Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 серпня 2013 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що має на праві приватної власності земельні ділянки площею 0,25 га та 0,123 га по вул. Комсомольська, 10, с. Завадівка, Володарського району Київської області, які позивач успадкувала після смерті батька [PERSON]. На даний час позивач не може не може встановити межові знаки на місцевості, у звязку з тим, що відповідач [PERSON] перешкоджає встановленню межових знаків. Позивач вимушена звернутись до суду та просить суд усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками площею 0,250 га та 0,123 га, що знаходяться по вул. Комсомольській, 10 в с. Завадівка, Володарського району Київської області, зобовязавши [PERSON] відновити межі земельних ділянок між його земельною ділянкою та земельною ділянкою [PERSON] та стягнути з відповідача на користь [PERSON] з [PERSON] сплачені судові витрати та стягнути витрати на правову допомогу в сумі 400 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ По справі встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно яких отримала у власність земельні ділянки площею 0,250 га (а.с.8) та 0,123 га (а.с.9), які належали її батьку, [PERSON], який помер 19 травня 2012 року на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 571278 (а.с.10) та серії ЯА № 571277 (а.с.11). [PERSON] розпочала підготовку документів для переоформлення спадкових земельних ділянок на своє імя та 23 липня 2012 року заключила договори на виконання робіт із землеустрою з Київською обласною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» по встановленню межових знаків на місцевості, а саме, по вул. Комсомольська, 10 в с. Завадівка, Володарського району Київської області (а.с.12-17). Відповідно до умов даних договір, Київська обласна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» зобовязалась виготовити технічну документацію та встановити межові знаки. При виконанні умов договору спеціалісти ДП «Центр ДЗК» виїхали на місцевість та спробували встановити межові знаки між земельними ділянками [PERSON] та земельною ділянкою [PERSON], на що [PERSON] відреагував неадекватно та завадив спеціалістам встановити межові знаки. ДП «Центр ДЗК» надав довідку № 14 від 05 липня 2013 року, в якій зазначено, що спеціалісти не можуть виконати роботи по встановленню меж через конфліктні відносини між замовником [PERSON] та її сусідом [PERSON] (а.с.18). Сільським головою [PERSON], землевпорядником сільської ради [PERSON] та депутатом [PERSON] було здійснено огляд присадибних ділянок [PERSON] та [PERSON] та спробували встановити межові знаки між їхніми земельними ділянками, але [PERSON] заважав та погрожував фізичною розправою гр. [PERSON], про що Завадівською сільською радою Володарського району київської області було складено відповідний акт обстеження від 02 липня 2013 року № 277 (а.с.19). 22 липня 2013 року Завадівською сільською радою було складено акт обстеження № 307, відповідно до якого землевпорядником та депутатом сільської ради було здійснено огляд меж земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], згідно якого було встановлено, що площа земельної ділянки згідно з державним актом серії ЯА № 571277 становить 0,250 га а в дійсності 0,2428 га, а площа згідно з Держаним актом серії ЯА № 571278 становить 0,123 га, а в дійсності 0,1138 га (а.с.20). Відповідно до ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Ст. 78 ЗК України вказує, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України , цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; \ Пункт "а" частини першої статті 96 в редакції Закону N 1708-VI від 05.11.2009 \; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Ст. 106 ЗК України вказує, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, враховуючи, що вона не може реалізувати своє спадкове право на земельні ділянки площею 0,250 га та 0,123 га, на які [PERSON] має свідоцтва про право на спадщину за заповітом та не має змоги виготовити технічну документацію та встановити межі земельних ділянок [PERSON] із земельною ділянкою [PERSON], що порушує права позивача.

Outcome: approved