Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №010/42-1/0438 від 29.06.2011 року, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди №07-01-88-08 від 08.05.2008 року, у розмірі 11 255 606,80 гривень. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. 08 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції (далі Банк) та громадянином України [PERSON] (далі позичальник, боржник) укладено Генеральну кредитну угоди №07-01-88-08 (далі Угода). 29 червня 2011 року у відповідності до Угоди між Банком та громадянином [PERSON] укладено кредитний договір №010/42-1/0438 (далі кредитний договір). В подальшому до Генеральної кредитної угоди та кредитного договору вносились зміни шляхом укладання додаткових угод. На умовах кредитного договору позичальнику надано кредит у сумі 10 748 556,92 гривень з встановленою відсотковою ставкою 15,00% річних. Надавши відповідачу грошові кошти, відповідно до умов кредитного договору та Генеральної кредитної угоди, Банк виконав зобов'язання за договорами. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Банк надав Позичальнику Кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього договору, а Позичальник, зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів Банку, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені Договором. Взятих на себе зобов'язань, щодо повернення кредитних коштів та процентів у відповідності до умов Угоди та кредитного договору позичальник не виконував, у зв'язку з чим перед Банком виникла прострочена заборгованість, яка складає: - прострочена сума заборгованості за кредитом - 220 000,00 гривень - прострочена сума заборгованості за відсотками - 1 007 202,17 гривень. П.4.1.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим Договором строки передбачена відповідальність Позичальника, який у разі допущення зазначених порушень зобов'язаний сплатити Банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. У зв'язку з порушенням прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим Договором строки, Позичальнику нарахована пеня у розмірі: - 15 121,88 гривень за порушення строку погашення тіла кредиту; - 35 535,56 гривень за порушення строку погашення відсотків. Таким чином, загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором №010/42-1/0438 від 29.06.2011 року перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 12.09.2013 року складає 11 255 606,80 грн., де: - сума заборгованості за кредитом складає - 10 197 747,19 гривень; - прострочена сума заборгованості за кредитом складає - 220 000,00 гривень; - сума пені, нарахована за порушення строку погашення кредиту складає - 15 121,88 гривень; - сума простроченої заборгованості по відсоткам складає - 1 007 202,17 гривень; - сума пені за порушення строку погашення відсотків складає - 35 535,56 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №010/42-1/0438 від 29.11.2011 року, укладеним у відповідності до Генеральною кредитною угодою №07-01-88-08 від 08.05.2008 року, між Банком та громадянкою [PERSON] 29.06.2011 року укладено договір поруки №12/42/1/0439. Відповідно п.п. 2.2., 1.3. договору поруки, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням Боржника, які виникають з умов кредитного договору, а саме: повернути кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у порядку, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком за виконання боргових зобов'язань у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Сторони договорів поруки встановили, що зобов'язання поручителя перед Банком є безумовними і ніяких інших умов крім передбачених цим договором (договором поруки) не потребують. Сторонами договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання Боргових зобов'язань в повному обсязі у відповідності ч.1, 2 ст. 554 ЦК України. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (належне виконання). Ст. 612 ЦК України передбачено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України передбачено, що у разі, якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором передбачений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Сторонами кредитного договору погоджено (п.1.9.2.), що Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі статтею 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з невиконанням зобов'язань позичальником [PERSON] за кредитним договором, щодо погашення суми кредиту, нарахованих відсотків та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками Банком 12.08.2013 року боржнику [PERSON] та поручителю [PERSON] направлені вимоги про погашення суми заборгованості. Вимоги Банку про погашення суми заборгованості Позичальником та поручителем не задоволені, заборгованість не погашено. В силу ч. ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ухвалою суду від 15.10.2013 року відкрите провадження у справі. По справі призначались судові засідання на 22.10.2013 року та 21.11.2013 року, в які відповідачі не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомили. Клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, врахувавши невиконання Боржником та Поручителем умов Генеральної кредитної угоди, кредитного договору та договору поруки, дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №010/42-1/0438 від 29.06.2011 року, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди №07-01-88-08 від 08.05.2008 року, у розмірі 11 255 606,80 гривень, де сума заборгованості за кредитом складає 10 197 747,19 гривень, прострочена сума заборгованості за кредитом складає 220 000,00 гривень, сума пені, нарахована за порушення строку погашення кредиту складає 15 121,88 гривень, сума простроченої заборгованості по відсоткам складає 1 007 202,17 гривень, сума пені за порушення строку погашення відсотків складає 35 535,56 гривень, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів суми судового збору за подачу позовної заяви, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми судового збору за подання позовної заяви також задоволенню.

Outcome: approved