Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про перерахунок боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, в обґрунтування заявлених вимог, вказав, що відповідно до розписки від 26.11.2009 року відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] до 20.03.2010 року суму в розмірі 361000,00 російських рублів. До зазначеного часу [PERSON] обіцяв повернути гроші, які він взяв у борг раніше, але своїх обіцянок не виконав. Таким чином, [PERSON] зобов'язався повернути взяту суму боргу в розмірі 361000,00 російських рублів до 20.03.2010 року та саме з 20.03.2010 року на її вимогу зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а три проценти річних від простроченої суми з 26.03.2011 року. Розрахунки що до невиконаного зобов'язання 3% річних від простроченої суми проводяться з 26.03.2011 року оскільки в рішенні суду по цивільній справі № 2-1463/11 від 16.05.2011 року стягується 3% річних від простроченої суми за період з 21.03.2010 року по 25.03.2011 року. Оскільки вищезазначені обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі № 2-1463/11 від 16.05.2011 року, вони не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Починаючи з 20.03.2010 року до теперішнього часу відповідач не виплатив борг. Сума невідшкодованого боргу розраховується від простроченої суми в розмірі 361000,00 російських рублів. Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, згідно курсу НБУ станом на 06.06.2012 року, 10 російських рублів становлять 2.4074 грн. Один російський рубль відповідно дорівнює 0,24074 грн. 361000,00 російських рублів відповідно до курсу НБУ станом на 06 червня 2012 року становить: 361000,00 російських рублів х 0,24074 грн. = 86907,14 грн. Сума збільшення боргу з урахуванням інфляційних процесів складає 9916,10 грн. Сума на яку збільшився борг з урахуванням 3% відсотків річних становить 3128,66 грн. Оскільки діюче законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення або відкриттям виконавчого провадження, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошового зобов'язання боржника і не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 04 липня 2011 року по справі № 3-65цс11. Тому, на підставі вищевикладеного позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь, індекс інфляції від простроченої суми в період часу з 01.08.2010 року по 01.05.2012 року в розмірі 9916,10 грн., три проценти річних від простроченої суми в період часу з 26.03.2011р. по 06.06.2012р. в розмірі 3128,66 грн. та судові витрати у розмірі 214,60 грн. а також усі інші судові витрати, які мною будуть понесені у справі. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні доводи, викладені в позові, підтримав повністю, просив заявлені вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON], на користь позивача [PERSON] індекс інфляції від простроченої суми в період часу з 01.08.2010 року по 01.05.2012 року в розмірі 9916,10 грн., три проценти річних від простроченої суми в період часу з 26.03.2011р. по 06.06.2012р. в розмірі 3128,66 грн. та судові витрати у розмірі 214,60 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток з повідомленням про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. В судовому засіданні головуючим ухвалено справу слухати за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти:…3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст.1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі…». Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України «на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника…, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми…» Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до розписки від 26.11.2009 року відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] до 20.03.2010 року суму в розмірі 361000,00 російських рублів. [PERSON] зобов'язався повернути взяту суму боргу до 20.03.2010 року. Зобов'язання за договором позики відповідач вчасно не виконав про що свідчить наявність у позивача боргового документу. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 16.05.2011 року по справі № 2-1463/11 з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача [PERSON] суму боргу за договором позики в сумі 101148,59грн., 3% річних від простроченої суми за період з 21.03.2010 року по 25.03.2011 року в розмірі 3076,03 грн., а в загальній сумі 104224,62 грн., суму витрат на правову допомогу в розмірі 3450 грн., судові витрати по справі в розмірі 1196,75 грн. Відповідно до довідки ВДВС Сєвєродонецького МУЮ № 12329 від 07.06.2013 року виконавчий лист по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу не виконано, станом на 01.06.2013 року заборгованість складає 108871,37 грн. Відповідно до наданих офіційних курсів валют десять російських рублів до курсу НБУ станом на 06 червня 2012 року, становить: 2.4074 грн. Один російський рубль відповідно дорівнює 0,24074 грн. Тобто 361 000,00 російських рублів відповідно до курсу НБУ станом на 06 червня 2012 року становить: 361000,00 російських рублів х 0,24074 грн. = 86907,14 грн. Відповідно до наданих суду розрахунків, в правильності яких у суду не має підстав сумніватись, розмір суми збільшення боргу з урахуванням інфляційних процесів відповідно до розрахунку від 06.06.2012р. за період з 01.08.2010 року по 01.05.2012 рік складає 9916,10 грн. Розрахунки що до невиконаного зобов'язання 3% річних від простроченої суми заявлені позивачем з 26.03.2011 року по , оскільки в рішенні суду по цивільній справі № 2-1463/11 від 16.05.2011 року 3% річних від простроченої суми було стягнуто за період з 21.03.2010 року по 25.03.2011 року. Сума на яку збільшився борг з урахуванням 3% відсотків річних відповідно до наданого розрахунку становить 3128,66 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції від простроченої суми в період часу з 01.08.2010 року по 01.05.2012 року в розмірі 9916,10 грн. та три проценти річних від простроченої суми в період часу з 26.03.2011 року по 06.06.2012 року в розмірі 3128,66 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 214,60 грн. Стягнення інших судових витрат в судовому засіданні заявлено не було. На підставі викладеного та

Outcome: approved