Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

20.06.2013 р. позивач звернувся із даним позовом до суду, свої вимоги мотивує тим, що 26.02.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/124784/3171/82, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 10 200,00 доларів США, зі сплатою 13,75 % річних, строком до 25.02.2017 року. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань за Кредитним договором №014/124784/3171/82, від 26.02.2007 року було укладено Іпотечний договір від 26.02.2007 року між Кредитором та [PERSON], відповідно до Іпотечного договору в іпотеку Банку, передано, нерухоме майно: квартиру, що складається із трьох жилих кімнат, житловою площею 42,3 кв.м., загальною площею 68,5 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Реєстраційного посвідчення від 21 грудня 1992 року, виданого Павлоградським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Павлоградської міськради за № 70 від 19 січня 1979 року, записано в реєстрову книгу за № 5-172. Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, кошти в розмірі 10000 доларів США 00 центів були Позичальником отримані готівкою, що підтверджується заявою про видачу готівки № 171/1160/21 від 26 лютого 2007 року (відповідно до п. 16 Кредитного договору за рахунок кредитних коштів сплачено комісію в розмірі 200,00 доларів США). Станом на 20.06.2013 рік Позичальник не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту. У зв'язку з порушеним правом позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав та просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно: квартиру, що складається із трьох жилих кімнат, житловою площею 42,3 кв.м, загальною площею 68,5 кв.м, та знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 14/3171/82/026 від 26 лютого 2007 року. Позивач також просить суд стягнути судовий збір в розмірі 1 119,73 грн. з відповідача Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Причину неявки суду не повідомили. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 26.02.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір №014/124784/3171/82, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 10 200,00 доларів США, зі сплатою 13,75 % річних, строком до 25.02.2017 року. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань за Кредитним договором №014/124784/3171/82 від 26.02.2007 року було укладено Іпотечний договір № 14/3171/82/026 від 26.02.2007 року між Кредитором та [PERSON], відповідно до Іпотечного договору в іпотеку Банку, передано, нерухоме майно: квартиру, що складається із трьох жилих кімнат, житловою площею 42,3 кв.м., загальною площею 68,5 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Реєстраційного посвідчення від 21 грудня 1992 року, виданого Павлоградським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Павлоградської міськради за № 70 від 19 січня 1979 року, записано в реєстрову книгу за № 5-172. Внаслідок не належного виконання кредитних зобов'язань позичальником [PERSON] станом на 31.05.2013 року утворилась заборгованість по Кредитному договору №014/124784/3171/82 від 26.02.2007 року перед Банком складає 111 972,58 грн., де : сума основного боргу, що підлягає сплаті - 60 897,47 грн.; сума відсотків, що підлягає сплаті - 10 737,24 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 40 337,87 грн.; всього: 111 972,58 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 6.5 укладеного Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених Кредитним договором. Згідно ст. 12 Закону України "Про іпотеку" та ст. 5 укладеного Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки не залежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до п. 5.1 укладеного договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання або умов договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. Відповідачу та Позичальнику були направлені вимоги про дострокову сплату заборгованості за кредитним договором, які ними були не отримані, банком отримано повідомлення про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання. Згідно до роз'яснень, наданих у п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Положеннями статей 1050, 1054 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. За приписами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Як передбачено ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 575 ч. 1 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України. За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно до роз'яснень, наданих у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Оскільки зобов'язання за кредитним договором не виконуються, то відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", як позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити звернувщи стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру, житловою площею 42,3 кв.м., загальною площею 68,5 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/124784/3171/82 від 26.02.2007 року в сумі 111 972, 58 грн. 21 коп., а саме: 60 897 грн. 47 коп. - сума основного боргу, 10 737 грн. 24 коп. - сума відсотків, 40 337 грн. 87 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків та відшкодування сплати судового збору в сумі 1119 грн. 73 коп. на користь Публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції, визначивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 1119 грн. 73 коп.

Outcome: approved