Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Комсомольського міського управління юстиції в Полтавській області про усунення перешкод в користуванні власністю. Просив зобовязати ВДВС Комсомольського МУЮ, посилаючись на ст.ст.16,391 ЦК України, не чинити йому перешкод в реалізації права власності на все рухоме нерухоме майно шляхом виключення запису про його арешт з реєстру обтяжень. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.04.2013 року він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2012 року, згідно з якою він повинен виплатити [PERSON] майнову шкоду, отриману ним внаслідок ДТП в сумі 38 457 грн. 17 коп. на підставі постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 15.08.2012 року. Згідно п.п. 4-5 цієї постанови державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності, заборонено його відчуження та внесено відповідні записи до реєстру обтяжень. Під час розгляду Комсомольським міським судом цивільної справи за позовом [PERSON] до нього про відшкодування шкоди по суті в порядку забезпечення позову було винесено ухвалу від 11.04.2012 року по справі № 2/1612/722/12, якою задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності йому, [PERSON], а саме: вантажні автомобілі ТАТРА 815 С1, 815 державні номери 12509 СК, 04800 СК, А 3753 СК, легковий автомобіль [NUMBER], житловий будинок, розташований в м. Комсомольську по вул. Руднична, 13. Вважає, що судом був застосований неспівмірний вид забезпечення позову, а саме накладено арешт на майно загальною вартістю 510 000 грн. Не погоджуючись з цією ухвалою, він звернувся до Апеляційного суду Полтавської області з апеляційною скаргою, яка була частково задоволена та ухвала була змінена та залишено арешт лише на вантажний автомобіль ТАТРА 815, 1988 року випуску державний номер [NUMBER]. 15.03.2013 року. Він направив копію цієї ухвали на адресу ВДВС Комсомольського МУЮ та 29.04.2013 року направив скаргу на імя начальника ВДВС Комсомольського МУЮ про оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження. Постанова державного виконавця від 06.11.2012 року в частині накладення арешту на все його майно, безпідставно чинить перешкоди в реалізації його права власності, яке охороняється законом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Направив до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON], посилаючись на те, що на примусовому виконанні в ВДВС Комсомольського МУЮ перебуває зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на користь юридичних та фізичних осіб боргу в сумі 54 389 грн. 80 коп. Боржнику було надано строк для самостійного виконання виконавчого листа до 12.01.2013 року. Станом на 28.05.2013 року боржником рішення судів про стягнення з нього на користь юридичних та фізичних осіб боргу в сумі 54 389 грн. 80 коп. не виконано та борги не сплачено. Боржник, знаючи про відкриті провадження, майно для опису та арешту не предявив. Державний виконавець не мав можливості провести опис майна та його оцінку, встановити фактичну вартість майна та визначитись, що коштів від реалізації майна буде достатньо для задоволення вимог стягувачів та сплати витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору. Суд, дослідивши докази, надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, вважає, що позов необґрунтований і не підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 17.04.2013 року позивач [PERSON] отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2012 року з виконання виконавчого листа № 2/1612/722/12, виданого 18.10.2012 року Комсомольським міським судом, згідно якого він повинен виплатити [PERSON] майнову шкоду, заподіяну ним внаслідок ДТП в сумі 38 457 грн. 17 коп. на підставі постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 15.08.2012 року. Згідно п.п. 4-5 цієї постанови державного виконавця був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить позивачу на праві приватної власності, та було зазначено , що заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах суми боргу та внесено відповідні записи до реєстру обтяжень. Комсомольським міським судом при розгляді цивільної справи № 2/1612/722/12 за позовом [PERSON] до нього про відшкодування шкоди в порядку забезпечення позову було винесено ухвалу від 11.04.2012 року , якою задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON], а саме: вантажні автомобілі ТАТРА 815 С1, 815 державні номери 12509 СК, 04800 СК, А 3753 СК, легковий автомобіль [NUMBER], житловий будинок, розташований в м. Комсомольськ по вул. Руднична, 13. Позивач звернувся до Апеляційного суду Полтавської області з апеляційною скаргою, яка була частково задоволена і ухвала змінена та залишено арешт на вантажний автомобіль ТАТРА 815, 1988 року випуску державний номер [NUMBER], а в задоволенні інших вимог [PERSON] про застосування заходів забезпечення позовних вимог було відмовлено. 15.03.2013 року позивач направив копію цієї ухвали на адресу ВДВС Комсомольського МУЮ та 29.04.2013 року направив скаргу на імя начальника ВДВС Комсомольського МУЮ про оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що між позивачем [PERSON] та ВДВС Комсомольського МУЮ виник спір не про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, та усуненням перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] фактично оскаржує бездіяльність державного виконавця, а це інший спосіб захисту порушеного права та інший порядок його вирішення, а тому в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed