Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.12.2007 року [PERSON] 19.12.2007 року отримав кредит у розмірі 2 000, 00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2013 року має заборгованість у розмірі 5 336 , 80 доларів США, яка складається з 1606, 95 доларів США - заборгованість за кредитом; 2816, 14 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 599, 98 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 62, 85 доларів США - штраф (фіксована частина); 251, 15 доларів США - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5336, 80 доларів США, що за курсом НБУ складає 42 641 грн. 05 коп., а також судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Коваль Д.О. в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Додатково до суду надала письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. 19.12.2013 року до суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що у своїй позовній заяві позивач вказує, що він уклав з ним договір на отримання кредиту у розмірі 2 000, 00 доларів США, але це не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 3.1. Умов і правил надання банківських послуг доданих до позову датою укладення Договору є дата відкриття рахунку. Надана позивачем суду заява про отримання картки не містить строку дії картки. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, він автоматично продовжується на той же строк. Жодна із сторін не проінформувала іншу про припинення дії Договору, тому він продовжує свою дію. Оскільки Умовами правил надання банківських послуг не передбаченого строк повернення коштів він вважає, що він має право на їх повернення у будь-який зручний для нього строк. Крім того, умовами договору не передбачено стягнення комісій за користування кредитом та штрафних санкцій у доларах США. Оскільки рахунок за кредитною карткою відкритий, а строк повернення боргу не встановлений, на його думку, строк необхідно встановити за погодженням з ним. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повномі обсязі. Оскільки представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Коваль Д.О. в поданій до суду письмовій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, тому судом 20.12.2013 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як вбачається із матеріалів справи, що 19 грудня 2007 року на підставі письмової заяви [PERSON] між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладений договір, за яким банк відкрив останньому картковий рахунок та видав кредитну картку GOLD з кредитним лімітом у сумі 2 000 доларів США, зі сплатою базової процентної ставки 19, 2 % річних на суму залишку заборгованості. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Із матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору відповідач надав згоду на те, що заява позичальника разом із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Дану згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору. Договір у встановленому законом порядку недійсним не визнаний. Згідно заяви позичальника від 19.12.2007 року, відповідач був ознайомлений та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, а також з тарифами банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді, про що свідчить його підпис на вказаній заяві. Також своїм підписом відповідач підтвердив факт надання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив для [PERSON] картковий рахунок та видав платіжну картку GOLD, якою останній користувався. Згідно п.3.15. постанови Національного Банку України «Про здійснення операцій з використання спеціальних платіжних засобів» № 137 від 19.04.2005 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, держатель платіжної картки зобов'язаний зберігати платіжну картку та інформацію, яка дає змогу користуватися нею (у тому числі ПІН), контролювати рух коштів за своїм картрахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися держателем. Відповідно до п. 8.1 Умов та правил надання банківських послуг держатель несе відповідальність за операції, здійснені з картками, в тому числі наданими банком його довіреним особам. В п. 8.4 договору зазначено, що держатель несе відповідальність за всі операції, які супроводжуються автоматизацією, до моменту письмової заяви держателя про блокування коштів на картрахунку та за всі операції, які не супроводжуються автоматизацією, до моменту постановки карти в стоп-лист платіжної системи. Як вбачається із матеріалів справи, а саме п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач ознайомлений, про що свідчить його підпис на заяві позичальника, банк має право змінити тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків в односторонньому порядку шляхом інформування у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право встановлювати в договорі розмір та порядок нарахування неустойки надано сторонам ч. 2 статті 551 ЦК України. Згідно із п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом строків платежів передбачених договором більш чим на 120 днів, клієнт зобов'язаний уплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми позову. Як вже зазначалося вище відповідач надав згоду на те, що заява разом із запропонованими позивачем умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складає між позичальником і банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців, якщо одна із сторін не проінформує другу про припинення його дії. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.08.2013 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 336 , 80 доларів США, яка складається з 1606, 95 доларів США - заборгованість за кредитом; 2816, 14 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 599, 98 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 62, 85 доларів США - штраф (фіксована частина); 251, 15 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 12 ППВСУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Пунктом 14 ППВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, сума заборгованості за кредитом складає 5 336, 80 доларів США, що за курсом Національного банку України встановленого на день ухвалення судового рішення 20.12.2013 року в гривневому еквіваленті становить 42 641 грн. 05 коп. (5 336, 80 дол. США Х 799 грн. : 100 дол. = 42 641 грн. 05 коп.). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно належним чином не виконує зобов'язання за Кредитним договором, тому суд вважає вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 426 грн. 41 коп. На основі викладеного та

Outcome: approved