Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-16 00:00:00

ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 2990,44 грн.. На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 30.07.2009 р. в м. Одесі по вул. Полтавська, [PERSON] керуючи транспортним засобом ЧЕРІ, д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень останнього. Автомобіль ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], є власністю [PERSON] та застрахований за полісом добровільного страхування № 19G-0240849 у ПАТ «УСК «ГАРАН-АВТО», в тому числі від ризику пошкодження застрахованого транспортного засобу в наслідок ДТП. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2442/09, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], внаслідок вказаного ДТП становить 2223,66 грн.. На підставі рахунків № 02/03 та № 03/03 від 10.03.2010 р. було складено страховий акт, та сплачено власнику пошкодженого транспортного засобу ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 2590,44 грн.. Крім того, за складання звіту про визначення розміру майнової шкоди, завданої власнику автомобіля ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» сплатило 400 грн.. Претензія про добровільне погашення заборгованості відповідачем залишена без задоволення. Відповідачем не сплачено жодних коштів в рахунок погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву про підтримку позову та слухання справи за його відсутності, а також не заперечує щодо винесення судом заочного рішення (а. с. 47). Відповідач та третя особа на стороні відповідача в судове засідання не з'явились повторно, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду вказаної справи. Про причини неявки та неможливість явки не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст.. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.. ст.. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2009 р. в м. Одесі по вул. Полтавська, [PERSON] керуючи транспортним засобом ЧЕРІ, д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень останнього (а. с. 9-10). Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 21.09.2009 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 3-530/2009 [PERSON] (а. с. 14), його визнано винним в порушенні правил дорожнього руху (недотримання безпечної дистанції між транспортними засобами) та вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. На час вчинення [PERSON] ДТП, автомобіль ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], був застрахований за полісом добровільного страхування № 19G-0240849 у ПАТ «УСК «ГАРАН-АВТО», в тому числі від ризику пошкодження застрахованого транспортного засобу в наслідок ДТП. Відповідно до рахунків № 02/03 та 03/03 від 10.03.2010 р. складено страховий акт, та сплачено власнику пошкодженого транспортного засобу ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 2590,44 грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 1100 та № 1101 від 17.06.2010 року (а. с. 12, 13). Крім того, ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» сплачено 400,00 грн. в рахунок складання звіту про визначення розміру майнової шкоди, завданої власнику автомобіля ШЕВРОЛЕ, д/н [NUMBER]. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] в порядку регресу складає 2990,44 грн.. Відповідачем надано відомості про наявність полісу обов'язкового страхування № ВВ/45009225, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є ЧЕРІ, д/н [NUMBER]. Відповідно до листа ТДВ «СК «Кредо» (а. с. 27) згідно полісу ВВ/4509225 (Договір 3-го типу), виданого ТДВ «СК «Кредо», застрахована цивільно-правова відповідальність громадянки [PERSON] забезпечений транспортний засіб - ЧЕРІ, д/н [NUMBER], а тому цивільно-правова відповідальність [PERSON] у ТДВ «СК «Кредо» на час вчинення ним ДТП, не була застрахована. Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин стягнення страхового відшкодування в порядку регресу підлягає з відповідача [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved