Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

29 жовтня 2013 позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання за кожним по ? частині спадкового майна, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно. Посилаючись на вказані обставини та на те, що іншим чином спір вирішити неможливо, позивачі просили суд задовольнити позов і визнати за кожним право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та пояснили, що позивачі мають право власності на частку спадкового майна, але не в тій частині, яку просять, оскільки будинок збудований та введений в експлуатацію під час шлюбу між спадкодавцем та [PERSON], отже є не його особистою власністю, а спільним майном подружжя. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] є рідними дітьми [PERSON] від першого шлюбу, що підтверджується Свідоцтвами про народження. З 27 жовтня 1989 року до 13 квітня 2013 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. 02 січня 1991 року, [PERSON] виділено земельну ділянку, загальною площею 600 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку, відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю від однієї до п'яти кімнат включно. Будинок введений в експлуатацію в 1994 році. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. Відповідно до матеріалів спадкової справи №253/2013, спадкоємцями після смерті [PERSON] є : його дружина - [PERSON], його донька від другого шлюбу- [PERSON], яка відмовилася від належної їй частки у спадщині на користь матері [PERSON], діти від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] Згідно статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (яка діяла на момент спірних правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку/ У зв'язку з чим, виходячи з положень ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України, спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю відповідача [PERSON] та її покійного чоловіка [PERSON], які мають рівні права на володіння, користування і розпорядження житловим будинком. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. З урахуванням зазначеного, суд вважає, житловий будинок, який побудований [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] є їх спільною сумісною власністю подружжя. А за такого, частка майна, належна померлому [PERSON] у праві спільної сумісної власності становить 1/2 частин. У зв'язку з його смертю і тільки його 12 частка підлягає спадкуванню. Враховуючи те, що позивачі та відповідачі в установленому законом порядку звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], як спадкоємці першої черги, то у них викає право на спадкування ? частини після смерті батька [PERSON], та за такого їх частки на спадкове майно є рівними та складають по 1/8 частині за кожним. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 316-319,328,355, 368,369,372,ст.1216-1223,1258, 1268 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову.

Outcome: partial