overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить будинок №1 по вул. Лісничій в с. Кам?янка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Даний будинок також на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], який помер 18.08.2005 року. Оскільки частки співвласників у праві власності не визначено, вони позбавлені можливості оформити право на спадщину після смерті [PERSON] У звязку з цим, просили визначити ідеальні частки співвласників квартири, встановивши, що їм належить на праві власності по 1/3 її частки та визнати за кожним з них право власності по 1/6 частини спадкового майна в порядку спадкування за законом. Позивачі та представник відповідача в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира №1 в будинку №1 (яка була перенумерована на будинок №1) по вул. Лісничій в с. Кам?янка Дніпропетровського району Дніпропетровської області (свідоцтво про право власності на квартиру від 15.06.1995 року; довідка Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №3999 від 15.07.2013 року). 18.08.2005 року співвласник [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії 1-КИ №039514, видане 22.08.2005 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] №2392/02-31 від 23.08.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо визначити частку у спадковому майні. В той же час програмне забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не передбачає можливості перереєстрації права власності із спільної сумісної власності на нерухоме майно на спільну часткову. Отже, позивачі позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Право спільної сумісної власності внаслідок такого поділу припиняється. Таким чином, вимоги позивачів про визначення ідеальних часток в нерухомому майні та визнання права власності відповідають закону та підлягають задоволенню. Разом з цим, вимоги позивачів щодо визнання права власності на терасу «а1», сарай «Д», сарай «Е», навіс «Ж», навіс «З», теплицю «И», огорожу №3 у даному будинку не підлягають задоволенню, оскільки дані споруди були побудовані самовільно, що вбачається з технічного паспорту від 28.09.2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

У жовтні 2013 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось. З вересня 2012 року сімейні стосунки припинені та вони проживають окремо, причиною чого були постійні сварки та суперечки по різним питанням. В судове засідання позивач зявилась, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити її, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в звязку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 04 квітня 2009 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 239567, виданого [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 207. Позивач та відповідач мають дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 07 листопада 2012 року) . Судом встановлено, що сторони з вересня 2012 року року єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, враховуючи те, що за час строку для примирення стосунки між сторонами не покращилися суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що в квартирі [ADDRESS] мешкають відповідачі, які зобовязані сплачувати за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання. Згідно Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р. та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 позивач надає послуги центрального опалення та підігріву холодної води для потреб водопостачання. Відповідно до п. 18 вищезазначених Правил, оплата за надані послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа. Однак, за період з 01.06.2008 року по 31.01.2013 рік відповідач проводив розрахунки не в повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 10592,51 гривень. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачів суму боргу за вищезазначений період в розмірі 10592, 51 гривень. В судове засідання представник позивача з*явився, позов підтримав, та просив його задовольнити Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно норм діючого законодавства відповідачі повинні сплачувати за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання , але зобовязання відповідачами не виконується і сума боргу складає, згідно розрахунку заборгованості за період з 01.06.2008 року по 31.01.2013 р. 10592, 51 гривень. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п.п. 17,18,,20,30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Таким чином, суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь комунального підприємства Харківські теплові мережі заборгованість у розмірі 10592, 51 грн. Суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ними судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст.64-68 ЖК, ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], солідарно, на користь комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 7264 грн. 82 коп. та судові витрати у розмірі 229 гривень 40 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є розписки, про причини неявки суд не повідомили. Суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідач по справі [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Разом із нею на даній житловій площі зареєстровані : батько [PERSON], [INFO], сестра [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Переяслав-Хмельницької ЖЕК №2603 від 10.10.2013 року. В силу ст. 64 ч.1 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по зобовязанням, що випливають із договору найму жилого приміщення. На імя [PERSON] відкритий особовий рахунок №250-0 для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Отже між відповідачами та комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідачі не регулярно та не в повній мірі сплачували поточні платежі за послуги теплопостачання, через що утворився борг. За період з березня 2010 року по 01 жовтня 2013 року сума боргу становить 7264 грн. 82 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку №250-0. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, квартиронаймач зобовязаний щомісячно вносити плату за послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) у встановленому розмірі за місяць протягом року. Так як відповідачі плату за послуги теплопостачання не сплачують, своїми діями порушують зобовязання щодо сплати вказаних послуг, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 229 грн.40 коп., який підлягає стягненню з відповідачів відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

У жовтні 2013 року заявники [PERSON] та [PERSON], діючи також від імені неповнолітнього [PERSON], звернулися до суду із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування вимог зазначили, що з 22 листопада 2005 року проживають і зареєстровані у квартирі № 52 «а» будинку № 64 «а» по вулиці Пашковського в місті Маріуполі. Рішенням міської ради від 15.07.2009 року їхній родині було видано відповідний ордер на право зайняття зазначеного житла. Проте, за невідомими їм причинами у паспортах проставлено відмітки про місце реєстрації у квартирі № 52, а не № 52 «а». З метою приведення документів у належний стан просять встановити, що дійсним місцем проживання і реєстрації їх родини є квартира № 52 «а» будинку № 64 «а» по вулиці Пашковського в місті Маріуполі. Заявники у судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, якою заявлені вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи Орджонікідзевського РВ в місті Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, будучи повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, однак його неявка не перешкоджає розглядові справи по суті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції від 10.10.2004 року, актовий запис № 699. У даному шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За паспортними даними заявники [PERSON] та [PERSON] з 22.11.2005 року зареєстровані у квартирі № 52 будинку № 64 «а» по вулиці Пашковського в місті Маріуполі. Як вбачається з ордеру серії КО № 005897, виданого Маріупольською міською радою від 31.08.2009 року, родині було надано право на зайняття жилого приміщення квартири № 52 «а» будинку № 64 «а» по вулиці Пашковського в місті Маріуполі. Згідно із копією особового рахунку № 500152А, наданого ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 05.10.2013 року, заявники [PERSON] та [PERSON] з 22.11.2005 року, а неповнолітній [PERSON] з 07.10.2009 року, зареєстровані у квартирі № 52 «а» будинку № 64 «а» по вулиці Пашковського в місті Маріуполі. Отже, зазначені докази у своїй сукупності дають змогу свідчити про те, що дійсним постійним місцем реєстрації і проживання родини «Линдя» є саме квартира № 52 «а» будинку № 64 «а» по вулиці Пашковського в місті Маріуполі, а тому суд вважає можливим задовольнити по суті предявлену заяву, встановивши при цьому такий юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

09 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24.10.1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між ними на сьогодення фактично припинені, до чого призвели різні погляди на життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, тому суд за наявності письмової згоди позивача вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Будинком одруження виконавчого комітету міської Ради народних депутатів міста Жданова Донецької області від 24 жовтня 1984 року, актовий запис № 3621. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають, про наявність майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначила свого прагнення до збереження шлюбу, а отже його не оспорює. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 114,70 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Представник позивача до початку судового засідання надав письмову заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23651 грн.92 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про день і час слухання справи( л.с.17-18). Клопотання про відкладення справи слуханням до суду не надав. Суд, вважає за можливе постановити заочне рішення відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.02.2011 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленго кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї ст. ЦК договором приєднання є договір , умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах , який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання.Якщо протягом цтого терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту,погашення заборгованості по кредиту,сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків,комісії за користування кредитом та інших витрат. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням,проведеним належним чином. Згідно ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором № б/н від 12.02.2011 р. відповідач станом на 31.08.2013 року має заборгованість 23651 грн. 92 коп., яка складається з наступного: - 11498,31 грн. заборгованість за кредитом; - 10551,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф ( фіксована частина) - 1102,47 грн. - штраф ( процентна складова ) За таких обставин ,суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 23.07.2005 року відділом РАЦС Сєвєродонецького МУЮ Луганської області. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинили, ні він, ні вона не бажають поновлення сім'ї, з причини психологічної несумісності та різних поглядів на спільне життя, у звязку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Від шлюбу мають повнолітню дитину: дочку, Аліну, [INFO]. Суперечки стосовно спільного майна подружжя не має. Позивач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімя фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сімї, їх подальше сумісне життя не можливо у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін. Спору про поділ майна не має, дитина, дочка [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. У звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 09.11.2002 року Відділом РАГС Сєвєродонецького МУЮ Луганської області. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинили, ні він, ні вона не бажають поновлення сім'ї, з причини психологічної несумісності та різних поглядів на спільне життя, у звязку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які постійно мешкають з нею і знаходиться на її утриманні. Суперечки стосовно спільного майна подружжя не має. Позивач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімя фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сімї, їх подальше сумісне життя не можливо у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін. Спору про поділ майна не має. Після розірвання шлюбу діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], залишаться проживати з позивачем. У звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved