Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок втрати багажу, просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду вартості втраченого багажу в сумі 17551,04 грн. та моральну шкоду в сумі 3300 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно договору перевезення відповідач зобов'язувався здійснити перевезення позивача і багажу 15 грудня 2011 року з міста Києва до пункту призначення у місто Львів (авіаційний рейс Z641). 15.12.2011 року в м.Києві в аеропорту відправлення Бориспіль багаж в кількості 2-х місць (дві дорожні валізи), було прийнято відповідачем під своє зберігання для перевезення та своєчасної доставки, про що видано багажні ідентифікаційні бирки № 0181 Z6 710853 та № 0181 Z6 710854. В аеропорт призначення м.Львів дорожня валіза з багажною ідентифікаційною биркою № 0181 Z6 710853 (вагою 23 кг) не прибула. На претензію позивача від 02.02.212 року, до якої було додано детальний перелік втрачених речей та оригінали розрахункових документів з оригіналами банківських сліпів, він отримав 28 лютого 2012 року повідомлення, в якому вказано, що дана претензія розглянута претензійною комісією і задоволена в розмірі 788,27 СПЗ і сума компенсації буде перерахована на його рахунок в банку по курсу НБУ на день оплати. Позивач вказує, що неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, оскільки втрата багажу призвела до порушення запланованого графіку перебування у м. Калуші та м. Коломиї, до дискомфорту, який оцінено в розмірі 3300 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначив, що проти позовних вимог заперечував частково. Надав суду письмові заперечення. У зв'язку з наданням сторонами заяв, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, позивачем через інтернет 13.12.2011 р. (провайдер Dnipro on-line sales) був придбаний електронний квиток е-tickt № 1812100019284, відповідно до якого ВАТ Національна Авіакомпанія «Дніпроавіа» (правонаступником якої є публічне акціонерне товариство «Авіаційна компанія «Дніпроавіа») прийняла на себе зобов'язання перевезти [PERSON] та доставити багаж 15 грудня 2011 року з міста Києва до пункту призначення у місто Львів (авіаційний рейс Z641). Як вбачається з багажних ідентифікаційних бирок № 0181 Z6 710853 та № 0181 Z6 71085415.12.2011 року в м.Києві, а саме в аеропорту відправлення Бориспіль багаж в кількості 2-х місць (дві дорожні валізи), було прийнято для перевезення. В аеропорт призначення м.Львів, багаж, а саме дорожня валіза, з багажною ідентифікаційною биркою № 0181 Z6 710853 (вагою 23 кг), не прибув, про що в офісі представництва Дніпроавіа (інтереси якої у Львові представляє компанія «Аеросвіт») в аеропорту м.Львів було складено Акт про втрату багажу. Листом від 10.01.2012 року відповідач повідомив позивача, що пошук втраченого багажу по багажній бирці Z6 710853, який був заявлений при реєстрації в аеропорту в м.Києві на рейс Z6 041 12.12.2011 року не дав позитивних результатів та запропоновано звернутися з претензією. 02.02.212 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію від 31.01.2013 року з вимогою виплатити компенсацію за затримку в перевезенні багажу у розмірі 50 доларів США, відшкодувати шкоду за втрату багажу у розмірі 1 668,35 Євро та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 300 Євро, до якої було додано детальний перелік речей, дати їх купівлі, їх вартість та оригінали рахунків разом з оригіналами банківських сліпів. Як вбачається з листа від 28 лютого 2012 року, який був надісланий відповідачем на вказану в претензії e-mail: [PERSON] адресу позивача, претензія про компенсацію вартості втраченого багажу розглянута претензійною комісією і задоволена в розмірі 788,27 СПЗ, та сума компенсації буде перерахована на рахунок в банку по курсу НБУ на день оплати. Станом на час розгляду справи відповідачем не сплачено позивачу компенсацію вартості втраченого багажу. Відповідно наданого переліку втрачених речей, вартість яких підтверджена чеками та квитанціями, копії яких долучені до матеріалів справи, загальна вартість речей становить 1 668,35 Євро, що не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а у разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Відповідно п.2 гл.5 розділу ХУІІ Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 23.04.2010 року №216 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 11.08.2010 року за №669/17964, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин відповідальність перевізника у випадку знищення, втрати, пошкодження або затримки в перевезенні зареєстрованого багажу для міжнародних рейсів обмежується сумою 1131 СПЗ стосовно кожного пасажира. Для рейсів у межах України відповідальність перевізника становить: 20 доларів США (або еквівалент в іншій валюті) за один кілограм брутто в разі втрати, пошкодження чи нестачі усього або частини зареєстрованого багажу; 400 доларів США (або еквівалент в іншій валюті) на пасажира за ручну поклажу та іншу власність пасажира, що перебуває під контролем пасажира протягом польоту; 50 доларів США (або еквівалент в іншій валюті) у разі затримки в перевезенні багажу. Оскільки відповідно до п. 11 ст. 100 Повітряного кодексу України авіаперевізник несе відповідальність за втрату або шкоду, заподіяну під час перевезення пасажирів, багажу, вантажу та пошти відповідно до вимог і правил, передбачених міжнародними договорами України, законодавством України, в тому числі авіаційними правилами України, розмір якої має бути однаковим для внутрішніх і для міжнародних рейсів, відповідно суд вважає, що відповідальність перевізника у випадку знищення, втрати, пошкодження або затримки в перевезенні зареєстрованого багажу для міжнародних рейсів обмежується сумою 1131 СПЗ. З огляду на те, що відповідачем за результатами розгляду претензії позивача претензійною комісією прийнято рішення про задоволена даної претензії в розмірі 788,27 СПЗ, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково в частині, доведеній суду з посиланням на належні та допустимі докази, стягнувши на користь позивача з відповідача 9655,51грн., що становить 788,28 СПЗ, (з розрахунку, що станом на 21.11.2013 року НБУ України встановлено офіційний курс СПЗ до гривні 100 СПЗ становить 1224,90 грн. (788,28*12,249). При цьому судом враховано, що відповідно до розділу II Правил повітряних перевезень та багажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 23 квітня 20010 року № 216 спеціальне право запозичання (далі - СПЗ) - розрахункова грошова одиниця, яка використовується Міжнародним валютним фондом (далі - МВФ) і визначається як кошик валют, склад якого періодично переглядається МВФ для того, щоб він відображав відносне значення валют у світовій торгівлі та фінансових системах. Окрім матеріальної шкоди, позивач просить суд про стягнення моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 3300 грн. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленум Верховного Суду України в пункті 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, пункт 4 Постанови передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено наведені вище обставини, тому суд вважає що в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 3300,00грн. слід відмовити. Вимогами ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Представник відповідача не заперечував щодо вартості втраченого багажу та не заперечував факту прийняття відповідачем рішення про задоволена претензії позивача в розмірі 788,27 СПЗ. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої втратою багажу при повітряному перевезенні підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі ст. ст. 3-4, 10, 15-16, 59-60, 109, 118, 197, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial