Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в якій зазначено, що в 1999 році позивач надав відповідачу кошти в сумі 13780 доларів США, про що було складено договір позики 10 квітня 1999 року із зазначенням відповідних відсотків за користування коштами та умовами повернення боргу. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути кошти, проте відповідач так і не погасив борг. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 110 114 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, та пояснив, що почав звертатися до відповідача з проханням про повернення коштів чотири роки тому, але відповідач не повертав суму боргу. Відповідач в судове засідання не з'явився, з врахуванням ч.9 ст.110 ЦПК України, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, повідомлений належним чином, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність та підтримав надані ним до суду заперечення проти позову, в яких посилався на пропущення позивачем строку позовної давності зі зверненням до суду з позовом та на той факт, що договору позики з позивачем не укладав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Так, з паспортних даних (а.с.5-6), копії договору (а.с.7), копії довідки (а.с.8, 4, 46, 68, 73, 81) та оглянутої в судовому засіданні справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яка відповідно до ухвали Згурівського районного суду Київської області від 26 липня 2012 року залишена без розгляду, в судовому засіданні встановлено, що міститься договір від 10.04.1999 року з якого вбачається, що позивач надає під відсотки відповідачу суму коштів в доларах США: 7200, 1200, 3080, 770. Також міститься зобов'язання розірвання договору в будь-який час і сплатити на протязі трьох місяців вказану суму коштів відповідно до курсу долара та містяться дописки, щодо суми боргу в розмірі 1530 та розрахункм відсотків. Також міститься підпис біля прізвища та ім'я по батькові [PERSON]. З висновку експерта, який міститься в матеріалах справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, вбачається, що підпис від імені [PERSON], що розташований на а.с.28 в матеріалах справи, виконаний [PERSON]. У підписі від імені [PERSON] ознак підробки не виявлено. Рукописний текст, цифрові знаки або їх частини, що знаходяться в матеріалах справи на аркуші 28, виконаний [PERSON]. Текст, що знаходиться на а.с.28 в матеріалах справи нанесений різними пишучими приладами. Також містяться розписки (а.с.199, 200) про отримання позивачем коштів в сумі 2000 та 500 доларів США. Відповідно до ухвали Згурівського районного суду Київської області від 26 липня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу залишено без розгляду. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Відповідно до ст..257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст..261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, враховуючи вище викладене, а також те, що текст договору позички не містить загальної суми боргу, містить дописки до сум, що надаються в борг, а також позивачем в силу ст..60 ЦПК України не додано доказів, що відповідач отримав вказані в договорі позики суми коштів, а також той факт, що відповідно до ст.257 ЦК України позивачем пропущено строк позовної давності, що підтверджується також його поясненнями та зазначеними обставинами в позовній заяві, а тому вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed