Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що має з відповідачем двох дітей, які проживають з нею. Самостійно забезпечити належні умови їх життя вона не може. Донька [PERSON] на даний час хворіє, по цій причині вона була вимушена піти у відпустку по догляду за дитиною до чотирьох років. На її лікування потрібні значні кошти. Доходів позивач не має. Зазначала, що відповідач є підприємцем, має мінливий, нерегулярний дохід, у зв'язку з цим просить стягувати аліменти на кожну дитину у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позов підтримала в межах заявлених вимог. Зазначила, що на даний час фінансово її підтримують батьки. У січні-лютому 2014 року планує вийти на роботу вчителем у школу села В'язівне Любешівського району на 0,5 окладу. Додала, що відповідач, окрім торгової діяльності, неофіційно замається купівлею-продажем уживаних автомобілів, від чого утримує дохід. Відповідач проти позову заперечив. Вказав, що по можливості завжди допомагав з утриманням дітей. Останній місяць такої допомоги не надає у зв'язку з фактичним припиненням торгової підприємницької діяльності: ліцензію на продаж алкоголю, яка видавалась на [PERSON], анульовано; відповідно до рішення виконкому Любешівської селищної ради від 27 листопада 2013 року з 01 січня 2014 року дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі втратив чинність. У зв'язку з цим його доходи впали. Не заперечив, що окрім офіційної торгівлі, займається продажем уживаних автомобілів, проте цей вид діяльності великих доходів не приносить. Виписка з постановлення ЛКК Любешівської центральної лікарні є неналежним доказом несення витрат на лікування доньки [PERSON], відповідних чеків про придбання ліків позивачем не подано. Вважає справедливим стягувати з нього аліменти в розмірі по 350 гривень щомісячно на кожну дитину. Дослідженням поданих сторонами доказів, аналіз законодавства приводить суд до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Відповідно до статті 60, частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім наявності підстав звільнення від доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною 1 статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі частини 1 статті 61 ЦПК судом визнано доведеними наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], та Доньку [PERSON], яка народилась [INFO] року; діти проживають з позивачем; на даний час позивач фактично не отримує доходів; з часу розірвання шлюбу у липні 2012 року до листопада 2013 року відповідач надавав на утримання дітей по одній тисячі гривень на кожну дитину, у листопаді 2013 року - 700 гривень. Суд констатує, що ні позивачем, ні відповідачем не наведено доказів на підтвердження доходів, матеріального становища [PERSON] Відповідачем з цього приводу подано лише рішення виконкому Любешівської селищної ради від 27 листопада 2013 року про втрату чинності з 01 січня 2014 року рішення, на підставі якого [PERSON] було надано дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі по [ADDRESS]. Вказаним документом відповідач обґрунтовує фактичне припинення своєї торгової діяльності, що потягне за собою падіння його доходів. В суді встановлено, що відповідач інших дітей, утриманців не має, стан його здоров'я задовільний. Позивачем [PERSON] також не подано доказів несення витрат на лікування доньки [PERSON]. Слід зауважити, що це не позбавляє її права звернутися до суду з відповідним позовом на підставі статті 185 СК. Враховуючи дослідженні у судовому засіданні обставини в їх сукупності, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: partial