Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 16.12.2006 р .взяла шлюб із відповідачем та подружжя має дитину - доньку [PERSON], [INFO] На підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2010 р. шлюб припинений внаслідок його розірвання. Після розірвання шлюбу дитина мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач не виконує батьківський обов'язок, дитина фактично не пам'ятає батька, який втратив зв'язок з нею. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів (було призначено покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік) та до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі. Предмет позову становить вимога про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до пояснень позивача відповідач з 2010 року не спілкується зі дитиною взагалі, жодних листів ані від нього, ані від його батьків дитині не надходило, дитина вважає батьком іншого чоловіка, який фактично дбає про її матеріальний стан та займається вихованням. Відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Прокурор та третя особа просили суд задовольнити поданий позов, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. [PERSON] народилася [INFO], про що Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень дув зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво, відповідно до якого сторони у цій справі є батьками неповнолітньої, яка мешкає разом із матір'ю (позивачем) та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що відповідач не виконує зазначених вище обов'язків, що підтверджується наданими позивачем у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України доказами: батько дитини не приймає участі у вихованні дитини, не дбає про її матеріальне забезпечення, заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначена державним виконавцем відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» станом на 01.07.2013 р. в розмірі 26 830,24 грн. та вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2013 р. [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки обов'язок щодо виховання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а також враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вбачаються правові підстави для ухвалення судом рішення про задоволення позову. Разом з тим, приймаючи за поданим позовом рішення, враховується встановлення судом факту, що відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться перебігом її розвитку, не забезпечує необхідного харчування та з урахуванням стану здоров'я дитини її медичного догляду, не спілкується із дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, заняття творчістю відповідно до їх здібностей. Зазначені фактори розцінюються судом як ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Разом з тим, згідно із висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 12.08.2013 р. визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, тому з огляду на вищенаведене позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved