Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] пред'явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19 серпня 2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають і знаходяться на утриманні позивача, проте відповідач, проживаючи окремо від дітей, не бере участі у вихованні і витратах необхідних для їх виховання, хоча має такий обов'язок, тому позивач, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000,00 грн. на утримання двох дітей до їх повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині розміру аліментів визнав частково, пояснивши, що постійної роботи за трудовим договором не має, має мінливий заробіток від діяльності з виробництва меблів, тому зможе сплачувати аліменти не більше ніж 1300,00 грн. на місяць на утримання двох дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 серпня 2000 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №471, що підтверджується свідоцтвом про одруження, залученим до матеріалів справи в копії (а.с.5). Сторони є батьками, народжених у цьому шлюбі дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.5,6). Обидві дитини проживають разом із матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «Лідер Косіора» від 20 листопада 2013 року за вих. №143 (а.с.12) та визнано відповідачем у судовому засіданні. Як вбачається з виписного епікризу КДВ №1 КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР від 20 листопада 2013 року дитина [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога і за виявленими захворюваннями потребує неодноразового курсу лікування (а.с.13). Позивач працює на посаді помічника вихователя в відділі освіти Індустріальної районної у місті ради дитячого дошкільного закладу №265 та отримала дохід за період з червня 2013 року по листопад 2013 року в сумі 8587,53 грн., що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи від 03 грудня 2013 року №399 (а.с.14) Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач за трудовим договором ніде не працює, не є приватним підприємцем, постійного заробітку не має. Інших осіб на утриманні у нього не перебуває. Оскільки судом з'ясовано, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дітьми не проживає, регулярного утримання їм не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обов'язок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та, при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов'язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дітей, матеріальний стан та стан здоров'я дітей, з яких донька має ряд захворювань, які потребують тривалого лікування, відсутність документального підтвердження доходів відповідача та джерел їх отримання, чим визначається ризик їх мінливості й нерегулярності, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 грудня 2013 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286,00 грн. на одну дитину, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, часткове визнання позову відповідачем, а відтак, суд вважає можливим визначити розмір стягуваних аліментів у сумі 650,00 грн. щомісяця на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 21 листопада 2013 року та до досягнення кожною дитиною повноліття. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на обставини надання коштів позивачу на утримання дітей в тому випадку, коли в нього є гроші і в розмірі, який він визначає на власний розсуд, як на обставину в підтвердження виконання ним своїх батьківських обов'язків з утримання дітей, оскільки як встановлено у судовому засіданні діти проживають з позивачем, грошові кошти на утримання дітей відповідачем з часу окремого проживання не надавались, що визнано самим відповідачем у судовому засіданні, проте аліменти є тим утриманням, суть якого має саме регулярний характер, з тим, щоб за рахунок стабільності таких виплат мало місце планування бюджету з цільовим використанням за для забезпечення життєдіяльності, здоров'я та розвитку дитини, а обов'язок матеріального утримання батьками дітей виникає з її народженням та не залежить від матеріального становища батька, режиму спілкування батька з дітьми, тощо. В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial