Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-16 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації звернувся до суду із позовом до [PERSON] про повернення автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога. Посилається на те, що згідно рішення комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України №26/ГД-2674/К від 15 грудня 2005 року інваліду II групи Великої Вітчизняної війни [PERSON],було передано автомобіль Мазда, кузов №JMZBA145201662981, як гуманітарну допомогу, з правом передачі керування невістці відповідачу по справі [PERSON], без права продажу, дарування або передачі іншій особі. 25.01.2012 року [PERSON] помер. Згідно з вимогами абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, який визначає особливості забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах 1 - 5 п. 16 цього ж Порядку, повертається (вилучається) Головним управлінням праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Проте відповідач [PERSON] є володільцем чужого майна та всупереч зазначеним вимогам закону відмовляється повернути вказаний автомобіль позивачу, а тому просив задовольнити позов. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], а також її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відомостей про причини неявки суду не надали, заяв про розгляд справи у їх відсутності або перенесення судового засідання до суду не направили. Підстав для відкладення розгляду справи у відповідності із ст. 169 ЦПК України немає, а тому справу розглянуто у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України №26/ГД-2674/К від 15 грудня 2005 року інваліду II групи Великої Вітчизняної війни [PERSON],було надано автомобіль Мазда, кузов №JMZBA145201662981, як гуманітарну допомогу, з правом передачі керування невістці відповідачу по справі [PERSON], без права продажу, дарування або передачі іншій особі (а.с.6-9). Даний автомобіль був переданий йому на підставі акту від 04.01.2006 року (а.с. 10). Згідно зобовязання від 04.01.2006 року (а.с.11) [PERSON] попереджений про бережну і правильну експлуатацію та зберігання автомобіля, а також ознайомлений з п. 38 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 08.09.1999 року №999. Відповідно до п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з якими дію нормативно-правового акту в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони стали або мали місце. 25.01.2012 року [PERSON] О,С. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-МИ №101875 від 26.01.2012 року (а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про гуманітарну допомогу бухгалтерський облік гуманітарної допомоги та відповідна звітність здійснюються отримувачами гуманітарної допомоги та набувачами гуманітарної допомоги (юридичними особами) у порядку, встановленому Міністерством фінансів України. У разі відсутності обліку щодо отримання та цільового використання гуманітарної допомоги вона вважається використаною не за цільовим призначенням. Тобто, передача або продаж гуманітарної допомоги іншій особі тягне за собою втручання в умови благодійності, використання гуманітарної допомоги здійснюється не за цільовим призначенням, а тому автомобіль не може бути переданий у володіння іншій особі чи проданий (в тому числі в успадкування іншій особі). Транспортний засіб, раніше визнаний гуманітарною допомогою, може бути відчужений або переданий у володіння, користування, розпорядження зі сплатою передбачених законодавством податків та зборів, за умови прийняття Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України відповідного рішення. Департамент соціального захисту населення Чернівецької ОДА відповідно до ч. 3 розпорядження Чернівецької ОДА від 31.05.2012 року №353-р є правонаступником Головного управлення праці та соціального захисту населення Чернівецької ОДА (а.с.4-5) та є отримувачем гуманітарної допомоги, спірний автомобіль перебуває на його бухгалтерському обліку і щоквартально подається звітність про використання та розподіл гуманітарної допомоги, смерті інвалідів, які отримали автомобілі як гуманітарну допомогу та відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про гуманітарну допомогу має ті самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи на час смерті [PERSON], якому автомобіль був наданий як гуманітарна допомога, тобто на момент виникнення спірних правовідносин і заявлених вимог про повернення спірного автомобіля діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, що набув чинності 09 серпня 2006 року. Пунктом 41 вказаного Порядку автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) Головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Відповідач [PERSON] на сьогоднішній день, користується згаданим автомобілем і відмовляється в добровільному порядку повернути його позивачу, що вбачається з її заяви (а.с. 13). Статтею 11-1 Закону України Про гуманітарну допомогу передбачено, що після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення у порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно довідки розрахунку (а.с. 14) залишкова вартість спірного автомобіля складає 16438,63 (шістнадцять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 63 копійки. Відповідачем [PERSON], податки та збори (обов'язкові платежі) за спірний автомобіль не сплачені, рішення Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України про передачу спірного автомобіля відповідачу відсутнє, а отже спірний автомобіль підлягає поверненню позивачу, як отримувачу гуманітарної допомоги. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача належить стягнути також судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 164,38 (ста шістдесяти чотирьох ) гривень 38 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved