Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 06.09.2007 року між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 49881 доларів США 19 центів. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач не виконує, у зв'язку з чим у відповідача станом на 06.08.2013 року виникла прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 393640 грн. 54 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 195749 грн. 61 коп. та пеня в розмірі 6842214 грн. 54 коп. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1342033 грн. 75 коп., сплачений судовий збір в сумі 3441 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явивсь, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 06.09.2007 року звернулась до позивача з заявою на отримання кредиту, що підтверджується копією анкети-заяви на отримання кредиту (а.с.13-14). Між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 06 вересня 2007 року був укладений кредитний договір №490045493 (а.с.5-9). За даним договором відповідачу було надано кредит в сумі 49881 доларів США 19 центів, строком до 06.09.2013 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами (п.2.1, п.2.2, п.2.3 кредитного договору). 06.09.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» був укладений договір поруки № 49004593-П (а.с.12), за умовами якого відповідач зобов'язався відповідати Судом встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання за укладеним кредитним договором №490045493 від 06.09.2007 року та надано кредит в сумі 49881 доларів США 19 центів для придбання автомобіля Mazda, д/н [NUMBER]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість за кредитом в розмірі 49248 доларів США 16 центів, що еквівалентно 393640 грн. 54 коп., заборгованість по відсотках - 24490 доларів США 13 центів, що еквівалентно 195749 грн. 61 коп., заборгованість по пені - 856025 доларів США 84 центів, що еквівалентно 6842214 грн. 54 коп., а всього 929764 доларів США 13 центів, що еквівалентно 7431604 грн. 69 коп. (а.с.19-20). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. А п. 3.2 договору поруки встановлено, що передбачена статтею 3.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у пункті 2.1 цього договору. Позивачем 09.09.2013 року на адресу позичальника та поручителя була направлена вимога про дострокове повернення кредиту (а.с.23). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані в добровільному порядку зобов'язання за договором поруки, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, відповідач несе солідарний обов'язок перед позивачем за невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, позивач просить стягнути заборгованість лише з поручителя та суму пені лише в розмірі 752643 грн. 60 коп., тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 1342033 грн. 75 коп., з них прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 393640 грн. 54 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 195749 грн. 61 коп. та пеня в розмірі 752643 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 3441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved