Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу № б/н від 18.12.2007 року у розмірі 23 746,29 (двадцять три тисячі сімсот сорок шість) гривень 29 копійок та 237,46 (двісті тридцять сім) гривень 46 копійок судового збору. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, за яким остання отримала кредит у сумі 3000,00 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, взяті на себе зобов”язання за договором відповідачка не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 17.09.2013 року становила 23746,29 грн. Оскільки позичальник заборгованість не сплатила, то позивач просить суд стягнути заборгованість по кредиту, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 18 грудня 2007 року дійсно було укладено договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, про що підтверджують заява про відкриття рахунку та отримання кредитного ліміту в розмірі 3000 грн., заповнена та підписано власноручно [PERSON] Крім того, до заяви надано копію паспорта відповідачки, в якій вона ж зазначила, що копія вірна та поставила свій підпис. Тому представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанку» щодо стягнення з [PERSON] заборгованності за кредитним договором. Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що вона кредитного договору у 2007 році не оформляла, його не підписувала, кошти по кредитній карточці не отримувала. Крім того, стверджує, що в 2002 році нею було втрачено паспорт, однак з заявою про втрату паспорта в органи внутрішніх справ вона не зверталась. Вважає, що заява про відкриття рахунку та надання кредитних коштів заповнена не нею та підписана також не нею. Просить в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] суду показав, що у 2007 році він працював кредитним інспектором ПАТ КБ «ПриватБанк». Він пам»ятає, що при укладенні кредитного договору «швидка готівка» на суму 3000 грн. була присутня [PERSON] Вона власноручно заповнювала заяву на відкриття рахунку і перерахування коштів в сумі 3000 грн., підписувала дану заяву, була ознайомлена про стандартні умови кредитування ПриватБанку. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 3000 грн. встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Під час розгляду справи в суді відповідачка показала, що вона не укладала даний кредитний договір, не писала заяву на відкриття кредитного рахунку та отримання готівки, кредитні кошти не отримувала. Однак доказів в свої заперечення в судовому засіданні не надала. Крім цього, дані показання відповідачки спростовуються матеріалами кредитної справи, наданої представником позивача в судове засідання, з яких вбачається, що заява про відкриття рахунку і перерахування на нього коштів в сумі 3000 грн. заповнена власноручно відповідачкою, про що підтвердив в суді також свідок [PERSON] Крім того, відповідачка в категоричній формі не може підтвердити, що дана заява заповнена не нею і підпис стоїть не її. В копії паспорта, долученого до заяви про відкриття кредитного рахунку, відповідачкою також здійснено записи, «копія вірна» і стоїть її підпис. Отже пояснення відповідачки відносно того, що нею кредит не оформлявся, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 17 вересня 2013 року виникла загальна заборгованість за кредитом у розмірі 23746 грн. 29 коп. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 18 грудня 2007 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідачка не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діяв до 18 грудня 2013 року. На підставі вище викладеного, [PERSON] своїх зобов”язань перед Банком відповідно до умов договору не виконала, а тому суд рахує за необхідне стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість по кредиту № б/н від 18.12.2007 року в розмірі 23 746,29 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved