Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

09 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 лютого 2013 року з нього були стягнуті аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29 січня 2013 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], на користь її матері [PERSON]. На момент постановлення зазначеного рішення дитина проживала разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з зазначеного часу він виплачував аліменти на утримання дитини, заборгованості з виплати аліментів не має. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2013 року місце проживання його малолітньої доньки було визначено разом з ним, за місцем його проживання: [ADDRESS]. З 03 серпня 2013 року дитина мешкає разом з ним за місцем його проживання, він самостійно матеріально утримує її та забезпечує всім необхідним для життя та розвитку. Просив припинити стягнення з 03 серпня 2013 року аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того доповнив, що на цей час рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2013 року щодо визначення місця проживання з ним дитини, скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. 21 жовтня 2013 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя було постановлено рішення щодо встановлення способу участі [PERSON] у вихованні дочки. Два тижні тому відповідачка забрала дитину і до цього часу йому не повернула, внаслідок чого не виконує рішення суду. Вважає, що оскільки на цей час місце проживання дитини не вирішено, дочка проживає з матір'ю незаконно, а тому позов підлягає задоволенню. Представник відповідачки [PERSON], діюча на підставі угоди про надання правової допомоги, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що у позовній заяві позивач посилався на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2013 року, відповідно до яких місце проживання малолітньої [PERSON] було визначено разом з ним, за місцем його проживання: [ADDRESS]. На теперішній час зазначені рішення Орджонікідзевського суду та ухвала Апеляційного суду скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв'язку з чим малолітня дочка проживає разом з матір'ю. Зазначила, що рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 21 жовтня 2013 року , відповідно до якого встановлено спосіб участі [PERSON] у вихованні дочки, а саме з 09.00 години суботи до 17.00 години неділі щотижнево, на даний час переглядається за нововиявленими обставинами, тому як в його основу покладені рішення Орджонікідзевського районного суду та Ухвала Апеляційного суду, які на даний час скасовані. Вважає, що оскільки дитина проживає на даний час з матір'ю, підстав для припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки, немає. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наступних підстав. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 лютого 2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], на користь матері [PERSON], починаючи з 29 січня 2013 року та до повноліття дитини (а.с. 12). Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2013 року, місце проживання малолітньої [PERSON] було визначено разом з батьком [PERSON], за місцем його проживання: [ADDRESS] (а.с. 6-10, 13-17). Судом встановлено, що на виконання зазначеного рішення суду, з 03 серпня 2013 року неповнолітня [PERSON] проживала з батьком [PERSON] за адресою його проживання: [ADDRESS], з 10 жовтня 2013 року відвідувала дитячий садочок № 101 «Журавушка», ансамбль естрадного танцю «Ангели» та творчий кружок «Домовичок». Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2013 року щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON], скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник відповідачки у судовому засіданні пояснила, та проти цього не заперечував позивач, що протягом двох тижнів та станом на теперішній час неповнолітня дитина [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою її проживання: [ADDRESS]. Суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 21 жовтня 2013 року щодо встановлення способу участі [PERSON] у вихованні дочки, а саме з 09.00 години суботи до 17.00 години неділі щотижнево, тому як, як вбачається з мотивувальної частини зазначеного рішення, підставою для звернення [PERSON] з зазначеним позовом було рішення Орджонікідзевського районного суду про визначення місце проживання з батьком, яке на теперішній час скасовано. Крім того, як пояснила представник відповідачки [PERSON], [PERSON] на даний час подано заяву до Іллічівського районного суду про перегляд вищевказаного рішення за ново виявленими обставинами, якими стало скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2013 року щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON]. Як вбачається з довідок Іллічівського ВДВС Маріупольського МУ юстиції, по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа № 265/614/13-ц, виданого 11 квітня 2013 року Орджонікідзевським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини заробітку щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], заборгованість станом на 19 вересня 2013 рік відсутня. За період з 01 серпня 2013 року по 30 вересня 2013 року [PERSON] на виконання зазначеного виконавчого листа було сплачено аліментів на користь [PERSON] у розмірі 610 гривень. Як пояснили сторони, з моменту проживання дитини з батьком, тобто з вересня 2013 року [PERSON] припинив виплачувати на користь відповідачки [PERSON] аліменти. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки на теперішній час обставини, що впливають на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], встановлені під час постановлення рішення Орджонікідзевського районного суду від 28 лютого 2013 року про стягнення аліментів, не змінилися, дитина так само проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], суд не вбачає підстав для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]. При цьому суд звертає увагу на те, що припинення стягнення аліментів відбувається з моменту набрання рішенням законної чинності, а в разі наявності правових підстав для стягнення суми аліментів, отриманої [PERSON] від позивача [PERSON], під час проживання з ним доньки, [PERSON] не позбавлений можливості пред'явлення відповідного позову до [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що платник аліментів матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з отримувачем аліментів - матір'ю та знаходиться на повному її утриманні.

Outcome: dismissed