Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-10 00:00:00

29.12.2006р. Марїнським районним судом Донецької області в ході розгляду справи №2-956/06 ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов ТОВ Банку Фінанси та Кредит до [PERSON], [PERSON], Аль [PERSON] та була солідарно стягнута заборгованість за кредитними зобовязаннями у розмірі 33\~ 644,74грн., 336,00грн. сплаченого державного мита та 30 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. До суду звернувся [PERSON] з заявою про перегляд заочного рішення якою просив переглянути заочне рішення Марїнського районного суду Донецької від 29.12.2006 року по справі №2-956/06 у зв'язку з виникненням нововиявлених обставин та скасувати зазначене заочне рішення з прийняттям нового рішення, яким відмовити в задоволені позову позивачеві. Додатково, [PERSON] надав суду у письмовому виді додаткові пояснення, якими зазначив, що під час підписання кредитного договору з Банком не мав на меті отримувати та відповідно не отримував від Банку будь які грошові кошти або товарно-матеріальні цінності, що собою під час укладання кредитного договору було вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, тобто без мети отримання грошових коштів. За правилами статті 363\~ ЦПК\~ судові рішення переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив таке судове рішення, а з урахуванням вимог статті 11-1\~ ЦПК, частини п'ятої статті 21 ЦПК суд діє в іншому складі, застосування норм ЦПК України Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.16 розяснень від 30.03.2012р. №4 Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами Під час розгляду заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення Марїнського районного суду Донецької області від 29.12.2006р. по справі №2-956/06, заява розглянута в одному провадженні зі справою №2-956/06, яка розглядалася Марїнським районним судом Донецької області за наслідками розгляду якої було ухвалено заочне рішення від 29.12.2006р., та справі було присвоєно номер 8/237/4/13. Пунктом 18 роз*яснень Пленума Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №4 Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами зазначено, що: 18. Заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні з повідомленням заявника та осіб, які беруть участь у справі, про час і місце засідання. Неявка цих осіб при їх належному повідомленні не є перешкодою для розгляду заяви. Заява підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій ухвалено судове рішення. Якщо справа не збереглася, заяву може бути розглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку, визначеному розділом IX ЦПК. 21 червня 2013 року Марїнським районним судом Донецької області за цією справою ухвалене рішення, яким заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Марїнського районного суду Донецької області від 29.12.2006 року у справі №2-956/06 у зв'язку з виникненням нововиявленних обставин задоволено, заочне рішення Марїнського районного суду Донецької від 29.12.2006 року у справі №2-956/06 скасоване, відмовлено Публічному акціонерному товариству Банк Фінанси та Кредит в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №30/стиль від 10.02.2005 року. Заявлені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит щодо солідарного стягнення з [PERSON] та з [PERSON] [PERSON] заборгованості загальною сумою 33\~ 644,74 грн., 336,00 грн. сплаченого державного мита, 30,00 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, розглянуті не були, на підставі чого відповідно положень ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони по справі до суду не зявилися Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Присутність сторін не є обов'язковою. Таким чином не існує будь-яких перешкод для ухвалення судом додаткового рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи та пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] та з [PERSON] [PERSON], як з поручителів, заборгованості загальною сумою 33\~ 644,74 грн., 336,00 грн. сплаченого державного мита, 30,00 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу не підлягають задоволенню. Статтею 553 ЦК України зазначено, що договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Матеріали справи №2-956/06 містять в собі Договір поруки від 09.02.2005 року за яким відповідачка [PERSON] поручилася перед Банком за невиконання [PERSON] грошових зобовязань за Кредитним договором №30 стиль від 10.02.2005р., а також Договір поруки від 10.02.2005р. за яким відповідачка [PERSON] поручилася перед Банком за невиконання [PERSON] грошових зобовязань за Кредитним договором №30 стиль від 10.02.2005р. За приписами статті 553 та статті 554 ЦК України поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. З огляду на письмові Поясненнями до цивільного позову АТ Банк Фінанси та Кредит про стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] від 21.03.2013р., які надані Банком до Ворошоловського районного суду міста Донецька та про наявність яких не заперечував представник Банку, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит самостійно було зазначено та наполягало на тому, що відповідно ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так в Поясненнях до цивільного позову Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит наполягало, що Вироком Ворошиловського районного суду від 21.05.2012р. за справою №1-0508/23/12 [PERSON] визнано винною в скоєні злочинів та встановлено, що остання підробляла та використовувала підроблені документи для отримання кредитних коштів у Банку за Кредитними договорами, що спричинило Банку матеріальну шкоду, крім того, було встановлено, що Позичальники не мали на меті отримання кредиту та кредитні кошти фактично не отримували, кредитними коштами скористалася [PERSON] для придбання шуб, які в подальшому були нею продані, а кошти від продажу привласнені. Додатково в своїх Поясненнях до цивільного позову Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит про стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] від 21.03.2013р., наданих Ворошиловському районному суду міста Донецька у справі №255/1482/13-ц, зазначило про відсутність підстав для стягнення заборгованості з позичальників у тому числі і з [PERSON] за кредитними договорами. З огляду на викладене, з урахуванням обставини, що [PERSON] та Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит вказують на наявність злочину скоєного [PERSON] що завдало шкоди АТ Банк Фінанси та Кредит шляхом привласнення грошових коштів за кредитними договорами, серед яких Кредитний договір №30/стиль від 10.02.2005р., відповідно до положень ст.61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що собою вказують на відсутність вини [PERSON] у грошових зобовязаннях за Кредитним договором №30/стиль від 10.02.2005р. Відсутність підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором №30/стиль від 10.02.2005р. не тягне за собою відповідальності [PERSON] та [PERSON], як поручителями, за виконання [PERSON] грошового зобовязання за зазначеним кредитним договором відповідно положень ст. 553 та ст. 554 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] та Аль [PERSON], як з поручителів, заборгованості за Кредитним договором №30/стиль від 10.02.2005р. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved