Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року помер [PERSON], який мешкав постійно за адресою [ADDRESS]. після його смерті відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS] яка належала померлому відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 02.07.2002 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу р.н.№ 3200, зареєстрованого в КП "Харківське міське БТІ" 10.07.2002 року. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все майно, що належало йому, де б таке не знаходилось та з чого б не складалось, він заповів позивачу - [PERSON] Вказану спадщину [PERSON] прийняв як спадкоємець за заповітом шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори №11 м. Харкова. Вказану заяву позивач подав до нотконтори до спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини, в березні 2003 року. Коли позивач звернувся до тієї ж нотконтори з питання о видачі йому свідоцтва про право на спадщину, у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено та повідомлено, що його заяву було передано до іншої нотаріальної контори, яка обслуговує адресу, де знаходиться спадкове майно, а саме - до третьої Харківської державної нотаріальної контори. Коли позивач звернувся до третьої нотконтори з питання оформлення спадщини, йому було відмовлено у оформленні його спадкових прав, оскільки одинадцята нотконтора, куди він звернувся із заявою про прийняття спадщини, переслала його заяву до ХДНК №3 через 8 місяців, а тому він, нібито, пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, та йому було рекомендовано звернутися до суду. Вважав, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини ним не пропущений, в зв'язку із чим просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, позовні вимоги глоба Р.Ю. повністю підтримав та, посилаючись на обставини що викладені вище, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] із позовними вимогами [PERSON] не погодився та звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання за ним права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог зустрічного позову зазначив, що він є спадкоємцем після смерті брата [PERSON], що мешкав в [ADDRESS] та помер [INFO]. [PERSON] за власний рахунок здійснив захоронення спадкодавця, що підтверджується рахунком-замовленням Державного спеціалізованого комунального підприємства "Ритуал" №000606 від 03 лютого 2003 року, свідоцтвом про поховання №900 від 07.06.2003р., рахунком-замовленням Державного спеціалізованого комунального підприємства "Ритуал" №001958 від 07 липня 2003 року. Також, здійснював догляд за померлим та його житлом протягом всієї хвороби, утримував брата, годував, придбавав необхідні для лікування медичні препарати, що підтверджується квитанцією оптики "Баяр" від 14.06.2002р., чеками ТД "Рост" ~:70767 від 19.01.2003р.на суму 84,34 грн., № Ю:31362 від 19.01.2003р. на суму 45,95 тобто повністю взяв на себе витрати по його утриманню та похованню після смерті, проживав на момент смерті в квартирі брата, таким чином прийняв спадщину. Згідно Заповіту від 28.02.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] все майно, що належало спадкодавцю заповідається донькам позивача за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON]. Згідно Заповіту Спадкодавець на випадок своєї смерті заповів відповідачам [PERSON] та [PERSON] все майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що буде належати та на що за законом матиму право на день смерті... в рівних частинах". Станом на день звернення до суду по цьому заповіту спадок відповідачами не оформлено, відповідачі не реалізували право на спадок в зв'язку з тим, що [PERSON] фактично прийняв цей спадок, проживав у квартирі, утримував та обслуговував її, сплачував всі експлуатаційні витрати та став фактичним власником цієї квартири, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти цього. Квартира досі зареєстрована на померлого, що підтверджується технічним портом, виготовленим 11.09.2003р., оригінал якого знаходиться у [PERSON] Спадкодавцю [PERSON] належала 1-кімнатна квартира 37, житловою площею 17,2 м.кв., загальною площею 29,9 м.кв. в будинку [ADDRESS], на яку він мав право згідно договору купівлі-продажу квартири від 02 липня 2002 року. Спадкодавець проживав в зазначеній квартирі з 02.06.2002 року. Протягом останніх років життя [PERSON] доглядав за братом, в зв'язку з його хворобою та зловживанням алкогольними напоями, що підтверджується відповідними медичними довідками Центральної районної лікарні Київського района м. Харкова та історією хвороби, що додаються до матеріалів справи. [PERSON] сплачував всі комунальні платежі та внески, тому що брат не мав матеріальної можливості оплачувати необхідні платежі. [PERSON] уклав Договір та встановив новий прилад обліку електроенергії. Тобто, Спадкодавець за період проживання з 2002р. в період хвороби та догляду за ним, оплату комунальних послуг не здійснював, [PERSON] його утримував та здійснював утримання квартири, проживали однією сім'єю. Після смерті брата по теперішній час оплату комунальних послуг та експлуатаційних витрат за квартиру він здійснює за власний рахунок в повному обсязі, що підтерджується квитанціями ВАТ "Мегабанк" безбалансового відділення №69 від 2004р., ХОУ Ощадбанка 112 від 29.01.2005р., від 11.03.2005р., від 02.06.2005р., від 2005р., від 11.02.2006р., та інш. [PERSON] проживає в цій квартирі протягом останніх років по теперішній час, є реальним власником. В зязку із викладеним просив суд визнати за ним, [PERSON], право власності на 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом - [PERSON] та його представник, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності - [PERSON], вимоги, заявлені в зустрічному позові повністю підтримали та, посилаючись на вищевикладене, просили суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] із позовними вимогами [PERSON] не погодились та звернулись до суду із зустрічним позовом в якому просили визнати право власності на спірну квартиру за ними в рівних частках на підставі заповіту, складеного [PERSON] 28.02.2000 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в обґрунтування позовних вимог позивачі за зустрічним позовом зазначили, що вони є спадкоємцями після смерті двоюрідного дядька [PERSON], що мешкав в [ADDRESS] та помер [INFO] року. Згідно Заповіту від 28.02.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] все майно, що належало спадкодавцю заповідається [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах". Згідно заповіту спадкодавець на випадок своєї смерті заповів позивачам "все майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що буде належати та на що за законом матиму право на день смерті ... в рівних частинах". [PERSON] належала 1-х кімнатна квартира [ADDRESS] на яку він мав право згідно договору Купівлі-продажу квартири від 02 липня 2002 року. [PERSON] здійснював догляд за померлим та його житлом, утримував свого брата, годував, придбавав медичні препарати, взяв на себе витрати по його утриманню та похованню після смерті. Відповідач [PERSON] проживав на момент смерті в квартирі померлого [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти цього. Позивачі не реалізували право на спадок в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] фактично прийняв цей спадок, проживав у квартирі з спадкодавцем на момент смерті, утримував та обслуговував її, сплачував всі експлуатаційні витрати та став фактичним власником квартири за законом. На час відкриття спадщини, тобто 01.02.2003р., відповідач [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], де і зараз постійно проживає та вважає себе фактичним власником квартири протягом цих років. В квартирі знаходились особисті речі померлого, меблі, побутова техніка, майно, ощадні книжки та інш., все це успадкував відповідач. Протягом 2007-2009 років відповідач [PERSON] за свій власний рахунок здійснив перепланування даної квартири, що підтверджується Технічним паспортом реєстровий номер № В-50473 від 01 липня 2010 року та Робочим проектом ТОВ "Харківреконструкція" (державна ліцензія серія АА №490969 від 20.11.2009р.). Відповідно вищевказаної документації, дана квартира переустатковано самовільно, складається з 1 кімнати житловою площею 13,0 кв.м., житлова кімната №5 зменшено на 4,2 кв.м., кухні площею 4,9 кв.м., вбиральні (сполученої) 2,7 кв.м., коридорів 4,1 ;1,9 кв.м., вбудованих шаф 1,0; 2,0 кв.м., загальна площа квартири 29,6 кв.м., житлова площа 13,0 кв.м. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] не заявляли про свою відмову від спадщини, а отже, згідно з ч.З ст. 1268 Цивільного кодексу України, ми як спадкоємці вважаємось такими, що також прийняли спадщину. У позивачів за зустрічним позовом відсутня можливість зареєструвати право власності на 1-кімнатну квартиру [ADDRESS], в зв'язку із чим вони просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах право власності на 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] Разом із тим, від [PERSON] та [PERSON], - як відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] надійшли нотаріально посвідчені заяви в яких вони повідомляють суд, що ознайомлені із позовними вимогами [PERSON] про визнання за ним права власності на спірну квартиру, та не заперечують проти цих вимог, справу просять розглядати за їх відсутності. Представник третьої особи - Харківської державної нотаріальної контори №3 в судове засідання не з'явився, до його початку звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, матеріали справи містять заперечення від представника ХМР - Горобинської Н.М., яка діє на підставі довіреності. В запереченнях представник третьої особи просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог оскільки ним не надано до суду необхідних доказів на підтвердження фактів, викладених у позові. Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, ознайомившись із наданими доказами в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2003 року, копія якого є в матеріалах справи. За життя [PERSON] було складено заповіт від [INFO] року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого на випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право він заповів [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.07.2002 року, копія якого є в матеріалах справи, [PERSON] належала на праві приватної власності однокімнатна квартира [ADDRESS] З відповіді на запит суду третьої Харківської державної нотаріальної контори №01-14-324 від 07.04.2010 року вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON], який мешкав в [ADDRESS] із заявами про прийняття спадщини звернулися: 15.02.2003 року [PERSON] та [PERSON]; 20.06.2003 року [PERSON]. Заведено спадкову справу 397\\2003. З відповіді на запит суду за підписом завідувача 11-ї ХДНК від 13.04.2010 року №1338\\01-10, вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON] спадкова справа була заведена та передана до ХДНК №3 23.10.2003 року за територіальністю. Матеріали справи містять належним чином завірену копію спадкової справи №685\\03, заведеної після померлого [INFO] року [PERSON] Так, зі спадкової справи вбачається, що позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до ХДНК №11 із заявою про прийняття спадщини за заповітом від [INFO] року після смерті [PERSON] 20.06.2003 року, тобто до спливу шестимісячного строку. [PERSON], [PERSON] звернулись до ХДНК №3 із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 28.02.2000 року після смерті [PERSON] 15.02.2002 року. Матеріали спадкової справи також містять заяву [PERSON] від 16.08.2006 року, в якій остання повідомляє нотаріальну контору про те, що їй відомо про звернення [PERSON] про прийняття спадщини та про її намір звернутися до суду із позовом про визнання заповіту [PERSON] від [INFO] року недійсним. Разом з тим, на час розгляду справи судом відповідачами за первісним позовом - [PERSON] та [PERSON] не надано до суду відомостей щодо їх звернення до суду із таким позовом та прийняття судом будь-яких рішень з цього питання. Крім того, позиції [PERSON] та [PERSON] як відповідачів за зустрічним позовом [PERSON].( який вони повністю визнали та проти задоволення якого не заперечували) та як позивачів за зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] (який вони повністю підтримали) є суперечливими та такими, що виключають одна одну. Матеріали цивільної справи також містять копію заповіту [PERSON], складеного 28.02.2000 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1216-1223, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом та відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. У відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом, усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до ч.1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Таким чином, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved