Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який в ході судового розгляду вточнили, посилаючись на те, що в 2009 р. вони звернулися із заявою до Нахімовської районної Ради у м. Севастополі про передачу їм у власність земельної ділянки у [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, належної їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2006 р., рішення третейського суду від 26.05.2008 р., договору дарування частки житлового будинку від 11.02.2003 р. і договору купівлі-продажу від 21.04.2009 р. Рішенням Нахімовської райради від 26.02.2010 р. при розгляді зазначеної заяви, наданих ГУ Держкомземом матеріалів, було прийнято рішення про передачу у спільну часткову власність [PERSON] ( 3/10 частки ), [PERSON] ( 8/25 частки ) і [PERSON] ( 19/50 частки ) вказаної земельної ділянки площею 0,0970 га. Зазначеним рішенням [PERSON], [PERSON] і [PERSON] зобов'язано у місячний строк з дня прийняття рішення виконати роботи по оформленню держакту на право власності на землю. Держакт був виписаний, однак отримати його вони не встигли, в зв'язку зі смертю [PERSON] Спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом є [PERSON] Однак, оскільки у склад спадщини увійшла лише 19/50 часток житлового будинку, по [ADDRESS], а земельна ділянка не увійшла до загальної маси спадкового майна, через неотримання спадкодавцем державного акту, що посвідчує право власності. Оскільки право власності на земельну ділянку не набув не лише [PERSON], а і інші позивачі, чим порушують їхні права, оскільки фактично вони продовжують бути власниками своїх часток будинку та користуються земельною ділянкою, рішення про передачу у власність земельної ділянки прийнято, при цьому отримати документ, що посвідчує посвідчував би їх право власності на земельну ділянку, у теперішній час є неможливим. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили визнати за ними право власності на відповідні частки земельної ділянки по вказаній адресі та визнати недійсним та анулювати держакт на право власності на спірну земельну ділянку, виготовлений на ім'я [PERSON], [PERSON] і [PERSON] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] позов підтримали. В ході судового розгляду проведена заміна відповідача Нахімовської районної Ради у м. Севастополі на Севастопольську міську раду. Представник відповідача в суд не з'явилися. Від Севастопольської міської Ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника і прийняти рішення на погляд суду згідно діючого законодавства. 2 3-я особа ГУ Держкомземом повідомлено належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, причин не явки суду не повідомив. Справа розглянута за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи підтверджується, що правовідносини сторін регулюються главою 27 ЦК України «Право власності на землю» та главою 19 ЗК України «Набуття права на землю». Судом встановлено, що будинок по [ADDRESS] знаходився у спільної часткової власності у [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким належало відповідно по 3/10, 8/25 та 19/50 часток будинку. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,970 га. 14 та 23 липня 2009 р. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулися із заявами до Нахімовської райради про безкоштовну передачу земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку. Нахімовською районною Радою у м. Севастополі при розгляді вказаних заяв та наданих ГУ Держкомземом матеріалів, 26.02.2010 р. було прийнято рішення про передачу у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказаної земельної ділянки для обслуговування жилого будинку і господарських споруд і в місячний строк вони зобов'язані виконати роботи по оформленню держакта про право власності на землю. Проте, власники не змогли скористатися своїм правом в передбачений цим рішенням строк, оскільки [PERSON] [INFO] р. помер. Після його смерті, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2012 р., спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна - 19/50 часток жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS], став [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно - правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Частина 1 статті 377 ЦК України ( в редакції 2003 р. ), передбачає, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Як встановив суд, 24.05.2012 р. [PERSON] став власником 19/50 часток жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту. Проте, питання про земельну ділянку в правовому полі не було врегульоване. Оскільки рішення Нахімовською районною Радою у м. Севастополі було прийнято після смерті [PERSON], то не змогли скористатися своїм правом і виконати роботи по оформленню держакта про право власності на землю і інші співвласники будинку [PERSON] і [PERSON] Викладене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, рішенням Нахімовської райради від 26.02.2010 р., висновком державної експертизи землевпорядної документації, заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON], довідкою БТІ. Таким чином оскільки позивачі є власниками будинку, до них перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята жилим будинком, будівлями або спорудами, і на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, та обслуговування позивачами в розмірі якими вони володіли і володів спадкодавець [PERSON] Оскільки право власності на відповідні частки земельної ділянки визнане за позивачами, підлягають задоволенню і інші позовні вимоги про визнання недійсним та анулювати держакт на право власності на спірну земельну ділянку, виготовлений на ім'я [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Так, судом встановлено, що в жовтні 2011 р. заповнений і підготовлений до видачі державний акт про право власності на спірну земельну потрапив до ГУ Держкомземом, яке повідомило про це [PERSON] 3 Проте, ні цей позивач, ні [PERSON] не змогли отримати держакт, в зв'язку зі смертю [PERSON] Викладене підтверджується повідомленням ГУ Держкомзему від 29.11.2011 р., свідоцтвом про смерть [PERSON] від 01.12.2009 р. Таким чином, оскільки рішення про передачу земельної ділянки прийнято, а отримати документ - державний акт про право власності на землю, позивачі не можуть, чим порушуються їх права, то і ці вимоги являються обґрунтованими. На підставі ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved