Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду 12.08.2013р. з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №006-12102-200211 від 20.02.2011р. в сумі 1188,25грн, що складається з сум заборгованості: - за тілом кредиту - 944,81грн; - за відсотками за користування кредитом - 9,79грн; - за комісіями - 233,65грн. В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність, в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.4). Відповідно до ст.224 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 20.02.2011р. між сторонами був укладений кредитний договір №006-12102-200211 (а.с.5) за яким позивач (кредитодавець) надав відповідачеві (позичальник) кредит на суму 1415,91грн для придбання майна (мобільного телефону), що передбачене п.1.1. Договором передбачалися наступні умови: кредит надається на строк 6 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 19.08.2011р., п.1.2 Договору; процент за користування кредитом складає 5% річних, п.2.3 Договору; за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 3,30% в місяць, п. 2.5 Договору; позичальник зобов'язаний щомісячно не пізніше 20числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту рівними частинами грошових коштів в розмірі 287грн, п.2.9 Договору; позичальника зобов'язаний своєчасно здійснювати щомісячні платежі, п. 3.1 Договору. Позивач на виконання своїх зобов'язань за договором здійснив оплату мобільного телефону, на придбання якого оформлювався кредит, що підтверджується меморіальним ордером №5743628 від 21.02.2011р. та видатковою накладною №ФР-3035 від 20.02.2011р.. Відповідач, порушив свої зобов'язання зі строків повернення кредитних коштів та відсотків за його користування, відповідно до умов договору та припинив виплати з 20.05.2011р., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість станом на 26.06.2013р. за тілом кредиту - 944,81грн, за відсотками за користування кредитом - 9,79грн, за комісіями - 233,65грн (а.с.15). За таких обставин, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами склалися кредитні правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тож на підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 229,40грн, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved