Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що ЛМКП «Теплокомуненерго» постачало теплову енергію в квартиру відповідачів. Відповідачі своєчасно не здійснювали розрахунки за надану теплову енергію та гаряче водопостачання, тому за ними виникла заборгованість по сплаті за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання у сумі 12 453,64 грн. за період з 01.10.2004 року по 01.12.2012 рік, що підтверджується витягом з особового рахунку [NUMBER]. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 12 453,64 грн. - основного боргу, втрати від інфляційних процесів у сумі 2 585,18 грн., 3 % річних у сумі 1 076,85 грн., а всього 16 115,67 грн., а також судовий збір. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнали частково у межах строку позовної давності, вважала незаконним вимоги щодо нарахування та стягнення з відповідачів витрати від інфляційних процесів, 3% річних відповідно до положень ст.. 625 ЦК України. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Статтями 20, 21 Закону України від 24 червня 2004 р. N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. При цьому, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, зокрема не пізніше 20 числа кожного місяця вносити плату за користування жилим приміщенням (квартплату) та за комунальні послуги. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Такі ж права та обов'язки встановлені і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків. Судом встановлено, що відповідачі, будучи мешканцем квартири [ADDRESS] (а.с.6), користувалися послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання, проте оплату проводили нерегулярно, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість за період з 01.10.2004 року по 01.12.2012 рік у розмірі 12 453,64 грн. - основного боргу, втрати від інфляційних процесів у сумі 2 585,18 грн., 3 % річних у сумі 1 076,85 грн., а всього 16 115,67 грн., відповідно до розрахунку по особовому рахунку [NUMBER] (а.с.7). Згідно зі ст. 67 ЖК України наймач жилого приміщення зобов'язаний оплачувати комунальні послуги, у тому числі і послуги з теплозабезпечення та постачання гарячої води. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено у судовому засіданні позивач надає послуги з теплозабезпечення та постачання гарячої води до квартири відповідачів. В порушення вимог ст. 68 ЖК України, відповідачі оплачують зазначені послуги нерегулярно, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Згідно зі ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.До суду позивач звернувся 28 серпня 2013 року. Відповідач [PERSON] наполягає на застосуванні позовної давності. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з 28 серпня 2010 року по 01.12.2012 року у розмірі - 5 727,73 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів індексу інфляції за весь час прострочення та стягнення 3% річних не підлягають задоволенню. Оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачів втрати від інфляційних процесів у сумі 2 585,18 грн., 3 % річних у сумі 1076,85 грн. за період з 2004 року по 01.12.2012 року. Суд же дійшов висновку, що стягненню підлягає заборгованість яка утворилась за період з 28 серпня 2010 року по 1.12.2012 року, розрахунок наданий Позивачем не відповідає вимогам закону. Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 2 Закону України "Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги" від 17 грудня 2010 року N 2795-VI статтю 2 Закону України "Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги" викласти в такій редакції: "Стаття 2. Дія цього Закону припиняється 01 січня 2011 року. Нарахування та стягнення пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги здійснюються на суму заборгованості, яка утворилася з 01 січня 2011 року". Розрахунок за період с 01.01.2011 року Позивачем не надано. Враховуючи викладене, суд задовольняє вимоги позивача частково, а саме про стягнення з відповідачів заборгованості за користувалися послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 5 727, 73 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 229, 40 грн.

Outcome: partial