Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 25 227 грн. 14 коп. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 14.09.2011 р. в м. Києві по пр. Науки з вини [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 2108» д.н.з. [NUMBER], було скоєно ДТП. В результаті даної ДТП був пошкоджений транспортний засіб «HYOSUNG» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2011 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу «HYOSUNG» д.н.з. [NUMBER], розмір завданих збитків становить 27 964,00 грн. Завдана шкода винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була. З метою отримання відшкодування власник пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4395764 термін дії з 14.07.2011 року до 13.07.2012 року. 29 грудня 2011 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 24 077,14 грн. Крім цього, МТСБУ було понесено додаткові витрати на встановлення розміру збитків і збір документів по справі у розмірі 1 150,00 грн. та витрати на правову допомогу. Позивач звертався до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак відповідачем вимогу добровільно виконано не було. Позивач також просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. та судовий збір у розмірі 252 грн. 27 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився, до суду подав заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 2011 р. о 17 год. 10 хв. у м. Києві по пр. Науки [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», д.н.з. [NUMBER], виконуючи маневр розвороту, не врахував дорожню обстановку, не надав дорогу мотоциклу «HYOSUNG» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. п. 2.3.б, 10.4 ПДР України. З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2011 року у справі № 3-8763/11 та постановою про виправлення описки Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2011 р. по справі № 3-8763/11. Вказаною постановою суду від 17.10.2011 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, на накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців (а.с. 12, 13). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «HYOSUNG» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА» відповідно до полісу № АА/4395764 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» від 29.11.2011 р., заподіяний власнику колісного транспортного засобу «HYOSUNG» д.н.з. [NUMBER] матеріальний збиток становить 27964 грн. (а.с. 14-31). На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов"язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. У зв»язку з цим власник пошкодженого транспортного засобу з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою від 29.11.2011 р., до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4395764 терміном дії з 14.07.2011 року до 13.07.2012 року включно (а.с. 7). Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом встановлено, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 29 грудня 2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 24 077,14 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 5978 від 29.12.2011 року (а.с. 50). Вбачається, що МТСБУ також понесло додаткові витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі на загальну суму 1 150 грн., згідно платіжних доручень по перерахуванню коштів за послуги аварійних комісарів № 116 від 17.01.2012 року у розмірі 950 грн. та № 117 від 17.01.2012 року у розмірі 200 грн. Таким чином, всього МТСБУ понесло витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування по вищезазначеній події в сумі 25 227,14 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Вбачається, що відповідачем в добровільному порядку витрати МТСБУ компенсовані не були. Заборгованість відповідача перед МТСБУ становить 25 227,14 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 25 227,14 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 79 ЦК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 статті 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. ст. 79, 84, 88 Цивільного процесуального кодексу України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 252 грн. 27 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., що підтверджується наявними у справі платіжним дорученням від 25.03.2013 р. № 1373, договором про надання правової допомоги, додатковою угодою до контракту, актами виконаних робіт.

Outcome: approved