Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 23.02.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К53112202153В. Відповідно до кредитного договору позивач надав позичальнику кредит у розмірі 50 000,00 грн., строком по 23.02.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається з кредитного договору позичальник прийняв зобов'язання повернути позивачеві отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом в обсязі, строк та порядок, визначені у кредитному договорі. Кредитним договором процентна ставка за користування кредитом встановлюються в розмірі 27 % річних . Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кореспондуючу норму містить стаття 629 ЦК України. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивач належним чином виконав свій обов'язок по Кредитному договору щодо надання Позичальнику грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером. Однак, позичальник, користуючись грошовими коштами, свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконував, а саме, не сплачував кредит, відсотки за його користування у термін визначений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Зважаючи на зазначені порушення відповідачем умов кредитного договору позивач на підставі п.5.2.1. Кредитного договору набув право вимоги до Відповідача, з у Відповідача згідно п.5.3.9. Кредитного договору виникло зобов'язання достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.7.1 Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та/або процентів Позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 0,5 процентів від простроченої суми за кожен день. Таким чином, в результаті порушення умов кредитного договору щодо строків сплати процентів за користування кредитом, у позичальника виникла заборгованість у розмірі 69535,70 грн., з них: Поточна заборгованість по кредиту - 47 679,57 грн. Пеня за несплату кредиту - 2 949,72 грн. 3% річних за несплату кредиту - 48,48 грн. Прострочена заборгованість по відсотках - 13 331,04 грн. Пеня за несплату відсотків по кредиту - 5 437,52 грн. 3% річних за несплату відсотків по кредиту - 89,37 грн. Таким чином, загальна сума боргу позичальника перед позивачем внаслідок неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором становить 69 535,70 грн. У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судові засідання неодноразово не з'являлася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце слухання справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим з повідомленням листом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка проживає і зареєстрована у [INFO], ІПН [NUMBER]. Згідно копії кредитного договору № К53112202153В від 23.02.2012 року, [PERSON] було надано кредит в сумі 50 000,00 грн., кредитним договором процентна ставка за користування кредитом встановлюються в розмірі 27 % річних. Підставність позову стверджується розрахунком заборгованості за надання послуг за користування споживчим кредитом, згідно якої заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.07.2013 року становить 69535,70 грн. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, не виконані в повному обсязі умови кредитного договору відповідачкою вона не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором № К53112202153В від 23.02.2012 року, внаслідок чого перед позивачем станом на 16.07.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 69535,70 грн., тому позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідачки суми позову. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки при подачі позову згідно зі ст. 80 ЦК України та Закону України "Про судовий збір" позивач сплатив судовий збір у розмірі 695,36 грн., отже дану суму судових витрат слід стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved