Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

18 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23 червня 1990 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати зареєстрований між ними шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, надали письмові заяви, відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов, у силу ст.ст. 104-107 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 23 червня 1990 року, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER], видане відділом РАГС Ленінського районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 744 (а.с. 4). Сторони від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], видане Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 921 (а.с. 5). Стаття 112 Сімейного кодексу України, передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Фактично взаємини сторін як подружжя відсутні, тому суд вважає за можливе їх шлюб в якому є одна неповнолітня дитина розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved