Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить виселити з квартири [ADDRESS] відповідачів та зняти їх з реєстрації, оскільки на дане майно, яке перебувало в іпотеці звернуто стягнення за невиконання умов кредитного договору, що є підставою для виселення осіб які там проживають. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують. Відповідачі та їх представники, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, заяв, клопотань про поважність неявки, суду не надали. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 21.08.2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язання по даному кредитному договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 21.08.2008 року, згідно п.33.3.. відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 89,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.12.2012 року, було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на вказану квартиру, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ «КБ «Приватбанк». Відповідно до довідки ЖБК «Енергія» від 04.11.2013 року в квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON] власник та [PERSON] донька. Згідно ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок та житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи 09.04.2013 року відповідачам був направлений від імені позивача лист про добровільне звільнення вказаної квартири. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги в частині виселення є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про виселення. Як вбачається з матеріалів справи, спору між позивачем та Обухівським районним відділом управління Державної міграційної служби України в Київській області з приводу зняття з реєстрації не має, рішення на час розгляду справи, яке набрало законної сили про виселення відповідачів також не має, а рішення суду про виселення є підставою для звернення до вказаного органу для зняття з реєстрації відповідачів. За таких обставин, позовна вимога до відповідачі про зняття з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною. Також до задоволення підлягає вимога про стягнення з відповідачів судових витрат з урахуванням ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, суд -

Outcome: partial