Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м.Києва звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 10607,22 гривень та судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що у квартирі [ADDRESS] проживають відповідачі, які являються споживачами житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідачі не виконували своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою та за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в період з 01.06.2009 року по 01.02.2012 року в сумі 10607,22 гривень. В порядку досудового врегулювання спору відповідачам було надіслано вимогу-попередження з пропозицією сплати заборгованості в добровільному порядку, однак добровільно погасити борг відповідачі відмовляються, у зв'язку з чим підприємство позивача змушене звернутись до суду з вимогою про стягнення боргу в судовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву просив задовольнити з підстав, викладених у ній, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст.24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Таким чином, балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, кошів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.04.2000 року (а.с.10) та договору купівлі-продажу частини квартири від 11.12.2008 року (а.с.9). Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] що підтверджується довідкою Форми №3 від 27.06.2012 року, виданою Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією №409 (а.с.7). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що станом на 01.02.2012 року відповідачі заборгували підприємству позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги на загальну суму 10607,22 гривень, що підтверджується наданими підприємством позивача розрахунками заборгованості (а.с.11-16). В порядку ст. 540 ЦК України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Згідно ст.541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва підлягає до задоволення в повному обсязі в сумі 10607,22 гривень, яка підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд присуджує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 гривень, тобто по 114,70 гривень з кожного.

Outcome: approved