Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач, або ПАТ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у сумі 8167,68 грн.; стягнення судового збору у сумі 229,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 червня 2011 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №005-07535-240611. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, позивач зобов'язався відкрити для відповідача відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., та встановити на день відкриття кредитного договору ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 6000 грн., а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком платежів. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 15 травня 2013 року має прострочену заборгованість за кредитом на загальну суму 8167,68 грн. У зв'язку з цим, просив позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначивши, що дійсно існує прострочена заборгованість за кредитом на загальну суму 8167,68 грн., яка виникла внаслідок скрутного матеріального становища. Проти задоволення позову не заперечував. За викладених обставин суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно умов кредитного договору № 005-07535-240611 від 24 червня 2011 року укладеного між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON], банк надав останньому кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного договору. Договір сторонами підписаний. Моментом надання банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя картки. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією таабо Овердрафтом, за попередній звітний місяць, та всю суму пені,яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією таабо овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією таабо Овердрафтом. Відповідач станом на 15 травня 2013 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 8167,68 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Суду надані докази, що підтверджують існування вказаної заборгованості відповідача перед ПАТ «Дельта Банк», а тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає задоволенню, оскільки підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved