Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивачі 30.11.2012 року звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства (колишнє Закрите акціонерне товариство) «УАСК "Аска», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної у ДТП. В обгрунтування своїх вимог вказали, що 20.09.2012 року в м.Одесі по вул.Пушкінській сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «Шевроле Лацеті», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Тойота Каріна-Е», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні ушкодження. Відповідно до висновку за № 380 експертного авто товарознавчого дослідження від 15.11.2012 року матеріальний збиток, заподіяний внаслідок ушкодження автомобіля «Тойота Каріна-Е», д.н. [NUMBER], складає 17 992,49 грн. Витрати по проведенню експертизи складають 600 грн. Крім матеріальної шкоди позивачам була заподіяна ще і моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, пережитих в наслідок вищевказаного ДТП, яку позивачі оцінили у розмірі 5000 грн. кожному. Також просили стягнути сплачений судовий збір у розмірі 286 грн. [PERSON] 18.02.2013 року звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріального збитку у розмірі 15000 грн. й моральної шкоди у розмірі 5000 грн., заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та стягненні судових витрат. В обґрунтування своєї заяви вказує, що 20.09.2012 року сталося ДТП, та за даним фактом інспектором дізнання ВДАЇ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Наконечним О.В. був складений висновок від 17.10.2012 року яким винну у вчиненні ДТП особу не встановлено у зв'язку з суперечливістю свідчень водіїв, а також роз'яснено право звернення до суду із цивільним позовом для розгляду питання про відшкодування шкоди по суті. Завдану ДТП матеріальну шкоду орієнтовано оцінює у 15 000 грн. Крім матеріального збитку йому заподіяна також моральна шкода, що виразилась у побутових незручностях і в душевних стражданнях, пережитих внаслідок ДТП, тому він оцінює моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Також просить стягнути з [PERSON] судовий збір сплачений ним при подачі зустрічного позову. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19.02.2013 року зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з вказаною цивільною справою. Також судом було задоволено клопотання представника [PERSON] та залучено у якості співвідповідача за зустрічним позовом Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». В судовому засіданні представник позивачів- [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 27.11.2012 року, та на підставі договору про надання правової допомоги. (а.с 53-54) від 28.11.2013р. позовні вимоги підтримала з викладених підстав та просила їх задовольнити визнавши [PERSON] винним у скоєні ДТП , зазначивши, що вина [PERSON] доведена поясненнями сторін, свідками та висновком судової експертизи. Відповідача було повідомлено про проведення оцінки матеріальної шкоди та направлено висновок, якій він не оскаржував. Також просила задовольнити вимоги по відшкодуванню моральної шкоди позивачам у розмірі 5 000 грн. кожному, та стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 286 грн. за сплачений судовий збір. В судове засідання представник [PERSON] - [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 18.02.2013р. не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.152). В минулих судових засіданнях просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовити, позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Бацокін С.В., якій діяв на підставі довіреності № 01-2013 від 02.01.2013 року, в судовому засіданні зустрічний позов [PERSON] не визнав, з підстав їх необґрунтованості. Також у зв'язку з подачею позову [PERSON], страховик несе додаткові витрати пов'язані з розглядом справи, які не пов'язані з основною діяльністю установи, з урахуванням зазначених обставин, просив стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 1077,02 грн.(розрахунок витрат у матеріалах справи). Представник відповідача за первісним позовом- ПАТ «УАСК «Аска» (колишнє ЗАТ), в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі представника [PERSON]- [PERSON], та представника ПАТ «УАСК «Аска», в порядку ст. 169 ЦПК України, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню частково, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2012 року приблизно о 7 годині 30 хвилин на регульованому світлофорним об'єктом перехресті вул. Троїцької-Пушкінської сталося зіткнення автомобіля «Тойота- Каріна Е» д/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], яка рухалась по вул.Троїцькій від вул.Рішельєвської в напрямку вул.Канатної, та автомобіля «Шевроле- Лачетті» д/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по вул.Пушкінській від вул.Успенської в напрямку вул. Єврейської м.Одеси. У зв'язку з вказаним ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження , про що робітниками ДАІ водію [PERSON] видана відповідна довідка (а.с.6). В судовому засіданні ні [PERSON] , ні [PERSON] не визнавали свою вину у скоєній ДТП. Згідно висновку ВДАЇ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 17.10.2012 року у зв'язку з тим, що водії та свідки дорожньо-транспортної пригоди ( далі-ДТП) дають суперечливі свідчення щодо сигналу світлофора, у зв'язку з чим встановити об'єктивно, у тому числі шляхом проведення експертних досліджень, достовірність пояснень водії неможливо, не надається можливим визнати причину ДТП і винуватця пригоди, встановивши, в діях кого з водіїв є склад адміністративного правопорушення, розгляд матеріалів № 558 даної дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2012 року - завершено (а.с. 58). Також цим висновком сторонам роз'яснено їх право на звернення до суду для вирішення спору. Судом також встановлено, що автомобіль «Тойота- Каріна Е» , 1994р. впуску, д/з [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с.7), а автомобіль «Шевроле», 2011р. випуску, д/н [NUMBER], належить на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ [PERSON] (а.с.71). Позивачем [PERSON] було проведено дослідження з метою виявлення матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу д/н [NUMBER], що підтверджується квитанцією № 181 від 10.11.2012 року про сплату [PERSON] суми у розмірі 600 грн. (а.с 9). Згідно висновку № 380 від 15.11.2012р. експертного автотоварознавчого дослідження ЕКО «Е.К.О. Груп» матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля «Тойота Каріна Е» д/н. [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 17992, 49 грн.(а.с. 10-38.). Відповідач та його представник проти зазначеного висновку не заперечували. За проведення цього дослідження [PERSON] сплачено 600 грн., що підтверджується квитанцією від 10.11.2012р.(а.с.9). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність наземного транспортного засобу автомобіля «Шевроле», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ № 4454360 від 31.07.2012 року(а.с.72), на час ДТП був застрахований у Закритому акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія «Аска» (нині ПАТ) з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду майн у розмірі 50 000 грн., франшиза -0. Договір (поліс) діє на умовах, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, цивільно-правова відповідальність наземного транспортного засобу автомобіля Тойота Каріна Е» д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON], на підставі договору /полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ № 1907629 від 30.07.2012 року(а.с.82), була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа». Договір (поліс) діє терміном один рік на умовах, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно відповіді ПрАТ «УСК «Аска» від 31.10.2013р. на запит суду, вбачається, що [PERSON] зверталася до них з заявою про виплату страхового відшкодування, але страховою компанією було отримана від органів ДАЇ інформація про обставини даної ДТП, про винну в даному ДТП особу, ПрАТ «УСК «Аска» було відмовлено [PERSON], у зв'язку з тим, що [PERSON] було визнано виною особою в скоєнні вищевказаної ДТП. (а.с. 163). Ухвалою суду від 25.06.2013 року по справі було призначено судову авто-технічну експертизу та судову авто-товарознавчу експертизу. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 3723 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.07.2013 року, водію автомобіля «Шевроле» для забезпечення безпеки руху належало діяти відповідно вимогам пункту 8.110 Правил дорожнього руху, згідно із якими, у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед перехрестям. З експертної точки зору належним чином виконуючи вимоги пункту 8.10. Правил дорожнього руху водій автомобіля «Шевроле» мав технічну можливість запобігти зіткненню. Дії водія автомобіля «Тойота-Каріна» в умовах пригоди формально регламентувалися вимогами пункту 12.3 Правил Дорожнього руху, згідно із якими у випадку виникнення небезпеки для руху вона повинна негайно вжити заходів по зниженню швидкості аж до зупинки транспортного засобу. З моменту виїзду автомобіля «Шевроле» на проїзну частину перехрестя водій автомобіля «Тойота-Каріна» не мала технічної можливості запобігти зіткненню.(а.с. 139-140). Згідно повідомлення № 3722 судового експерта ОНДІСЕ про неможливість дати висновок судової авто-товарознавчої експертизи, транспортний засіб «Шевроле-Лацетті» д/н [NUMBER], який належить [PERSON], до експертного огляду не наданий, оплата за виконання експертного дослідження не здійснена, тому надати висновок на поставлене судом перед експертом питання щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Шевроле Лацетті», д/н [NUMBER] - [PERSON], що був ушкоджений в результаті ДТП, яке сталося 20.09.2012 року, не уявляється можливим. (а.с. 143). Як вбачається з матеріалів № 558 дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2012 року, які були витребувані судом з ВДАЇ ОМУ ГУМВС України в Одеській області для огляду в судовому засіданні, пояснення водія [PERSON] з приводу обставин ДТП, підтверджуються свідченнями гр. [PERSON], а пояснення водія [PERSON], підтверджуються свідченнями гр..[PERSON] (а.с. 58,60-61). З цього приводу у судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що вона 20.09.2012 року близько восьмої години ранку на автомобілі "Тойота Каріна" рухалася по вул. Троїцькій з боку вул. Ришильєвської перетинаючи вул. Пушкінська у середній смузі зі швидкістю близько 50 км./год.. Не доїжджаючи близько десь 25 метрів до перехрестя з вул. Пушкінської по ходу руху увімкнувся зелений сигнал світлофору та вона вже виїхала на перехрестя і проїхавши близько його половини побачила через скло, що справа від неї у двох рядах на вул. Пушкінській з боку вокзалу стояли автомобілі і їм було увімкнуто червоне світло світлофору. У цей самий час авто синього кольору, яке рухалося з боку вокзалу по вул. Пушкінській з увімкненими фарами продовжувало рух та перетнувши перехрестя зіткнулася з її автомобілем вдаривши його у задню праву частину. В результаті цього удару її автомобіль розвернуло на 180 градусів та відкинуло через перехрестя у зв'язку з чим її автомобіль опинився на розі вул. Пушкінської та Троїцької, але з іншого боку. Згодом трохи отямившись від шоку, вона вийшла з машини та побачила, що автомобіль який в неї в'їхав опинився на вул. Пушкінській за перехрестям у лівій смузі. [PERSON] також пояснила, що дорога була суха, видимість чітка та вона не приймала ніяких мір по гальмуванню та маневруванню. У судовому засіданні також давав свої свідчення свідок ДТП [PERSON], який пояснив, що 20.09.2012 року приблизно о 7 годині 20-30 хвилин він як пішохід знаходився на розі вул. Пушкінської та Троїцької біля журнального кіоску, у якому купував товар. Рухаючись до свого автомобіля він підійшов до пішохідного переходу розташованого нижче по вул. Пушкінської та зупинився, так як світлофор почав перемикатися з зеленого на червоне світло. Приблизно через 15 секунд він почув удар та повернувши голову побачив, що автомобіль "Шевроле" зіткнувся з автомобілем "Тойота" на перехресті вул. Пушкінської та Троїцької та автомобіль "Тойота" почало від удару розвертати. Піднявши очі він побачив, що було увімкнуто червоне світло світлофору для руху по вул. Пушкінській. Удар прийшовся у задню праву частину автомобіля "Тойота". Також свідок зазначив, що вважає, що у ДТП винен водій автомобіля "Шевроле", так як він їхав на червоне світло світлофора, адже він перед цим як пішохід зупинився на червоне світло світлофора а зіткнення трапилося через декілька секунд. Перед зіткненням він мав намір перейти вул. Троїцьку і ліворуч від нього було перехрестя на якому відбулося зіткнення. У цей час автомобільний рух був не інтенсивний. Він не бачив як рухався автомобіль "Тойота" перед перехрестям, але на перехресті вона рухалася зі швидкістю до 50 км./год., яку він оцінив так як сам є водій. Покриття дороги було сухе. Він не бачив та не чув, щоб перед зіткненням було екстрене гальмування. Автомобіль "Тойота" рухався без зупинки у прямому напрямку. Після ДТП автомобіль "Шевроле" знаходився за перехрестям далі по вул. Пушкінській приблизно у шести метрах від границі перехрестя. Для дачі особистих пояснень [PERSON] та свідок [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Зі змісту ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, що завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному об'ємі, особою, що завдала цю шкоду. Згідно ст. 22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно полісу №АВ/4454360 ПрАТ «УСК «Аска» вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну дорівнюється 50 000 грн. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.1 ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв'язку з чим, суд приходить до висновку про наявність вини [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 20.09.2012 року, а тому з урахуванням умов договору страхування ПрАТ «УАСУ Аска» зобов'язана виплатити страхове відшкодування при настанні страхового випадку, в тому числі за ризиком ДТП. Таким чином виходячи з того, що винним у скоєнні даного ДТП є [PERSON], та враховуючи що матеріальна шкода спричинена позивачам не перевищує ліміт відповідальності, суд вважає що позовна вимога про стягнення з ПрАТ «УСК «Аска» на користь [PERSON] шкоди у розмірі 18 592,49 грн. (17991,49грн.+ 600 грн.), обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками визначаються втрати, які зазнала особа та доходи, які вона не отримала. Такі збитки повинні відшкодовуватись у повному обсязі. Відповідно до ст. 23 ЦП України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд не приймає посилання позивачів на стресовий стан здоров'я, порушенні нормального способу життя, сильні переживання, у зв'язку з відсутністю доказів у підтвердження зазначеного. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] моральної шкоди. На виконання вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню також судові витрати у розмірі 285 грн.(а.с. 1). Вимоги [PERSON] по зустрічному позову, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та належними доказами доведено не було, та враховуючи вину [PERSON] в скоєні ДТП яка сталася 20.09.2012р., а також відсутність вини в цьому [PERSON], тому суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стосовно заяви СК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про відшкодування судових витрат в сумі 1077,02 грн., то суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з слідуючого. Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений главою 8 ЦПК України (ст.79-89 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать також і витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; Представником СК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» надані і документально підтверджені витрати на придбання квитків у сумі 79,21*2=158,42 грн. з м.Херсон до м.Одеса, витрати на ознайомлення з матеріалами справи- в матеріалах наявна заява на ознайомлення від 16.10.13р. , та ознайомлення з матеріалами справи 16.10.2013 року, підготовку письмових заперечень та проведення роботи по пошуку доказів, витребування справи з архіву страхової компанії, узагальнення судової практики пропорційно складають 458 грн. Проте суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення з [PERSON] витрат на відрядження в судові засідання 22.08.13р. та 26.09.13р. на 2 доби на суму 229, 40 грн., розмір яких встановлений ст.140.1.7. Податкового Кодексу України, а також участь в судовому засіданні 06.11.2013 року пропорційно часу участі 30 хв. на суму 229,40 грн., так як в ці дня по даній справі судові засідання не проводились взагалі. При таких обставинах підлягає стягненню судові витрати у сумі 846, 62 грн. В іншій частині заява не підлягає задоволенню.

Outcome: partial