Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

04 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики станом на 24.09.2013 року в сумі 25000,00 грн., пеню в сумі 881,84 грн., три відсотки річних в сумі 192,24 грн. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 260,74 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 01.03.2013 року між ним і [PERSON] був укладений договір позики в письмовій формі, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 25000 грн., зобов'язавшись повернути отримані кошти до 01.09.2013 року, виплачуючи їх частково по 4000 грн. з першого по п'яте число кожного місяця, починаючи з квітня місяця. Але відповідач ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обов'язок, порушивши строки повернення суми коштів, передбачені п.5 договору позики, а тому відповідно до п.6 цього договору позивач має право стягнути з відповідача суму пені в розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення та відповідно до ст..625 ЦК України - три проценти річних. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, що повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, суд визнає, що відповідач не з`явився без поважних причин. За таких обставин, суд вирішує справу за відсутності сторін, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], уклав з [PERSON], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], договір позики у письмовій формі, відповідно до якого відповідач отримав безпосередньо при підписанні цього договору у власність грошові кошти в сумі 25000 грн. готівкою та зобов'язався повернути всю суму позики до 01 вересня 2013 року. Згідно п.6 договору позики у разі прострочення повернення позики позивач вправі нараховувати пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні обов'язки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім є договір, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Положеннями ст.ст.638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Зміна або розірвання договору відповідно до ст.651 ЦК України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що між сторонами укладено односторонній договір в письмовій формі, визначений на їх розсуд, після досягнення згоди з усіх істотних умов договору щодо предмету та строків його виконання, тому повинен бути виконаний в повному обсязі. Із наданого позивачем розрахунку боргу за договором позики від 01.03.2013 року, станом на 24 вересня 2013 року значиться заборгованість, що складається: із суми позики - 25000,00 грн., пені за період прострочення з 06.04.2013 року по 24.09.2013 року на загальну суму 881,84 грн. та три відсотки річних за цей період в сумі 192,24 грн. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав до суду у передбаченому ст.ст.60,61 ЦПК України порядку належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він підлягає звільненню від відповідальності за порушення зобов'язання. Враховуючи, що позивач набув право стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування збитків, завданих у договірних зобов'язаннях, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved