Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-05 00:00:00

06 червня 2013 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 2-3). Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що між ним та [PERSON]С було укладено кредитний договір № DNXRRX26900085 від 09.07.2007 року за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 2\~ 805 грн. 59 коп зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік з кінцевим терміном повернення до 09.07.2009 року. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за договором DNXRRX26900085 від 09.07.2007 року 23\~ 833 грн. 40 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 899 грн. 22 коп., заборгованості за відсотками 7729 грн. 10 коп., заборгованості по комісії 1126 грн. 40 коп., пені у розмірі 12\~ 467 грн. 57 коп., штрафу у розмірі 1611 грн.11 коп., а також судові витрати по справі (а.с. 2-3). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував той факт, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачем було отримано кредит у сумі 2\~ 805 грн. 60 коп. Проте вважає, що зазначена заборгованість не може бути стягнена внаслідок спливу строку позовної давності. Оскільки кінцевим строком повернення кредиту є 09.07.2009 року, тому строк позовної давності сплинув 10.07.2012 року. Крім того, заява про надання кредиту не містить умов про можливість застосування штрафних санкцій внаслідок прострочення виконання зобовязання за договором. Вказані положення відображені в тексті Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, проте відповідач не підписував цю редакцію умов надання кредиту, а в редакції, яку він підписував були відсутні положення про можливість застосування штрафних санкцій. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNXRRX26900085 від 09.07.2007 року, за умовами якого позивач надав у кредит грошові кошти а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (а.с. 7-13). В судовому засіданні встановлено, що на виконання умов кредитного договору № DNXRRX26900085 від 09.07.2007 року, [PERSON] отримав від позивача 2805 грн. 59 коп., що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи та не заперечується представником відповідача у судовому засіданні. Також встановлено, що заборгованість за договором № DNXRRX26900085 від 09.07.2007 року, станом на 28.05.2013 року, становила 23\~ 833 грн. 40 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 899 грн. 22 коп., заборгованості за відсотками 7729 грн. 10 коп., заборгованості по комісії 1126 грн. 40 коп., пені у розмірі 12\~ 467 грн. 57 коп., штрафу у розмірі 1611 грн.11 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-5). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеному між сторонами договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами укладеного між сторонами договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у кредит, а відповідач, в свою чергу, має перед позивачем зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, крім того, позивач за умовами договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Договором також передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобов'язань, передбачених умовами даного договору. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що заборгованість за кредитним договором не може бути стягнена внаслідок спливу строку позовної давності, оскільки п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначено термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років. Оскільки кінцевим строком повернення кредиту є 09.07.2009 року відсутні підстави для застосування строків позовної давності. При цьому суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на те, що при укладанні кредитного договору відповідачем був підписаний інший текст Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, який не містив ані строки позовної давності ані положення про можливість застосування штрафних санкцій, оскільки суду не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих обставин. Оцінюючи усі докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання боржником своїх зобов'язань за укладеним договором № DNXRRX26900085 від 09.07.2007 року, щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем договору права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд виходив з того, що розмір пені, яка була нарахована відповідачем згідно кредитного договору значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, а тому суд вважає за необхідне скористатися своїм правом передбаченим ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити її розмір до 1 000 грн. та стягнути з Бурлакова [PERSON] на користь позивача у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № DNXRRX26900085 від 09.07.2007 року 12 365 грн. 83 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 899 грн. 22 коп., заборгованості за відсотками 7729 грн. 10 коп., заборгованості по комісії 1126 грн. 40 коп., пені у розмірі 1000 грн., штрафу у розмірі 1611 грн.11 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved