overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 16 лютого 2010 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, запис № 20. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки припинили два роки тому і в теперішній час шлюб існує формально. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позов свого довірителя підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2010 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, запис № 20, що підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], що видане 21 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби харківського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, судом встановлено, що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згоден, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 20 квітня 1990 року Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, запис № 8. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки припинили з жовтня 2011 року і з того часу шлюб існує формально. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін за згодою позивача в заочному порядку. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 1990 року Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, запис № 8, що підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], що видане 19 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, судом встановлено, що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згоден, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 червня 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, Україна, актовий запис № 193. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 24.11.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON]. З початку подружнього життя відносини між сторонами були нормальними, але згодом між ними почали виникати сварки, сторони перестали розуміти один одного, біля трьох років сторони разом не проживають і фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Позивач просила суд розірвати укладений 24.11.2007 року між нею та відповідачем шлюб. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законодавством порядку. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстрованого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, шлюб між сторонами було укладено 24.11.2007 року, актовий запис №916. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам їх дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить суд стягнути з відповідача у якості повернення боргу 40 000,00 гривен, а також судові витрати понесені ним при оплаті судового збору у розмірі 400,00 грн. Вимоги мотивовані тим, що 30 квітня 2013 року позивач надав відповідачу у борг 40 000,00 грн., про що між сторонам було укладено договір позики, однак до теперішнього часу суму боргу не повернув, на звернення позивача з вимогами про повернення боргу, відповідач не реагує, кошті не повертає, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися за захистом свого порушеного права. Позивач у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і час сповіщався належним чином згідно вимог діючого законодавства, причин своєї неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність не подавав, у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, знаходить позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 40 000,00грн. (а.с.3), а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу суму боргу у повному обсязі у строк до 01 вересня 2013 року, про що було складено договір позики від 30.04.2013 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. Враховуючи, що у матеріалах справи є оригінал боргової розписки, наданої позивачем, суд приходить до висновку, що відповідачем сума боргу позивачу не повернута. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позичальник зобов'язується повернути позикодавцю одержану їм суму грошей (суму позики). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 615 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та повинно виконуватися у встановлений термін його виконання у відповідності з вказівкою закону чи договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 40 000,00 гривен. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 400,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 545, 1046-1050, 1051 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення простроченої заборгованості по кредитному договору. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з необхідністю обгрунтування доводів сторін, представників, сівдків на що може бути витрачений значний проміжок часу та у зв"язку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 02 жовтня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у Залужанській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 12. Спільних дітей у сторін немає. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами часто виникають сварки, сторони тривалий час не підтримують сімейні стосунки, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалась. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Куропатницької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в наступному до участі в справі як співвідповідач був залучений [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Відповідно до заповіту від 27 листопада 2008 року посвідченим секретарем Куропатницької сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 304, [PERSON] заповіла все своє майно їй та брату [PERSON]. Позивач звернулася в Бережанську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини. Державним нотаріусом їй повідомлено, що вона пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і для вирішення питання про прийняття спадщини їй необхідно звернутися до суду з позовом. Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, визначити їй тримісячний додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в селі Баранівка Бережанського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій представник сільської ради позов визнає, просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] серія ЯЖ №509402 виданого відділом земельних ресурсів у Полтавському районі Полтавської області на ім'я [PERSON] на підставі рішення 21 сесії 5 скликання Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області від 23 травня 2008 року посилаючись на те, що при виготовленні технічної документації із землеустрою було з'ясовано, що вищезазначену земельну ділянку було помилково приватизовано відповідачем, яка є дружиною користувача суміжної земельної ділянки. В зв'язку з виниклою ситуацію, позивач, як власник зазначеної земельної ділянки не має змоги розпорядитися належним йому майном, а тому змушений звернутися до суду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Представники третіх осіб - Тростянецької сільської ради, відділу Держземагенства у Полтавському районі в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши до суду заяви, проти задоволення позову не заперечували. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.393 ЦК України, власник майна права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. Згідно зі ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Відповідно до ст.155 ЗК України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, який порушує права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення завданих збитків посилаючись на те, що 5 березня 2013р., рейдова бригада Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» у складі контролерів енергонагляду [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проводила перевірку дотримання громадянами - споживачами електричної енергії Правил користування електричною енергією для населення (далі по тексту - ПКЕЕН), які затверджені постановою КМУ від 26 липня №1357р. Дана перевірка проводилась в с.Гожули, Полтавського району Полтавської області. Так, при перевірці домоволодіння одного з таких споживачів - громадянина [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вказаними вище працівниками Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» було виявлено факт порушення "ПКЕЕН". Дане порушення "ПКЕЕН", полягало в самовільному підключенні електроустановок до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою поза електролічильником, підключення садиби через вимикач. При включенні вимикача і вимкнутих запобіжниках електролічильник не працював, а напруга була. Під час зняття показів приладу обліку виявити дане порушення у контролерів Полтавської філії районних електромереж не було можливості. Особовий рахунок [NUMBER] по оплаті за спожиту електричну енергію відкрито на [PERSON], але фактичним споживачем електричної енергії являється [PERSON], який зареєстрований і проживає у зазначеному домоволодінні та являється його власником. Так як представниками Енергопостачальника було виявлено факт порушення "ПКЕЕН", то у відповідності до п. 53 "ПКЕЕН" ними було складено у присутності доглядальниці відповідача - [PERSON] Акт №00003255 від 05.03.2013р. про порушення "ПКЕЕН". Даний Акт [PERSON] підписала та підтвердила факт порушення "ПКЕЕН" в зазначеному домоволодінні. Про час та дату розгляду комісією Полтавської філії районних електромереж Акта №00003255 від 05.03.2013р., [PERSON] було повідомлено в п. 9 складеного Акта. Вказаний Акт був складений у двох примірниках, один з яких [PERSON] отримала особисто. На комісії з розгляду Акта №00003255 від 05.03.2013р., яка відбулась 13.03.2013р. в присутності [PERSON], членами комісії Полтавської філії районних електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" по розгляду Актів про порушення "ПКЕЕН",

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 04.08.2006 року і зареєстрованого відділом РАЦС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 34. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, постійно виникають суперечки і непорозуміння. Сімейних стосунків не підтримують. Від даного шлюбу мають дитину: дочку [PERSON] - [INFO]. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач заявлені вимоги визнав, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторонни миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання. Дитину залишити проживати з матір"ю. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Саранчуківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] померла його дружина [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається з ? частини будинковолодіння по [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем І черги по закону після смерті дружини, так як на момент смерті останньої, лише він проживав разом з [PERSON]. Позивач звернувся в Бережанську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини. Державним нотаріусом йому повідомлено, що він не може оформити спадщину оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на будинковолодіння на ім'я спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. В позовній заяві позивач просить позов задовольнити, визнати за ним - [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частину будинковолодіння в [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO] в селі Саранчуки Бережанського району. Позивач на судовий розгляд не з'явився подав до суду заяву в якій позов підтримує, просить справу слухати без нього. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій відповідач позов визнає просить справу слухати у відсутності його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved