Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що в порушення умов договору про користування електричною енергією № 1003489 від 09.07.2009, укладеного між ВАТ «Запоріжжяобленерго» з [PERSON] (далі - Договір), відповідачем порушено п.48 ПКЕЕК. В результаті виявленого порушення, на підставі п.53 ПКЕЕН представниками позивача було складено акт № 00117020 від 16.03.2011.Рішенням комісії з розгляду актів, яке оформлено протоколом № 114 від 24.03.2011, відповідача визнано причетним до порушення ПКЕЕН та визнано обсяг та вартість не облікованої електричної енергії. Згідно розрахунку відповідачу нарахована вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН за період з 02.07.2009 по 16.03.2011 в кількості 18719кВт/год на суму 4301,71грн. На теперішній час борг не сплачено, вказану суму позивач просить стягнути разом із судовими витратами з відповідача. У судовому засіданні представник позивача наполягав на заявлених позовних вимогах, просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши це тим, що при складанні протоколу №114 від 24.03.2011 р. комісією з розгляду актів про виявлення порушень були допущені порушення закону. В протоколі зазначено, що комісією розглянуто акт про виявлення порушення ПКЕЕН від 16.03.2011р. №00117020 побутовим споживачем [PERSON] В той же час власниками вищезазначеної квартири крім мене є також [PERSON]. Крім того, засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією відбулося через 8 днів після складання Акту, чим порушена ч.5 п.53 Правил користування електричною енергією, а саме: «Енергопостачальник» повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату» і тим самим я була позбавлена можливості підготуватися, звернутися за консультацією до фахівців і надати комісії свої аргументовані заперечення. Також звернув увагу, що згідно п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. Відповідач не була згодна з актом тому відмовилася його підписувати. Тому акт був підписаний трьома представниками енергопостачальника: електромонтером [PERSON] (службове посвідчення №1053), електромонтером [PERSON] (службове посвідчення №1182) та водієм автовишки [PERSON] однак, як вбачається з Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.99 р. водій автовишки не є представником енергопостачальника, в нього відсутнє службове посвідчення, а також документи, що підтверджують навчання та інструктаж представників, посадову інструкцію водія з якої б вбачалось, Що водій відповідно до своїх посадових обов'язків має право проводити контрольний огляд та підписувати відповідні схеми порушення та акти, для чого має спеціальні знання. Тому ставити підпис в акті не мав права, і тому не можна приймати даний акт до уваги, як доказ про той факт, що у мене було виявлено порушення, вказане в спірному акті, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В акті №00117020 від 16.03.2011 р. відсутні посилання на відповідні Правила, що визначають вказані в ньому порушення, вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії та суми завданнях споживачем збитків. Даний акт було складено з порушенням вимог діючого законодавства, та з порушенням моїх прав. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації-позивача у справі. На думку представника відповідача, факт використання облікової електроенергії спростовується також пунктом 21 Договору про користування електричною енергією, де зазначено, що середньомісячне споживання електроенергії на момент укладення договору складає 80 квт/год.(розраховано відповідно до вимог ПКЕЕН). За період з часу укладення договору (09.07.2009 року) по дату здійснення перевірки я використала 1299 квт/год електроенергії (002709 квт/год -001410 квт/год). Середньомісячне фактичне споживання електроенергії складає 62 квт/год. Тобто ці показники близькі до договірних (80 квт/год) і свідчать про відсутність факту використання мною без облікової електроенергії. Крім того, позивачем виконуються зобов'язання щодо оплати за користування електричною енергією. В підтвердження цього надаю до матеріалів справи копії квитанцій про об'єм спожитої електроенергії та сплату коштів. Розмір завданих енергопостачальника збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Тому розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії мав бути здійснений за період останньої перед складанням акту перевірки, тобто, за березень 2011 року. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] мешкає в кв.[ADDRESS] та є споживачем послуг, що надає позивач. 09.07.2009 між сторонами укладений договір № 1003489 про користування електричною енергією (арк.с.5-6). Згідно з актом № 00117020 про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 16 березня 2011 року, у її квартирі виявлено самовільне підключення електроприладів, токоприймачів, електропроводки до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку (арк.с.7). Рішенням комісії з розгляду актів, яке оформлено протоколом № 114 від 24.03.2011, відповідача визнано причетним до порушення ПКЕЕН та визначено обсяг та вартість не облікованої електричної енергії у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією (арк.с.8,9). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562. Постачання фізичним особам електроенергетики здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Виходячи з положень ст.ст.6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією. На підставі п.48 цих Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі, споживання електричної енергії без приладів обліку, порушення правил користування електричною енергією тощо. Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт від 16 березня 2011 року, хоча і не підписаний споживачем в зв'язку із її відмовою від підпису, проте мітить три підписи представника енергопостачальника, що узгоджується з вимогами п.53 Правил і є належним та допустимим доказом вини [PERSON] у самовільному підключенні з порушенням схеми обліку. Допитана в судовому засіданні 07.10.2013 в якості свідка відповідач [PERSON] пояснила суду, що її вина щодо вказаного в акті порушення відсутня, оскільки вона не знала про те, що порушена схема підключення. 25.07.2009 року її квартира була затоплена, у зв'язку з чим вода залила стіну, на якій знаходився електролічильник. Після цього їй міняв проводку в квартирі сусід, який раніше працював в Вільнянському РЕМ електриком. Посилання представника відповідача на те, що зазначене порушення було надумане, вказаний акт було підписано водієм відповідача, який не є представником енергопостачальника, не спростовують висновків суду про наявність вини позивача. Вказані доводи були перевірені у судовому засіданні та були спростовані наявними у справі доказами - відповідним актом, показами свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що виявили порушення та у відповідності до вимог закону зафіксували його, а також сфотографували місце самовільного підключення проводу до мережі енергопостачальника поза приладом обліку. При виключеному нульовому ввідному запобіжнику внутрішній ланцюг електролічильника відключається. Таким чином, відповідач та її представник належних та переконливих доказів відсутності факту порушення Правил суду не надали всупереч ст.ст.10, 60 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі до або під час попереднього судового засідання, або до початку розгляду справи по суті, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо сплати заборгованості в розмірі 4301,71грн. підлягають задоволенню. ВАТ «Запоріжжяобленерго», як сторона по справі, на користь якої виноситься рішення суду, також мас право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з вiдповiдача понесених і документально підтверджених судових витрат, зокрема судового збору в розмiрi 173,90 грн.

Outcome: approved