Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за борговою розпискою. В позові посилалась на те, що відповідно до розписки [PERSON] 01 листопада 2007 року отримав позику 5000 доларів США. Вказує, що кошти він повинен був повернути на першу вимогу позивачки, яка була предявлена у кінці 2009 року. В подальшому, на неодноразові вимоги позивачки, відповідач кошти не повернув. Просила суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за борговою розпискою від 01 листопада 2007 року в наступному розмірі: 39965 грн., еквівалент становить 5000 доларів США, 3596,77 грн. відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, 7953, 04 грн. інфляційні, а всього: 50214,81 грн. Крім того просила стягнути судові витрати. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за адресою йог місця проживання. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року [PERSON], відповідно до Розписки отримана позика у розмірі 5 000 доларів США, що підтверджується власноруч\- ним підписом [PERSON] у бо\- рговій розписці від 01.11.2007 року та у присутності свідків, а саме: [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Як убачається з розписки кошти відповідач зобовязувався повернути вчасно. Як вбачається з позовної заяви відповідач в подальшому частково повернув кошти, а саме: 31 січня 2012 року в розмірі 100,00 дол.США, еквівалент у гривнях та 20 березня 2012 року в розмірі 500,00 гривень, що в загальному ста\- новить 1300,00 гривень. З матеріалів справи видно, що 23 червня 2012 року, позивачка звернулася до Відповідача з листом - претензією з приводу повернення боргу, який був отриманий відповідачем 26.06.2012 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 580-2300698651, копію якого додаю до матеріалів справи.(а.с.6) На момент розгляду справи в суді відповідач борг позивачу не повернув. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.509 ЦК України, на підставі укладеного між сторонами договору позики, у відповідача виникло зобов'язання повернути позичкодавцю, в даному випадку позивачу зазначені у розписці грошові кошти. В статті 1049 цього Кодексу зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно роздруківки курсів валют з офіційного сайту Національного банку України курс долара США відносно гривні, складає 799,3000 за 100 доларів США(а.с.13) Внаслідок невиконання взятих на себе зобовязань відповідач заборгував позивачу 5000 доларів США, що в національній валюті України та за мінусом повернутих михайлишиним Н.Д. коштів в сумі 1300 грн., його заборгованість становить 38665,00 гривень, еквівалент з розрахунку 1 долар США 7,9930 грн. Враховуючи викладене у суду є підстава для задоволення позовної вимоги про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] 38665,00 гривень боргу по договору позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 3 % річних, що складає 3573,27 гривень. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача суми боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суд вважає, що вона не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни і України встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні. Як установлено судом між сторонами, а саме між [PERSON] та [PERSON] був укладений саме договір позики, що стверджено розпискою, з якої убачається, що [PERSON] взяв борг у [PERSON] в сумі 5000 доларів США. Тому, суд вважає, що при стягненні боргу на користь [PERSON], борг в сумі 5000 доларів США визначався та стягувався за офіційним курсом цієї валюти на день його сплати. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість сумі 38665,00 гривень та 3 % річних, що складає 3573,27 гривень, а всього 42238,27 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 502 грн. 15 коп. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами На підставі наведеного та

Outcome: partial