Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП, обґрунтовуючи, позовні вимоги тим, що 01.02.2013 року близько 10-10 год. [PERSON] керуючи тролейбусом державний номерний знак [NUMBER] в м.Києві на перехресті вул. Жмеринської - Святошинської не врахував дорожньої обстановки, не врахував безпечний боковий інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з її автомобілем «Тайота», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль було пошкоджено, завдано збитків на суму 5 491 грн. 45 коп., з яких 4 791 грн. 45 коп. - вартість відновлювального ремонту автомобіля, 700 грн. - витрати на визначення суми збитків, які позивач просить стягнути з Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС», як роботодавця [PERSON] разом із моральним відшкодуванням у розмірі 5 000 грн., яку вона отримала внаслідок пошкодження свого майна та неможливістю ним користуватись тривалий термін. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначаючи, що 01.02.2013 року близько 10-10 год. дійсно мало місце вказане ДТП, з вини їх працівника [PERSON], проте вважає, що у їх задоволенні необхідно відмовити з причини не повідомлення КП «КИЇВПАСТРАНС» про проведення огляду автомобіля позивача та відповідно складання звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику вказаним ДТП та з причини, що стороні позивача не відомо чи відбувся ремонт пошкодженого автомобіля і чи залишились деталі, які підлягають їм поверненню. Пояснив суду і те, що тролейбус з державним номерним знаком [NUMBER] не страхувався, оскільки цього Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не вимагає, так як тролейбус не має об»єму двигуна, працює від електроенергії. Заперечував представник відповідача і проти відшкодування моральної шкоди позивачу, зазначаючи, що за її заподіяння має відповідати безпосередньо її заподіювач, тобто водій тролейбусу [PERSON] з вини якого і сталося вказане ДТП. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.02.2013 року близько 10-10 год. [PERSON] керуючи тролейбусом державний номерний знак [NUMBER] в м.Києві на перехресті вул. Жмеринської - Святошинської не врахував дорожньої обстановки, не врахував безпечний боковий інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тайота», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2013 року винними у даній ДТП визнано [PERSON], яким не було дотримано вимоги Правил дорожнього руху. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєній ДТП є доведеною. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тайота», державний номерний знак [NUMBER] було пошкоджено, позивачу завдано збитків на суму 5 491 грн. 45 коп., з яких 4 791 грн. 45 коп. - вартість відновлювального ремонту автомобіля, 700 грн. - витрати на визначення суми збитків, що підтверджується Звітом про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ від 12.03.2013 року за № 040313 та квитанцією до прибуткового касового ордера, що наявні в матеріалах справи. Встановлено також і те, що [PERSON], керуючи того дня тролейбусом перебував у трудових відносинах з КП «КИЇВПАСТРАНС», що не заперечується у судовому засіданні представником відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. З огляду на вказані норми та встановлені вище обставини, вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 5 491 грн. 45 коп. є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача по необхідності відмовити у їх задоволенні з підстав не повідомлення КП «КИЇВПАСТРАНС» про проведення огляду автомобіля позивача та відповідно складання звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику вказаним ДТП та з причини, що стороні позивача не відомо чи відбувся ремонт пошкодженого автомобіля і чи залишились деталі, які підлягають їм поверненню, суд оцінює критично, з огляду на те, що судом роз»яснювались вказаному представнику права щодо заявлення відповідного клопотання про призначення експертизи задля визначення заподіяного позивачу вказаним ДТП збитку, на що останній відмовився та з огляду на роз»яснення процесуального обов»язку сторони щодо надання доказів по своїх заперечення, які також не були реалізовані ним під час розгляду вказаної справи. Крім того, із матеріалів вказаного Звіту вбачається таке повідомлення Тролейбусного депо № 2 , яке є структурним підрозділом КП «КИЇВПАСТРАНС». Щодо залишкових деталей після ремонту автомобіля позивача, то згідно калькуляції Звіту, такі деталі відсутні, оскільки заміна деталей не відбувалась, а лише мало місце їх відновлення, шляхом рехтовки, покраски, тощо. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то такі підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У судовому засіданні встановлено, що позивачу завдана моральна шкода, оскільки сам факт ДТП, яке відбувалось у середовищі підвищеної небезпеки - на дорозі, під час руху автомобілів, само по собі викликає стрес і відповідно психологічні страждання. Крім того, було пошкоджено майно позивача, внаслідок чого настали вимушені зміни у життєвих стосунках [PERSON], оскільки їй необхідно докладати додаткових зусиль для поновлення попереднього стану, необхідно було звертатись в різні інстанцій, витрачати свій особистий час для вирішення питань, пов"язаних з поновленням автомобіля. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути моральну шкоду у розмірі 500 грн. Стосовно посилань представника відповідача на те, що така шкода має відшкодовуватись виключно винною в ДТП особою, то слід зазначити, що вимоги ч.1 ст. 1172 ЦК України діють також і на відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівником підприємства, що також визначено і в п.8 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди". З»ясовано і те, що тролейбус з державним номерним знаком [NUMBER], належний Комунальному підприємству «КИЇВПАСТРАНС» не застрахований, оскільки вказаного не вимагає Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв»язку з чим, на рівні із з»ясованими вище обставинами, вказаний позов до Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» підлягає частковому задоволенню в обсязі зазначеному вище. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору, відповідно до суми задоволених вимог, а саме у розмірі 230 грн. та на користь держави недоплачений позивачем судовий збір у розмірі 114 грн. 10 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial