Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2002р. Від спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Протягом останніх чотирьох років проживають із відповідачем окремо, так як у них відсутня повага один до одного, часто виникали сварки. Оскільки шлюб існує формально, то просить його розірвати, доньку залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Забігайло". 10.09.2013р. позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме: про стягнення аліментів та надання дозволу на виїзд дитини на постійне місце проживання за межі України. Вказала, що з часу припинення фактичних шлюбних відносин і по даний час відповідач матеріально дитину не утримує, хоча зобов'язаний її утримувати. Беручи до уваги, що він має нерегулярний, мінливий дохід, а тому просить стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розімірі 600 грн. щомісячно. Крім того, зазначила, що проживає за межами України, в Іспанії, має постійне місце проживання та постійне місце роботи, матеріально забезпечена сама і може матеріально забезпечити дитину, бажає забрати доньку до себе на постійне місце проживання. Однак, відповідач відмовляється надати їй нотаріально посвідчений дозвіл на вивіз дитини за межі України. Тому просить визнати безпідставною відмову відповідача на дачу нотаріально засвідченої згоди на виїзд дитини за межі України та надати дозвіл на виїзд на постійне місце проживання за межі України - в Королівство Іспанія [PERSON] разом із нею. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу та збільшені позовні вимоги підтримав повністю, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, хоча у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Представник органу опіки і піклування Снятинської районної державної адміністрації не з`явився в судове засідання, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, висновок про визначення місця проживання [PERSON] підтримує. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] позивачка та відповідач зареєстрували шлюб в Житньогірській сільській раді Рокитнянського району Київської області 01.11.2002 року, актовий запис № 8. Відповідно до свідоцтва про народження № 005600 позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до дозволу на проживання в Іспанії, який перекладено з іспанської мови на українську, позивачці надано дозвіл на проживання та працю в Іспанії строком до 07.03.2014р. Відповідно до безстрокової трудової угоди з домашньою робітницею, яка перекладена з іспанської мови на українську, позивачку прийнято на роботу в якості домашньої робітниці у квартирі за адресою: [ADDRESS] із неповним робочим днем тривалістю 10 годин на тиждень. Відповідно до безстрокової трудової угоди з домашньою робітницею, яка перекладена з іспанської мови на українську, позивачку прийнято на роботу в якості домашньої робітниці у квартирі за адресою: [ADDRESS] із неповним робочим днем тривалістю 10 годин на тиждень. Відповідно до безстрокової трудової угоди з домашньою робітницею, яка перекладена з іспанської мови на українську, позивачку прийнято на роботу в якості домашньої робітниці у квартирі за адресою: [ADDRESS] із неповним робочим днем тривалістю 17,5 годин на тиждень. Згідно висновку органу опіки і піклування Снятинської районної державної адміністрації від 09.10.2013р. неповнолітня [PERSON] проживає в господарстві свого дідуся по маминій лінії [PERSON] протягом останніх чотирьох років, сім'я в якій неповнолітня виховується - благополучна, матеріально-побутові умови проживання хороші; мати [PERSON], позивачка по справі перебуває за межами України, в Іспанії, де має дозвіл на місце проживання та працю, відповідач протягом останніх чотирьох років проживає в [ADDRESS] окремо від позивачки та доньки, а тому орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] біля матері. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Також, відповідно до п.4 Наказу МВС України від 21.12.2002р. за № 1603 "Про затвердження порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянами для виїзду за кордон і проїзних документів дитини", за наявності заперечень батьків або законних представників неповнолітніх дітей, які залишаються в Україні, паспорт - проїзний документ оформляється на підставі рішення суду. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею ст. 61 цього Кодексу. При цьому, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, позивачкою представлено докази про те, що відповідач матеріально не утримує свою неповнолітню доньку, а також про доцільність виїзду за кордон неповнолітньої доньки без згоди батька, яка на даний час відсутня, тоді як відповідачем у справі не представлено жодного доказу щодо недоцільності такого виїзду дитини чи про наявність його письмової згоди на виїзд доньки за межі України. За вказаних обставин судом встановлено, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів обґрунтовані належними правовими підставами, а тому підлягають задоволенню. Крім того, з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини, яка як громадянкою України і не може бути безпідставно обмежена в праві виїзду за межі України, - суд приходить до висновку про необхідність надання дозволу на виїзд неповнолітньої [PERSON] за межі України разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 104, 110, 150,155 СК України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України",

Outcome: approved