Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій зазначив, що 28 серпня 2008 року між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк, правонаступником якого по всіх правах та обов'язках, відповідно до п.1.2 Статуту. Є Публічне Акціонерне Товариство «Український Бізнес Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання кредиту та поруки № 67.38.698. Відповідно до Договору Позивач в разовому порядку надав відповідачу у тимчасове користування кредит на споживчі цілі в розмірі 16 158,00 гривень строком з 29.08.2008 року по 28.08.2011 року зі сплатою 30 відсотків річних. Позивач, свої обов'язки за договором перед відповідачем виконав у повному обсязі. На сьогоднішній день відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконує, що призвело до створення простроченої заборгованості. Станом на 03 жовтня 2013 року заборгованість [PERSON] перед відповідачем за договором про надання кредиту та поруки № 67.38.698 від 28.08.2013 року складає 28 383, 01 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, тому суд вважає за доцільне винести рішення заочне. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до статті 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Згідно ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондуються із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регламентують договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.3.1 Договору, відповідач під час користування кредитом, повинен дотримуватися принципів кредитування: терміновості зворотності, платності, забезпеченості. Пункти 3.2,3.3,3.4 Договору встановлюють обов'язок відповідача щомісячно не пізніше 28 числа сплачувати частину кредиту відповідно графіку, днем остаточного погашення кредиту є 28 серпня 2011 року. Відповідно до п. 10.1 Договору сукупна вартість кредиту, яка включає вартість усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань наведена в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору. Пунктом 10.2 Договору зазначено, що позичальнику надана повна інформація про всі умови кредитування Банком фізичних осіб та із всіх запропонованих він обрав саме ці умови кредитування, які містять цей Договір, про що свідчить її особистий підпис. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положення статті 612 ЦК України встановлює прострочення боржника, відповідно до даної норми Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України встановлене поняття неустойки, так - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Згідно зі статтею 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то воно підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування. З метою запобігання збільшенню заборгованості 21 березня 2013 року позивачем за місцем реєстрації відповідача, була направлена Претензія за вих. № 70.034/2428, з вимогою сплатити заборгованість та повідомленням про можливість настання негативних наслідків у випадку невиконання умов кредитного договору, яка була отримана позичальником особисто, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, заборгованість погашена не була та ніяких письмових пояснень з боку відповідача не було. На підставі викладеного, відповідно до ст.526, 554, 610 ЦК України,

Outcome: approved