Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] [PERSON] про визнання договору удаваним та стягнення заборгованості. В позові посилається, на те що в грудні 2006 року між ним та відповідачем [PERSON] було досягнуто згоду про укладання договору позики в сумі 100 000 грн. на термін до першої вимоги з оплатою 5% в місяць за користування позиченими грошовими коштами. Досягнувши згоди з усіх істотних умов майбутнього договору позики, відповідач повинен був надати йому під заставу в якості забезпечення виконання зобов»якання належне йому нерухоме майно - нежитлові будівлі, які розташовані в [ADDRESS]. 15 грудня 2006 року відповідач відмовився укладати договір застави на нерухоме майно і запропонував укласти під виглядом договору позики договір про спільну діяльність, обґрунтовуючи це тим, що в разі невиконання ним умов зобов»язання він буде мати змогу залишити за собою нерухоме майно в [ADDRESS], а тому 15.12.2006 року він підписав вказаний договір. В цей же день він передав [PERSON] до березня 2011 року грошові кошти в сумі 100 000 грн. на умовах, що вони будуть повернуті за його першою вимогою, а також [PERSON] буде щомісячно платити 5 000 грн. за користування наданими грошовими коштами. Відповідач [PERSON] до березня 2011 року належним чином виконував взяті на себе зобов'язання та кожен місяць сплачував йому 5 000 грн. в якості відсотків за користування позиченими грошовими коштами. Фактично між ними під виглядом договору про спільну діяльність було укладено договір позики. 17 червня 2010 року відповідач [PERSON] позичив у нього додатково 168 000 грн. на невизначений термін під сплату 3% щомісяця від позиченої суми. За прохання [PERSON] договір позики було укладено під виглядом договору про спільну діяльність. В підтвердження того, що відповідач отримав від нього гроші, в сумі 168 000 грн., вони з відповідачем склали акт прийому - передачі. Вказує також, що договором про спільну діяльність від 15.12.2006 року та 17.06.2010 року є удаваним, оскільки насправді між ним та відповідачем [PERSON] була домовленість щодо укладання договору позики, оскільки навіть самі умови договорів про спільну діяльність вказують на фактичне існування договору позики. Вказує також, що 6 вересня 2011 року відповідач [PERSON] позичив у нього грошові кошти в сумі 10 000 доларів США на умовах повернення не пізніше 1 жовтня 2011 року та сплатою процентів в розмірі 1 000 доларів США за кожен місяць користування позиченою сумою. На підтвердження укладання договору позики від 06.09.2011 року [PERSON] власноруч написав розписку. На сьогоднішній день грошові кошти, які позичені за договором позики від 06.09.2011 року [PERSON] не повернув, відсоток за користування позиченими коштами він не сплачує. В якості забезпечення виконання зобов»язання між ним та [PERSON] було укладено договір поруки від 17 липня 2013 року, згідно з яким [PERSON] взяв на себе зобов»язання солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов»язань. Додатково до позичених 168 000 грн. відповідач [PERSON] на умовах договору позики від 17 червня 2010 року позичив у нього 4 листопада 2011 року грошові кошти в сумі 3 620 євро та 16 грудня 2011 року кошти в сумі 3 620 євро, що підтверджується відповідними актами прийому -передачі коштів. Починаючи з березня 2011 року відповідач [PERSON] перестав сплачувати проценти за користування позиченими грошовими коштами. Відповідач [PERSON] став уникати зустрічей з ним, не відповідає на його телефонні дзвінки. Вказує також, що з жовтня 2011 року він став регулярно направляти на адресу відповідача [PERSON] письмові вимоги щодо погашення його боргів. На день звернення до суду загальна заборгованість [PERSON] складає 921 236 грн., з яких: заборгованість за договором позики від 15 грудні 2006 року складає 240 000 грн., з яких 100 000 основного та 140 000 за користування позиченими коштами за період з 15 березня 2011 року по 15 березня 2013 року; заборгованість за договором позики від 17 червня 2010 року складає 309 120 грн., з яких 168 000 грн. основного боргу та 141 120 грн. за користування позиченими коштами за період з 15 березня 2011 року по 15 липня 2013 року; заборгованість за договором позики від 04.11.2011 року складає 5 408 євро, з яких 3 380 основного боргу та 2 028 євро за користування позиченими коштами за період з 04 листопада 2013 року. Курс 1 гривні до 1 євро становить 10,4892 євро, а тому заборгованість за договором позики від 04.11.2011 року складає 56 725,59 грн.; заборгованість за договором позики від 06.09.2011 року складає 32 000 доларів США, з яких 10 000 доларів основного боргу та 22 000 доларів за користування позиченими коштами за період з 06 вересня 2011 року по 06 липня 2013 року, курс гривні до долара США становить 7,9930, а тому заборгованість за договором позики від 06.09.2011 року складає 255 776 грн. Вказує також, що [PERSON] має виконувати належним чином взяті на себе зобов»язання за вказаними договорами. Йому завдано моральної шкоди протиправною поведінкою відповідачів, яка полягає в грубому порушенні взятих на себе зобов»язань та неповерненню йому грошових коштів. Моральна шкода полягає в тому, що зобов»язання покладене на відповідачів згідно укладених договорів не виконуються. Через такі протиправні дії він втратив можливість в 2011 році придбати окреме житло і вимушений на сьогодні винаймати житло. Відповідач [PERSON] ігнорує його законні вимоги, що також посилює його душевні переживання. На сьогоднішній день він позбавлений можливості протягом тривалого часу вести звичний для нього уклад життя, вимушений змінити свій повсякденний розпорядок дня та вимушений витрачати час на нерви та на спілкування з відповідачами, приймати участь в судових процесах. Його душевні страждання спричинені йому відповідачем [PERSON], знаходяться в причинному зв»язку з неправомірною поведінкою відповідачів. Просить суд визнати удаваним договір про спільну діяльність від 15.12.2006 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 240 000 грн., з яких 100 000 грн. розмір основного боргу та 140 000 грн. розмір процентів за користування. Визнати удаваним договір про спільну діяльність від 17.06.2006 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та стягнути його на користь заборгованість в розмірі 309 120 грн., з яких 168 000 грн. - розмір основного боргу та 141 120 грн. - розмір процентів. Стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 16.12.2011 року - в розмірі 59 614 грн. 31 коп., з яких 37 970 грн. 90 коп. - розмір основного боргу та 21 643 грн. 41 коп. - розмір відсотків. Стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 06.09.2011 року в розмірі 255 776 грн., з яких 79930 грн. - розмір основного боргу та 175 846 грн. розмір відсотків. Стягнути з [PERSON] на його користь суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по договору поруки в розмірі 400 грн. Також просить суд стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача та просить суд задоволити їх. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про свідчать розписки про вручення повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір про спільну діяльність, на підставі, якого передав відповідачу [PERSON] грошові кошти 100 000 грн.(а.с.14-15) 17 червня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність, в якому вони погодили істотні умови та позивач передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 168 000 грн. на невизначений термін під сплату 3%. (а.с.16-18) З копії розписки від 06.09.2011 року вбачається, що [PERSON] отримав 10 000 доларів США від позивача [PERSON] зі сплатою 1 000 доларів за місяць користування. (а.с.19) Згідно договору поруки від 17 липня 2013 року, який був укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], яким [PERSON] взяв на себе зобов»язання відповідати за виконання [PERSON] зобов»язань. (а.с.20) Згідно акту прийому - передачі коштів від 04.11.2011 року, який був укладений додатково до договору про спільну діяльність від 17 червня 2006 року, відповідачу [PERSON] додатково було передано кошти в сумі 3 620 євро. (а.с.23) Згідно акту прийому - передачі коштів від 16.12.2011 року, який був укладений додатково до договору про спільну діяльність від 17 червня 2006 року, відповідачу [PERSON] додатково було передано кошти в сумі 3 380 євро. (а.с.24) З копії претензій вбачається, що позивач надсилав відповідачу прохання про добровільне погашення боргу. (а.с.25) Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин , який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. 611 ч.1 п.4 ЦК України в разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до статті 1046 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 Цивільного Кодексу України встановлений обов'язок позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно ст. 23 ч.2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи інших родичів. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що душевні страждання, які спричинені позивачу [PERSON] пов»язані саме з неправомірною поведінкою відповідача [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позивач правомірно ставить питання про відшкодування йому моральної шкоди, та суд вважає, що моральну шкоду слід стягнути з відповідача [PERSON], оскільки саме він не виконав основного зобов»язання та саме він заборгував позивачу основну суму боргу. Вказаними вище діями позивачу було спричинені значні незручності, позивач звертався в різні установи, для захисту своїх прав, оскільки йому відповідач [PERSON] не повертав кошти, які він позичив у нього, в результаті моральних страждань у позивача погіршився стан здоров'я. Суд вважає, що позивачем доведена заподіяна йому моральна шкода, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь в сумі 20 000 грн. Судом встановлено, що договори про спільну діяльність від 15.12.2006 року, 17.06.2010 року є удаваними, оскільки вони укладались з метою приховання іншого правочину, а саме договорів позики. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не належним чином виконав зобов'язання перед [PERSON], та не повернув йому борг по вказаним вище договорам, які в сукупності склали заборгованість в сумі 1 121 236 грн., а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають задоволенню, щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, то її слід стягнути з відповідача [PERSON] в сумі 20 000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому слід стягнути з відповідачів на користь [PERSON], судовий збір в сумі 3 400 грн.

Outcome: partial