Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення ними повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що 09 лютого 2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, і батьком яких є [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. З січня 2012 року відповідач мешкає окремо, матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Діти повністю знаходяться на утримання позивачки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, письмово просила розглянути справу без її участі, позовнгі вимоги підтримала у повнеому обсязі. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, розяснити позивачці наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач [PERSON] в добровільному порядку не здійснює. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова людина, офіційно не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу на дітей у встановленому законом розмірі, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, щомісячно до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 07 травня 2013 року.

Outcome: approved