Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

5.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу, що відбувся та визнання права власності. У своєму позові просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля МАН державний номерний знак [NUMBER] укладений 27 вересня 2007 року між ним та громадянином [PERSON] таким, що відбувся. Визнати право власності на автомобіль марки МАН, 1998 року виготовлення номер кузова [NUMBER], синього кольору, державний номерний знак [NUMBER] за ним. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про те, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не з?явились. Дослідивши матеріали справи, подані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року позивач придбав за власні кошти у громадянина [PERSON] вантажний автомобіль МАН державний номерний знак [NUMBER], 1998 року виготовлення. Після сплати коштів за вказаний автомобіль громадянином [PERSON] на ім»я позивача було видано генеральне доручення на право управління даним автомобілем та право розпоряджатися даним автомобілем на свій розсуд. Ці обставини підтверджуються договором купівлі продажу транспортного засобу від 27 вересня 2007 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] та актом прийому -передачі нерухомого майна від 27 вересня 2007 року, який є невід»ємною частиною договору купівлі продажу. На даний час позивач використовує автомобіль, але в МРЕВ не зареєстрував. Правочин щодо розпорядження вказаним вище автомобілем оформлений генеральною довіреністю є вдаваним в розумінні частини 1 статті 235 ЦК України і вчинений не з метою приховання протиправних намірів , а лише в зв»язку з наведеними вище обставинами, тобто в зв»язку з відсутністю на той час у сторін достатніх коштів для належного оформлення правочину з купівлі-продажу автомашини. Відповідно до частини 2 статті 235 ЦК України якщо встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 656 цього кодексу предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин сторонами у справі фактично укладено договір купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 ЦК України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Фактично між [PERSON] та [PERSON] мав місце правочин - договір купівлі-продажу, так як відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає, або зобов»язується прийнято майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Визнання позову самим відповідачем не суперечить закону та не порушує право інших осіб, а тому суд може прийняти визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved