Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2008р. За час проживання в шлюбі народилися діти: син [PERSON], 2010р.н., та донька [PERSON], 2008р.н. Сімейне життя не склалося через постійні сварки, погіршились відносини, з грудня 2012 року не проживають однією сім’єю, тому позивачка просить розірвати шлюб. Крім того, неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодившись на розірвання шлюбу та стягнення аліментів, але заперечуючи підстави для розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши думки сторін, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб [PERSON] 1-ОК №063516, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.04.2008р., актовий запис №7 . Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], 02.09.2008р.н., і [PERSON], 31.05.2010р.н., які за домовленістю сторін проживають та проживатимуть в майбутньому з матір’ю. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім’ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров’я та матеріальне становище дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивач - мати неповнолітніх дітей, займається їх вихованням, повністю утримує, а відповідач, батько дітей, ухиляється від виконання своїх зобов’язань по утриманню дітей, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Outcome: approved