Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, зазначивши, що від шлюбу з відповідачем у них [INFO] син, [PERSON]. Наразі сторони переживають труднощі сімейного життя, через що проживають окремо. Після прийняття рішення щодо окремого проживання, відповідач забрала дитину та стала проживати окремо від позивача. Позивач зазначає, що відповідач повністю ізолювала дитину від нього та спілкування з ним. Бачитись з сином він не має можливості. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпропетровську ради №137/1 від 24.05.2013 року були призначені дні побачень позивачу з сином, [PERSON], кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 до 12.00 год. у присутності матері. Відповідач відмовляється виконувати рішення органу опіки та піклування. Просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в спілкуванні, вихованні сина; встановити дні побачень позивачу з сином до досягнення ним двохрічного віку: кожну суботу місяця з 12.00 год. до 16.00 год., кожну неділю місяця з 10.00 год. до 14.00 год. у або без присутності матері, кожний вівторок та четвер місяця з 17.00 год. до 20.00 год. в присутності матері; встановити дні побачень позивачу з сином після досягнення ним двохрічного віку: кожну суботу місяця з 12.00 год. до 18.00 год., кожну неділю місяця з 10.00 год. до 16.00 год. у або без присутності матері, кожний вівторок та четвер місяця з 17.00 год. до 20.00 год. в або без присутності матері; а також спільний відпочинок з сином щороку тривалістю 14 календарних днів; встановити дні по яким позивач може забирати сина після досягнення ним двохрічного віку до себе додому для спілкування в домашніх умовах - кожну суботу місяця, а також зобов'язати відповідача надавати будь-які дозволи щодо оформлення будь-яких документів необхідних позивачу для переміщення сина в його присутності за межі країни. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною та невиконання рішення органу опіки та піклування. Позивач сам не бажає бачитись з дитиною. Представник третьої особи просив суд винести рішення згідно інтересів малолітньої дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає на разі з відповідачем. Спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не існує. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпропетровську ради №137/1 від 24.05.2013 року були призначені дні побачень позивачу з сином, [PERSON], кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 до 12.00 год. у присутності матері, проте відповідач стала чинити перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з сином. Дані обставини підтверджуються зверненнями позивача до органу опіки та піклування з цього питання. Статтею 157 Сімейного Кодексу України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні часу побачень позивача з малолітнім сином суд враховує рівність прав та обовязків сторін щодо дитини, вік дитини, той факт, що дитина не перебуває на грудному годуванні, тому необхідності в обов'язковій присутності відповідача при побаченнях позивача з сином судом не встановлено. З огляду на вищевикладене, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з сином, також необхідно визначити дні побачень позивачу з сином [PERSON], [INFO], кожну суботу місяця з 10.00 по 19.00 годину, та кожний вівторок місяця з 18.00 до 20.00 години без присутності матері, надати позивачу можливість спільного відпочинку з сином, [PERSON], [INFO], раз на рік тривалістю 14 календарних днів. Саме такий час для спілкування з дитиною, на думку суду, буде достатнім для участі позивача у вихованні сина та буде відповідати інтересам малолітньої дитини. При цьому суд вважає необґрунтованими вимоги позивача, щодо зобов'язання відповідача надавати будь-які дозволи щодо оформлення будь-яких документів необхідних для переміщення дитини закордон, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів спору між сторонами із вищезазначеного питання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі , що складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial