Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Представник відповідача по справі, у судове засідання не з'явився, надав до суду лист, в якому просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні наступні документи: копія свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER]; копія технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового Фонду, який розташований за адресою: [ADDRESS], паспорт складений 17.02.2010р.; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 09.07.2012р. № 1146; копія будинкової книги; копія довіреності на імя [PERSON] від 09.07.2012р.; лист Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 02.08.2013р. за вх. № 5900; заява [PERSON] від 15.10.2013р. за вх. .№ 7710; квитанція про сплату судового збору. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], померлого [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. На випадок смерті [PERSON] будь-яким чином не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги були позивач та його мати [PERSON] (дружина померлого). Ніхто із них до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертався. Однак, на день смерті з померлим батьком проживали позивач [PERSON] та мати позивача [PERSON], які спадщину прийняли фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить довідка відповідача від 09.07.2012р. Тобто, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, згідно ст.549 ЦК УССР (1963р.). Таким чином, позивач та його мати [PERSON], фактично прийняли спадщину по 1/2 частині кожний, але юридично її не оформили. Мати позивача [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], однак юридично її не оформила. На випадок смерті [PERSON] будь-яким чином не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач, інших спадкоємців немає. У встановлений законодавством строк позивач не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Оскільки йому було відомо про надання нотаріусу правовстановлюючих документів на житловий будинок, яких у нього не було, тому що за життя мати позивача не встигла оформити спадщину після смерті чоловіка. Однак, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті батька та матері на цілу частину житлового будинку. Тому, позивач, вважає, що прийняв спадщину за законом після померлого батька та матері, й має усі законні підстави для визнання за ним право власності на спадкове майно у вигляді 1/1 частини житлового будинку [ADDRESS], оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що по справі мають місце правовідносини, пов'язані із спадкуванням за законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], яку в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 р. прийняли позивач та його мати [PERSON], але юридично її не оформили. Згідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якій набрав чинності з 01 січня 2004р. п.5 «правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом». Ст.1216 ЦК України визначає, що спадкоємством є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відкриття спадщини регулюється нормою ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. Після смерті матері [PERSON] позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, що передбачене нормою ст.1241 ЦК України, немає. Факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька та матері, знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи. Позивач прийняв спадщину за ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від нього. Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання за ним, в порядку спадкування за законом, права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] не висуваючи, і ніяким чином не обґрунтовуючи, вимоги про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, тому, з урахуванням викладених позивачем, та досліджених у судовому засіданні обставин, не виходячи за межи заявлених вимог, суд вважає можливим задовольнити частково вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на житловий будинок садибного типу із надвірними спорудами, тобто окрім самочинно збудованих споруд та будівель. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial