Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

10.09.2013 року позивач ПАТ КБ “ПриватБанк” звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якій посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, укладеного з ним 15.11.2007 року, просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті кредиту за вказаним договором в розмірі 33787,09 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з’явився, надіслав на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за своєї відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечує у разі наявності для цього підстав розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки. Заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Судом встановлено, що 15.11.2007 року між ПАТ КБ “ПриватБанк” і [PERSON] був укладений кредитний договір № NKXRRC09930040, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 11055 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та поверненням коштів через 36 місяців (не пізніше 15.11.2010 року). Згідно умов вказаного кредитного договору в рахунок погашення кредиту, комісії та відсотків позичальник повинен вносити в період з 05 по 10 число кожного місяця на визначений рахунок банку мінімальну суму платежу у розмірі 567,05 грн. Як видно з п.п. 5.1. та 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (“Розстрочка”, Стандарт), з положеннями якого відповідач ознайомлений під розпис. У випадку порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення платежу, а у разі такого прострочення більш ніж на 30 днів, позичальник зобов’язаний сплати ще й штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобов’язаний виконати зобов’язання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та комісії в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № NKXRRC09930040 від 15.11.2007 року, станом на 22.08.2013 року, сума заборгованості склала 33787,09 грн., що включає в себе: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6919,81 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 592,81 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1989,90 грн., пені за прострочення виконання зобов’язання у розмірі 22199,47 грн., а також штрафи у розмірі 500 грн. фіксованої частини та 1585,15 грн. його процентної складової, яку позичальник, попри претензії позивача, погасити добровільно відмовляється. Згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання може настати такий правовий наслідок, як сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених правових норм сплата неустойки є одним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня). У той же час із договору № NKXRRC09930040 від 15.11.2007 року (Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (“Розстрочка”, Стандарт) вбачається, що у випадку порушення зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та комісії боржник повинен сплатити банку як пеню так і вказані штрафи. А тому, зважаючи на те, що позивачем незаконно встановлено за кредитним договором для відповідача подвійну цивільну-правову відповідальність, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ “ПриватБанк”, в частині стягнення штрафів, залишити без задоволення. При цьому, не можна погодитись з розміром нарахованої позивачем пені в сумі 22199,47 грн., яка в більш ніж в 3 рази перевищує розмір заборгованості відповідача за основним боргом (тілом кредиту). Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одним із загальних засад цивільного законодавства України є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільного права та інтересу. В силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов’язання, співмірність розміру неустойки наслідкам порушення, суд вважає за можливе стягнути пеню з відповідача, нараховану станом 22.08.2013 року, лише у розмірі 6919,81 грн. За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача ПАТ КБ “ПриватБанк” в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № NKXRRC09930040 від 15.11.2007 року: 6919,81 грн. заборгованості за тілом кредиту, 592,81 грн. заборгованості за відсотками, 1989,90 грн. заборгованості по комісії та 6919,81 грн. пені за прострочення виконання зобов’язання, а всього 16422,33 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, понесений ним у зв’язку з розглядом справи пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial