Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження здоров'я, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь грошову суму у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. в порядку відшкодування моральної шкоди. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] у період з 20 серпня 2002 року по 01 жовтня 2013 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи за спеціальністю горно-робочого очисного забою (ГРОЗ) з повним робочим днем в шахті під землею. Робота в шахті під землею є джерелом підвищеної небезпеки. Це робота з особливими природними, географічними, геологічними умовами підвищеного ризику і небезпеки для здоров'я, яка пов'язана з шкідливими, важкими і небезпечними умовами праці. Здійснення трудової діяльності в шахті створює підвищену вірогідність спричинення шкоди здоров'ю працівника із-за неможливості підвищеного контролю людини за вказаними умовами і чинниками. Робота на шахті пов'язана з важкою фізичною працею в несприятливих умовах, з постійним тісним контактом з пилом і шкідливими факторами. Робота в шахті під землею за професією ГРОЗ, пов'язана з важкою фізичною працею в несприятливих метеорологічних умовах, з постійним, тісним контактом з пилом і токсичними газами. 11 років позивач пропрацював у цих умовах з цієї професії. І саме ця професія і стала основною і відповідальною за розвиток у нього професійного захворювання, а саме хронічного бронхіту пилової етіології. Легенева недостатність першого ступеня. У зв'язку з отриманим професійним захворюванням був складений акт розслідування професійного захворювання від 02 вересня 2013 року, відповідно до якого комісія з розслідування професійного захворювання відповідними службами вугільного підприємства прийшла до висновку про отримання позивачем професійного захворювання. 25 вересня 2013 року [PERSON] вперше пройшов медичне обстеження в МСЕК № 2 м. Донецька, рішенням якої було визнано стійку втрату професійної працездатності 25 % у зв'зку з професійним захворюванням безстроково. Позивачу рекомендовано лікування, та протипоказана праця пов'язана з підземними роботами. Внаслідок зазначених пошкоджень здоров'я, унаслідок фізичної дії небезпечних і шкідливих умов праці (робота в шахті), в результаті отримання професійного захворювання позивачу заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що [PERSON] втратив професійну працездатність на 25 %, має серйозні порушення здоров'я із стійкими розладами функцій організму, обумовленими наслідками захворювання, все це призвело до порушення звичного способу його життя і потребує від позивача додаткових зусиль для організації, неможливості продовження активного особистого життя, порушення його нормальних життєвих зв'язків; позивач вимушений тривалий час витрачати на відвідування лікувальних установ, проходячи курси лікування (амбулаторно і стаціонарно), неодноразові обстеження, консультації у фахівців охорони здоров'я. Моральну шкоду [PERSON] оцінює у розмірі 8 000,00 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, натомість на адресу суду спрямовано письмове клопотання про розгляд цивільної справи у його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, натомість на адресу суду спрямовано письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. З позовними вимогами [PERSON] відповідач згодний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження здоров'я підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у період з 20 серпня 2002 року по 01 жовтня 2013 року перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта Трудівська», працюючи за спеціальністю горно-робочого очисного забою (ГРОЗ) з повним робочим днем в шахті під землею. Ця професія стала причиною розвитку у позивача професійного захворювання, а саме хронічного бронхіту пилової етіології. Легенева недостатність першого ступеня. [PERSON] встановлено 25 % стійкої втрати професійної працездатності безстроково. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про охорону праці» працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Як встановлено в судовому засіданні з боку позивача порушень вищезазначених вимог допущено не було. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 08 жовтня 2008 року № 1-32 рп/2008 встановлено, що застраховані громадяни, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання мають право на відшкодовування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Свою моральну шкоду позивач оцінив у 8 000 грн. Згідно пп. 1 п. 1 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 власник підприємства, установи і організації (надалі - підприємство) або уповноважений ним орган (надалі - власник) несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків (надалі - ушкодження здоров'я), а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини, а умови праці не є причиною моральної шкоди. Згідно п.9 Правил розмір відшкодування втраченого потерпілим заробітку встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності і середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я. Згідно п. 11 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про характер моральної втрати чи висновком медичних органів у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі, розмір якої визначається в кожному конкретному випадку на підставі рішення суду. Розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» ВП «Шахта Трудівська» у розмірі 8 000 грн., суд вважає обґрунтованими. Крім того, відповідач погодився із сумою моральної шкоди, пред'явленою позивачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я, ступінь втрати ним професійної працездатності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] 8 000,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст..88 ЦПК України, відповідно до якої якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. На підставі ст.ст.16, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 14 ЗУ «Про охорону праці», Рішення Конституційного Суду України 08 жовтня 2008 року № 1-32 рп/2008, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» затверджених Постановою КМУ від 23 червня 1993 року № 472,

Outcome: approved