Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

ТОВ «Тіра-Юг» в особі директора [PERSON] звернулось до суду із заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої будівлі, а саме бару "[INFO]", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вказуючи, що позивач правомірно набув право користування земельною ділянкою загальною площею 0,067 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме на підставі договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2008 року між Затоківською селищною радою та ТзОВ «Тіра-Юг» та рішення Затоківської селищної ради № 693 від 20.11.2007 року про виділення земельної ділянки ТзОВ «Тіра-Юг» за адресою: [ADDRESS] (кадастровий № 5110300000:02:019:0087). Однак на зазначеній земельній ділянці відповідачкою було самочинно збудовано будівлі бару літ. «А» і літнього майданчика літ. «Б». В результаті самочинного будівництва відповідачки та її ухилення у добровільному порядку усунути перешкоди порушуються права позивача, оскільки останній не може у повному обсязі скористатися правом користування земельною ділянкою через те, що на ній знаходиться самовільна будівля, яка належить відповідачці. У судове засідання представник ТОВ «Тіра-Юг» не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої, свої вимоги підтримує, просить провести судове засідання у його відсутність, у разі неявки відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судовому засіданні не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2008 року між Затоківською селищною радою та ТзОВ «Тіра-Юг», зареєстрованого в реєстрі за №1645, ТзОВ «Тіра-Юг» на підставі рішення 16 сесії V скликання Затоківської селищної ради від 20.11.2007 року за №693, приймає в довгострокову оренду терміном на 10 років земельну ділянку, загальною площею 0,067, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Кадастровий № 5110300000:02:019:0087. Таким чином, ТзОВ «Тіра-Юг» правомірно набув право користування вказаною земельною ділянкою, оскільки за приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На зазначеній земельній ділянці [PERSON] без дозволу на то позивача було збудовано для тимчасового використання будівлі бару літ. «А» і літнього майданчика літ. «Б». Суд приходить до висновку, що збудоване нерухоме майно, зазначене вище є самостійним будівництвом, оскільки було побудовано на землі, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матералах справи наявні письмові заперечення відповідачки в яких остання зазначає, що збудоване спірне приміщення бару "[INFO]" з літнім майданчиком, за адресою [ADDRESS] було здійснено на підставі дозволу наданого Затоківською селищною радою та згідно рішення Затоківської селищної ради відповідно до якого з [PERSON] було укладено угоду про користування земельною ділянкою під вказаними спорудами. Однак жодного доказу на підтвердження зазначених доводів позивачкою надано не було. Посилання відповідачки на те, що спірне нерухоме майно належить їй на праві власності суд не приймає до уваги, оскільки право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, однак відповідачкою не було надано доказів реєстрації права власності у встановленому законом порядку. Крім того, в матеріалах справи наявне рішення Апеляційного суду Одеської області від 19.10.2009 року, яким було скасоване рішення шодо визнання за [PERSON] права власності на самочинно зведені будівлі бару літ. «А» і літнього майданчика літ. «Б». Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на землі, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм. Згідно до ч.4 ст.376 Цивільного Кодексу України - якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Крім того, захист права орендаря на орендовану земельну ділянку передбачено статтею 27 Закону України «Про оренду землі», а саме: орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином суд приходить до висновку, що в результаті порушення відповідачкою діючого земельного та цивільного законодавства України порушуються права позивача, оскільки останній не може у повному обсязі скористатися правом користування земельною ділянкою через те, що на ній знаходиться самовільно збудована відповідачкою будівля. Таким чином право позивача, як законного користувача земельної ділянки підлягає захисту шляхом задоволення його позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved