Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~11 вересня 2013 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1120 грн., щомісячно й до закінчення ним навчання. В обґрунтування позову [PERSON]В зазначила, що з 07 вересня 1993 року по 20 листопада 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає та перебуває на її утриманні. На сьогоднішній день [PERSON] є повнолітнім, але потребує допомоги у зв'язку з продовженням навчання. [PERSON] навчається в Харківському національному університеті міського господарства імені [PERSON], на денній формі навчання, факультет "Економіка підприємства". Вартість навчання за 2013 навчальний рік становить 6600 грн. Окрім витрат на оплату навчання, витрати на утримання [PERSON] складаються з вартості оплати проїзду загальним транспортом від дому до місця навчання і в зворотньому напрямку, в приміському поїзді, в автобусі, метро, маршрутному таксі. Крім того позивач несе витрати на харчування, одяг, взуття, побутові речі, придбання спеціальної учбової літератури та канцелярських товарів, витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за місцем проживання дитини тощо. Відповідач [PERSON], не допомагає матеріально та відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина посилаючись на те, що [PERSON] є повнолітнім. З урахуванням того, що законодавством передбачена можливість стягнення аліментів на утримання дитини, що досягла повноліття у разі продовження нею навчання, просила її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні, 25.11.2013 року позивач [PERSON], надала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина, в розмірі 500 грн. щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення ним 23-х років. Позивач [PERSON]В у судовому засіданні вказала, що вона є приватним підприємцем, її син навчається щоденно, вона у повному обсязі несе витрати на утримання сина, а відповідач в свою чергу відмовляється надавати буд-яку допомогу, не має бажання влаштуватися на роботу, інших утриманців не має, не є інвалідом, проживає у власному будинку. З вказаних підстав на задоволенні позову наполягала. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримала доводи свого довірителя та просила позов задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісячно визнала у повному обсязі. Вказала, що визнання позову це позиція [PERSON], яку вона доводить до відома суду. Пояснила, що відповідач має мінливий заробіток, у центрі зайнятості на обліку не перебуває, інших утриманців не має, стан його здоров'я задовільний. Представник відповідача - адвокат [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що [PERSON] позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №155739, актовий запис №137. /а.с. 5/ [PERSON] є студентом 3-го курсу Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON], навчається на денній формі навчання, факультет "Економіка підприємства". Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2015 року, що підтверджується договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг № ХА-13-21-16 від 12 серпня 2013 року. /а.с.7/ Як вбачається з копії квитанції №10285092 від 15.07.2013 року [PERSON] сплатив за навчання 3300 грн. /а.с.8/ . Частиною 1 статті 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного Кодексу України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру алімениів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України розяснюється, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також зясування потреби дитини, яка продовжує навчання, у отриманні такої допомоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд дійшов до висновку, що [PERSON], потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, його мати [PERSON], є єдиною особою, яка несе витрати на його утримання, в той час, коли батько [PERSON], також має змогу надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача [PERSON], форму навчання [PERSON], можливість відповідача [PERSON], сплачувати аліменти на користь сина, враховуючи відсутність у нього постійного заробітку, наявність зобов'язань щодо погашення кредитної заборгованості та заборгованості по аліментах, здійснення оплати за житлово - комунальні послуги, а також факт того, що він на обліку у центрі зайнятості не перебуває, інших утриманців не має, стан його здоров'я задовільний, він має власне житло, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову і стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення [PERSON], навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-х річного віку. Крім того, приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved