Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Пісківської сільської ради Іванківського району Київської області, третя особа: Управління Держземагенства в Іванківському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 05 червня 2012 року померла гр.[PERSON], яка проживала у [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт на її користь. Заповіт посвідчено Іванківською районною державною нотаріальною конторою, 30 квітня 2008 року за реєстром №2717. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: земельна ділянка, розміром 0.2500 га надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та земельна ділянка, розміром 0.0603 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Ковалівка, по вул.Гагаріна,8 Іванківського району Київської області; земельна ділянка, розміром 5.1529 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пісківської сільської ради Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, подала заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №442 за 2012 рік) та частково оформила свої права (на земельну ділянку, розміром 5.1529 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). У видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки їй було відмовлено, оскільки державні акти на право на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавиці 26 квітня 2013 року. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач, [PERSON]. Інших спадкоємців немає. У звязку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звертається з даним позовом до суду та просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно гр.[PERSON], а саме: на земельні ділянки, одна з яких розміром 0.2500 га надана для будівництва та обслуговування жилого будинку; друга, - розміром 0.0603 га, надана для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Ковалівка, по вул.Гагаріна,8 Іванківського району Київської області. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач, Пісківська сільська рада, звернулася до суду з листом про те, що позов визнає та просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Третя особа, Управління Держземагенства в Іванківському районі Київської області звернулися до суду з листом, в якому позов [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову відповідачем, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті гр.[PERSON] (померла 05.06.2012 року), якій належали на праві власності земельні ділянки, одна з яких розміром 0.2500 га надана для будівництва та обслуговування жилого будинку; друга, - розміром 0.0603 га, надана для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Ковалівка, по вул.Гагаріна,8 Іванківського району Київської області на підставі рішення Пісківської сільської ради №120 та №121 24 сесії 6 скликання від 27 квітня 2012 року, які були надані у власність [PERSON] ще за її життя. Проте, після винесення цих рішень [PERSON] не встигла оформити державні акти на них, у звязку з чим позивач, як її спадкоємець, не може оформити на них відповідне свідоцтво (державні акти виготовлені вже після її смерті), хоча фактично це майно є обєктом спадкового майна за заповітом. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Ч.4 ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачки вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1223, 1235, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved