Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування. Посилався на те, що 26 червня 2012 року між Дочірнім підприємством «Авангард Агро» ЗАТ «Авангард» та ПАТ СК »Еталон» були укладені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників надземних засобів, відповідно до яких, страхова сума за заподіяну шкоду життю та здоров»ю становить 100 000 грн. та за шкоду заподіяну майну становить 50 000грн. 25 серпня 2012 року [PERSON], виконуючи трудові обов'язки, перебуваючи на посаді водія ДП «Авангард-Агро» ЗАТ «Авангард» під час здійснення службової поїздки, керуючи вантажним автомобілем марки «Камаз-53215», державний номерний знак [NUMBER] з причепом марки «Нефаз-8332», перетнув суцільну лінію та виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «БМВ-520», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Вироком Садгірського районного суду м.Чернівці [PERSON] засуджено за ст.286 ч.1 КК України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому (позивачу) було спричинено множинні тілесні ушкодження, у зв'язку із чим він на даний час являється інвалідом третьої групи. При цьому, ним було витрачено значну суму коштів у розмірі 20 669 грн. 01 коп. на придбання медичних препаратів та оплату медичних послуг. Також йому заподіяна моральна шкода яку він оцінює у розмірі 1 033 грн. 45 коп.. Згідно висновку №42-463 від 29.09.2012 року проведеного за замовленням відповідача, сума матеріального збитку завданого його транспортному засобу марки «БМВ-520» становить 57 382 грн. 55 коп. Зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування. Однак страхова компанія Еталон», не заперечуючи свого обов'язку відшкодувати завдані збитки, частково виплатила йому суму завданої шкоди. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду завдану здоров'ю у розмірі 20 669 грн. 01 коп., матеріальну шкоду, пов'язану із пошкодженням майна у розмірі 9 330 грн. 99 коп., пеню в розмірі 4 287 грн. 52 коп., а також 1033 грн. 45 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судове засідання [PERSON] не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив задовольнити його у повному обсязі. Не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача до суду не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся судом належним чином про дату, місце та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність представника відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що згідно наказу № 92 від 29 листопада 2006 року Дочірнього підприємства «Авангард Агро» Закритого акціонерного товариства «Авангард», [PERSON] був прийнятий у вказану установу на посаду водія автомашини (а.с.13). 25 серпня 2012 року [PERSON], виконуючи трудові обов'язки, під час здійснення службової поїздки, керуючи вантажним автомобілем марки «Камаз-53215», державний номерний знак [NUMBER] з причепом марки «Нефаз-8332», перетнув суцільну лінію та виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «БМВ-520», державний номер [NUMBER]., під керуванням водія [PERSON] (а.с.14-15). Вироком Садгірського районного суду м.Чернівці [PERSON] засуджено за ст.286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі без позбавлення права керування транспортним засобом. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 1 рік (а.с.9-10). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було спричинено значні тілесні ушкодження. Вказаний факт підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 08 квітня 2013 року, відповідно до якої позивачу присвоєно третю групу інвалідності та протипоказана важка фізична праця (а.с.12). Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем [PERSON] на оплату лікування та придбання необхідних медичних препаратів було витрачено 20 669 грн. 01 коп. Зазначена сума була визнана відповідачем, що підтверджується листом від 13.06.2013 року (а.с.18). Крім того, позивачу було спричинено пошкодження транспортного засобу марки «БМВ-520», вартість відновлювального ремонту якого, становить 57 382 грн. 55 коп. Також судом було встановлено, що 26 червня 2012 року між Дочірнім підприємством «Авангард Агро» Закритим акціонерним товариством «Авангард» та Приватним акціонерним товариством Страховою компанією »Еталон» були укладені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників надземних засобів. Відповідно до яких, страхова сума за заподіяну шкоду життю та здоров»ю становить 1000 000 грн. та за шкоду заподіяну майну становить 50 000грн. (а.с.7-8). Як передбачено ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно положень ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Частиною першою ст.1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обов'язків). У зв'язку з цим, [PERSON] 21 січня 2013 року звернувся до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії »Еталон» з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно п.36.2. Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Аналізуючи вказану норму закону, відповідач повинен був здійснити виплату належного позивачу страхового відшкодування до 24 квітня 2013 року. Оскільки до зазначеної вище дати СК «Еталон» жодних виплат здійснено не було, позивач [PERSON] повторно звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.17). Листом від 13.06.2013 року позивача було повідомлено, що найближчим часом страхова компанія здійснить виплату страхового відшкодування (а.с.18). Станом на день звернення до суду та розгляду справи судом відповідачем було виплачено позивачу частину коштів у зв'язку із відшкодуванням матеріальної шкоди пов'язаної із пошкодженням майна, внаслідок чого на даний час сума заборгованості становить 9 330 грн. 99 коп. (а.с.19,38). Згідно п.36.5. Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У зв'язку із цим розмір пені за період прострочення з 25 квітня 2013 року по 03 жовтня 2013 року (день звернення до суду) із врахуванням часткової виплати належного позивачу страхового відшкодування становить 4 287 грн. 52 коп. Таким чином, враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає, що з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню кошти у зв'язку із страховим відшкодуванням, в тому числі і пеня за кожен день прострочення такої виплати. Також на думку суду, обґрунтованим є позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, виходячи з наступного: У відповідності до ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Власником вищезазначеного вантажного автомобіля марки «КАМАЗ-53215» та причепу марки «Нефаз-8332», яким керував [PERSON], як джерела підвищеної небезпеки є ДП «Авангард-Агро» ЗАТ «Авангард», що підтверджується копіями технічних паспортів (а.с.14). Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу спричинена і моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушенні його права власності внаслідок пошкодження автомобіля. Таким чином, з урахуванням вимог ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що становить 1033 грн. 45 коп.

Outcome: approved