overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

29 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 26 березня 2004 року. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, так як вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя. Відновлювати стосунки позивач не бажає і вважає краще розірвати шлюб. Спору з приводу місця проживання дитини не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 44. Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON], на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) до досягнення донькою 23-х років, починаючи з дня подання позову до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 серпня 1996 року був припинений шлюб з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO], (копія свідоцтва про зміну імені а.с. 6), яка проживає з нею. На даний час донька навчається на 5 курсі юридичного факультету, денної форми навчання в ДЗ «Київський університет туризму, економіки та права» на контрактній формі навчання, про що свідчить договір № 173 ЮФМ від 23.08.2013 року та довідка №32223 від 23.09.2013 року і оплата за весь період навчання складає 22500 грн. Оплату позивачка проводить за півроку у розмірі 7500 грн. Донька [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утримані, потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням. Відповідач [PERSON] на даний час працює у в Київському обласному спеціалізованому психіатрично-психологічному медичному об'єднанні в смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області, та отримує кожного місяця заробітну плату. Сам відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Тому з врахуванням викладеного вважає, що з відповідача можуть бути стягненні аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про зміну імені а.с. 6), яка проживає з матір'ю. [PERSON] навчається в ДЗ «Київський університет туризму, економіки та права» на контрактній формі навчання на 5 курсі денного відділення. Враховуючи зазначене та ту обставину, що відповідач має постійний заробіток, [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, суд задовольняє позов. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

16 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області № 2/1027/702/2012 від 13 березня 2012 року було вирішено стягнути з ВАТ «Завод нафтогазових технологій» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 5676,03 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 27 вересня 2011 року по 10 лютого 2012 року в сумі 10253,40 грн. Позивач зазначає, що вказане рішення відповідачем не виконується, а сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача, з дня винесення зазначеного рішення (13.03.2012 року) по день подачі даного позову (16.10.2013 року) становить 64863,90 грн.(111 грн. 45 коп. - розмір середньоденної заробітної плати х 582 дні). Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді головного конструктора в ВАТ «Завод нафтогазових технологій» з 2009 року по 27 вересня 2011 року. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2012 року позов [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Завод нафтогазових технологій» про стягнення заборгованості по зарплаті задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Завод нафтогазових технологій» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 5 676,03 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 27 вересня 2011 року по 10 лютого 2012 року в сумі 10 253,40 грн., всього 15 929,43 грн. Суд, розглянувши справу в межах позовних вимог, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки з цих підстав судом спір судом вже розглядався. Судом ухвалено рішення, яке набрало законної сили. Позивач не позбавлений права звернутися до суду внаслідок затримки відповідачем виконання зазначеного рішення з підстав та в порядку визначених статтею 236 КЗпП України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Невського району м. Санкт-Петербургу 09 липня 1999 року, актовий запис № 979. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з постійними суперечками, позивач з відповідачем різні люди з різними поглядами на життя, що почало призводити до сварок на побутовому рівні. Шлюбні відносини між сторонами припинилися в липні 2013 року, припинено суспільне проживання, сумісне господарство не ведуть, сім`я повністю розпалася. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи сповіщений належним чином, надав нотаріально завірену заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з позовної заяви шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з липня 2013 року, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 600 гривень з урахуванням індексації щомісячно до повноліття дитини з дня пред'явлення позову до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 300 грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. В добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач на теперішній час працює, отримує пенсію, має задовільний стан здоров'я, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дітей обох батьків, а також розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Оскільки позивачем не доведено суду той факт, що відповідач має нестабільний та мінливий дохід, суд вважає за доцільне стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача відповідно до вимог ст. 183 СК України. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 листопада 2013 року та до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу вона мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 24 квітня 1970 року, який було розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2011 року та від якого сторони мають повнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та навчається в Машинобудівному коледжі Дніпропетровського національного університету ім.. Олеся Гончара. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що відповідач з липня 2012 року не працює, а тому просить зменшити суму щомісячних аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, та є студентом Машинобудівному коледжі Дніпропетровського національного університету ім.. Олеся Гончара з 01.09.2011 року по 30.06.2014 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 03.12.2013 року. Відповідач має можливість працювати, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання, тому вважає заявлений позивачем розмір аліментів дещо завищеним. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 450 гривень щомісячно, щомісячно з 04 грудня 2013 року та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2014 року, але не більше як до 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 10 квітня 2009 року, актовий запис № 213. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося так як між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, розходження поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого, в сім'ї виникали сварки, скандали. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з червня 2012, сім`я повністю розпалася. Спір щодо розподілу майна та місця проживання дитини відсутній. Просить розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2012 року через відсутність взаєморозуміння, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача та соціальній ролі сім'ї. Спір про поділ майна відсутній. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка залишилась проживати з нею. В даний час донька продовжує навчання в університеті, тому потребує витрат. Тому просить стягнути з відповідача на користь повнолітньої доньки аліменти на її утримання в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини. Відповідач позов визнав частково, пояснив суду, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, оскільки він сплачує також аліменти на неповнолітню дитину від іншого шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони з 1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась донька [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач, що підтверджено свідоцтвом про її народження. Шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою. В даний час донька продовжує навчання, а саме: є студенткою першого курсу агрономічного факультету Білоцерківського національного аграрного університету. Термін навчання - до 30.06.2017 року. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь повнолітньої доньки, суд виходить з положень ст. 182 СК України, яка визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має другу дитину - доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої за рішенням суду сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення аліментів в частковому відношенні до заробітку, проте враховуючи вищевказану обставину, вважає, що з відповідача на утримання повнолітньої доньки слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Син проживає з нею. З 2008 року відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, про що вказано у свідоцтві про народження. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою Дацьківської сільської ради (а.с. 6). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини з 2008 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення аліментів у частковому відношенні до заробітку, та вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Також суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування зазначив наступне. 07 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Артемівського районного управління юстиції м.Луганська було зареєстровано шлюб між ним -[PERSON] та відповідачем- [PERSON], актовий запис № 130. Від шлюбу вони мають доньку-[PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, побут, різні інтереси. З 2006 року вони разом не мешкають. А тому, просить розірвати їх шлюб. Про утримання дитини сторони домовились, та погодились на постійне місце мешкання Ясміни за місцем проживання відповідача. Спір про поділ спільного майна відсутній. Позивач у судовому засіданні присутній не був до його початку надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судовому засіданні присутня не була, до його початку надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила справу розглядати за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище-[PERSON]. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Статтею 3 СК України передбачено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 07 травня 2004 року укладений шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Артемівського районного управління юстиції м.Луганська, актовий запис № 130. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб сторін, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved