Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № НАХRRW11940381 від 22 вересня 2008 року в розмірі 28724,26 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк, правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір кредиту № НАХRRW11940381, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4307,75 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит до 21 травня 2010 року та зобовязався щомісячно, сплачувати позивачу грошові кошти повернення частини тіла кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобовязався сплатити пеню та штраф. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4307,75 гривень шляхом перерахування на картковий рахунок. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконав в результаті чого станом на 25 листопада 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 28724,26 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримував, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд за згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 22 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено договір кредиту № НАХRRW11940381, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу строковий кредит на термін до 21 травня 2010 року, шляхом перерахування на картковий рахунок [PERSON] суми в розмірі 4307,75 гривень зі сплатою процентів у розмірі 0,12% річних за користування кредитом, а відповідач зобовязався повернути кредит до 21 травня 2010 року сплачуючи, щомісячно позивачу відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви позичальника № 0601120900069703617 та договору кредиту № НАХRRW11940381. При порушенні терміну повернення кредиту, відповідач зобовязався сплатити позивачу відсотки за користування кредитом, а також у разі несвоєчасної сплати заборгованості по відсотках і комісії сплатити позивачу пеню, штраф. Вказані обставини підтверджені договором № НАХRRW11940381 від 22 вересня 2008 року. Позивач кредит у розмірі 4307,75 гривень надав, а відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконав. В результаті чого станом на 25 листопада 2011 року утворилась непогашена заборгованість у розмірі 28724,26 гривень, про що свідчить розрахунок заборгованості по кредитному договору № НАХRRW11940381 від 22 вересня 2008 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у сумі 3820,30 гривень в тому числі прострочене тіло у сумі 3820,30 гривень; заборгованість за відсотками у сумі 3,11 гривні в тому числі прострочені відсотки у сумі 3,11 гривні; погашено пені в тому числі списано 16444,97 гривень, заборгованість з пені у сумі 23056,84 гривень; всього заборгованість за кредитом у сумі 26880,25 гривень, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) у сумі 500, 00 гривень, штраф (відсоток від суми заборгованості) у сумі 1344, 01 гривні. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved