Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати повязані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 02.10.2006 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір під № DNH4KP61060354, за яким останньому надано кредит у сумі 3039,40 грн. за умов сплати 25,08 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення 02.10.2008 р. включно. Умови договору відповідач належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків і комісії не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 24.05.2013 р. становить 37306,22 грн., яку добровільно погасити відмовляється. Сторони у судове засідання 10.10.2013 р. не зявились. Уповноважений представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 25/ У судове засідання відповідач не зявився, про день, час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим на адресу суду повідомленням з відміткою про одержання 31.08.2013 р. [PERSON] рекомендованого поштового відправлення. /а.с. 23/ При цьому, відповідач заперечень щодо предявленого позову до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень частини другої статті 197 ЦПК України у звязку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось. /а.с. 27/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та уповноваженого представника позивача, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169 та статтею 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 02.10.2006 р. ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] уклали кредитний договір за № DNH4KP61060354, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 3039,40 грн. за умов погашення тіла кредиту і сплатою 25,08 відсотків річних та остаточним терміном повернення 02.10.2008 р. включно. /а.с. 4-15/ У звязку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 24.05.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 37306 грн. 22 коп., з яких: заборгованість за кредитом 3039,40 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 11598,96 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 20415,18 грн., штраф за несвоєчасність виконання зобовязань згідно положень п.п. 2.4.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам 2252,68 грн. (500 грн. фіксована частина та 1752,68 грн. процентна складова). /а.с. 3-4/ Відповідно до положень частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, задоволенню повністю підлягають предявлені позовні вимоги у частині стягнення основного боргу у сумі 3039,40 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 11598,96 грн. Статтею 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовими наслідками порушення зобовязання є сплата неустойки пункт третій ч. 1 ст. 611 ЦК України. У відповідності до норм статті 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із статтею 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно до положень частини третьої ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує основну заборгованість відповідача за кредитом, суд вважає за необхідне зменшити пеню до 3039 грн. 40 коп. Разом з тим, штраф за несвоєчасне виконання зобовязань згідно положень п.п. 2.4.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам у сумі 2252 грн. 68 коп. підлягає стягненню у повному обсязі. У відповідності до норм, передбачених частиною першою ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial