Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-12 00:00:00

Позивач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В.Сервіс Плюс» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ТзОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" та [PERSON] укладеним з 01.03.2012 року та стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 березня 2012 року по липень 2013 року в сумі 1025,11 грн. та судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач проживає за адресою [ADDRESS], при цьому користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є фактичним споживачем послуг, які надані позивачем. Відповідно до рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради "Про визначення виконавців послуг" від 24.01.2012 № 28 та від 29.01.2013 № 19 позивача з 01.03.2012 року визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На підставі вказаних рішень ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс" прийняло будинок [ADDRESS] на свій баланс та почало надавати послуги відповідно з урахуванням структури періодичності та строків надання. Початком надання таких послуг стало здійснення всіх залежних від позивача дій, які були спрямовані на фактичне укладення договору, а саме: здійснення публікації договору на офіційному сайті товариства; неодноразове надсилання на адресу відповідача пропозицій про укладення договору; відсутність претензій з боку відповідача щодо якості наданих послуг. Оскільки сторони тривалий час виконують дії, спрямовані на фактичне надання та споживання вищевказаних послуг, тому є доведеними обставини, які свідчать про наявність між сторонами договірних відносин з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивач - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В.Сервіс Плюс» у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради "Про визначення виконавців послуг" від 24.01.2012 року № 28 та "Про погодження виконавця послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій" від 29.01.2013 року № 19 позивача визначено виконавцем послуг з 01.03.2012 року (а.с.10-11). -2- Будинок [ADDRESS], в якому проживає відповідач, віднесено до переліку будинків, стосовно яких позивач здійснює послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта в управління з управління (з балансу) (а.с.12). Згідно розрахунку нарахувань за надані послуги за період з березня 2012 року по липень 2013 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 1025, 11 грн. (а.с.14). Перед початком надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій позивачем здійснено всі залежні від нього дії, які полягали в укладенні типового договору "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", у спосіб передбачений ст. 634 ЦК України. В свою чергу відповідач продовжував отримувати вказані послуги, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, що свідчить про фактичне виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ". Згідно ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642-643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". -3- Разом з позовною заявою до суду позивачем був наданий договір "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", підготовлений ТОВ "І.Т.В. Сервіс Плюс". Дослідивши вищевказаний договір, суд приходить до висновку, що він відповідає типовому договору, а тому відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам законодавства. У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що в разі невизнання відповідачем (споживачем) права позивача (виконавця послуг) на укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення.

Outcome: approved