Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилими приміщеннями будинку [ADDRESS], в якому зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 20 березня 1997 року розірвали. 19.04.1990 року за нею зареєстрований житловий будинок в [ADDRESS] і з 24 квітня 1990 року вона там прописана та проживає. ЇЇ колишній чоловік зареєстрований за вищезазначеною адресою з 18.10.1991 року, однак на протязі часу з 2003 року по 2010 рік він періодично з'являвся для проживання в будинку, а з березня 2010 року його не було жодного разу. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом, яким просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилими приміщеннями будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляду справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Вінниччина". Заперечень суду не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) видно, що сторони свій шлюб розірвали 20.03.1997 року. Із копії акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.7) встановлено, що [PERSON] з 2003 року по 2010 рік з'являвся на короткий час в житловому будинку [ADDRESS], а з 2010 року по 2013 рік його жодного разу не було. Копія довідки Літинської селищної ради (а.с.8) свідчить, що [PERSON] з 2010 року по даний час за адресою [ADDRESS] не проживає. Із копії договору купівлі-продажу (а.с.9-10) судом встановлено, що [PERSON] 04.04.1999 року придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають право у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, встановлених частиною прешою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ч.1 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідач [PERSON] з 2010 року не проживає в житловому будинку за адресою [ADDRESS] Вінницької області, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилими приміщеннями за вищезазначеною адресою.

Outcome: approved