Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що 15.10.2004 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від шлюбу 27.12.2004 року у них народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з ним та та перебуває на його утриманні. 20.07.2013 року шлюб між ними розірвано. Відповідач проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча в змозі її надати, просить стягувати з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно із свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], матір'ю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії GZ 869141. Як вбачається з довідки, виданої ТОВ "Житлово-експлуатаційне об'єднання" від 03.09.2013 року №3035 [PERSON] зареєстрований разом із сином [PERSON] та дружиною [PERSON] по вул. Скалецького, 38а/83 в м. Вінниці. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН “Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов’язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов’язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і зобов'язана надавати матеріальну допомогу дитині. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України, зокрема, суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Крім того, суд зазначає, що відповідач не надала до суду заперечень на позовну заяву, а також не надала жодних доказів щодо свого стану здоров’я, матеріального становища, наявності на утриманні інших дітей. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставs викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд має підстави для задоволення позову частково та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 28.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial