Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому вказано, що вона, [PERSON], з 17 січня 2013 року розірвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляються. З відповідачем вони проживають окремо, участі у вихованні дітей та добровільної матеріальної допомоги на їх утримання він не надає. Просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] факти, викладені у позові підтвердила, позовні вимоги уточнила, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] факти, викладені позивачем у позовній заяві не заперечував, підтвердив, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду від 17.01.2013 року шлюб, зареєстрований 04 жовтня 2002 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 527 між [PERSON] там [PERSON], розірвано. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 24 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 424. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 881. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою б/н від 23.07.2013 року, виданою головою вуличного комітету Ступицькою Л.І., вбачається, що [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS], разом з дітьми: [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою про доходи, виданою відокремленим підрозділом «Шахта імені Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля», вбачається, [PERSON] працює в ВП «Шахта імені Д.Ф. Мельникова» на постійній основі та займає посаду гроз, загальна сума доходу за шість місяців становить 40056,12 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved