Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 04.11.2011 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3 особи - [PERSON], ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поділ спільного майна подружжя. Позивач [PERSON] зазначав, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2005 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.07.2009 року шлюб між сторонами було розірвано; від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Оскільки згоди про добровільний поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя (сторін) між сторонами не досягнуто, тому він (позивач) вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Стверджуючи, що спільним майном подружжя (сторін) є квартира [ADDRESS], позивач просив визнати квартиру [NUMBER] спільним сумісним майном подружжя; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] (позивачем) право власності на ? частину квартири [NUMBER], визнати право власності на іншу ? частину квартири [NUMBER] за [PERSON] (відповідачкою). Крім того, 25.04.2006 року між Позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/4038/74/32629 про надання Позивачу кредиту в сумі 30000,00 доларів США, зазначена сума була витрачена на покупку зазначеної вище квартири, а сама квартира була передана в іпотеку Банку (3-ій особі), поручителем перед Банком за зобов»язаннями Позивача по Кредитному договору є [PERSON] (3 особа) - згідно договору поруки від 25.04.2006 року; за час існування фактичних шлюбних відносин (з 29.05.2006 року по 31.10.2007 року) сторонами спільно було частково погашено кредитну заборгованість за кредитним договором від 25.04.2006 року в сумі 4500,00 доларів США; заборгованість Позивача за кредитним договором станом на 01.11.2007 року становила 25500,00 доларів США, тобто розмір зобов»язань сторін за кредитним договором складають по 50% від залишку несплаченої частини тіла кредиту - по 12750,00 доларів США. Після припинення шлюбних відносин Позивачем особисто було сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості 1744,58 доларів США; за цей же період поручителем [PERSON] в рахунок виконання зобов»язань позичальника (позивача) було сплачено 5580,19 доларів США, тобто залишок несплаченої заборгованості належної Позивачу становить (12750,00 - 1744,58 - 5580,19) = 5425,23 доларів США. Після припинення шлюбних відносин Відповідачкою особисто було сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості 1503,34 доларів США, тобто залишок несплаченої заборгованості належної відповідачці становить (12750,00 - 1503,34) = 11246,66 доларів США. Частка Позивача та Відповідачки у відсотковому відношенні до загальної суми сплачених коштів становить відповідно 82,97% та 17,03%. Тому, Позивач також просить суд (в редакції уточнених позовних вимог від 09.08.2013 року - а.с.209-214) - в порядку поділу спільних боргових зобов»язань визнати за [PERSON]: заборгованість за тілом кредиту станом на 05.06.2012 року в сумі 5425,23 доларів США; заборгованість за простроченими відсотками станом на 05.06.2012 року в розмірі 17,03% від загальної суми прострочених відсотків - 625,24 доларів США; заборгованість по сплаті нарахованої пені за прострочення повернення кредиту станом на 05.06.2012 року в розмірі 17,03% від загальної суми нарахованої пені за прострочення повернення кредиту - 1077,06 доларів США; заборгованість по сплаті нарахованої пені за прострочення сплати відсотків за кредитним договором станом на 05.06.2012 року в розмірі 17,03% від загальної суми нарахованої пені за прострочення сплати відсотків - 840,18 доларів США; в порядку поділу спільних боргових зобов»язань визнати за [PERSON]: заборгованість за тілом кредиту станом на 05.06.2012 року в сумі 11246,66 доларів США; заборгованість за простроченими відсотками станом на 05.06.2012 року в розмірі 82,97% від загальної суми прострочених відсотків - 3046,16 доларів США; заборгованість по сплаті нарахованої пені за прострочення повернення кредиту станом на 05.06.2012 року в розмірі 82,97% від загальної суми нарахованої пені за прострочення повернення кредиту - 5247,45 доларів США; заборгованість по сплаті нарахованої пені за прострочення сплати відсотків за кредитним договором станом на 05.06.2012 року в розмірі 82,97% від загальної суми нарахованої пені за прострочення сплати відсотків - 4093,36 доларів США. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], 3 особи - [PERSON], ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання права власності на частину квартири та про поділ спільного майна подружжя. [PERSON] зазначала, що дійсно, як стверджує позивач за первісним позовом, спірна квартира [NUMBER] була придбана сторонами за 328250,00 грн., що дорівнює згідно офіційного курсу НБУ на дату придбання квартири 65000,00 доларів США; але зазначена сума складається з - 23000,00 доларів США, які належали їй до шлюбу (особисті кошти) та були отримані від продажу належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.04.2006 року, що становить більше ніж 1/3 від загальної вартості спірної квартири; 12000,00 доларів США, що були спільними коштами подружжя (сторін); 30000,00 доларів США, що були отримані [PERSON] за кредитним договором від 25.04.2006 року і були внесені сторонами в рахунок оплати за придбану спірну квартиру. Таким чином, стверджуючи, що вона ([PERSON]) за кредитним договором з квітня 2006 року по вересень 2007 року (під час шлюбу - до моменту припинення шлюбно-сімейних відносин та ведення спільного господарства - з листопада 2007 року, що встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2009 року у справі про розірвання шлюбу між сторонами) разом з [PERSON] сплатили 4381,00 доларів США, з яких її частка становить 2190,50 доларів США; з жовтня 2007 року по серпень 2008 року вона сплатила особисто на погашення кредиту 3117,29 доларів США; з вересня 2008 року по липень 2010 року вона разом із поручителем [PERSON] (батьком) сплатили 9270,79 доларів США, що разом становить - 14578,58 доларів США; крім того, нею особисто сплачено пені в сумі 1154,94 грн., а також страхові платежі в сумі 3667,34 грн.; тому, вважаючи, що вона сумлінно сплатила ? частину зобов»язань за кредитним договором, просила погашення решти боргових зобов»язань за кредитним договором віднести на рахунок [PERSON], відмовивши останньому в задоволенні його вимог в частині розподілу боргових зобов»язань, та постановити рішення, яким - визнати за нею ([PERSON]) право власності на 1/3 частину квартири [NUMBER] як особистої власності, набутої під час шлюбу; визнати спільним майном подружжя 2/3 частини квартири [NUMBER]; в порядку поділу спільного майна подружжя - визнати за нею ([PERSON]) право власності на 1/3 частину квартири [NUMBER], визнати за [PERSON] право власності на іншу 1/3 частину квартири [NUMBER]. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами відповідно підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних вимог відповідно - відмовити. Заслухавши в судовому засіданні пояснення [PERSON] та його представника [PERSON], [PERSON] та її представника [PERSON], пояснення [PERSON] як представника 3-ої особи [PERSON], пояснення представника 3-ої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Федорченко О.М., який не заперечував проти розподілу спірної квартири між сторонами відповідно до вимог діючого законодавства; дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2005 року; від шлюбу сторони спільних дітей не мають; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.07.2009 року шлюб між сторонами було розірвано; зазначеним рішенням встановлено факт припинення між подружжям (сторонами) шлюбно-сімейних відносин та ведення спільного господарства з листопада 2007 року (а.с.14-15). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч.7 ст.57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. В судовому засіданні сторони не заперечують факт придбання під час шлюбу згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25.04.2006 року за реєстровим №1247, квартири [ADDRESS]; даний договір було оформлено на покупця [PERSON] (позивача за первісним позовом); договір зареєстровано в БТІ м. Києва 05.05.2006 року (а.с.11); нотаріально посвідченою заявою від 25.04.2006 року [PERSON] давала свою згоду чоловікові [PERSON] на купівлю квартири [NUMBER] за ціну та на умовах за його розсудом, а також надала згоду на передачу квартири в іпотеку АППБ «Аваль» (а.с.9-10, 226). Згідно п.4 Договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2006 року продаж квартири [NUMBER] вчинено за 328250,00 грн., що станом на день підписання договору за курсом НБУ становило 65000,00 доларів США, що не оспорюється сторонами. Ствердження позивачки [PERSON] про те, що для придбання квартири [ADDRESS] були використані кошти від продажу належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] в сумі 23000,00 доларів США, підтверджуються - копією Договору купівлі-продажу квартири від 20.04.2006 року (а.с.229-230), копією рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.11.2012 року, яким встановлено факт продажу квартири №29 за 183839,00 грн., що становило за курсом НБУ 23000,00 доларів США (а.с.227-228); поясненнями 3-ої особи [PERSON] і фактично не заперечуються самим [PERSON] Для придбання квартири [NUMBER] [PERSON] згідно Кредитного договору №014/4038/74/32629 від 25.04.2006 року отримав також кредит у АППБ «Аваль» (правонаступник - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - 3 особа) в розмірі 30000,00 доларів США, який за умовами договору він зобов»язаний повернути до 25.04.2016 року, зі сплатою 12,0% річних (а.с.8); забезпеченням виконання зобов»язань позичальником [PERSON] по кредитному договору є договір іпотеки від 25.04.2006 року, предметом іпотеки за яким є квартира [ADDRESS] (а.с.9-10), а також фінансова порука фізичної особи - [PERSON] (батька [PERSON]) згідно договору поруки від 25.04.2006 року (а.с.12). Таким чином, суд вважає встановленим факт купівлі спірної квартири [NUMBER] сторонами за кошти - 30000,00 доларів США (кредитні кошти - спільні кошти подружжя), 23000,00 доларів США - особисті кошти [PERSON] та 12000,00 доларів США - з пояснень сторін, що також належали подружжю (наявні готівкові накопичення); при цьому, судом не приймається як належний доказ - розписка датована 14.04.2006 року на суму 15000,00 доларів США, як кошти, отримані сторонами від [PERSON] (матері [PERSON]) для придбання квартири [NUMBER] (а.с.225 - копія), оскільки сторони не заперечують, що решта суми грошових коштів, витрачених на купівлю спірної квартири, крім кредитних коштів та коштів від продажу належної [PERSON] квартири у м. Кіровограді, є спільними коштами подружжя. За встановлених обставин, відповідно до положень ч.7 ст.57 СК України підлягає задоволенню вимога [PERSON] в частині визнання за нею права особистої приватної власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]; інші 2/3 частини квартири [NUMBER] є об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (подружжя), частки яких (сторін) у цьому майні є рівними, тобто по 1/3 частині квартири [NUMBER]. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] по зустрічному позову в частині визнання 1/3 частини квартири [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON]; визнання 2/3 частин квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; та визнання в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя права власності - за [PERSON] на 1/3 частину квартири [NUMBER] та за [PERSON] - на 1/3 частину квартири [ADDRESS] - підлягають задоволенню, а позовні вимоги в цій частині [PERSON] відповідно підлягають задоволенню частково. Оскільки суд, вирішуючи питання про поділ спільного сумісного майна подружжя, зобов»язаний вирішити питання щодо боргових зобов»язань подружжя, пов»язаних з даним майном, в інший частині вимог позивачів суд приходить до наступного. Строк виконання зобов»язань позичальником [PERSON] за Кредитним договором №014/4038/74/32629 від 25.04.2006 року закінчується 25.04.2016 року (а.с.8). Як встановлено в судовому засіданні, спільні зобов»язання щодо повернення кредитних коштів відповідно до кредитного договору у [PERSON] та [PERSON] виникли з 01.11.2007 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості згідно Кредитного договору №014/4038/74/32629 від 25.04.2006 року станом на 05.06.2012 року (а.с.79-81) та наданих сторонами платіжних квитанцій (а.с.107-186, 215-220) - спільними зобов»язаннями сторін з 01.11.2007 року є: сплата кредиту в сумі 25500,00 доларів США (частка кожного з подружжя становить ? та дорівнює 12750,00 доларів США), та сплата процентів за користування кредитними коштами з розрахунку (15746,78 на 14.05.2012 р. - 5113,04 станом по 01.11.2007 р.) = 10633,74 доларів США (частка кожного з подружжя становить ? та дорівнює 5316,87 доларів США). Позивачкою [PERSON] з 01.11.2007 року разом із батьком [PERSON] було сплачено - 7083,53 доларів США на погашення кредиту; тому різниця як боргове невиконане зобов»язання її в цій частині зобов»язань становитиме (12750,00 - 7083,53) = 5666,47 доларів США; аналогічно - [PERSON] з 01.11.2007 року разом із батьком [PERSON] було сплачено - 4928,92 доларів США на погашення процентів за користування кредитом; тому різниця як боргове невиконане зобов»язання її в цій частині зобов»язань становитиме (5316,87 - 4928,92) = 387,95 доларів США. Загальний розмір невиконаних зобов»язань [PERSON] (у зв»язку із розірванням шлюбу та поділом спільного майна подружжя) по кредитним зобов»язанням [PERSON] за Кредитним договором №014/4038/74/32629 від 25.04.2006 року становить (5666,47 + 387,95) = 6054,42 доларів США, що станом на 13.09.2013 року згідно курсу НБУ складає (6054,42 х 7,993) = 48392,97 грн., тому зазначена сума - 48392,97 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]; в решті вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] має бути відмовлено, як заявлених без достатніх правових підстав і не доведених в судовому засіданні. Щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне покласти ці витрати на сторони у розмірі фактично понесених кожною стороною витрат.

Outcome: partial