Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником, згідно якого зазначили, що [PERSON] працював в ТОВ «Фірма «Дісна» на посаді менеджера на підставі контракту від 01.03.2011 р. Для виконання трудових обов'язків, відповідно до наказу № 1 від 03.01.2012р. відповідачу був наданий службовий автомобіль «Део Ланос», державний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER]. 26 липня 2012 року близько 2-ої години ночі, відповідач на ввіреному йому автомобілі скоїв дорожньо-транспортну пригоду. 20.08.2012 року відповідно до наказу № 139-к дію контракту з відповідачем було припинено з 26.07.2012 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. 21 серпня 2012 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за заявою позивача виготовлений висновок авто-товарознавчого дослідження за № 7751/12-54, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу «Део Ланос», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП 26.07.2012 року становить 29 872,32 грн. При цьому огляд вказаного транспортного засобу експертом здійснювався 16.08.2012 року в присутності відповідача. Вартість дослідження склала 1471 грн.20 коп., що сплачено позивачем за платіжним дорученням. 23.08.2012 року позивач звернувся до відповідача з вимогою № 519 від 23.08.2012 року відшкодувати йому завданий матеріальний збиток у розмірі 29 872,32 грн. Вимога була отримана відповідачем 03.09.2012 року, однак останній в добровільному порядку не бажає сплатити матеріальний збиток. Крім того, в зв'язку із пошкодженням у ДТП транспортного засобу позивача, останній вимушений для виконання своїх господарських потреб взяти в оренду транспортний засіб ЗАЗ № 663210К. Орендна плата за який складає 3000,00 грн. на місяць. Просять стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 29 872,32 грн., а також стягнути грошові кошти за проведення експертизи в розмірі 1471,20 грн., орендну плату по договору оренди транспортного засобу від 31.08.2012 року в розмірі 9000 грн. та судовий збір у розмірі 403 грн. 44 коп. Протягом розгляду справи позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, зазначивши, що в зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] було пошкоджено службовий автомобіль належний позивачу і позивач для виконання своїх господарських потреб був змушений взяти в оренду транспортний засіб ЗАЗ № 66321ОК. Враховуючи те, що станом на 03.06.2013 року позивач продовжує орендувати зазначений транспорт, то на вказану дату позивачем сплачено за користування орендованим транспортним засобом 30 000 грн. Тому остаточно просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 29 872,32 грн., а також стягнути грошові кошти за проведення експертизи в розмірі 1471,20 грн., орендну плату по договору оренди транспортного засобу від 31.08.2012 року в розмірі 30 000 грн. та судовий збір у розмірі 703 грн. 44 коп. В судовому засіданні представник позивача Карпенко І.В., посилаючись на надані у справі додаткові письмові пояснення, підтримала позовні вимоги ТОВ «Фірма «Дісна» у повному обсязі просила, позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 29 872,32 грн., а також стягнути грошові кошти за проведення експертизи в розмірі 1471,20 грн., орендну плату по договору оренди транспортного засобу від 31.08.2012 року в розмірі 30 000 грн. та судовий збір у розмірі 703 грн. 44 коп. представник позивача зауважила на тому, що дорожньо-транспортна пригода була вчинена відповідачем, який перебував у трудових відносинах з позивачем, при самовільному користуванні ним в особистих цілях службовим транспортним засобом біля другої години ночі 26.07.2012 року, тобто шкода спричинена відповідачем не при виконанні трудових обов'язків, а тому підлягає відшкодуванню ним із застосуванням норм цивільного законодавства, а саме, згідно ст. 1166 ЦК України у повному обсязі, як особою яка її завдала. А також, відповідно до ст. 22 ЦК України вважає, позивач має право на відшкодування збитків, якими є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Фірма «Дісна» не визнали в повному обсязі, просили у їх задоволенні відмовити. [PERSON] пояснив, що він станом на 26.07.2012 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Фірма «Дісна» в м.Києві, де працював на посаді менеджера на підставі контракту, для здійснення трудових обов'язків за ним був закріплений автомобіль «Део Ланос», державний номер [NUMBER], який належить позивачу. Догляд за автомобілем він здійснював самостійно. Так, 26.07.2012 року приблизно о 8.00 годині ранку він рухаючись на роботу, на службовому автомобілі поїхав до озера, що розташоване неподалік від його місця помешкання, щоб помити автомобіль перед роботою, повертаючись з озера приблизно о 8 годині 30 хвилин він скоїв ДТП, вдаривши автомобіль у дерево. ДАІ він не викликав, та зателефонував керівництву ТОВ «Фірма «Дісна», на місце дорожньо-транспортної пригоди приїздила його безпосередній керівник, подивившись на автомобіль та поспілкувавшись з керівництвом, йому було надано вказівку викликати евакуатор та везти автомобіль на стоянку до офісу, що він і зробив. Також відповідач зазначив, що в міліції він обмовив себе і дав неправдиві свідчення про те, що скоїв ДТП уночі 26.07.2012 року в неробочий час, оскільки так вимагало керівництво ТОВ «Фірма «Дісна». Суд, вислухавши пояснення сторін, свідчення [PERSON], дослідивши надані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фірма «Дісна» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, особою, яка її завдала. У судовому засіданні встановлено, що позивачу ТОВ «Фірма «Дісна» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить автомобіль марки «Део Ланос», реєстраційний номер [NUMBER] (арк.с.114). Згідно контракту з працівником від 01.03.2012 року [PERSON] був прийнятий на роботу у ТОВ «Фірма «Дісна» на посаду менеджера. Строк дії контракту з 01.03.2011 року до 31.12.2013 року. В пункті 8 цього ж контракту визначений робочий час: з 9-00 до 18-00 години (арк.с.4) Відповідно до наказу № 1 від 03.січня 2012 року «Про закріплення транспортних засобів ТОВ «Фірма «Дісна» за співробітниками» вбачається, у п.1 закріплено за [PERSON] транспортний засіб «Део Ланос», реєстраційний номер [NUMBER]. Пунктом 2 цього ж наказу визначено, що використання транспортних засобів у неробочі часи, у вихідні, святкові, неробочі дні, у тому числі дні перебування співробітника у відпустці, без письмового дозволу керівника відділу забороняється (арк.с. 79) З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.08.2012 року, складеної оперуповноваженим ВКР Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві лейтенантом міліції Сиротенко Д.В. вбачається, що за заявою Каплан Андрія Олександровича, який працює директором ТОВ «Фірма «Дісна» проведеною перевіркою встановлено, що на вказаному підприємстві працює гр. [PERSON] на посаді менеджера, якому було довірено службовий автомобіль марки «Део Ланос» державний номерний знак [NUMBER]. Так, 25.07.2012 р. гр. [PERSON] перебував в м.Києві та після роботи займався своїми справами. Після цього останній поїхав до озера «Биківня» для того, щоб забрати своїх друзів та відвести додому. В подальшому виїжджаючи з лісу, на дорогу зненацька вибігла собака, та щоб її не травмувати він крутнув кермо вправо і заїхав в насип піску внаслідок чого пошкодив даний автомобіль. Потім про даний факт ДТП повідомив свого начальника гр. Каплпан А.О. та хотів викликати ДАІ, але він сказав, що не потрібно, виклич автомобільний евакуатор. 26.07.2012 року вищевказаний автомобіль було доставлено евакуатором на ООО «Дісна». На підставі п.2ст.6 та п.2 ст.11 КПК України в порушенні кримінальної справи за ст. 194 КК України відмовлено (арк.с. 128) З письмових пояснень [PERSON] наданих власноручно 01.08.2012 року заступнику начальника ВДІМ Печерського РУ ГУМВС України в м.Києві підполковнику міліції Заєць П.П., які містяться в матеріалах перевірки Дніпровського РУ УВС в м.Києві № 14671, зареєстрованих в ЖРЗПЗ за № 20018 від 10.08.2012 року, вбачається, що він з січня місяця 2012 року користувався службовим автомобілем «Део Ланос» сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] для здійснення функцій них обов'язків. Автомобіль на праві власності належить ТОВ «Дісна». Ключи та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від вказаного автомобіля знаходились у нього. 26.07.2012 року близько 00 год. Йому на мобільний зателефонував друг та повідомив, що він з дівчиною знаходиться на озері , яке знаходиться неподалік від його будинку, та попросив забрати його з дівчиною. За кермом автомобіля «Део Ланос» він поїхав до свого друга, забравши його з дівчиною втрьох поїхали додому. Під'їхавши до житлового масиву, він рухався по асфальтовій дорозі в бік будинку, в якому проживав. Рухаючись по дорозі зі швидкістю 40 км/год, в цей час з лісу з лівого боку вибігла собака, він намагався оминути її та повернув вправо і поїхав на земельну насип, щоб не перевернутись він повернув наліво і його зкинуло у дерево. При цьому ніхто не отримав травм. Повідомив він керівництво про пошкодження автомобіля близько дев'ятої години. На місце ДТП працівників ДАІ не викликав, бо отримав вказівку від керівництва не викликати їх. Після наїзду на дерево оглянув автомобіль та побачив механічні пошкодження з правого боку по ходу руху автомобіля, спробував завести, але він не працював. Закрив автомобіль і пішов. Зранку подзвонив та приїхала його керівник Гуцол Олександра з [PERSON] , подивившись автомобіль , сказали викликати евакуатор та вести його до офісу. Коли привіз автомобіль, йому сказали, що його звільнено (арк.с.134-136). З нотаріально посвідченої письмової заяви Гуцол Олександри Геннадіївни, вбачається що вона працює в ТОВ «Фірма «Дісна» керівником відділу ХоРеКа - робота з ресторанами м.Києва з 2009 року. Робочий час на підприємстві починається з 9-ї години ранку і закінчується о 18-й годині. [PERSON] працював менеджером у відділі ХоРеКа з березня 2011 року по 26 липня 2012 року. Для того, щоб [PERSON] оперативно здійснював свої трудові обов'язки, керівництво видало йому службовий автомобіль «Део Ланос», державний номер [NUMBER]. Службовим автомобілем [PERSON] почав користуватись з січня 2012 року. 26 липня 2012 року їй на робочий мобільний телефон близько десятої години ранку, коли в відділі вже проводилися збори, та на її запитання повідомив, що вночі розбив службову машину,на якій він їздив. Коли вона та [PERSON] приїхали на місце, то вона побачила, що аварія трапилась на вулиці Літинській м.Києва неподалік від озера. Машина стоїть впритул до стовбура дерева, машина сильно забруднена, її перед, більше права сторона дуже розбитий. У автомобіля був загнутий наверх капот, мабуть від удару о дерево, побитий бампер, фари усюди валялись уламки пластику (арк.с.) Таким чином, вина [PERSON] у пошкодженні автомобілю «Део Ланос», державний номер [NUMBER] підтверджується зазначеною вище постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.08.2012 року, наведеними письмовими поясненнями [PERSON], правдивість яких не викликає у суду сумнівів, оскільки вони логічні, послідовні та збігаються з іншими наданими у справі доказами, в тому числі нотаріально посвідченими поясненнями Гуцол Олександри Геннадіївни. Крім того, сам відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, які свідчать про його причетність до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля «Део Ланос», державний номер [NUMBER]. Разом з тим враховуючи наведені у справі докази, суд вважає, що пошкодження автомобілю «Део Ланос», державний номер [NUMBER] було вчинено відповідачем, який перебував у трудових відносинах з позивачем, при самовільному користуванні ним в особистих цілях біля другої години ночі 26.07.2012 року. Таким чином, шкода спричинена відповідачем майну позивача не при виконанні трудових обов'язків, а тому підлягає відшкодуванню ним згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України як шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, особою, яка її завдала та відповідно з вимогами п.7 ч.1 ст. 134 КЗпП України, згідно якого працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків. Відповідно до акту автотоварознавчого дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за № 7751/12-54 від 21.08.2012 року, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу «Део Ланос», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП 26.07.2012 року становить 29 872,32 грн. (арк.с.15-25) та підлягає стягненню з відповідача у вказаному розмірі. Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню на користь позивача, суд відповідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, враховує наявні у справі докази, надані сторонами та ту обставину, що жодна з сторін у судовому засіданні не побажала заявити клопотання про призначення по справі автотоварознавчої судової експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди. Також стягненню з відповідача підлягає сума сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 298 гривень 72 копійки. Відповідно з вимогами ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України,, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Відповідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Всупереч наведеним нормам позивачем ТОВ «Фірма «Дісна» при заявленні позовних вимог про стягнення з [PERSON] орендної плати по договору оренди транспортного засобу від 31.08.2012 року в розмірі 30 000 грн., на думку суду, не надано доказів у справі щодо причинного зв'язку між укладанням вказаного договору оренди транспортного засобу та винними діями відповідача [PERSON], а тому в цієї частині у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фірма «Дісна» необхідно відмовити. Крім того, в розумінні ст.ст. 79,86 ЦПК України до судових витрат та витрат, які пов'язані із залученням спеціалістів та проведенням судових експертиз, на думку суду не належать грошові кошти в розмірі 1471,20 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження спеціалістами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за № 7751/12-54 від 21.08.2012 року, оскільки вказане дослідження відбувалось поза судовим розглядом, тому в цієї частині у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фірма «Дісна» також необхідно відмовити. . На підставі викладеного ст.1166 ЦК України, п.7 ч.1 ст. 134 КЗпП України та

Outcome: partial