Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

20.11.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до «Кагарлицький цукровий завод» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час проведення розрахунку. 20.11.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Кагарлицький цукровий завод» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час проведення розрахунку. 28.10.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Кагарлицький цукровий завод» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час проведення розрахунку. 28.10.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «Кагарлицький цукровий завод» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час проведення розрахунку. 25.11.2013 року вищевказані позови були об»єднані в одне провадження, справі присвоєно № 368234713 - ц, провадження 236884113, та призначено справу до слухання на 09 год. 11.12.2013 року. 11.12.2013 року слухання справи було відкладено до 16.12.2013 року в зв»язку з неявкою представника відповідача. 16.12.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшли письмові заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в яких вони просять слухати справу без їх участі позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 16.12.2013 року, представник відповідача, - ПАТ «Кагарлицький цукровий завод» не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивачів задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Дана позовна заява згідно ч. 1 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України підсудна Кагарлицькому районному суду за місцем реєстрації позивачів. Спір, що виник між позивачами та відповідачем має розглядатись в порядку позовного провадження, оскільки між ними існує спір про право. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. 23.05.2013 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду електрозварювальника третього розряду на ПАТ " Кагарлицький цукровий завод". 05.03.2012 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду головного механіка на ПАТ «Кагарлицький цукровий завод». 01.06.2009 року позивачка [PERSON] була прийнята на посаду штукатура третього розряду на ПАТ «Кагарлицький цукровий завод». 22.05.2008 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду інженера ТЕЦ на ПАТ «Кагарлицький цукровий завод». Відповідно до укладених трудових договорів Відповідач прийняв на роботу Позивачів, а позивачі зобов'язувалися виконувати роботу визначену трудовим договором. 02.09.2013 р. трудовий договір між позивачем [PERSON] та відповідачем, з ініціативи останнього, було розірвано. 02.10.2013 року трудовий договір між позивачем [PERSON] та відповідачем, з ініціативи останнього, було розірвано. 02.09.2013 р. трудовий договір між позивачкою [PERSON] та відповідачем, з ініціативи останнього, було розірвано. .09.2013 р. трудовий договір між позивачем [PERSON] та відповідачем, з ініціативи останнього, було розірвано. Норми матеріального права, використані судом в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В порушення вимог ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України Відповідачем в день звільнення позивачів не було проведено розрахунок по заробітній платі, а саме не виплачено заробітну плату: - позивачцу [PERSON] в сумі, що складає 3121 грн. 39 коп.; - позивачу [PERSON] в сумі, що складає 21252 грн. 75 коп.; - позивачці [PERSON] в сумі, що складає 9810 грн. 29 коп.; - позивачу [PERSON] в сумі, що складає 13456 грн. 62 коп. Відповідно, відповідач не провів із позивачами розрахунку по заробітній платі в строки передбачені ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, чим порушено право позивачів на їх отримання. Також, Відповідач відмовляється виплати несплачену заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з вищезазначеної норми ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з невиплатою заробітної плати Відповідач зобов'язаний виплатити Позивачу його середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку, тому слід стягнути з відповідача на користь позивачів слідуючі розміри середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати: - на користь позивача [PERSON], - 1494 грн. 18 коп.; - на користь позивача [PERSON], - 2421 грн. 10 коп.; - на користь позивачки [PERSON], - 2442 грн. 96 коп.; - на користь позивача [PERSON], - 1971 грн. 56 коп. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У зв'язку з порушенням Відповідачем прав позивачів, а саме невиплатою заробітної плати, позивачі зазнали моральної шкоди. У зв'язку з невиплатою заробітної плати були порушений нормальний ритм життя позивачів, оскільки невиплата заробітної плати поставило в скрутне становище позивачів. Також, позивачам доводиться звертатись до суду з даним позовом, оскільки Відповідач відмовляється виплатити заробітну плату. Враховуючи вищевикладене, суд оцінює розмір заподіяної моральної шкоди позивачам в розмірі 1000 грн. кожному. Що стосується судових витрат, то суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з відповідача ПАТ «Кагарлицький цукровий завод» судових витрат в сумі 917 грн. 06 грн. коп.. на користь держави. Що стосується виконання рішення, то суд в даному випадку на підставі ч. 2 ст. 367 ЦПК України приходить до висновку щодо негайного виконання рішення. Згідно ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1,2 і 3 частини першої цієї статті. п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачає присудження працівникові виплати заробітної плати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial