земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами і державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним, примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. В даному випадку таким документом є державний акт на право власності на земельну ділянку. Статтею 16 ЦК України встановлено, що захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу здійснюється особою в судовому порядку у визначений спосіб. Частиною 1 ст. 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як встановлено в судовому засіданні в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 467502 від 07.12.2012 року всупереч змісту рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11.07.2011 року у справі 2-336/2011, яке набрало законної сили, невірно вказано площу земельної ділянки 0,0357 га, замість 0,0617 га. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межі будинку позивача заступають за границі належної йому земельної ділянки, що не відповідає плану земельної ділянки в технічному паспорті на житловий будинок, кадастровому плану земельної ділянки поземельної книги. Вказані обставини сторонами не оспорювалися. Згідно п. 2.20 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», затверджених наказом Держбуду України від 24.03.1992 року № 37, відстань від межі суміжної ділянки до стін житлового будинку або господарської споруди слід приймати не менше 1 м. конструкції будинків та споруд, що виступають, не повинні перетинати межі сусідніх ділянок. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначається, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Підстави внесення запису до Державного реєстру перераховані у ст. 19 вищезазначеного закону, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved