Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

11.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2007 року відповідач 26.12.2007 року отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2013 року має заборгованість в сумі 21799.61 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у сумі 21799.61 грн. та судові витрати. Заявою від 15.11.2013 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 21799.61 грн., яка складається з: 6481,57 грн. - заборгованість за кредитом; 10800,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3241,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1026, 17 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково, суду пояснив, що він дійсно користувався платіжною карткою та отримав суму кредиту, проте не згодний з іншими нарахуваннями, вказував, що він є інвалідом третьої групи, на утриманні має двох неповнолітніх дітей та не має доходу, в розмірі, достатньому для сплати всієї суми, просив зменшити суму штрафних санкцій. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № SAMDNS0000017817372, шляхом підписання відповідачем Заяви на видачу кредитної картки та отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови кредитування викладені в Заяві відповідача, Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банка, а також в Правилах користування платіжною карткою, які були надані відповідачеві для ознайомлення в письменному вигляді та своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання ним інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено в Заяві відповідача. (а.с. 12-13). Відповідно до змісту Заяви від 26.12.2007 року, банк має право в будь який час збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Згідно даних позивача, які не заперечуються відповідачем, останній 27 грудня 2007 року отримав кредит у сумі 1442 грн., та надалі, після збільшення ліміту, отримав кредитні кошти в загальній сумі 6481 грн. 57 коп., проте відповідач не виконав своїх зобов'язань за Кредитним договором, не повернув основну суму кредиту та не сплатив проценти, в зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість станом на 30.06.2013 року за кредитом в сумі 6481 грн. 57 коп. та за процентами за користування кредитом в сумі 10800 грн. 87 коп. (а.с. 5-11). В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказів погашення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 6481 грн. 57 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 10800 грн. 87 коп., є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3241,00 грн. оскільки, як убачається із диспозиції ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до заяви відповідача, яка є складовою договору, сторони не визначили розмір комісії за користування кредитом, перекреслив рисою поле, в якому зазначається розмір комісії. Отже сплата комісії за користування кредитом не передбачена умовами договору, тому вимога про стягнення 3241,00 грн.- заборгованості за комісією є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Також не підлягає задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в сумі 250 грн., та процентної складової штрафу в сумі 1026, 17 грн.. виходячи з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проте позивачем не доведено, що внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором позивачу спричинені збитки. Враховуючи, відсутність збитків у позивача, а також те, що відповідач хворіє на хронічні хвороби та періодично знаходиться на лікуванні (а.с. 41-45); має двох неповнолітніх дітей (а.с.40), на день розгляду справи є безробітним, суд

Outcome: partial