Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Родовід Банк» в особі відділення «Донецьке регіональне управління» АТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на наступне. 11.07.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» і фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір №Д013/МІ-008.08.1 (17.06.2009 року назва банку було змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (скорочена назва - АТ «Родовід Банк»). Відповідно до умов вказаного кредитного договору №1 банк зобов'язався надати в майбутньому кредити [PERSON] в межах загальної суми 22 500,00 (двадцять дві тисячі п'ятсот) доларів США 00 центів. Пунктом 1.2. кредитного договору встановлені кредитні зобов'язання банку та відповідача щодо погашення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачених кредитним договором, які виникають з моменту укладання додаткових угод до кредитного договору №Д013/МІ-008.08.1 про надання кредитів, що є його невід'ємними частинами. Згідно п. 1 додаткової угоди №1 до кредитного договору від 11.07.2008 року банк надав відповідачу кредит в сумі 22 500,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 16% річних строком по 05.07.2010 року. Сума кредиту в повному обсязі була надана [PERSON] у відповідності з положеннями п. 2.5. кредитного договору через касу банку - готівкою. Факт видачі кредиту відповідачу підтверджується заявою на видачу готівки №156-3б від 11.07.2008 року. Відповідно умов до п.п. 3.4.3. - 3.4.4. кредитного договору №1 позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за кредитом відповідно до умов додаткових угод, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами та повністю погасити заборгованість за кредитами не пізніше 05.07.2010 року на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах. Всупереч зазначеному, боржник не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та не сплатив у строки заборгованість в повному обсязі. Таким чином на час звернення до суду не повернено позичальником в повному обсязі кредитних коштів банку у розмірі 10 512,89 доларів США та сплати процентів в сумі 1 111,40 доларів США. Пунктом 3.4.6. кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами позичальник зобов'язується сплатити банку пеню за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 1,6 %. Таким чином, загальний розмір грошових вимог банку складається із суми кредиту, процентів, пені та відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Станом на 03.06.2013 року заборгованість за кредитом та заборгованість по сплаті процентів складає 11624,29 доларів США. Станом на 03.06.2013 року пеня, нарахована згідно до умов кредитного договору за прострочення виконання грошових зобовязань складає - 1781323,24 гривень, зокрема: пеня за порушення строків повернення кредиту - 1614782,45 гривень, пеня за порушення строків сплати відсотків - 166540,79 гривень, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України - 9139,93 гривень, з яких: 3% річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасного повернення кредиту - 8285,56 гривень та за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків - 854,37 гривень. 30.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» і фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір №Д013/МЖ-013.08.1 (17.06.2009 року назва банку було змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (скорочена назва - АТ «Родовід Банк»). Відповідно до умов вказаного кредитного договору №2 банк зобов'язався надати в майбутньому кредити [PERSON] в межах загальної суми 65000,00 (шістдесят п'ять тисяч) доларів США. Пунктом 1.2. кредитного договору №2 встановлюється, що кредитні зобов'язання банку та відповідача щодо погашення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачених кредитним договором, які виникають з моменту укладання додаткових угод до кредитного договору №2, виникають з моменту укладання додаткових угод до кредитного договору №2 про надання кредитів, що є його невід'ємними частинами. Відповідно додаткової угоди №1 до кредитного договору №Д013/МЖ-013.08.1 від 30.09.2008 року банк надав [PERSON] кредит в сумі 65000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 16% річних строком по 20 вересня 2013 року. Сума кредиту в повному обсязі була сплачена відповідачу готівкою з каси банку у відповідності з положеннями пункту 2.5. кредитного договору №2. Факт видачі кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 755-2 від 30.09.2008 року. Відповідно умов до п.п. 3.4.3. - 3.4.4. кредитного договору №2 позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за кредитом відповідно до умов додаткових угод, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами та повністю погасити заборгованість за кредитами не пізніше 20.09.2013 року на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах. Всупереч зазначеному, боржник не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та не сплатив у строки заборгованість в повному обсязі. Таким чином на час звернення до суду не повернено позичальником в повному обсязі кредитних коштів банку у розмірі 57057,34 доларів США та сплати процентів в сумі 30 288,43 доларів США. Пунктом 3.1.1. кредитного договору №2 передбачено, право банку достроково стягувати кредити та проценти за період фактичного користування кредитами в межах виданих за додатковими угодами у разі недотримання позичальником умов кредитного договору. Враховуючи зазначене, банк надіслав на адресу [PERSON] вимогу № 152.4-11-6.6/7755 від 27.10.2010 року в якій вимагав від відповідача достроково виконати зобов'язання за кредитним договором протягом семиденного терміну з дати отримання вимоги. До теперішнього часу відповідь на зазначену вимогу не надходила. Пунктом 3.4.6. кредитного договору №2 передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами позичальник зобов'язується сплатити банку пеню за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 1,6 %. Таким чином, загальний розмір грошових вимог банку, які виникли на підставі кредитного договору №2 складається з суми кредиту, відсотків, пені та відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Станом на 03.06.2013 року складає 87345,77 доларів США та 5396146,69 гривень, зокрема: заборгованість за кредитом - 57057,34 доларів США, заборгованість по сплаті процентів - 30288,43 доларів США. Станом на 03.06.2013 року пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань становить 5368602,29 гривень, з яких: пеня за порушення строків повернення кредиту - 3074292,28 гривень, пеня за порушення строків сплати відсотків - 2294310,01 гривень. Крім того, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України складає 27544,40 гривень, де 3% річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасного повернення кредиту - 15773,69 гривень та 3% річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків - 11770,71 гривень. Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником боргових зобов'язань за договором кредиту №2 між позивачем та [PERSON] 30.09.2008 року був укладений договір поруки № ДО13/МЖ-013/2.08.1. Відповідності до п. 1.1. договору поруки [PERSON] зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за несвоєчасне і неповне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором №2. Згідно з п. 2.1. договору поруки №ДО13/МЖ-013/2.08.1 від 30.08.2008 року у випадку невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором №2, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку зобов'язаний погасити в повному обсязі заборгованість позичальника за кредитним договором №2 за рахунок власних коштів на рахунок банку в строк не пізніше наступного робочого дня після одержання вищезазначеного письмового повідомлення. Так, банк 27.10.2010 року надіслав на адресу поручителя лист №152.4-11-6.6/7754, в якому повідомив його, що боржник не виконує свої зобов'язання за кредитним договором №2, сповістив про розмір заборгованості боржника перед банком та вимагав погасити вказану заборгованість. Однак поручитель не виконав зазначену вимогу банку і внаслідок цього, заборгованість відповідача [PERSON] перед банком є непогашеною і на теперішній час. Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором №2 між позивачем та [PERSON] 30.09.2008 року був укладений договір іпотеки № ДО13/МЖ-013/1.08.1. Згідно до іпотечного договору відповідачем [PERSON] було передано у іпотеку позивачу нерухоме майно: однокімнатна квартира, загальною площею 44,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради від 04.09.2008 року. Згідно до п. 3.1.1. договору іпотеки при порушенні позичальником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем умов договору іпотеки та у випадках встановлених законом у банка виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з порушення основного зобов'язання [PERSON] іпотекодержателем надіслано іпотекодавцю/боржнику, письмову вимогу від 06.03.2012 року за № 151.6-11-6.6./461про усунення порушення відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», але вказана вимога не була виконана у тридцятиденний строк. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід банк» (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, код ЄДРПОУ 14349442, МФО 321712, кореспондентський рахунок №32008171201 у Головному управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО 321024) заборгованість за кредитним договором №Д013/МІ-008.08.1 від 11.07.2008 року у розмірі 11624,29 доларів США, пеню, нараховану згідно до умов кредитного договору за прострочення виконання грошових зобовязань у розмірі 1781323,24 гривень, 3% річних за прострочення виконання зобов'язань та нарахованих відсотків зі своєчасного повернення кредиту у розмірі 9139,93 гривень; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Родовід банк» (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, код ЄДРПОУ 14349442, МФО 321712, кореспондентський рахунок №32008171201 у Головному управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО 321024) заборгованість за кредитним договором № Д013/МЖ-013.08.1 від 30.09.2008 року в розмірі 87345,77 доларів США; визначити спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною не нижче його вартості, визначеної в договорі іпотеки № Д013/МЖ-013/1.08.1 від 30.09.2008 року, тобто з початковою ціною не нижче 461795,00 гривень, що в еквіваленті на момент укладення договору іпотеки складає 95000,00 доларів США; судові витрати в розмірі З441,00. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та її представник до судового засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Але в супереч приписам ст. 77 ЦПК України не виконали обов'язку та не повідомили суд про причини неявки в судове засідання. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За вимогами ст. 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які божник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлені наступні обставини. 11.07.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» і фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір №Д013/МІ-008.08.1 (17.06.2009 року назва банку було змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (скорочена назва - АТ «Родовід Банк»). Відповідно до умов вказаного кредитного договору №1 банк зобов'язався надати в майбутньому кредити [PERSON] в межах загальної суми 22500,00 доларів США. Пунктом 1.2. кредитного договору встановлені кредитні зобов'язання банку та відповідача щодо погашення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачених кредитним договором, які виникають з моменту укладання додаткових угод до кредитного договору №Д013/МІ-008.08.1 про надання кредитів, що є його невід'ємними частинами. Згідно п. 1 додаткової угоди №1 до кредитного договору від 11.07.2008 року банк надав відповідачу кредит в сумі 22500,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 16% річних строком по 05.07.2010 року. Сума кредиту в повному обсязі була надана [PERSON] у відповідності з положеннями п. 2.5. кредитного договору через касу банку - готівкою. Факт видачі кредиту відповідачу підтверджується заявою на видачу готівки №156-3б від 11.07.2008 року. Відповідно умов до п.п. 3.4.3. - 3.4.4. кредитного договору №1 позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за кредитом відповідно до умов додаткових угод, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами та повністю погасити заборгованість за кредитами не пізніше 05.07.2010 року на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах. Умови щодо сплати кредиту та відсотків в строк, передбачений кредитним договором №1 не виконуються відповідачем [PERSON] Пунктом 3.4.6. кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами позичальник зобов'язується сплатити банку пеню за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 1,6 %. У зв'язку з порушенням умов договору кредиту станом на 03.06.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 11 624,29 доларів США, пені, нарахованої згідно до умов кредитного договору за прострочення виконання грошових зобов'язань - 1781323,24 гривень та 3% річних за ч.2 ст. 625 ЦК України - 9139,93 гривень. На теперішній час борг відповідачем [PERSON] не погашений. Відповідно до вимог законодавства, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 610 ЦК України встановлено, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням позичальником своїх зобов'язань. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ПАТ «Родовід банку» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №Д013/МІ-008.08.1 від 11.07.2008 року. 30.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» і фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір №Д013/МЖ-013.08.1 (17.06.2009 року назва банку було змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (скорочена назва - АТ «Родовід Банк»). Відповідно до умов вказаного кредитного договору №2 банк зобов'язався надати в майбутньому кредити [PERSON] в межах загальної суми 65000,00 доларів США. Пунктом 1.2. кредитного договору № 2 встановлюється, що кредитні зобов'язання банку та відповідача щодо погашення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачених кредитним договором, які виникають з моменту укладання додаткових угод до кредитного договору № 2, виникають з моменту укладання додаткових угод до кредитного договору № 2 про надання кредитів, що є його невід'ємними частинами. Відповідно додаткової угоди №1 до кредитного договору №Д013/МЖ-013.08.1 від 30.09.2008 року банк надав [PERSON] кредит в сумі 65000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 16% річних строком по 20.09.2013 року. Сума кредиту в повному обсязі була сплачена відповідачу готівкою з каси банку у відповідності з положеннями пункту 2.5. кредитного договору №2. Факт видачі кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 755-2 від 30.09.2008 року. Відповідно умов до п.п. 3.4.3. - 3.4.4. кредитного договору №2 позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за кредитом відповідно до умов додаткових угод, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами та повністю погасити заборгованість за кредитами не пізніше 20.09.2013 року на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах. Всупереч зазначеному, боржник не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та не сплатив у строки заборгованість в повному обсязі. Таким чином у зв'язку з порушенням умов договору кредиту станом на 03.06.2013 року утворилась заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №2 у розмірі 57057,34 доларів США та сплати процентів в сумі 30288,43 доларів США. Пунктом 3.1.1. кредитного договору №2 передбачено, право банку достроково стягувати кредити та проценти за період фактичного користування кредитами в межах виданих за додатковими угодами у разі недотримання позичальником умов кредитного договору. Враховуючи зазначене, банк надіслав на адресу [PERSON] вимогу № 152.4-11-6.6/7755 від 27.10.2010 року в якій вимагав від відповідача достроково виконати зобов'язання за кредитним договором протягом семиденного терміну з дати отримання вимоги. Факт направлення вказаної вимоги підтверджується реєстром рекомендованих відправлень (а.с. 84, 85). До теперішнього часу відповідь на зазначену вимогу не надходила. Пунктом 3.4.6. кредитного договору № 2 передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами позичальник зобов'язується сплатити банку пеню за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 1,6 %. Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] яка виникла в результаті не виконання умов №Д013/МЖ-013.08.1 від 30.09.2008 року становить 87345,77 доларів США та 5396146,69 гривень, а також пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань у розмірі 5368602,29 гривень, 3% річних передбачених приписами ч.2 ст. 625 ЦК України складає 27544,40 гривень. На теперішній час борг відповідачем [PERSON] не погашений. Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником боргових зобов'язань за договором кредиту №2 між позивачем та [PERSON] 30.09.2008 року був укладений договір поруки № ДО13/МЖ-013/2.08.1. Відповідності до п. 1.1. договору поруки [PERSON] зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за несвоєчасне і неповне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором №2. Згідно з п. 2.1. договору поруки №ДО13/МЖ-013/2.08.1 від 30.08.2008 року у випадку невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором № 2, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку зобов'язаний погасити в повному обсязі заборгованість позичальника за кредитним договором № 2 за рахунок власних коштів на рахунок банку в строк не пізніше наступного робочого дня після одержання вищезазначеного письмового повідомлення. Так, банк 27.10.2010 року надіслав на адресу поручителя лист №152.4-11-6.6/7754, в якому повідомив його, що боржник не виконує свої зобов'язання за кредитним договором №2, сповістив про розмір заборгованості боржника перед банком та вимагав погасити вказану заборгованість, що підтверджується реєстром рекомендованих відправлень (а.с. 87, 88). Однак поручитель не виконав зазначену вимогу банку і внаслідок цього, заборгованість відповідача [PERSON] перед банком є непогашеною і на теперішній час. Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором №2 між позивачем та [PERSON] 30.09.2008 року був укладений договір іпотеки № ДО13/МЖ-013/1.08.1. Згідно до іпотечного договору відповідачем [PERSON] було передано у іпотеку позивачу нерухоме майно: однокімнатна квартира, загальною площею 44,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради від 04.09.2008 року. Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. ЗЗ Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно до п. 3.1.1. договору іпотеки при порушенні позичальником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем умов договору іпотеки та у випадках встановлених законом у банка виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. У зв'язку з порушення основного зобов'язання [PERSON] іпотекодержателем надіслано іпотекодавцю, письмову вимогу від 06.03.2012 року за № 151.6-11-6.6./461 про усунення порушення відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», але вказана вимога не була виконана у тридцятиденний строк (а.с. 98, 99). Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору №Д013/МЖ-013.08.1 від 30.08.2008 року, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість в розмірі 87345,77 доларів США, звернувши стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 3441,00 гривень, сплачені в якості судового збору. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 536, 546, 550 ЦК України та

Outcome: approved