Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, який обґрунтував тим, що 12 березня 2007 року між ним та відповідачем був укладений договір №DNХRRX26900010, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1494 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Дотепер відповідач свої обов'язки виконує неналежно, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 40286 грн.94 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов, суду пояснив, що строк позовної давності переривався перерахуванням відповідачем коштів в сумі 4 грн.10 коп. із заробітної картки в червні 2010 року. Надати відомості про відкриття заробітної картки на ім'я відповідача не має змоги. Відповідач та його представник заперечували проти позову та наполягали на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача. Суду пояснили, що відповідач не мав заробітної картки в Приватбанку, в липні 2007 року отримав лист колекторської фірми та сплатив кредит в повному обсязі, квитанції не має, оскільки в зв'язку з часом вицвіли чорнила, в червні 2010 року кошти в сумі 4 грн.10 коп. для погашення кредиту не сплачував. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 12 березня 2007 року позивач підписав заяву про надання строкового кредиту у сумі 1 494 грн. на строк 12 місяців з 12.03.2007 по 12.03.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 36 грн. 60 коп. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 249 грн. в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначеній заяві та на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) (далі -«умов») строки. (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] порушив вимоги кредитного договору. В зв'язку з чим станом на 19.07.2013 року виникла заборгованість в сумі 40286 грн.94 коп., яка складається з наступного: 1376 грн.99 коп. - заборгованість за кредитом, 14409 грн. 13 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 22106 грн.20 коп - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1894 грн.62коп. - штраф (процентна складова). Відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був сплачувати кредит щомісячними платежами по 169 грн.46 коп. з 21 по 28 число кожного місяця. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Зокрема п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами в тривалістю 5 років. Як вбачається з матеріалів справи останній щомісячний платіж для повернення кредиту - 12 березня 2008 року, тому строк для банку за останнім платежем сплинув 12 березня 2013 року, а з позовом він звернувся 31 липня 2013 року. Суд вважає необґрунтованим посилання представника банку на те, що строк позовної давності переривався сплатою Відповідачем із своєї заробітної картки 4 гривень 10 коп. в червні 2010 року, оскільки позивачем не надано доказів того, що саме з заробітної картки Відповідача сплачено кошти. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Допитаний в судовому засіданні відповідач [PERSON], як свідок, суду показав, що крім кредитної кратки в Приватбанку він не мав ніяких карток, офіційно не працював, тому заробітної картки не мав, в червні 2010 року ніяких платежів не проводив, оскільки повністю погасив кредит в липні 2007 року,коли отримав лист колекторської фірми. Зазначені покази підтверджуються трудовою книжкою [PERSON], оглянутою в судовому засіданні, згідно до якої [PERSON] прийнятий на роботу 29 вересня 2010 року, до прийняття на роботу трудового стажу не мав. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження визнання [PERSON] свого боргу. Відповідно до загальних норм цивільного законодавства, а саме ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Враховуючи наведене, беручи до уваги таку письмову заяву відповідача та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду.

Outcome: dismissed