Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факти призначення [PERSON] спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який був складений 27.08.2010 року [PERSON] та встановити факт, належності заповіту вчиненого 27.08.2010 року [PERSON] [INFO], що мешкала за адресою: [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], номер за реєстром нотаріальних дій 5-298 [PERSON] . Свою вимогу заявник обґрунтувала тим, що протягом 15-ти років вона була у дружніх, фактично родинних стосунках з [PERSON], [INFO], яка мешкала та була зареєстрована у [INFO]. [PERSON] була самотньою, дітей в неї не було, незаміжня. В останні роки життя [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, яку їй вона надавала. 27 серпня 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким призначила її своїм повним і єдиним спадкоємцем, але у її прізвищі [PERSON] нотаріус допустила помилку замість [PERSON] зазначено [PERSON], при цьому всі інші данні, такі як дата народження зазначені її. 17 лютого 2013 року [PERSON] померла. Вона організовувала поховання та поминальні заходи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з її квартири [ADDRESS]. 09 квітня 2013 року вона подала до 2-ої [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за зазначеним заповітом [PERSON]В, але у нотаріальній конторі було виявлено розбіжність між прізвищем спадкоємця, зазначеним у заповіті та прізвищем заявниці за паспортом. З цієї причини неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину.Встановити факти призначення її спадкоємцем та належності їй заповіту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач та представник позивача зявились. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в заяві обставини. Та заявнику зазначила, що за два роки до смерті [PERSON] висловила їй свій намір зробити на неї заповіт, оскільки близьких родичів вона не мала, у них з нею були добрі стосунки і остання надавала їй всіляку допомогу. В день складання заповіту вони удвох прийшли до нотаріуса другої [PERSON] державної нотаріальної контори. Вона залишила свій паспорт в кабінеті нотаріуса, там же залишалася заповідачка і нотаріус. А вона вийшла на вулицю зробити ксерокопію паспорту заповідачки. Після посвідчення заповіту вони з заповідачкою поїхали додому. Текст заповіту вона не перевіряла, заповіт залишався у заповідачки вдома. Вона вважає, що нотаріусом було зроблено описку в її прізвищі [PERSON] і пропущено букву к в її прізвищі. Представник зацікавленої особи [PERSON] територіальної громади в особі [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився. Про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином. Причини не явки суду не повідомив. У звязку з чим суд визнає їх неповажними та вважає можливим заслухати справу в відсутність представника. Представник зацікавленої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Однак, надав до суду заяву в якій просить слухати справу в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, заявника, яка була допитана у якості свідка, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими підставами. Стаття 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним в паспорті. Пленум Верховного Суду України у постанові N 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування (пункт 2) зазначив: Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Так, в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] протягом 15-ти років була у дружніх, фактично родинних стосунках з [PERSON], [INFO], яка мешкала та була зареєстрована у [INFO]. Останні роки її життя заявник [PERSON] доглядала за нею, дбала, так як [PERSON] була самотньою, дітей не мала, була незаміжньою. 27 серпня 2010 року [PERSON], [INFO], що народилася у м.Харкові, та була зареєстрована в [INFO], склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], номер за реєстром нотаріальних дій 5-298. Спадкоємцем за цим заповітом призначена [PERSON], [INFO]. Як вбачається з вказаного заповіту дата народження спадкоємця [PERSON] за заповітом 31 липня 1956 року, співпадає з датою народження заявниці [PERSON]. Згідно, свідоцтва про її смерть від 18.02.2013 року, актовий запис №2499, 17 лютого 2013 року [PERSON] померла. 09 квітня 2013 року заявниця [PERSON] подала до 2-ої [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за зазначеним заповітом [PERSON]. Однак, Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою листом №01-16/1084 від 24.05.2013 року було надано письмову відповідь заявниці [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з невідповідністю прізвища спадкоємця за заповітом її прізвищу за паспортом. Допитані у судовому засіданні у якості свідків заявниця [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] була самотньою, дітей та близьких родичів не мала. За життя заповідачка розповідала, що призначила саме [PERSON] своїм єдиним спадкоємцем, про що склала заповіт. Те, що прізвище спадкоємця у заповіті не співпадає з прізвищем заявниці за паспортом вважають опискою нотаріуса. З довідки Другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 22.08.2013 року № 01-16/2158 вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 17 лютого 2013 року, на день смерті мешкала в [ADDRESS], з заявою про прийняття спадщини звернулася лише гр..[PERSON], зареєстрована у [INFO]. Інших заяв не надходило. Заповіт [PERSON] не змінено та не скасовано. На підставі досліджених доказів суд робить висновок, що при складанні заповіту нотаріусом була зроблена помилка (описка) в прізвищі заявниці [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню, так як вони обґрунтовані та знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.. На підставі викладеного та

Outcome: approved