Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі третини від доходу відповідача, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що з 09 листопада 2001 року по 22 квітня 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.04.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у вихованні та у розвитку дитини участі не приймає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, просив зменшити суму аліментів, оскільки він не працює, так як являється інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою з Міністерства охорони здоров'я України та отримує мінімальну соціальну пенсію. Таким чином, суд заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач з 09 листопада 2001 року по 22 квітня 2013 року перебували у шлюбі. Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.04.2013 року ВІідділом реєстрації актів цивільного стану солом'янського районного управління у м. Києві шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідно до ст.ст. 180 ,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181, ч.1 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу ії матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом , відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою з Міністерства охорони здоров'я України та отримує мінімальну соціальну пенсію. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача, враховуючи те, що відповідач є інвалідом другої групи, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, який в будь-якому випадку не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позову слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 229 грн. 40 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: partial