Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 10108,83 грн., оскільки відповідно до укладеного кредитного договору №LVQCR722870112 від 21.12.2011 року відповідачу був наданий кредит в розмірі 5159,68 грн., зі сплатою 0,12 % річних та кінцевим терміном повернення 20.12.2013 року. За умови цього договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками та комісією за цим кредитним договором щомісяця. Однак, відповідач належним чином зобов»язання за вказаним договором не виконав щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню. Представник позивача звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повній мірі, несплату заборгованості пояснює своїм тяжким матеріальним становищем. Вислухавши відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань. Судом встановлено, що 21.12.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №LVQCR722870112. Відповідно до укладеного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5159,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 грн. на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 20.12.2013 року. Правовідносини, що виникли між сторонами носять зобов»язальний характер. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №LVQCR722870112 від 21.12.2011 року вбачається, що заборгованість відповідача складає 10108,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5159,70 грн.; заборгованість за процентами - 6,13 грн., заборгованість по комісії - 928,71 грн., пеня- 3056,73 грн., заборгованість по штрафам 957,56 грн. Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовилася виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved