Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-11 00:00:00

Позивач Приватне мале підприємство «Лоцмен», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у вигляді франшизи у розмірі 1000 грн., до ПАТ «Український страховий дім» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 1974,08 грн., і про солідарне стягнення з [PERSON] та ПАТ «Український страховий дім» в рахунок відшкодування судових витрат у розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 14 вересня 2012 року о 16 годині 00 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем «Ауді-А4» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], рухався по автошляху Н-21 м. Зугрес на 230 км., не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Део-Ланос» з державним номерним знаком [NUMBER], що належить ПМП «Лоцмен», під керуванням [PERSON] У результаті ДТП, автомобіль «Део-Ланос» з державним номерним знаком [NUMBER], отримав значні механічні пошкодження. Внаслідок даного ДТП, [PERSON] був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю «Део-Ланос» з державним номерним знаком [NUMBER], склала 2974,08 гривень. [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність в ПАТ «Український страховий дім». Франшиза за договором страхування складає 1000 грн. Заява до страхової компанії була надана 25.10.2012 р., однак страхове відшкодування не отримано на даний час. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача - Наумова О.М., яка діє на підставі перевірених судом повноважень, в судове засідання не з*явилася, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Представник відповідача ПАТ «Український страховий дім» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «ЗАЗ» з державним номерним знаком [NUMBER], є Приватне мале підприємство «Лоцмен» (а.с.5). Відповідно до копії постанови Київського районного суду м. Донецька від 17 жовтня 2012 року (а.с.6) [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП. 14 вересня 2012 року о 16 годині 00 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем «Ауді-А4» д.н.з. [NUMBER], рухався по автодорозі 230км+800, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем «Део-Ланос» з державним номерним знаком [NUMBER], який рухався по проїжджої частині дороги попереду у попутному напрямку. У результаті ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження, та йому призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Дане судове рішення 30 жовтня 2012 року набрало законної сили. З копії звіту №887 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ЗАЗ TF69YO(державний номер [NUMBER]) від 02 жовтня 2012 року (а.с.9-17) вбачається, що розмір матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, без урахування ВТВ: 2974,08 грн. Згідно копії заяви про страхове відшкодування від 25 жовтня 2012 року (а.с.7-8) [PERSON] повідомив ПАТ «Український страховий дім» про вчинення ДТП, яке сталося 14 вересня 2012 року, між ним та [PERSON], з вимогою сплатити страхове відшкодування в результаті пошкодження транспортного засобу «Део-Ланос» державний номер [NUMBER], який належить ПМП «Лоцмен», під час ДТП. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справи, виникає спір. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При розгляді даної цивільної справи суд вважає, що не підлягає доказуванню наявність вини [PERSON] в ДТП і в спричиненні матеріальної шкоди ПМП «Лоцмен», оскільки ці обставини встановлені постановою Київського районного суду м. Донецька від 17 жовтня 2012 року по адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, згідно якої [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, яке сталося 14 вересня 2012 року о 16 годині 00 хвилин. [PERSON], керуючи автомобілем «Ауді-А4» д.н.з. [NUMBER], рухався по автодорозі 230км+800, не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем «Део-Ланос» з державним номерним знаком [NUMBER], який рухався по проїжджої частині дороги попереду у попутному напрямку. У результаті ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження, та йому призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Дане судове рішення 30 жовтня 2012 року набрало законної сили. Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. У відповідності до ст. 8 Закону №8596-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій особі або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком, має бути детально зазначено у договорі страхування. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів. Згідно п. 37.4. ст. 37 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам, організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону №8596-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Крім того, застосування франшизи передбачено у ст. 12 Закону №1961-ІУ. Розмір франшизи, що визначений у зазначеному Законі, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика. Таким чином, суд вважає, оскільки вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 жовтня 2012 року, повністю знайшла підтвердження в судовому засіданні, тому позовні вимоги, щодо стягнення з ПАТ «Український страховий дім» суми страхового відшкодування у розмірі 1974,08 грн., та стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди у вигляді франшизи у сумі 1 000 грн., підлягають задоволенню, оскільки вказані суми підтверджені вищенаведеними письмовими доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим з відповідачів на користь позивача також слід солідарно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved