Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку, [PERSON] казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 04 липня 2012 року Лисичанським міським судом було постановлено вирок у кримінальній справі по звинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 3 ст. 166 КК України (1960 року), який на час скоєння кримінального злочину обіймав посаду першого заступника начальника міжрегіонального Головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку і діяв від імені зазначеного органу державної влади, а також [PERSON] за ч. 2 ст. 367 КК України, який на час скоєння злочину обіймав посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділення по боротьбі з незаконним обертанням товарів міжрегіонального Головного відділу податкової міліції і діяв як посадова особа органу державної влади. Вироком Лисичанського міського суду від 04 липня 2012 року підсудні визнані винними у скоєнні інкримінованих їм злочинів, суд також задовольнив його цивільний позов щодо стягнення з [PERSON] моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 12.10.2012 року вирок суду залишено без змін і він набрав законної сили. 07.11.2012 року Лисичанським міським судом виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Згідно вироку суду, в період з 1993 року по 1995 рік на території Сєвєродонецького деревообробного комбінату для його потреб на замову дирекції ДОК була змонтована арочна споруда складу (ангар). Технічне завдання на виготовлення ангара і проект його розташування на території ДОК був виконаний технічним відділом ДОК. Згідно домовленості між ДОК і НВФ «Домінанта» обовязок сплатити всі витрати на проектування і виготовлення ангара, а потім оплатити всі будівельно-монтажні роботи, був покладений на підприємство НВФ «Домінанта». Отримання всіх необхідних дозволів для спорудження ангара покладалось на Сєвєродонецький ДОК. У виділенні земельної ділянки для спорудження ангара не було потреби, тому що ангар був споруджений на земельній території, що належала ДОК. До початку будівництва Сєвєродонецький ДОК зобовязався відшкодувати після закінчення монтажу ангара всі витрати НВФ «Домінанта», а саме вартість комплекту металоконструкцій, всіх вузлів і матеріалів, тобто вартість самого ангара, вартість проектних і будівельно-монтажних робіт по будівництву ангара, всі непередбачені витрати, повязані з виконанням комплексу робіт по будівництву ангара. Згідно домовленості між ДОК і НВФ «Домінанта» перехід права власності на ангар до Сєвєродонецького ДОК повинен був відбутися тільки після повернення (оплати) ДОК, як замовником, підприємству НВФ «Домінанта» всіх витрат на ангар і його спорудження. Свої зобовязання по виготовленню і будівництву ангара НВФ «Домінанта» повністю виконало. У звязку з відсутністю у Сєвєродонецького ДОК грошових коштів, жоден з пунктів зобовязань не був виконаний, а витрати НВФ «Домінанта» на ангар і його спорудження не були відшкодовані. В грудні 1996 року ангар перейшов в особисту власність [PERSON] 16 листопада 2000 року уповноваженими посадовими особами ВБНОТ ГВПМ ДПІ у м. Сєвєродонецьку був складений акт опису і вилучення на території Сєвєродонецького ДОК споруди арочного типу (ангара), який належав йому на праві приватної власності. При розгляді кримінальної справи судом було встановлено, що виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради на підставі сфальсифікованих міжрегіональним Головним відділом податкової міліції документів прийняв рішення № 1388 від 26.06.2001 року про визнання ангара безхазяйним, а начальник ГВПМ від імені ДПІ в цей же день на підставі сфальсифікованих документів продав його за фіктивною ціною. За цим фактом була порушена кримінальна справа у відношенні посадових осіб ГВПМ м. Сєвєродонецька і після закінчення ретельного і довготривалого розслідування передана до суду. Всі викладені вище обставини були встановлені слідством і неодноразово доведені судами першої інстанції і апеляційним судом. Вироком суду дії посадових осіб податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку визнані злочинними. Вирок по зазначеній кримінальній справі набув законної сили і є преюдиціальним судовим рішенням для даного позову. Засуджені судом посадові особи міжрегіонального Головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Луганської області діяли від імені органу державної влади України, а не як приватні фізичні особи. Відокремити їх дії від дій органу державної влади неможливо. Таким чином шкода, заподіяна йому, є шкодою, яка заподіяна посадовими особами органу державної влади і, одночасно, є шкодою, заподіяною органом державної влади, від імені якого діяли посадові особи цього органу державної влади, засуджені судом за кримінальний злочин, унаслідок якого завдано матеріальної і моральної шкоди йому, як громадянину України. Шкода, яка заподіяна його майну оцінена в 133624 грн., яку він просить стягнути з державного бюджету України разом з встановленим індексом інфляції у розмірі 214235,82 грн. та 3% річних у розмірі 79106,85 грн., а також заподіяну моральну шкоду у розмірі 175491 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав обставини, викладені в позовній заяві в якості підтвердження позовних вимог, просив суд позов задовольнити позов та стягнути з державного бюджету України шляхом списання [PERSON] казначейською службою України з державного бюджету України на його користь матеріальну шкоду в сумі 133624 грн., індекс інфляції у розмірі 214235,82 грн., 3% річних у розмірі 79106,85 грн., а також заподіяну моральну шкоду у розмірі 175491 грн. Відповідач [PERSON] казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, але її представник у судове засідання не зявився, згідно заяв від 06.08.2013 року та 17.10.2013 року просили відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю явки їх представника до суду, але на підтвердження викладених в заявах обставин будь-яких доказів суду не надали, у звязку з чим суд вважає причину неявки представника відповідача до суду неповажною, спробою затягування розгляду справи, та вважає необхідним розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] податкова інспекція у м. Сєвєродонецьку про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, але її представник у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність, або відкладення розгляду справи не надали, у звязку з чим суд вважає причину неявки представника відповідача до суду неповажною, та вважає необхідним розглядати справу у його відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 04 липня 2012 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 12 жовтня 2012 року, та скасованого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2013 року в частині цивільного позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди, а в інший частині залишеного без змін, тобто такого, що набув законної сили, [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України та ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року, а [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме, що [PERSON], займаючи з 01 жовтня 1999 року, згідно наказу № 434 від 19 жовтня 1999 року, посаду першого заступника начальника Головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції в місті Сєвєродонецьку, у звязку з чим, будучи посадовцем, що здійснює функції, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських повноважень, а також, будучи працівником правоохоронного органу, в порушення п.п. 2, 4, 5, 13, 15, 16 Інструкції «Про порядок виявлення і обліку безхазяйного майна» №112 від 17 грудня 1987 року, згідно вимог якої майно, яке не має власника або власник якого не відомий, переходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної (міського) Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу про визнання майна безхазяйним, при цьому, заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше, ніж через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом, після чого майно переходить у власність держави, і тільки тоді фінансові органи вживають заходи до його реалізації, п.п. 1, 2, 7, 8, 9 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого і іншого майна, яке переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого Постановою КМ України №1340 від 25 серпня 1998 року, згідно з вимогами якого облік, попередня оцінка, а також, відповідальність за збереження майна, покладається на орган, який зробив його вилучення, при цьому, оцінка майна, здійснюється комісією, яка створюється органом, що здійснив вилучення, за результатами роботи якої складається акт опису, оцінки і передачі майна, після чого вказаний акт підписується членами комісії і затверджується в строк не пізніше трьох днів після його складання, керівником або заступником керівника органу, що здійснив вилучення, п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 посадової інструкції, затвердженої начальником УНП ГНА в Луганській області, згідно вимог якої начальник Сєвєродонецького ГВНМ організовує роботу відділу на виконання завдань, обовязків і функцій, покладених на відділ (п.1), визначає завдання і функції структурних підрозділів відділу (п.2), забезпечує дотримання встановленого порядку прийому, реєстрації, обліку і розгляду інформації про злочини і інші правопорушення, які поступають у відділ, особисто розглядає заяви і повідомлення про них, дає доручення з приводу їх перевірок, по результатам яких приймає рішення відповідно до законодавства (п. 3), забезпечує дотримання у відділі режиму секретності (п.4), здійснює підбір кадрів відділу, вносить начальникові управління податкової міліції відповідній державній податковій адміністрації пропозиції з приводу призначення, переміщення і звільнення з посад працівників відділу, забезпечує підвищення їх професійної підготовки, дотримання ними законності і службової дисципліни, застосовує відносно підлеглого особового складу заохочення і накладення дисциплінарних стягнень відповідно до положення про проходження служби в органах внутрішніх справ і у межах компетенції, визначеної нормативними актами ДПА України (п.5), вирішує в певному порядку питання фінансового і матеріально-технічного забезпечення діяльності відділу (п.6), видає у рамках компетенції відділу розпорядження на правах першого заступника начальника відповідної ДПІ накази з питань застосування заохочень і накладення стягнень, передбачених дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ відносно підлеглого особового складу податкової міліції і вказівки, обовязкові для виконання працівниками відділу (п.7), просить в установленому порядку від структурних підрозділів державної податкової інспекції інформацію і відомості, які потрібні для виконання покладених на відділ завдань (п. 8), здійснює за дорученням начальника державної податкової інспекції представництво від імені державної податкової інспекції в органах виконавчої влади, правоохоронних органах і суді з питань діяльності відділу (п.9), вказівки і вимоги начальника відділу, які ставляться в межах повноважень відділу, є обовязковими для структурних підрозділів державної податкової інспекції, до яких вони звернені (п. 10), несе персональну відповідальність за повне виконання передбачених положенням завдань і функцій (п. 11) п.п. 1.2, 2.1.1, 2.2.10, 3, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.9, 5.10, 6.1, 6.2 Положень «Про ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку», згідно вимог якого відділ забезпечує збереження знайдених, вилучених і зданих у відділ документів, речей, цінностей і іншого майна, до прийняття у встановленому законодавством порядку рішення з приводу їх 25 червня 2001 року, в приміщенні ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку, по вулиці Горького, 18-а, міста Сєвєродонецька Луганської області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в інших особистих інтересах - створення видимості виконання завдань, поставлених перед ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку, і в інтересах третіх осіб - ТОВ «Спецуглеремонт-98», достовірно знаючи, що з моменту виявлення, вилучення і постановки на облік складського приміщення арочного типу - ангара, виявленого співробітниками відділення по боротьбі з незаконним обігом товарів ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку 16 листопада 2000 року, в ході проведення оперативних заходів на території ТОВ «ДОК «ЛТД», по вулиці Заводській, 12, міста Сєвєродонецька Луганської області, на яке були відсутні документи, що підтверджують право власності, про що був складений відповідний протокол огляду місця події і рапорт на його імя від 16 листопада 2000 року, не зачекавши встановлений законодавством 1 рік, використовуючи службовий стан всупереч інтересам служби, у відсутність висновку фахівця - експерта про ринкову вартість споруди, затвердивши акт опису і оцінки майна № 51 від 24 червня 2001 року із заниженою вартістю обєкту в сумі 10000 гривен, надіслав в Сєвєродоенцьку міську раду лист № 785/18/26-39 від 25 червня 2001 року з проханням визнати вказану споруду - ангар безхазяйним майном для подальшої реалізації останнього в дохід держави, у звязку з чим, 26 червня 2001 року виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради було прийнято рішення «Про визнання майна безхазяйним» №1388 від 26 червня 2001 року, відповідно до якого, збірно-розбірна споруда ангар, виявлене співробітниками ВБНОТ ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку 16 листопада 2000 року в ході проведення оперативних заходів на території ТОВ «ДОК «ЛТД», по вулиці Заводській, 12, міста Сєвєродонецьку Луганської області, було визнано безхазяйним, і, згодом, реалізовано ТОВ «Спецуглеремонт-98» за 10000 гривен, після чого, 26 червня 2001 року, в приміщенні ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку, по вулиці Горького, 18-а, міста Сєвєродонецька Луганської області, перевищуючи свої посадові повноваження, передбачені посадовою інструкцією, затвердженою начальником УНП ГНА в Луганській області, згідно вимог якої начальник Сєвєродонецького ГВНМ організовує роботу відділу на виконання завдань, обовязків і функцій, покладених на відділ (п.1), визначає завдання і функції структурних підрозділів відділу (п.2), забезпечує дотримання встановленого порядку прийому, реєстрації, обліку і розгляду інформації про злочини і інші правопорушення, які поступають у відділ, особисто розглядає заяви і повідомлення про них, дає доручення з приводу їх перевірок, по результатах приймає рішення відповідно до законодавства (п. 3), вирішує в певному порядку питання фінансового і матеріально-технічного забезпечення діяльності відділу (п.6), умисне, уклавши договори купівлі - продажі від 26 червня 2001 року, згідно якого ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку (продавець) реалізував «Спецуглеремонт-98» (покупцеві) споруду вартістю 10000 гривен, розташовану на земельній ділянці ТОВ «ДОК «ЛТД», по вулиці Заводській, 12, міста Сєвєродонецька, зробив дії, що явно виходять за межі наданих йому законом прав і повноважень, оскільки, відповідно до п. 16 Інструкції «Про порядок виявлення і обліку безхазяйного майна» №112 від 17 грудня 1987 року, згідно вимог якої заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше, ніж через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом, після чого майно переходить у власність держави, і тільки тоді фінансові органи вживають заходи до його реалізації, п.п. 1, 9 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого і іншого майна, яке переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого Постановою КМ України №1340 від 25 серпня 1998 року, згідно якого облік, попередня оцінка, а також відповідальність за збереження майна покладається на орган, який його вилучив, при цьому акт опису, оцінки і передачі майна затверджується в строк, не пізніше трьох днів після його складання, керівником або заступником керівника органу, що здійснив вилучення, п.п. 1.2, 2.1.1, 2.2.10, 3, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.9, 5.10, 6.1, 6.2 Положень «Про ГВНМ ДПІ в місті Сєвєродонецьку», згідно якого відділ забезпечує збереження знайдених, вилучених і зданих у відділ документів, речей, цінностей і іншого майна, до прийняття у встановленому законодавством порядку рішення з приводу їх, що спричинило тяжкі наслідки, які виразилися в спричиненні потерпілому [PERSON] матеріального збитку на суму 133624 гривен. [PERSON], займаючи з 01 листопада 1999 року, згідно наказу № 531-о від 09 грудня 1999 року посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділення по боротьбі з незаконним обігом товарів Головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції в місті Сєвєродонецьку, у звязку з чим, будучи посадовцем, що здійснює функції, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих повноважень, неналежно виконуючи свої службові обовязки внаслідок несумлінного до них відношення, в порушення п.п. 2, 4, 5, 13, 15, 16 Інструкції «Про порядок виявлення і обліку безхазяйного майна» № 112 від 17 грудня 1987 року, згідно якої майно, яке не має власника або власник якого не відомий, переходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної (міського) Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу про визнання майна безхазяйним, при цьому, заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше, ніж через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом, після чого майно переходить у власність держави, і тільки тоді фінансові органи вживають заходи до його реалізації, п.п. 1, 2, 7, 8, 9 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого і іншого майна, яке переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого Постановою КМ України №1340 від 25 серпня 1998 року, згідно з вимогами якого облік, попередня оцінка, а також, відповідальність за збереження майна покладається на орган, який його вилучив, при цьому оцінка майна, здійснюється комісією, яка створюється органом, що здійснив вилучення, за результатами роботи якої складається акт опису, оцінки і передачі майна, після чого вказаний акт підписується членами комісії і затверджується в строк, не пізніше трьох днів після його складання керівником або заступником керівника органу, що здійснив вилучення, п.п. 1.2, 3.2, 3.7, 3.8, 3.13, 3.14, 5.1, 5.2 посадової інструкції головного державного податкового інспектора відділу по контролю за конфіскованими і іншим майном, що належить державі, затвердженою начальником Сєвєродонецькго ГВНМ, згідно якої головний державний податковий інспектор відділу по контролю за конфіскованими і іншим майном, що належить державі,

Outcome: partial