Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

06 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 09 вересня 2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені з червня 2013 р., спільне господарство не ведуть. Спору про поділ спільного майна не мають. Просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, судові витрати покласти на позивача. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, надали письмові заяви, відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов, у силу ст.ст. 104-107 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2000 року, про що свідчить Свідоцтво про одруження Серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 371 (а.с. 4). Сторони від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с. 5). Як вбачається з позовної заяви, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно з червня 2013 року. Спору по розподіл майна між сторонами не має. Стаття 112 Сімейного кодексу України, передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Фактично взаємини сторін як подружжя відсутні, тому суд вважає за можливе їх шлюб, в якому є двоє неповнолітніх дітей, розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 60 коп. (а.с. 1) віднести за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved