overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

04 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 05 серпня 1995 року, про що є актовий запис № 1032, Московським відділом реєстрації актів громадянського м. Харкова, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть з 2010 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 1995 року, про що є актовий запис № 1032, Московським відділом реєстрації актів громадянського м. Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть з 2010 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, складання повного рішення відкласти до 27.10.2013 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення неправильності запису в актах громадського стану. Заяву мотивує тим, що вона, [PERSON], народилась 4 січня 1977 року в с. Летня Дрогобицькою району, Львівської області. На час народження її мати, [PERSON], не була одружена з батьком [PERSON], тому вона була записана як [PERSON]. 2 лютого 1977 року мати уклала шлюб з батьком і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Вона подала дані в Меденицьку сільську раду, щоб переоформити її прізвище і була записана як [PERSON], про що в подальшому було видано свідоцтво про народження на ім'я [PERSON] серія 1-СГ № 482983. 16 червня 1980 року народилась її сестра [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. В подальшому заявниця отримала паспорт, де було вказано, що вона є [PERSON]. Після укладення шлюбу її прізвище змінилося на «Данилків». З витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб вбачається, що її дошлюбне прізвище було «Кулаковська». Коли заявниця звернулась у відділ РАЦСу Дрогобицького району Дрогобицького МУЮ Львівської області про видачу дублікату її свідоцтва про народження, то їй повідомлено, що там зазначено, що вона є «Федисяк» [PERSON], а не «Кулаковська» і її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Їй невідомо з яких причин не було внесено зміни до акту громадського стану у відділі РАЦСу Дрогобицького району Дрогобицького МУЮ Львівської області. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, дала пояснення по суті заяви, просить заяву задоволити. Представник відділу РАЦС Дрогобицького району Дрогобицького МРУЮ надіслав суду заяву, просить справу слухати у їх відсутності, у задоволенні позову покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд вправі встановлювати факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки впливає (може впливати) на її права, зокрема оформлення її спадкових прав, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. За таких обставин суд знаходить підстави для задоволення заяви [PERSON]. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 29 серпня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1487. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що спільне життя в подружжя не склалося в звязку з різними характерами з відповідачкою та протилежними поглядами на життя, із-за чого виникали сварки та скандали. На теперішній час відповідач живе окремо. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 09 жовтня 2012 року, майновий спір відсутній. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності, про що подала відповідну заяву до суду. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 192768, виданого 29 серпня 2003 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище) міським відділом реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1487 (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 19). На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитині-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони по справі припинили шлюбні відносини та разом не проживають. Спільне життя в подружжя не склалося, в звязку з чим виникали суперечки, що призвело до розриву шлюбних відносин. Спільне господарство та бюджет подружжя не веде, між ними досягнуто згоди про утримання дитини. Майновий спір відсутній. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дітей, шлюб повинен бути розірваний, а позов задоволений. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати з відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не зявилися проте надали заяви в яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечив, сторони по справі просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13.02.2009 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області шлюб, актовий запис № 33. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO] Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Дитина буде проживати з матірю. Також в позовній заяві позивач просить у звязку з розірванням шлюбу змінити прізвище з [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) не приймає участі в утриманні дітей. Позивач в своїй заяві від 22.10.2013 р. просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, відповідач у своїй заяві від 22.10.2013 р. також просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають неповнолітніх дітей, зокрема, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Діти проживають разом з матірю. Встановлено, що відповідач у справі не приймає участі в утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не зявився, проте представник позивача надав заяву від 22.10.2013 р., в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання також не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20.10.2009 року зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 485. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження. Спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна не існує. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) не приймає участі в утриманні дітей. Представник позивач в своїй заяві від 22.10.2013 р. просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають неповнолітніх дітей, зокрема, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Діти проживають разом з матірю. Встановлено, що відповідач у справі не приймає участі в утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не зявилися проте надали заяви в яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечив, сторони по справі просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09.06.2001 року зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області шлюб, актовий запис № 146. Від шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Діти будуть проживати з матірю. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

В 20 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не зявилися проте надали заяви в яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечив, сторони по справі просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17.02.1999 року зареєстровано Семенівською сільською радою Баришівського району Київської області шлюб, актовий запис № [PERSON] шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO] Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Дитина буде проживати з матірю. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved