Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків стосовно позивача, останній просив позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивач пояснив суду, що має намір позбавити відповідача батьківських прав та в подальшому вирішувати питання про приватизацію квартири [ADDRESS], у якій на теперішній час проживають сторони. Зауважував про неналежне ставлення матері до її батьківських обов'язків, антисоціальну поведінку, спричинення нею та її співмешканцем сварок, що негативно відображаються на стані позивача та порушують його душевний спокій. В жовтні 2012 року між позивачем та відповідачем з її співмешканцем відбулась сварка в ході якої співмешканець декілька разів вдарив позивача, а відповідач навіть не намагалась припинити сварку. З цього часу позивач проживає у бабусі і не бажає повертатися додому. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказала, що підстави для позбавлення її батьківських прав відсутні оскільки раніше добудь-яких видів відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків вона не притягалась, на обліках наркологічному диспансері не перебуває, а за такого просила суд відмовити у задоволенні позову. Пояснила суду що до цього часу приділяла увагу позивачу та займалася його вихованням (хоча визнає що може і не в повному обсязі). Третя особа, [PERSON], у судовому засіданні вимоги позову підтримав, вказав що відповідач із своїм співмешканцем вдавалися до залякування та фізичного насилля щодо дитини, що спричинило значну шкоду здоров'ю дитини. Представник третьої особи, Служби у справах дітей адміністрації Центрального району м. Миколаєва, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з викладених у відповідному висновку підстав. Прокурор Центрального району м. Миколаєва проти задоволення позову заперечувала, вказувала на те, що позбавлення батьківських прав особи відносно її неповнолітньої дитини є крайнім заходом впливу, в той час, коли відповідно до матеріалів справи відповідач до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків у будь-якому вигляді не притягалась, роз'яснювальні чи профілактичні роботи із нею з зазначеного приводу не проводились, тобто більш м'які заходи впливу до відповідача не застосовувались, та їх застосування, на думку Прокурора, може виправити ситуацію, що відповідатиме інтересам дитини. Допитана в якості свідка [PERSON] повідомила суд про те, що вона є матір'ю відповідача по справі та до досягнення дитиною шкільного віку дитина часто гостювала у неї та те, що вона приймала участь у вихованні дитини як бабуся, жодних нарікань на неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків не висловила. Допитана в якості свідка [PERSON] підтвердила обставини про які повідомила суд [PERSON], зауважила що дитина до жовтня місяця проживала разом з батьками. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив суд про те, що в період з 2009-2010 років він проживав у квартирі спільного заселення з родиною [PERSON], та у зазначений період питаннями виховання та забезпечення потреб дитини здебільшого займалась [PERSON] (двоюрідна бабця позивача по батьковій лінії) натомість батьки у вказаний період зловживали алкогольними напоями та подекуди вчиняли сварки на побутовому ґрунті. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила що позивач є її двоюрідним онуком, відповідач при цьому батьківські обов'язки не виконує, участі у шкільному житті не дитини не приймає, за той час що позивач проживає з нею мати дитини не пробувала навіть примиритися, матеріальну допомогу не надає. Допитані в якості свідка [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили що відповідачка вихованням дитини не займається, її життям та станом здоров'я не цікавиться, а дитину виховує [PERSON] Суд приймає до уваги пояснення свідків, однак критично ставиться до їхнього оцінювання оскільки вони надані або особами заінтересованими в результаті розгляду справи) якими є родичі сторін, або надані знайомими та сусідами яким відома надана ними інформація зі слів сторін по справі. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши надані ними докази суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], копія якого наявна в матеріалах справи батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На теперішній час відповідач та [PERSON] проживають у одній квартирі за адресою [ADDRESS], а позивач проживає разом з бабусею [PERSON] На підтвердження факту неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків свідчать надані позивачем докази - довідку МДЛ №2 МОЗ України Управління охорони здоров'я Миколаївської міської ради, згідно якої мати свої батьківські обов'язки стосовно дитини не виконує; Характеристику Миколаївської ЗОШ №39 на дитину, відповідно до змісту якої батьківські збори відвідуються несистематично а зі слів дитини викладачами встановлено, що вихованням дитини займається батько; Характеристику Центрального РВ УМВС України на [PERSON], відповідно до якої станом на 15.03.2013 року відповідачка проживає разом з співмешканцем - [PERSON], веде антисоціальний образ життя, зловживає алкогольними напоями, підтримує зв'язки з підозрілими особами; Характеристику з дитячої музикальної школи №1 ім. Н.А. Римського - Корсакова згідно якої контроль за навчанням дитини [PERSON] здійснювала його рідна бабуся. Надана до суду характеристика Миколаївської ЗОШ №7 на родину [PERSON] та [PERSON], та згідно змісту якої не приймається судом до уваги, оскільки не містить печатки установи. А позивач пояснив що він сам підготував зазначену характеристику, але згодом отримав іншу, а цю випадково надав до справи. Також судом досліджено матеріали перевірок №7753 - 12р.; №4679 - 09р.; №10502 - 09 р., за результатами проведення яких прийняті рішення про відмову у порушенні кримінальної справи. Аналізуючи зазначені матеріали суд доходить висновку про існування неприязних відносини між відповідачем та третьою особою у справі, тобто батьком дитини. Відповідно до наданого суду висновку Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав від 28.03.2013 року №808/02.02.01-22/22/14/13, остання життям дитини [PERSON], не цікавиться, позитивної участі у його вихованні не приймає, так само як і не приймає участі в утриманні дитини, а будь яке спілкування матері та дитини закінчується вербальною агресією зі сторони матері, емоційний зв'язок між дитиною та матір'ю порушено, дитина не відчуває та не покладається на материнську опіку та любов, а за такого виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно позивача по справі. Відповідно до ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України цивільне судочинство ґрунтується на засадах змагальності та диспозитивності, так, кожна особа зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог, та доказуванню підлягають всі обставини, що мають значення для вирішення справи по суті. Так у судовому засіданні не було надано доказів залякування та спричинення фізичної шкоди дитині зі сторони матері, а відповідно до характеристики Миколаївської ЗОШ №39 копія якої наявна в матеріалах справи, батьки дитини приділяють їй належну увагу. Окрім цього відповідач пояснила що не зверталася до позивача з питанням налагодити відносини оскільки добре його знає і розуміє що він навіть не схоче з нею розмовляти. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, а це означає, що застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними, та тому питання про його застосування вирішується після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру відношення батьків до дітей. Також суд звертає окрему увагу на те, що згідно пояснень позивача він намагається таким чином вирішити квартирне питання шляхом позбавлення відповідача батьківським прав, що є однією з підстав виселення її з квартири як особи що не є членом сім'ї наймача та подальшої приватизації квартири, щоб спокійно проживати разом з батьком, що не є належним способом захисту. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, враховуючи те, що суду не надано відомостей про притягнення відповідача до відповідальності будь-якого виду за неналежне виконання батьківських обов'язків, те, що суду не надано відомостей про перебування відповідача на обліку у наркологічному диспансері, пояснення що були надані суду у судовому засіданні свідками по справі, суд вважає передчасним застосування крайнього заходу впливу на відповідача як на особу що порушує батьківські обов'язки, а за такого доходить висновку про неможливість задоволення позову.

Outcome: dismissed