Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (дідуся), померлого [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечив, в подальшому просить проводити судові засідання у відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2001 року [PERSON] заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Андрусяк К.Ф. за реєстрованим за №4-1343 (а.с.5), заповів належну йому квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Попередньо, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.1999 року, дана квартира була включена в спадкове майно померлого [PERSON], спадкоємцем якого зазначений [PERSON] (а.с.8). Квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] на праві власності в Івано-Франківському ОБТІ та записане в реєстрову книгу за №4340, що посвідчується довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 01.02.1999р. №480 (а.с.9, зв а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що посвідчується Свідоцтвом про смерть (а.с.6). За вимогами стаття 1220, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як слідує з вимог ст.. 1236 цього ж кодексу заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Отже, маючи належний правовстановлюючий документ на право власності на вищезазначену квартиру та реєстрацію такого права, [PERSON] склав заповіт на позивача (онука). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину (ст.. 1268 ЦК). Позивач у термін встановлений ст..1270 ЦК України звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.7) Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 08.05.2013 року зареєстровано спадкову справу. Однак, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.24), оскільки в спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючих документів, а наявна світлокопія. За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже даний спір розглядається судом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, коли відсутній оригінал правовстановлюючого документу (втрачено), що належним чином зареєстрований органами БТІ. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 331, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved