Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитно-заставний договір № DN81AR100130205. Відповідно до цього договору відповідач отримала кредит у розмірі 74 623 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.01.2015 року. Відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 22.10.2013 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 33 394 (тридцяти три тисячі триста дев'яносто чотири) грн. 28 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 21.01.2008 року уклали договір застави рухомого майна (далі - Договір застави). Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль: «CHEVROLET AVEO», р/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. В порушення умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передала. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR100130205 від 21.01.2008 року в сумі 33 394 (тридцять три тисячі триста дев'яносто чотири) грн. 28 коп. вилучити у відповідача та передати в заклад позивачу предмет застави автомобіль: «CHEVROLET AVEO», модель: TC58U, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного (технічний паспорт) автомобіля «CHEVROLET AVEO», р/н [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], а також, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль «CHEVROLET AVEO», модель: TC58U, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER], що належить на праві власності відповідачеві, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень та отримання дублікатів, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України 20 грудня 2013 року до суду надійшла заява від представника Позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.61). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення підприємства поштового зв'язку про вручення судової повістки (а.с.60), заяв чи клопотань від неї не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 21.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № DN81AR100130205. Відповідно до цього договору відповідач отримала кредит у розмірі 74 623 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.01.2015 року (а.с.19-37). З умовами вказаного кредитно-заставного договору відповідач надала позивачу в заставу автомобіль: CHEVROLET AVEO», модель: TC58U, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: [NUMBER], р/н [NUMBER], що належить на праві власності їй, [PERSON] ([ADDRESS], і.п.н. [NUMBER]). Згідно умов вказаного кредитно-заставного договору, позичальник зобов'язався повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого станом на 22.10.2013 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 33 394 (тридцять три тисячі триста дев'яносто чотири) грн. 28 коп., де заборгованість за кредитом - 29 708 грн. 20 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 411 грн. 16 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 373 грн. 12 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 73 грн. 50 коп., а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 578 грн. 30 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. При цьому, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрати, понесені у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано на адресу відповідача повідомлення про намір реалізувати таке право кредитора із зазначенням обраного ним способу звернення стягнення, предмет якого збігається з предметом позовних вимог по справі (а.с. 11). Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Частиною другою ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. У відповідності до положень п. 13 договору застави рухомого майна звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Пунктом 13.2 зазначеного договору застави сторони узгодили, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь -яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю для задоволення забезпечених вимог; шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі у відповідності із вимогами законодавства України; шляхом звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса; будь яка інша процедура дозволена законодавством України. Також, на підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, присуджує з другої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені ним та документально підтверджені судові витрати, тому в даному випадку з [PERSON] підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 333 (триста тридцять три) грн. 94 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved