Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 13741 грн. 22 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 березня 2010 року в м. Києві по Броварському проспекту з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. На час вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Ніссан», д.н.з. [NUMBER], за кермом якого знаходився водій [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВЕ/1024031, укладеним з ВАТ СК «ПЗУ Україна». Розмір завданих збитків згідно звіту №13/10/10 від 25.03.2010, складеного ФОП [PERSON] становить 16489 грн. 46 коп. Потерпілий звернувся до МТСБУ із заявою з метою отримання відшкодування, а отже зазначена шкода особисто відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Крім того, були понесені витрати з надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 березня 2010 року в м. Києві по Броварському проспекту сталася дорожньо-транспортна пригода з вини [PERSON], що підтверджується копією постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 29 липня 2010 року (а.с.9). У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Ніссан», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що підтверджено заявою про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6). На час вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно полісу № ВЕ/1024031 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована (тип договору 3), ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 25 000 грн., франшиза - 510 грн. (а.с.8). 03 березня 2011 року потерпілий [PERSON] звернувся із заявою до МТСБУ про допомогу в отриманні страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6-7). Згідно акту огляду транспортного засобу від 12.10.2010 та звіту № 13/10/10 від 25.03.2011, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] вартість матеріального збитку з урахуванням зносу становить 16489 грн. 46 коп (а.с.14-28). Листом №15771/3-2-05 від 21.07.2011 Департамент врегулювання МТСБУ звернувся до [PERSON] про надання строку для добровільного відшкодування потерпілому заподіяної шкоди (а.с.31). Відповідно до наказу №937 від 08.04.2011 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди підлягає до виплати 13741 грн. 22 коп (а.с.29) , яку згідно платіжного доручення №1525 від 11.04.2011 він отримав у вищезазначеному розмірі (а.с.30) Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 вищезазначеного Закону МТСБУ відшкодовує у встановлених цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» після проведення виплати на користь [PERSON] у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до ст.ст.59,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи наявні матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що розмір матеріальної шкоди спричинений відповідачем у сумі 13741 грн. 22 коп. знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., про що додає контракт про надання правової допомоги №72 від 16 жовтня 2012 та додаткову угоду №3 від 05.11.2012 до контракту про надання правової допомоги №72 від 05.11.2012 (а.с.32-41). Суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Право на правову допомогу також закріплено і в ст.27 ЦПК. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсаційних виплат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Крім того, з огляду на те, що витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, їх склад та розмір належать до предмета доказування в судовому засіданні позивачем, на думку суду, представлені письмові докази, не доводять обґрунтованість та розумність їх розміру, тому визначена вартість наданих послуг з правової допомоги в сумі 2000,00 грн. суд вважає необґрунтованою, тому в цій частині вимоги позивача визнає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Питання стосовно судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial