Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON], просив стягнути 44832 грн. 00 коп. збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договору підряду, що складаються з: 42912 грн. 00 коп. - вартість відновлювальних робіт, 1200 грн. 00 коп. витрати на складення робочого проекту та 720 грн. 00 коп. оплата роботи спеціаліста Миколаївської РТПП. Позивач також просив стягнути 3400 грн. 00 коп. авансу, сплаченого за цим договором, укладеним між сторонами 31 липня 2008 року, та 109532 грн. 62 коп. пені. В обґрунтування вимог послався на обставини, порушення відповідачем умов договору, що полягають у неналежному виконанні зобовязань з монтажу системи водопостачання дачного будинку позивача в СВТ «Будівельник», внаслідок чого виконана робота зробила неможливим її використання за призначенням, що є істотним недоліком. Як на правові підстави позову позивач послався на ст. 10, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 1166, 1209 та 1210 ЦК України. 21 серпня 2013 року [PERSON] подав суду заяву, якою зменшив розмір позовних вимог в частині відшкодування збитків до 28616 грн. 88 коп. у звязку з фактичною оплатою 26696 грн. 88 коп. відновлювальних робіт, здійснених на теперішній час іншим виконавцем, та збільшив вимоги в частині стягнення 3 % пені до 127322 грн. 95 коп. Ухвалою суду від 12 вересня 2013 року до участі в справі в якості третьої особи притягнутий розробник проекту системи водопостачання товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Югтепломер». В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, підтвердили викладені обставини, в їх обґрунтування послались на висновки спеціалістів та проведеного в рамках цивільної справи експертного дослідження, фотокартки з місця виникнення спірних правовідносин. Суду, зокрема, позивач пояснив, що система водопостачання будинку вийшла з ладу внаслідок монтажу її частини (між баком для накопичення води та насосною станцією), по якій вода подається без тиску, з ухилом вгору, через що повітря потрапило до трубопроводу та пошкодило водяний насос. Крім цього, позивач вказав на інші недоліки виконаної відповідачем роботи, що полягають у монтажі системи водопостачання будинку трубами, діаметр яких не відповідає (є меншим) технічним характеристикам встановленої насосної станції. Відповідач проти позову заперечував, суду пояснив, що роботи ним виконані у відповідності замовленого позивачем та розробленого НВП «Югтепломер» проекту, де вказаний відповідний діаметр труб, що і були встановлені. Заперечував проти можливості за змонтованою системою водопостачання потрапляння повітря до насосної станції. Представник відповідача підтримав позицію свого довірителя. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] суду, зокрема пояснив, що на час дослідження в дачному будинку позивача система водопостачання, установку якої здійснював відповідач, - демонтована, а тому встановити наявність порушень у монтажі частини водопроводу між баком та станцією не є можливим. Разом з цим, експерт суду повідомив, що потрапляння повітря до насосної станції можливе у випадку неправильного регулювання поплавкового датчика рівня води в баку, що не повязано з наявністю або відсутністю контр ухилу вихідної труби. Відповідно фотокопії витягу з ЄДР ТОВ «НВП «Югтепломер» припинене 11 вересня 2009 року внаслідок банкрутства. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31 липня 2008 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладений договір № 44 згідно умов якого відповідач прийняв на себе зобовязання протягом 14 днів влаштувати водопровід у будинку позивача, а останній - прийняти та оплатити 11627 грн. 77 коп. замовлення. Цим же договором визначений розмір авансу 300 грн. 00 коп. (а.с. 3) В свою чергу, квитанцією № 96 від 31 липня 2008 року (а.с. 4) підтверджений факт оплати [PERSON] ФОП [PERSON] 3400 грн. 00 коп. авансу за договором № 44 від тієї ж дати. Як слідує з актів виконаних робіт від 05 та 15 вересня 2008 року (а.с. 86 89), відповідач двічі пропонував прийняти виконану роботу з чим позивач не погодився. Висновком спеціаліста № 120-952 від 11 червня 2009 року встановлено, що вузол насосної станції системи водопостачання садиби [PERSON] в дачному кооперативі «Будівельник» знаходиться в неробочому стані, вимагає заміни; застосований діаметр трубопроводів системи водопостачання занижений порівняно з розрахованим та потужністю насосу, що призвело до несправності всієї системи; монтаж системи водовідведення виконаний із порушенням будівельних норм і правил. За наслідками дослідження спеціаліст дійшов висновку про те, що у звязку з неякісно виконаним монтажем систем водопостачання та каналізації в житловому будинку дачного кооперативу «Будівельник» в Родниках м. Миколаїв, ці системи підлягають повній заміні (а.с. 16 19). Актом від 27 липня 2009 року, складеним ПП «Сервісний центр «Южная карта», без номеру (а.с. 76), підтверджено, що установлений в системі водопостачання дачного будинку позивача насос «Маріна» (насосна станція) вийшов з ладу внаслідок сухого ходу його робочих частин та подальшої їх руйнації. З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7085 від 28 лютого 2013 року слідує, що станом на час дослідження системи водопостачання та водовідведення, встановлені ФОП [PERSON], демонтовані, їх складові для дослідження не представлені, проте, враховуючи, що відповідачем були змонтовані труби згідно проекту, розробленого ТОВ «НВП «Югтепломер» (а.с. 94), вони не відповідають технічним характеристикам встановленої насосної станції «Маріна». Таке порушення призводить до кавітації, втрати потужності насосу, його перевантаження, тощо, що у сукупності тягне вихід системи з ладу. У звязку з демонтажем системи, встановленої відповідачем, експерт дійшов висновку про відсутність можливості встановити як наявності контр ухилу горизонтальної ділянки випускного трубопроводу, через що могла утворитися повітряна пробка, так і причинного зв'язку між порушеннями, допущеними при монтажі системи водопостачання та її зламанням. (а.с. 111 115). На захист своїх прав [PERSON] 21 січня 2009 року письмово звернувся до ФОП [PERSON] з заявою про відмову від договору та вимогою про усунення порушень та відшкодування збитків (а.с. 5 7). Такий запит залишений відповідачем без відповіді. В свою чергу, позивач у травні 2009 року звернувся до ТОВ «Южная карта», якою розроблений робочий новий проект системи водопостачання та водовідведення будинку [PERSON] (а.с. 8 15). За розробку проекту позивачем сплачено 1200 грн. 00 коп. (а.с. 69). На цьому ж аркуші справи містяться квитанції від 03 серпня 2009 року № 44 про оплату позивачем за виконану роботу ПП [PERSON] 8740 грн. 00 коп., а також від 24 червня 2009 року № 0003 на суму 600 грн. 00 коп. без указівки підстави сплати коштів. Крім цього, [PERSON] у червні 2009 року сплатив ПП [PERSON] 1000 грн. 00 коп. за матеріали та 03 липня 2009 року 9900 грн. 00 коп. за сантехнічні матеріали. (а.с. 70). З цих платіжних документів, а також додатку до договору між [PERSON] та ПП «Торгова компанія «Южная карта» (а.с. 71 -73) слідує, що позивач розпочав демонтаж систем водопостачання та водовідведення, встановленої відповідачем, а також установку нових систем за проектом іншої організації у червні 2009 року, тобто ще до звернення з даним позовом до суду. На заміну систем водопостачання та водовідведення [PERSON] загалом витрачено 26696 грн. 88 коп. Викладене свідчить, що між сторонами склались правовідносини з приводу порушення підрядником договору підряду, що регулюються параграфом 1 глави 61 ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів» (далі Закон). При цьому, посилання позивача на ст. 1209 та 1210 ЦК України, як правові підстави позову, суд вважає юридично помилковими, оскільки спірних правовідносин вони не регулюють, а посилаються на Закон. В силу п. 12 ст. 1 Закону істотним є недолік, що робить неможливим чи недопустимим використання виконаної роботи відповідно її цільового призначення, виник з вини виконавця, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. З положень ст. 10 Закону слідує, що споживач вправі вимагати розірвання договору та стягнення спричинених збитків без покладення обовязку усунення виявлених недоліків у разі, якщо такі недоліки є істотними ч. 4 цієї статті. Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 852 ЦК України. Факт монтажу системи водопостачання із порушенням технічних правил, а саме: монтаж трубопроводів системи водопостачання з діаметром, заниженим порівняно з розрахованим та потужністю насосу, що, як слідує з висновку експерта призводить до кавітації, втрати потужності насосу, його перевантаження, тощо, та у сукупності тягне вихід системи з ладу є істотним недоліком. Суд критично оцінює висновок спеціаліста в тій частині, що саме цей істотний недолік призвів до виходу системи з ладу. Це спростовується як актом ПП «Сервісний центр «Южная карта» від 27 липня 2009 року, так і твердженнями самого позивача, який наполягає на тому, що відповідач порушив технічні правила при монтажі горизонтальної ділянки трубопроводу, виконавши її з контр ухилом, внаслідок чого повітря потрапило до насосної станції та вивело її з ладу. В свою чергу, експерт [PERSON] підтвердив, що таке можливе у разі неправильного налаштування поплавкового датчика рівня води в баку. При цьому це не повязане з наявністю або відсутністю контр ухилу. Такий недолік як неправильне налаштування системи водопостачання суд істотним не вважає, оскільки він не відповідає вимогам п. 12 ст. 1 Закону. Вирішуючи питання щодо вини відповідача суд виходить з висновку судової будівельно-технічної експертизи та вважає доведеним, що ФОП [PERSON] були змонтовані труби згідно проекту, розробленого ТОВ «НВП «Югтепломер» і такі не відповідають технічним характеристикам встановленої насосної станції «Маріна». За такого, особою, винуватою у припущенні істотного недоліку в виконаній роботі за договором № 44 від 31 липня 2008 року є розробник проекту ТОВ «НВП «Югтепломер», а тому покласти на відповідача відповідальність за припущення цього істотного недоліку під час монтажу системи водопостачання в суду підстав немає. Разом з тим, судом установлений факт наявності недоліку у виконаній роботі, що виник з вини виробника (відповідача), а саме: неправильне налаштування системи водопостачання, внаслідок чого остання вийшла з ладу. З цього слідує, що спірні правовідносини сторін регулюються положеннями ч. 2 ст. 10 Закону та ч. 1 ст. 852 ЦК України. Відповідно ч. 2 ст. 10 Закону якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно ч. 1 ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач у будь-який спосіб встановлював відповідачу строк для усунення недоліків. Лист позивача від 16 січня 2009 року (а.с. 5) містить лише вимогу про повернення у місячний строк коштів з пенею та збитками, а також повідомлення про відмову від договору. Вирішуючи спір по суті, суд виходить також з того, що 26696 грн. 88 коп. коштів, витрачених [PERSON] на заміну систем водопостачання та водовідведення є явно неспівмірними із загальною сумою договору № 44 від 31 липня 2008 року 11627 грн. 77 коп. Це також підтверджується відповідними проектами та схемою (а.с. 11, 12, 94, 119), з яких очевидно, що нині існуюча система водопостачання будинку позивача є значно складнішою за систему водопостачання, змонтовану ФОП [PERSON] В свою чергу, позивачем не представлено у встановленому цивільним процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів того, що недолік, припущений ФОП [PERSON], а саме: неправильне налаштування системи водопостачання та подальше пошкодження насосу, не міг бути усунутим у інший спосіб, ніж обрав позивач. Так, позивачем суду не доведена відсутність можливості заміни насосу на менш потужний, що відповідав би діаметру колишнього трубопроводу, та правильне регулювання поплавкового датчика рівня води в баку для накопичення води. Виходячи з викладеного, суд не вбачає правових підстав для покладення на відповідача стягнення коштів, сплачених позивачем за розробку нового проекту, демонтаж та монтаж нової системи водопостачання та водовідведення, виконаного ПП «Сервісний центр «Южная карта». За такого, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню лише понесені ним витрати у вигляді сплаченого авансу, що не перешкоджає відповідачу звернутись до суду у загальному порядку з вимогою про повернення витрачених на виконання умов договору матеріалів, або відшкодування їх вартості. Разом з тим, в силу ч. 5 ст. 10 Закону у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи. У разі коли вартість роботи не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Судом установлено, що згідно договору від 31 липня 2009 року ФОП [PERSON] зобовязався виконати замовлення протягом 14 днів. Таким чином, кінцевим днем для здачі та прийняття робіт є 15 серпня 2009 року. Проте відповідач предявив відповідний акт для підписання позивачу лише 05 серпня 2009 року. Тобто у спірних правовідносин також мало місце прострочення виконавця роботи, внаслідок чого позивач має право також на отримання 7674 грн. 26 коп. неустойки. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають присудженню 720 грн. 00 коп. витрат на оплату роботи спеціаліста, а на користь держави 117 грн. 94 коп. судового збору. Даних про судові витрати відповідача матеріали справи не містять.

Outcome: partial