Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Представник позивача за довіреністю №ДВК-313, Бабич О.В. звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 18.08.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір за №01013782168, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 122070,00 грн. Однак відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом не виконував належним чином, тому на даний час у нього перед позивачем виникла заборгованість в загальній сумі 74592,98 грн., у зв'язку з цим позивач звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, зазначив, що не проти задоволення заочного рішення, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в газеті «Урядовий кур*єр» від 21.12.2013 року, проте в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та співставленні, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №01013782168, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 122070,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит,виплачувати відсотки за користування кредитом,сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком платежів. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до договору відступлення. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором за №01013782168 від 18.08.2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 122070,00 грн. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 10.09.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 45157,36 грн., по відсотках - 24351,41 грн., заборгованість за комісією - 3510,71 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 22). Відповідно до ст..549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Відповідно до ст..550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту, йому було нараховано неустойку (штраф). Станом на 10.09.2013 року, розмір неустойки становить - 1573,50 грн. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 74592,98 гривень. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 745,92 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved