Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

26 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визначення часток в праві власності на квартиру. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 серпня 2001 року, виданого державним підприємством «Придніпровська залізниця» згідно з розпорядженням від 06.08.2001 року № 7814, належала квартира [ADDRESS]. Спірна квартира є однокімнатною житловою площею 16,5 кв.м., загальна площа квартири складає 31,0 кв.м. За життя [PERSON] склав заповіт на ім'я відповідачки [PERSON] [PERSON] помер [INFO] року, спадщину після його смерті прийняла відповідач [PERSON] шляхом подання заяви в нотаріальну контору. [PERSON] померла [INFO] року та залишила заповіт на ім'я позивача, яка також прийняла спадщину. В червні 2013 року позивачка звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовила, оскільки за життя спадкодавця [PERSON] між співвласниками квартири не був укладений договір про поділ майна, то нотаріус не може самостійно визначити частку померлої. За життя між [PERSON] та [PERSON] не було ніяких домовленостей щодо розміру їх часток в праві власності на квартиру. Позивач просить суд визначити, що частки співвласників [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] були рівними, кожному належала ? частина квартири. Також просить суд стягнути судові витрати на її користь з відповідача. (а.с.4-5) В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач підтвердила викладені в ньому обставини і визнала позов у повному обсязі. Третя особа - Восьма ДДНК, в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 серпня 2001 року, виданого державним підприємством «Придніпровська залізниця» згідно з розпорядженням від 06.08.2001 року № 7814, належала квартира [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно технічного паспорту на приватизовану квартиру на ім'я [PERSON] по [ADDRESS], складається з однієї кімнати житловою площею 16,5 кв.м., загальна площа 31,0 кв.м., а саме: 1-а кімната площею 16,5 кв.м., кухня площею 5,9 кв.м., вбиральня (суміщена) площею 2,9 кв.м., коридор площею 4,8 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м. (а.с. 6-7). 20 травня 2011 року [PERSON], [INFO] склала заповіт на позивачку [PERSON], [INFO], що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 3-1102. (а.с.9) [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 жовтня 2012 року (а.с. 10). 18 червня 2013 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS], оскільки за життя спадкодавця [PERSON] між співвласниками квартири не був укладений договір про поділ майна, то нотаріус не може самостійно визначити частку померлої. (а.с. 11). Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд виходить із наступного. У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. В дійсності, померлі [PERSON] та [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] В свідоцтві право власності на житло було чітко визначено, що співвласники володіють квартирою на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення частки кожного із них. Положеннями ст. 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Змістом ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Оскільки за життя між померлими [PERSON] та [PERSON] жодних суперечностей про частки кожного у праві власності на квартиру не існувало, жодних домовленостей про ці частки також не встановлено, в своїй позовній заяві позивач не піднімає питання про збільшення її частки у праві спільної сумісної власності, а просить суд визнати, що частки між співвласниками були рівними, що ґрунтується на законі та відповідає фактичним обставинам справи, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про визначення часток співвласників квартири у праві спільної сумісної власності, як таких, що є рівними. За приведеними вище висновками було встановлено, що померлому [INFO] року [PERSON] належала ? частина спірної квартири та померлій [INFO] року [PERSON] належала ? частина спірної квартири. У зв'язку з такими обставинами суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved