Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся з позовом до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, посилаючись на те, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з його малолітньою дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідачка разом з дитиною в жовтні 2012 року переїхала на постійне місце проживання до [ADDRESS], з тих пір він немає змоги спілкуватися з дитиною, немає можливості довідатися про здоров'я дитини, її розвиток, на дзвінки та повідомлення відповідач не відповідає, уникає зустрічей. У зв'язку з чим від не бачився з донькою тривалий термін. В ході судового розгляду позивач подав до суду уточнюючу заяву від 23.12.2013 року та просить суд зобов`язати відповідачку усунути перешкоди йому у спілкуванні з дитиною та визначити способи участі у вихованні дитини шляхом періодичності один раз у два тижні з п'ятниці -18:00 години до неділі - 20:00 години, а також під час зимових канікул - на термін сім днів та літніх канікул терміном на один місяць з відвідуванням дитиною місця проживання батька. Позивач в судовому засіданні підтримав поданий позов з викладених підстав та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов частково, погодилася на надання можливості бачитися батьку з дитиною один раз у два тижні з п'ятниці -18:00 години до неділі - 20:00 години та спілкування під час зимових канікул - на термін сім днів, щодо позовних вимог спілкування з дитиною під час та літніх канікул терміном 30 календарних днів не погодилася, оскільки це тривала розлука її з дитиною. Представник служби у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки представника в судове засідання суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Судом встановлено, що сторони знаходились у юридичному шлюбу від якого мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати за місцем проживання матері, яка перешкоджала позивачеві у спілкуванні з дитиною. Не дивлячиь на прохання позивача відповідачка відмовляється в наданні можливостей позивачу у спілкуванні з дитиною і перешкоджає їх спілкуванню. Згідно зі ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку. Приймаючі рішення у справі, судом враховано, що позивач [PERSON] за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має усі умови для спілкування з дитиною, забезпечений житлом, працює, що підтверджується характеристикою виданою виконкомом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 19.12.2013 року №738, а тому відсутні підстави для позбавлення його права на спілкування з дитиною. Тому суд з врахуванням віку, того, що батько дитини має постійне місце роботи вирішує встановити відповідні дні та час для спілкування дитини з батьком з відвідуванням дитиною його місця проживання, з п'ятниці по неділю включно, а також спілкування з дитиною під час зимових канікул - на термін сім днів та літніх канікул щороку сумарно 30 календарних днів для організації оздоровлення та відпочинку дитини за попередньою домовленістю з матір»ю дитини -[PERSON], що буде відповідати дійсному спілкуванню та участі у вихованні батька дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved