overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому вказала, що згідно з рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 25.03.2013 р. по справі №2-о-476/12 шлюб між позивачкою і відповідачем розірвано. Від цього шлюбу позивачка і відповідач мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У рішення суду про розірвання шлюбу зазначено, що дитина проживає саме з позивачкою, а відповідач покинув сім'ю одразу після народження доньки, відповідач жодним чином не турбувався весь цей час про виховання доньки, не надавав матеріальної допомоги. Таким чином, протягом вже 7-ми років відповідач не здійснює свої батьківські обов'язки щодо матеріального утримання дитини, не надає добровільно матері дитини жодної допомоги для доньки, тобто ухиляється від свого обов'язку утримувати свою дитину, встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України, чим порушує права дитини. На сьогоднішній день згоди щодо утримання спільної дитини між позивачкою і відповідачем не досягнуто. На цей час відповідач мешкає у м. Суми. Позивачці невідоме чи працює відповідач, чи має він постійне джерело дохода, не може самостійно це встановити. Просила суд присудити кошти на утримання (аліменти) дитини - [PERSON], [INFO] та стягувати їх на користь позивачки [PERSON] з відповідача [PERSON] у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року. Згідно рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 25 квітня 2013 року (а.с. 8), шлюбі між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 24). Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із п.3 ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому вказала, що вона з відповідачем одружилась 14 лютого 2012 року, актовий запис про шлюб № 9. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і перебуваю на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовував постійні сварки, в тому числі у присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь та гідність позивача. Відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає і принижує. Від постійних суперечок і скандалів погіршилось самопочуття позивача, вона перебуває в стані постійного стресу. Збереження сім'ї неможливе, і суперечить їх інтересам. Позивач бажає створити нову сім'ю. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає. Просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], [INFO], уродженцем м. Ровеньки, зареєстрований 14 лютого 2012 року виконкомом Дзержинської селищної ради м. Ровеньки Луганської області, актовий запис №9. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню цілком з наступних підстав: сторони припинили шлюбні відносини, родина розпалась і сторони миритися не бажають. Подальше збереження шлюбу, подальше спільне життя чоловіка і дружини неможливі, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] повинен бути розірваним, оскільки їхнє подальше спільне життя буде суперечити інтересам одного з них. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали на розірвання шлюбу, є обґрунтованими. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №142890 (а.с. 4), 14 лютого 2012 року виконкомом Дзержинської селищної ради міста Ровеньки Луганської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно ст. 235 ч.8 ЦПК України у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У судовому засіданні позивач просила в подальшому її прізвище залишити без змін, а саме - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 06.10.2006 р. Мотивує заяву тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній зловживає алкогольними напоями. Шлюбні відносини припинені з березня 2013 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належно, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 06.10.2006 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (свідоцтва про народження, а.с. 3,4,6,7). Діти мешкають з матір'ю, спору щодо їх місця проживання немає. В судовому засіданні встановлено, що сторони з березня 2013 року спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Разом з позовом [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладання арешту на гаражний бокс [ADDRESS] В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Посилаючись на вищевикладене [PERSON] просив суд задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на гаражний бокс [ADDRESS] Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 постанови пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, та прийшов до висновку, що заява [PERSON] про забезпечення позову підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 17 жовтня 1996 року в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 62. Від подружнього життя дітей немає. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач часто вживав спиртні напої, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння ображав її, обзивав нецензурними словами, влаштовував безпричинні сварки, скандали, погано ставився до неї, звинувачував у подружній зраді, принижував, погрожував фізичною розправою. На даний час вона зрозуміла, що збереження сім»ї неможливе, суперечить її інтересам, тому звернулася до суду. Ухвалою суду від 26 вересня 2013 року сторонам надано строк для примирення 3 місяці. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати та залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що примирення між ними не відбулося. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов-лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вбачає підстави для задоволення позову, оскільки розлад в сім'ї є стійким та тривалим, позивачка просить шлюб розірвати, а відповідач проти розлучення не заперечує, тому за наведених обставин суд прийшов до висновку, що сім» я розпалася остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає. При таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 25 липня 1995 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що між ними постійно виникають непорозуміння, він не поважає її та їх дітей. Відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, не цікавиться сімейним життям. А тому вважає, що їх сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер і просить його розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить шлюб розірвати. З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 27 липня 1995 року, у Страшевицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області ( актовий запис № 12). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 17 листопада 2001 року перебуває з відповідачко у шлюбі в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. Зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, на даний час вони разом не проживають, не підтримують жодних стосунків, спільне господарство не ведуть, вважає, що їх сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить шлюб розірвати. З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2001 року, у Язлівчицькій сільській раді Бродівського району Львівської області ( актовий запис № 18). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] року народження та донька [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2008 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайнного управління юстиції зроблено актовий запис № 134. Мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось у зв'язку із різними поглядами на життя та відсутністю між подружжям взаєморозуміння. З вересня 2010 р. сімейні стосунки припинені. Спору про майно немає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що сім'я розпалась остаточно з вересня 2010 р. і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.02.2008 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайнного управління юстиції зроблено актовий запис № 134. Мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, з вересня 2010 р. сімейні стосунки припинені. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

15 жовтня 2013 року ПАТ комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом та штрафу. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору без номеру від 30 березня 2007 року, укладеного між банком і [PERSON] останній отримав кредит в розмірі 3900грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 9999грн.58коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 6218грн.66коп., по комісії за користування кредитом в розмірі 4604грн.89коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1041грн.16коп., а всього в розмірі 22364грн.29коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 30 березня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3900грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (а.с.9-13). Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2013 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 9999грн.58коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 6218грн.66коп., по комісії за користування кредитом в розмірі 4604грн.89коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1041грн.16коп., а всього в розмірі 22364грн.29коп., що стверджується розрахунком позивача (а.с.5-8). Тому, на підставі ст.610, 611, 614 ЦК України з винного в невиконанні зобов'язання відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 31 серпня 2013 року в розмірі 22364грн.29коп. В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 229грн.40коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

22 жовтня 2013 року ПАТ комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом та штрафу. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору без номеру від 1 червня 2006 року, укладеного між банком і [PERSON] остання отримала кредит в розмірі 3300грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Відповідачка [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 5362грн.88коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 17789грн.61коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1157грн.62коп., а всього в розмірі 24810грн.11коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 1 червня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3300грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (а.с.8-12). Відповідачка [PERSON] кредитні зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 5362грн.88коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 17789грн.61коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1157грн.62коп., а всього в розмірі 24810грн.11коп., що стверджується розрахунком позивача (а.с.5-7). Тому, на підставі ст.610, 611, 614 ЦК України з винної в невиконанні зобов'язання відповідачки [PERSON] слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 30 вересня 2013 року в розмірі 24810грн.11коп. В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 248грн.10коп.

Outcome: approved