overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO], але за даною адресою не проживають тривалий час з 2008 року. З цього часу квартира за даною адресою пустує. До квартири ніхто не навідується, комунальні платежі не сплачуються, заборгованість становить 3610,56 грн. Відповідачі проживають в [INFO]. Виникає необхідність виписки відповідачів з указаного місця реєстрації, так як дане жиле приміщення має бути надане під заселення пільгової категорії населення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачі у судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так у судовому засіданні встановлено, що відповідно до акту відповідачі [PERSON], [PERSON] за адресою: м. Дзержинськ, с. Ленінське, вул. Калужська, 8/10 не проживають (а.с.5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.ст. 71,72 Житлового кодексу України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки він не може оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк вона пропустила з поважної причини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 01.03.2012 р. помер батько позивачки [PERSON], який був постійним мешкан цем села Хустянка Буринського району. При житті, 19.05.2011 року, батько позивачки склав заповіт, посвідчений тією ж датою Хустянською сільською радою Буринського району,( реєстр. № 56), яким все належне йому на мо мент смерті майно він заповідав на користь [PERSON] Після смерті спадкодавця позивач вважав, що у право спадщини він можу вступити у будь-який час, так як не був у достатній мірі обізнаний з законодавством, окрім того, мав поганий стан здоров»я та складний майновий стан, а коли в серпні 2013 р. звернувся до Буринської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Буринського нотаріального округу для вирі шення спадкових питань, нотаріуси повідомили, що позивач пропустив встановлений законом 6-ти місячний строк для подання заяви про вступ до спадщини і розяснили, що йому необ хідно звернутися до суду з позовом про подовження цього строку'. За викладених обставин іншого шляху щодо вирішення питання спадщини, окрім звернення до суду, не вбачається. Факт смерті спадкодавця, заповідача [PERSON]., підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим виконкомом Хустянської сільської ради Буринського району, факт на явності спадкового майна у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогоспо дарського виробництва на території Хустянської сільської ради площею 3,75 га - Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 647040, виданим Хустянською сіль ською радою Буринського району 05.12.2002 року, факт того, що позивачка є належним спадкоємцем - заповітом від 19.05.2011 р., довідкою Хустянсь кої сільської ради, копією свідоцтва про народження та одруження позивачки. При таких обставинах суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і йому необхідно визначити додатковий строк тим самим задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій у розмірі 7085,57 грн.. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.12.2011 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір № 004-15058-221211. Відповідно до пункту 1.1. [PERSON] надає Держателю Кредит у сумі 8094 ,00 коп. на придбання певного майна на умовах визначених [PERSON]. [PERSON] неодноразово була повідомлена про виникненням заборгованості по оплаті передбачених [PERSON] платежів перед ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до п.2.3 [PERSON] за користування кредитом відповідач сплачує кредитору виходячи зі ставки 36,5 % в рік, а також за ведення кредитної справи 0% в місяць. Однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Таким чином, станом на 23.07.2013 року за Відповідачем по укладеному з ПАТ « Дельта Банк » по Кредитному договору № 004-15058- 221211 від 22.12.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 7085,57 грн., яка складається з: сума кредиту: 6371,46 грн.; заборгованість за відсотками: 714,11 грн.; заборгованість за комісіями: 00,00 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву про проведення судового розгляду справи за його відсутності та позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 628 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій в розмірі 31915, 56 грн. мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] 27.12.2010 року, було укладено кредитний договір за №б\\н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідно станом на 09.09.2013 року мав заборгованість 31915, 56 грн. яка складається з наступного: -18836,71 грн. - заборгованість за кредитом; -9489. 27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1593. 60 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -А також штрафи відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг -500 грн. - штраф (фіксована частина). -1495, 98 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та простить суд розглядати позовну заяву без участі представника позивача. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про доставку повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що не заявившись в судове засідання відповідач зловживає своїми процесуальними правами та розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд, згідно з ст.. 11,27 ЦПК України, що не перешкоджає йому звернутись до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставах: Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статею 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 5 червня 2013р., посилаючись на неповне з*ясування судом обставин справи, невідповідність його висновків обставинам справи. Під час вирішення спору судом 1-ї інстанції встановлено, що [PERSON] був членом ЖБК та проживав із сім*єю у квартирі, за яку повністю сплачені пайові внески. Після його смерті єдиною спадкоємицею за законом є його дружина- позивачка, яка своєчасно у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, враховуючи, що нотаріусом їй свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а постанову нотаріуса про відмову у його видачі позивачка суду не надала,- її вимоги були залишені без задоволення. Апеляційний суд вважає, що рішення як незаконне повинне бути скасоване, а новим рішенням позов задоволено в зв*язку з допущеним судом неповним з*ясуванням обставин справи. Районним судом на підставі матеріалів справи було вірно встановлено обставини щодо фактичного набуття чоловіком позивачки [PERSON] права власності на квартиру в ЖБК, прийняття після його смерті [INFO]. позивачкою спадщини за законом та неотримання нею у нотконторі відповідного свідоцтва. У той же час, причини, за яких нотаріусом позивачці не було видано свідоцтво про право власності на квартиру, суд залишив без з*ясування і в порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПКУ, яка передбачає обов*язок суду сприяти всебічному і повному з*ясуванню обставин справи, не роз*яснив позивачці необхідність надання нею відповідних документів з нотаріальної контори та, в разі необхідності, не витребував їх самостійно. Зважаючи на допущену судом неповноту при розгляді справи, не малось підстав для відмови у позові з причини ненадання постанови про відмову у видачі правовстановлюючого документу. В той же час, до апеляційної скарги позивачка надала лист нотаріуса, з якого вбачається, що причиною невидачі свідоцтва про право власності була відсутність у позивачки правовстановлюючих документів на квартиру, оскільки вони за життя не були оформлені її чоловіком-спадкодавцем. Одночасно нотаріусом роз*яснено, що позивачка як така, що постійно проживала із спадкодавцем та зареєстрована у спадковій квартирі, є такою, що фактично прийняла спадщину. Виходячи із встановлених обставин, вимог статей 392, 1261, 1268ч.3, 1296ч.3 ЦКУ, ЗУ «Про власність», який діяв на час сплати пайових внесків за спірну квартиру, -новим рішенням позовні вимоги необхідно задовольнити як такі, що відповідають вимогам закону. При цьому враховується, що син позивачки та померлого спадкодавця відмовився від спадщини на користь матері у встановлений законом строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила наступне. 21 жовтня 2000 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано 23.09.2004 року про, що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 109. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. З народження сина до теперішнього часу позивач самостійно піклується про сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття освіти та повністю його утримує. Статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач не піклується про здоров'я сина, його фізичний та моральний розвиток та не утримує. Від народження до сьогодні [PERSON] жодного разу не намагався зустрітися з сином або домовитись з позивачем про таку зустріч. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримує. Суд, враховуючи що відповідач позов визнав повністю, те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням відповідачем позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 229 гривень 40 копійок судового збору. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.164-166 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд рахує за можливе проголосити у даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення, при цьому складання повного рішення відкласти на п'ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд рахує за можливе проголосити у даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення, при цьому складання повного рішення відкласти на п'ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

У серпні 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] На підтвердження своїх вимог позивачка вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 січня 2012 року. Протягом останнього року шлюбно - сімейні відносини з відповідачем погіршилися, що призвело до фактичного їх припинення. Майновий спір відсутній. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до статей 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 21 січня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 21 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.01.2012 року, а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2012 року, а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 та ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка та жінки, що ґрунтується на їх вільній згоді. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з початку 2013 року. Позивачка бажає розірвати шлюб. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі встановлених фактів позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому 11 червня 1999 р. шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, оскільки вони мають різні погляди на питання подружнього життя, питання ведення спільного господарства. Примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них до суду надійшла заяви, згідно яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, прохає розірвати шлюб, відповідач позов визнає, прохає розірвати шлюб. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому 11 червня 1999 р. шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони мають різні погляди на питання подружнього життя, питання ведення спільного господарства. Примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї, з урахуванням їх взаємовідносин, є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. [PERSON] позов обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги, різні характери та різні погляди на життя. З квітня 2013 року вони припинили подружні стосунки та перестали разом проживати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позовну заяву задовольнити посилаючись на викладені у ній обставини. [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 травня 2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований шлюб, актовий запис № 100 Під час подружнього життя в сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сімейне життя в сторін не склалося через втрату один до одного почуттів любові, поваги, відсутність взаєморозуміння, конфлікти у сімейному житті, різні погляди на життя. Вони припинили сімейні відносини та з квітня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, сторони не мають, між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачкою. Питання про утримання дитини вирішуватиметься сторонами окремо від справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved