Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

24.09.2013 року позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просила: стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2013 року і до повноліття [PERSON]. В обґрунтуванні вимог позову зазначено, що відповідач, який працює в КП «Київський метрополітен» добровільно не надає позивачу регулярної матеріальної допомоги на утримання їх дитини, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, окремо від відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. З пояснень відповідача, вбачається що він заперечує проти задоволення позову, посилаючись на своє бажання щоб вказана дитина сторін проживала разом з ним. Доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач не надав. Крім того, з пояснень відповідача вбачається, що після серпня 2008 року він проживає окремо від позивача та вказаної дитини, яка проживає разом з позивачем. Крім того, відповідач не надав заперечень щодо вказаного позивачем розміру аліментів. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування Проаналізувавши наведені дані, а також всі інші матеріали справи, в тому числі, копії: свідоцтва про шлюб сторін; свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], суд встановив наступні факти: - - позивач та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, окремо від відповідача; - - позивач потребує регулярної матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [INFO], яку відповідач [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], має можливість надати у розмірі, зазначеному у позовних вимогах. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування. На підставі викладеного, враховуючи, положення ст.367 ЦПК України, наявність зобов'язання щодо утримання дитини у обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, при цьому належить: стягнути на користь [PERSON] з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2013 року і до повноліття [PERSON] та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, і доводи відповідача не спростовують такого висновку суду. Суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України, належить стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], в доход держави судові витрати по справі: 229 грн. 40 коп. - судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved