Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-09 00:00:00

26.07.2013 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Так, позивач просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився. Згідно із телефонограмою від 05.09.2013 року, [PERSON] був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи № 495/5906/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В свою чергу, [PERSON] повідомив суд про те, що проти позовних вимог [PERSON] він не заперечує. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є правомірними, обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 21.04.2007 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 109, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.01.2009 року. За твердженням позивача, сторони підтримували шлюбні відносини до березня 2012 року. З березня 2012 року загальне господарство сторонами не ведеться. Причиною послужило те, що сторони не зійшлися характерами. Позивач втратила до відповідача почуття любові і поваги, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливі. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (частина третя статті 105 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 Сімейного кодексу України). Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, від сумісного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 29.07.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради Одеської області, актовий запис за № 299. З часу припинення шлюбних відносин (березень 2012 року) і по даний час донька [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , проживає з матір`ю [PERSON] , та знаходиться на її утриманні. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримує зарплату, пенсію та вільно розпоряджається своїми грошовими коштами, що підтверджується листами ПАТ Марфін Банк, договорами про надання та використання особистої платіжної картки, дорученням на договірне списання коштів з карткового рахунку МПС, кредитним договором. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно із положеннями Закону України „Про державний бюджет України на 2013 рік, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 972 грн. (30% = 291,60 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років 1 210 грн. (30% = 363 грн.). Як було вище зазначено, відповідач [PERSON] , у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, позов [PERSON] визнав. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів підлягають задоволенню шляхом стягнення щомісячно з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви: - в частині розірвання шлюбу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача; - в частині стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved