Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У листопаді 2013 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності останній свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 лютого 1986 року Ірпінською державою нотаріальною конторою Київської області. В обґрунтування вимог, викладених у заяві, зазначила про те, що [INFO] року померла мати заявника [PERSON], після смерті якої заявник в порядку спадкування за законом успадкувала 3/8 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 12 лютого 1986 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] видано заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане вище нерухоме майно, яке викладено російською мовою. Однак нотаріусом при складенні вказаного вище свідоцтва допущено помилку в прізвищі заявника замість «[PERSON]», вказано «[PERSON]», внаслідок чого прізвище заявника, вказане у свідоцтві про право на спадщину за законом від 12 лютого 1986 року, не збігається з прізвищем заявника, вказаним у паспорті. У судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали вимоги, у заяві, просили їх задовольнити. Зазначили, що іншим способом довести своє право заявник не має можливості, оскільки матеріали спадкової справи зберігаються в Київському обласному державному нотаріальному архіві, а нотаріус [PERSON], яким видано вказане вище свідоцтво, не працює у Ірпінській міській державній нотаріальній конторі. Крім того, заявник пояснила, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно для проведення технічної інвентаризації вказаного вище нерухомого майна та здійснення державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Заінтересовані особи - Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області та Комунальне підприємство «Бучанське бюро технічної інвентаризації» - не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], її батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 18 квітня 1952 року районним РАЦС Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 8). 18 червня 1956 року між [PERSON] (на російській мові «[PERSON]») та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 28 червня 1956 року РАЦС м. Києва. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружинні - [PERSON] (на російській мові «[PERSON]») (а.с. 9). 12 лютого 1986 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 частини будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], на ім'я «[PERSON]» після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року (а.с. 7). Неправильно вказане на російській мові у свідоцтві про право на спадщину за законом від 12 лютого 1986 року прізвище [PERSON], а саме - «[PERSON]», замість «[PERSON]» - не співпадає з офіційними документами, виданими державними установами [PERSON], зокрема, з даними паспорта [PERSON], на другій сторінці якого зазначено прізвище останньої на російській мові «[PERSON]» (а.с. 6), свідоцтва про одруження, виданого 28 червня 1956 року (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталась до Київського обласного державного нотаріального архіву з проханням виправити помилку, допущену в свідоцтві про право на спадщину за законом в частині прізвища заявника, однак, листом від 27 вересня 2009 року [PERSON] відмовлено у виправленні допущеної помилки (а.с. 11). Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд вважає, що доводи заявника про наявність помилки у свідоцтві про право на спадщину за законом, видано 12 лютого 1986 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON], знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно даних паспорта серія [NUMBER], виданого Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві 14 травня 2002 року, прізвище заявника на російській мові - [PERSON], а не [PERSON] (а.с. 6). Крім того, згідно даних свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 28 червня 1956 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (на російській мові «[PERSON]») (а.с. 9). Встановлення зазначеного юридичного факту, через відсутність спору про право, породжує для заявника правові наслідки, зокрема, можливість реалізувати право на здійснення державної реєстрації належного останній нерухомого майна у Реєстраційній службі Бучанського міського управління юстиції Київської області, однак у зв'язку із наявністю помилки у прізвищі заявника, допущеної у правовстановлюючому документі на майно, остання позбавлена можливості реалізувати таке право. Як вбачається з листа Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області № 2084/01-16 від 12 грудня 2013 року державний нотаріус [PERSON] в Ірпінській державній нотаріальній конторі Київської області не працює. Крім того, зі змісту листа начальника Головного управління юстиції у Київській області № 6971-14-25 від 20 грудня 2013 року також вбачається, що діяльність приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] припинено у зв'язку із його смертю. За наведених вище обставин, суд вважає обґрунтованими твердження заявника про те, що усунення допущеної нотаріусом [PERSON] помилки в частині прізвища заявника іншим способом не вбачається можливим. Оцінюючи вказані вище обставини, суд надходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, як обґрунтована.

Outcome: approved