Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди за порушення трудового законодавства та просила суд винести рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з заробітної плати за липень, серпень 2013 року та комплектацію за невикористану відпустку, що загалом складає 4391,28 грн; середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку у розмірі 7822,58 грн; моральну шкоду 2000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 01.02.2013 [PERSON] була прийнята на посаду менеджера з зовнішньоекономічної діяльності з посадовим окладом у розмірі 2 500 грн. В подальшому 16.08.2013 [PERSON] була звільнена з посади менеджера з зовнішньоекономічної діяльності за власним бажанням. Однак в порушення норм трудового законодавства, відповідач у день звільнення остаточний розрахунок зі мною не провів та заборгованість наявна по сьогоднішній день. Заборгованість складає з заробітної плати за липень 2013 року - 1962,60 грн, за серпень 2013 року - 1170,57 грн, компенсація за невикористану відпустку - 1258,11 грн, що загалом складає 4391,28 грн. Таким чином, у відповідача наявне прострочення проведення остаточного розрахунку з 14.08.2013 по 21.11.2013, що складає 97 днів. Середній заробіток (дохід) в день за розрахунками позивача складає 80,64 грн. підлягає стягненню з відповідача за час затримки розрахунку, складає 7822,58 грн. (97 днів х 80,64 грн = 7822,58 грн.). В судове засідання позивач не з'явився, його представник надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки, що можуть бути визнані судом поважними не повідомила, що свідчить про її небажання приймати участь у розгляді справи. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач була прийнята на посаду менеджера зовнішньоекономічної діяльності за наказом №2 від 01.02.2013 та звільнена 16.08.2013 за власним бажанням за наказом №37 від 16.08.2013, що підтверджується матеріалами справи (а.с.10,11). Згідно з ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, враховуючи, що відповідачем при звільненні заробітна плата не виплачена, чим порушені права позивача на належну оплату праці, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 4391,28 грн. Згідно з ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Тому, враховуючи те, що заборгованість по заробітній платі, позивачу не виплачена, що є безумовним порушенням вимог, передбачених ст.116 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який розрахований позивачем (за відсутності доказів наданих відповідачем) та становить 80,64 грн, розмір якого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100" Про Порядок обчислення середньої заробітної плати" обчислюється виходячи із розрахунку: (97 днів х 80,64 грн =7822,58 грн). При цьому враховуючи, що відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених вимог, суд вважає можливим стягнути середній заробіток, як того просить у позові позивач. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, з урахуванням того, що діями відповідача позивачу спричинений певні негативні явища, пов'язані з відновленням свого порушеного права на отримання заробітку , встановленого трудовим договором, виходячи із засад розумності та справедливості суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500грн. В порядку розподілу судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 214,60 грн. Крім того, суд вважає доцільним допустити у відповідності до ст.367 ЦПК України негайне виконання рішення в межах стягнення заробітної плати за одним місяць.

Outcome: approved