Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

29 липня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON] провести за власний рахунок демонтаж самовільно збудованої конструкції: встановленого дверного металевого блоку, який знаходиться в коридорі загального користування жилого будинку [ADDRESS] з метою вільного доступу до коридору та душу загального користування та повернути приміщення у попередній стан. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на балансі комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Приморська» знаходиться будинок [ADDRESS]. [PERSON] є власником квартири №8 на підставі договору купівлі-продажу та самовільно встановив дверний металевий блок, який перешкоджає користуванням коридором та душем, як місцем загального користування. На приписи, складені співробітниками комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Приморська» про демонтаж, [PERSON] не реагує. До адреси [PERSON] неодноразово направлялися повідомлення з пропозиціями демонтувати дверний блок, про що було складено відповідні акти у присутності голови КСН «Меотида», але [PERSON] на повідомлення не реагував, та металевий дверний блок не демонтував. Таким чином, своїми діями [PERSON] порушив право спільної сумісної власності приміщень загального користування. Оскільки добровільно відповідач не виконує розпорядження позивача, тому просить постановити судове рішення, яким зобов'язати відповідача демонтувати самовільно встановлений дверний металевий блок в коридорі загального користування в житловому будинку [ADDRESS] та повернути приміщення у попередній стан. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником та проживає у квартирі №8, будинку [ADDRESS] ( а. с. 5). Відповідно до довідки директора ККП «Керуючої компанії «Приморська» від 18.11.2013 р. № 1252-01 будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі ККП «Керуючої компанії «Приморська» ( а. с. 29). 04.07.2013 року, 11.07.2013 року та 18.07.2013 року директором ККП «Керуючої компанії «Приморська» до адреси [PERSON], було направлені попередження, в яких його зобов'язували демонтувати металевий дверний блок в коридорі загального користування (а.с.6). 04.07.2013 року, 11.07.2013 року та 18.07.2013 року директором ККП «Керуючої компанії «Приморська» в присутності членів комісії [PERSON], [PERSON] складені акти про попередження [PERSON], який є квартиронаймачем кв. № 8, буд. [ADDRESS] про необхідність здійснити демонтаж дверного блоку в коридорі загального користування ( а. с. 7,8,9). На неодноразові попередження обслуговуючої організації ККП «Керуючої компанії «Приморська» про знесення самовільно встановленого металевого дверного блоку власник квартири [PERSON] не відреагував. Як вбачається з поетажного плану на будівлю лит. А-5 розташованої в Приморському районі [ADDRESS], на першому поверсі вказаної будівлі впродовж квартир проходить коридор загального користування на якому відсутні будь-які дверні блоки (а.с.30). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ч. 3 ст. 100 Житлового кодексу України - власник, який припустився самовільного переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок повернути приміщення у попередній стан. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню 114,70 гривень у відшкодування судового збору.

Outcome: approved