Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.05.2010 р. відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 13 000 грн, про що власноручно написав розписку, зобов»язавшись повернути позику до 01.05.2011 р. В обумовлений договором позики термін відповідач кошти не повернув, а тому позивач просив в судовому порядку стягнути з нього на свою користь позику в сумі 13 000 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов»язання , відшкодувати судові витрати та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, уточнив, що сам текст розписки від 01.05.2010 р. писав його батько, а відповідач [PERSON] поставив свій особистий підпис на ній, що підтверджує факт отримання ним позики в сумі 13 000 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що 01.05.2010 р. він у позивача ніяких коштів не позичав, а у березні 2011 року позичив у [PERSON] 18 000 грн, з яких у листопаді 2012 року повернув 10 000 грн, на даний час його борг перед позивачем складає 8 000 грн. Відповідач в суді заперечував, що підписувався під розпискою від 01.05.2010 р. про взяття в борг у позивача [PERSON]. 13 000 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших реченй, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. Якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. А відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно зі ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману , насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом важкої обставини. В судовому засіданні було встановлено, що 01.05.2010 р. позивач [PERSON] позичив відповідачеві [PERSON] грошові кошти в сумі 13 000 грн, що було оформлено відповідною розпискою, підписаною відповідачем власноруч. Термін повернення позики - до 01 травня 2011 року. Дані обставини підтверджені оригіналом розписки від 01.05.2010 р., яка міститься в матеріалах справи а.с.27 та висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1228 від 24.12.2013 р. а.с.70-78 Судом встановлено, що позивач пред»явив відповідачу вимогу про повернення боргу в сумі 13 000 грн у травні 2011 року, однак, до теперішнього часу кошти не повернуті. Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] про повернення нею у 2012 році позивачеві [PERSON] в рахунок боргу її сина [PERSON] 10 000 грн, оскільки вона є близькою родичкою відповідача матір»ю і зацікавлена у вирішенні спору на його користь . Будь-яких письмових доказів повернення відповідачем позики суду не надано. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за договором позики від 01.05.2010 р. в сумі 13 000 грн , трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов»язання згідно ст..625 ЦК України в межах заявлених вимог в сумі 760 грн 50 коп за період прострочення з 01.05.2011 р. по 01.05.2013 р. та судових витрат в сумі 229 грн 40 коп сплачений позивачем судовий збір, всього 13 989 грн 90 коп. Крім того, на підставі ст.ст. 79,86,88 ЦПК України з відповідача на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Київській області належить стягнути 783 грн 20 коп на оплату судових експертиз а.с.44,79 Вимоги позивача про оплату витрат на правову допомогу в сумі 100 грн до задоволення не підлягають, оскільки адвокат або інший фахівець в галузі права, що було б підтверджено відповідними документами, не приймав участі у справі на стороні позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial