Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.05.2013 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] у свою користь заподіяну внаслідок злочину майнову шкоду у розмірі 974 грн. 38 коп., моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп. та судові витрати у справі, які полягають у оплаті послуг адвоката у розмірі 5000 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі 09.09.2010 року у м. Сколе Львівської області у коридорі підвалу житлового будинку [ADDRESS], на ґрунті особистих неприязних відносин вчинили з нею сварку, під час якої умисно причинили їй легкі тілесні ушкодження. За вказане злочинне діяння відповідачі були притягнені до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 125 КК України. 22.03.2013 року кримінальну справу про їх обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України судом закрито у зв'язку із закінченням строків давності. Таким чином, відповідачі вважаються винними у скоєнні злочину і повинні відшкодувати завдану їх злочинними діями майнову та моральну шкоду. Зазначає, що вказаними злочинними діями їй заподіяна майнова шкода у розмірі 974 грн. 38 коп., яка полягає у придбанні ліків та медикаментів на лікування, а також у послугах транспорту до м. Львів та моральна шкода у розмірі 50000 грн., яка полягає у спричиненні фізичного болю, душевних стражданнях, переживанні через ушкоджене здоров'я, тривалому перебуванні у лікарській установі та позбавленні можливості реалізації своїх звичок та бажань тощо. У зв'язку із відмовою відповідачів добровільно відшкодувати завдану їй майнову та моральну шкоду, вона змушена звертатися до суду із даним позовом. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 2-5), просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 05.12.2013 року не з'явився без поважних причин, хоча кожного разу належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчать розписка про отримання судової повістки та рекомендоване повідомлення про вручення йому особисто поштового відправлення - судової повістки (а. с. 70, 75). При цьому, 04.12.2013 року відповідачем [PERSON] подано на адресу суду клопотання (а. с. 78), в якому він вкотре просить відкласти судовий розгляд справи, на цей раз у зв'язку із перебуванням станом на дату призначення справи до розгляду на листку непрацездатності (на лікарняному), яке не підтверджене відповідними доказами. До цього судом уже двічі відкладався судовий розгляд справи, а саме 12.08.2013 року та 21.10.2013 року з причин неявки обох відповідачів та з причин отримання правової допомоги. З огляду на вказане, та враховуючи тривалий розгляд даної справи, суд вважав такі дії відповідача [PERSON] спрямованими на умисне затягування судового процесу і вважав причини повторної неявки відповідача [PERSON] у судове засідання неповажними, у зв'язку з чим ухвалив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, посилаючись на відсутність своєї вини та вини відповідача [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Зазначив також, що розмір як майнової, так і моральної шкоди, заявлені позивачем [PERSON], є, на його думку, необґрунтованим, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають до задоволення. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, що з'явились у судове засідання, давши належну оцінку письмовим доказам по справі та оглянутим у судовому засіданні матеріалам кримінальної справи № 1-204/11 р. (провадження № 1/1320/25/12 р.) про обвинувачення [PERSON] і [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 вказаного Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ухвали, постановленої апеляційним судом Львівської області 22.03.2013 року у кримінальній справі № 1-204/11 р. (провадження № 1/1320/25/12 р.) (арк. мат. крим. справи 188-190) вбачається, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу, порушену відносно них за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто за умисне легке тілесне ушкодження, закрито у зв'язку із закінченням строків давності. Відповідно, у мотивувальній частині вказаної ухвали суду йдеться про відсутність підстав для задоволення апеляції представника потерпілої, так як заявлений нею цивільний позов до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди підлягав залишенню без розгляду із відповідним роз'ясненням права на звернення до суду у порядку цивільного судочинства. У описовій частині зазначеної ухвали суду йдеться про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] 09.09.2010 року близько 09.45 год. у коридорі підвалу житлового будинку [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області, на ґрунті неприязних відносин, вчинили безпричинний конфлікт з потерпілою [PERSON], під час якого умисно нанесли їй декілька ударів руками в область лівого плеча та передпліччя, чим спричинили, згідно висновку експерта № 144 від 19.04.2012 року легкі тілесні ушкодження. Ухвала апеляційного суд Львівської області від 22.03.2013 року набрала законної сили і у касаційному порядку не оскаржувалась, що підтверджується згаданими вище матеріалами кримінальної справи. Таким чином, позивач [PERSON] у силу роз'яснення згідно ухвали суду від 22.03.2013 року у кримінальній справі № 1-204/11 р. (провадження № 1/1320/25/12 р.) правомірно звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] у порядку цивільного судочинства про відшкодування у солідарному порядку шкоди, завданої злочинними діями останніх і саме відповідачі мають нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду внаслідок заподіяння легкого тілесного ушкодження, так як доведена їх вина по вказаному факту. Майнова шкода, завдана позивачу, у сукупності становить 862 грн. 38 коп., яка полягає у придбанні останньою на лікування медичних препаратів та ліків, що підтверджується відповідними чеками на придбання зазначених засобів на суму 21 грн. 00 коп., 51 грн. 92 коп., 63 грн. 74 коп., 35 грн. 72 коп. (а. с. 28-33), а також у оплаті нею за обстеження голови у ПП «АДГ-Діагностика» у розмірі 690 грн. 00 коп. (а. с. 34-35), а всього на суму 862 грн. 38 коп.. Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у КЗ Сколівської районної ради «Сколівська центральна районна лікарня» у період з 09.09.2010 року по 16.09.2010 року підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3475 від 16.09.2010 року (а. с. 23) та копією листка непрацездатності серії АВД № 234480 від 16.09.2010 року (а. с. 38). Крім того, у матеріалах кримінальної справи № 1-204/11 р. (провадження № 1/1320/25/12 р.) наявна медична карта стаціонарного хворого № 3475, де детально йдеться про хід лікування та його перебіг. Разом з тим, у вказаний вище розмір заподіяної майнової шкоди суд не враховує вартість квитків на проїзд з м. Сколе у м. Львів і назад 22.03.2013 року та 02.04.2013 року (а. с. 24-27) для участі у апеляційному розгляді і вчиненням пов'язаних з цим дій, так як судом встановлено, що позивачем також було подано апеляційну скаргу на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 18.12.2012 року (арк. мат. крим. справи 169-170), а, відтак, представник останньої змушений був бути присутнім в апеляційному суді Львівської області не лише з вини відповідачів, але й для відстоювання інтересів своєї довірительки за поданою нею апеляцією. Таким чином майнова шкода у розмірі 112 грн. 00 коп., що являє собою вартість чотирьох білетів за проїзд, відшкодуванню не підлягає. Разом з тим, суд не погоджується із розміром моральної шкоди, про яку зазначає позивач [PERSON] у поданій нею позовній заяві. Розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 50000 грн. суд вважає значно завищеним. Так, виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, суд вважає доведеним та достатнім стягнути у користь позивача 10000 грн. заподіяної їй моральної шкоди. При цьому суд бере до уваги тяжкість тілесних ушкоджень, які заподіяли відповідачі позивачу, душевні страждання позивача та членів її сім'ї з вказаного приводу, час перебування позивача у медичному закладі і неможливість реалізації нею своїх звичок та бажань, а також майновий стан відповідачів, які працюють офіційно та мають стабільний заробіток. Обставини щодо майнового стану відповідачів та факту їх працевлаштування встановлені матеріалами згаданої вище кримінальної справи № 1-204/11 р. (провадження № 1/1320/25/12 р.) під час з'ясування їх анкетних даних та даних про їх особи. З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи № 1-204/11 р. (провадження № 1/1320/25/12 р.) про обвинувачення відповідачів [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України вбачається, що представником позивача був визначений адвокат [PERSON] і такий надавав останній юридичну допомогу упродовж всього судового розгляду зазначеної кримінальної справи, у тому числі і у суді апеляційної інстанції. Адвокат [PERSON] здійснює представництво позивача [PERSON] і у даній цивільній справі. Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах обох справ оригіналами угод від 14.06.2011 року (арк. мат. крим. справи 19) та від 22.05.2013 року (а. с. 44) про надання правової допомоги. На підставі вказаних угод адвокатом [PERSON] отримано наступні гонорари: 1500 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 01.08.2011 року (арк. мат. крим. справи 39); 1500 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 14.03.2012 року (арк. мат. крим. справи 119); 1000 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 25.09.2012 року (арк. мат. крим. справи 151); 1000 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 03.05.2013 року (а. с. 22); 1000 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 04.07.2013 року (а. с. 60); 500 грн. 00 коп. згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 07.11.2013 року (а. с. 79), а всього - 6500 грн. 00 коп.. Таким чином, матеріалами даної справи та матеріалами вказаної вище кримінальної справи підтверджується оплата позивачем [PERSON] 4000 грн. 00 коп. за надання їй юридичної допомоги у кримінальній справі та 2500 грн. 00 коп. за надання їй юридичної допомоги у даній цивільній справі, а всього - 6500 грн. 00 коп.. Разом з тим, остання просить стягнути у її користь витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 5000 грн. 00 коп., а, відтак, такі підлягають відшкодуванню у межах заявлених позовних вимог, тобто у розмірі 5000 грн. 00 коп.. Виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу матеріалів справи та враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, доведені матеріалами справи і підлягають до часткового задоволення. Зокрема, у користь позивача [PERSON] з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку слід стягнути 862 грн. 38 коп. заподіяної їй майнової шкоди, 10000 грн. 00 коп. заподіяної їй моральної шкоди та 5000 грн. 00 коп. коштів, сплачених у зв'язку із наданням юридичної допомоги у кримінальній та цивільній справах, а всього - 15862 грн. 38 коп. (862 грн. 38 коп. + 10000 грн. 00 коп. + 5000 грн. 00 коп. = 15862 грн. 38 коп.). Решта позовних вимог про стягнення майнової та моральної шкоди задоволенню не підлягають і у таких слід відмовити у зв'язку з їх недоведеністю.

Outcome: partial