Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоровя на виробництві. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 22.08.1990 року по 07.06.2012 року працював на шахті Північна ДП Дзержинськвугілля у якості ГРОЗ на підземних роботах. 07.06.2012 року був звільнений з роботи у звязку з невідповідальністю займаній посаді за станом здоровя. 06.02.2012 року під час виконання робіт в шахті стався вибух, під час якого він отримав опіки полумям вибуху ІІ-ІІІ ступеня голови, шиї, тулубу, рук, ніг 70% поверхні тіла, опіки шкіри повік ІІ ступені, конюктиви обох очей ІІ ступень, тяжку опікову хворобу. Внаслідок завданих травм, позивач в дуже важкому стані був доставлений до хірургічного відділення Центральної міської лікарні м.Дзержинська Донецької області, а потім до Інституту невідкладної і відновної хірургії м.В.К.Гусака АМН України, де проходив лікування з 07.02.2012 року по 08.05.2012 року, за цей час переніс 11 операцій. Позивач продовжує лікування, але воно не приносить полегшення стану здоровя. 05.06.2012 року рішенням Донецької обласної МСЕК йому було встановлено 95% втрати професійної працездатності і визнано інвалідом 1 групи. У результаті нещасного випадку на підприємстві позивач отримує великі моральні страждання, його життя після травм зазнало суттєвих змін. Він був звільнений з роботи, не може ходити, самостійно їсти, усякі рухи призводять до нестерпного болю, не заживляючи рани постійно потребують операційних втручань, двічі після нещасного випадку позивач знаходився в дуже критичному стані, все тіло покрито опіковими шрамами. Професійні травми позбавили позивача можливості своїх звичок та бажань. Все це потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просить стягнути з відповідача 80 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що позивачем не додано не тільки будь-яких розрахунків , а навіть не вказано жодних міркувань з приводу визначення моральної шкоди в грошовому еквіваленті, визначення розміру моральної шкоди у 80\~ 000 грн. є повністю необґрунтованим та надмірно завищеним. Також представник відповідача зазначив, що усі наявні докази, що надані позивачем до матеріалів справи підтверджують лише наявність у нього втрату професійної працездатності і не свідчать про наявність моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що позивач, з 22.08.1990 року по 07.06.2012 року працював на шахті Північна ДП Дзержинськвугілля у якості ГРОЗ на підземних роботах. 07.06.2012 року був звільнений з роботи у звязку з невідповідальністю займаній посаді за станом здоровя (а.с.5-6). 06.02.2012 року під час виконання робіт в шахті стався вибух, під час якого позивачем отримано трудові каліцтва, що підтверджено актом №15 про нещасний випадок на виробництві (а.с.29-32). 05.06.2012 року висновком Донецької обласної МСЕК йому було встановлено 95% втрати професійної працездатності і визнано інвалідом 1 групи, причина інвалідності- трудове каліцтво, що підтверджено довідкою № 385131 серії 10 ААБ. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Згідно з роз'ясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Сукупність проаналізованих та досліджених в судовому засіданні доказів дає можливість суду зробити висновок про те, що ушкодження здоровя на виробництві спричинило позивачу моральну шкоду, яка полягає в фізичному болю та у моральних переживаннях, що призвело до змін звичайного образу життя та потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Внаслідок порушення відповідачем права позивача на безпечні умови праці останній отримав професійні каліцтва. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного каліцтва пошкоджено здоровя позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоровя, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав опіки полумям вибуху ІІ-ІІІ ступеня голови, шиї, тулубу, рук, ніг 70% поверхні тіла, опіки шкіри повік ІІ ступені, конюктиви обох очей ІІ ступень, тяжку опікову хворобучасто, внаслідок чого заходиться на лікуванні, йому встановлена втрата працездатності 95% та перша група інвалідності, він позбавлений права працювати, відчуває інші неприємні відчуття від незадовільного стану здоровя. Перелічені негативні явища дійсно не можуть не турбувати потерпілого, не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказування. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП . Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоровя тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості і домірності завданої моральної шкоди, з огляду на важкі наслідки професійного захворювання, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих звязків, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 80 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, що буде еквівалентним завданим моральним стражданням, повністю задовольнивши позовні вимоги позивача. У відповідності до п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір №3674від 08.07.2011р., суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 800 грн.

Outcome: approved