Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-18 00:00:00

Позивач в липні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Кредитного договору № 105-МКЕГ від 22.06.2005 року [PERSON] отримав кредит у сумі 30000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.12.2006 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 07.05.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 350936,62 грн. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Просив суд, стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості у розмірі 340936,62 грн. за кредитним договором № 105-МКЕГ від 22.06.2005 року, та витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн., стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ Приват Банк суму 10000,00 грн., та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 105-МКЕГ від 22.06.2005 року [PERSON] отримав кредит у сумі 30000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.12.2006 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 07.05.2013 року виникла заборгованість у розмірі 350936,62 грн., де 20896,97 грн. заборгованість за кредитом; 75844,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 254195,56 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. З метою забезпечення виконання усіх грошових зобовязань за кредитним договором, 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банк було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10000,00 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості. Позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження понесення вказаних витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial