Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

У липні 2013 року Декань Наталією Іванівною в інтересах ПАТ "РОДОВІД БАНК" подано до Козельщинського районного суду позовну заяву, в якій просить стягнути на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, б. 1-3, код ЄДРПОУ 14349442, МФО 321712, к/р №32008171201 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву та Київській області) з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № Ск-467-000520/7-2008 від 19.07.2008 р. в розмірі 307530 гривень 88 копійок (триста сім тисяч п'ятсот тридцять гривень 88 копійок), з якої сума простроченої заборгованості за кредитом: 8346,46 грн.; сума простроченої заборгованості за процентами: 757,80 грн.; сума простроченої заборгованості плати за кредитом: 4625,44 грн.; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом: 180482,20 грн.; сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту6 15844,03 грн., сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості плати за кредитом: 95974,53 грн.; сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту: 81,33 грн.; сума трьох процентів річних від суми простроченої плати по кредиту: 492,64 грн., а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Як на підстави задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 526, 530, 610, 611, 549-551, 1054 ЦК України. В обґрунтування позову в заяві зазначається, що 19 липня 2008 року з відповідачем банк уклав кредитний договір № Ск-467-000520/7-2008, згідно з умовами якого було надано позичальнику споживчий кредит у розмірі 10909,00 грн. строком до 19 липня 2010 року зі сплатою 7% річних (п. 1.1.5 кредитного договору). Оскільки боржник порушував умови кредитного договору щодо його повернення, на час звернення позивача до суду утворився борг на загальну суму 307530,88 грн. В судовому засіданні 09.12.2013 року представник позивача Декань Н.І. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити їх, а справу розглянути в заочному порядку. Подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що проти винесення заочного рішення н заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився 28.10.2013 року, 12.11.2013 року, 09.12.2013 року, 18.12.2013 року та 26.12.2013 року, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 09.12.2013 року постановлено про проведення заочного розгляду справи. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи та надані на їх підтвердження докази у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованісті за Кредитним договором № Ск-467-000520/7-2008 від 19.07.2008 року в сумі 95146,81 грн. (дев'яносто п'ять тисяч сто сорок шість гривень 81 коп.), з якої: 8346,46 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 757,80 грн. простроченої заборгованості за процентами; 4625,44 грн. простроченої заборгованості плати за кредитом; 48743,33 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 4425,55 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом; 27012,57 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості плати за кредитом; 751,17 грн. трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 86,20 грн. трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту; 416,29 грн. трьох процентів річних від суми простроченої плати по кредиту, з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 19 липня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №Ск-467-000520/8-2008 (а.с.6-18). За умовами вказаного договору банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 10909,00 грн. строком дії до 19 липня 2010 року зі сплатою 7 процентів річних. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт видачі коштів позичальнику підтверджується випискою з позичкового рахунку (а.с.66). Згідно вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 2.4. кредитного договору визначається, що банк починає нараховувати проценти за користування споживчим кредитом з дня виникнення заборгованості за споживчим кредитом. Згідно п.2.14 договору щомісячна плата за обслуговування споживчого кредиту становить 2,65% від суми наданого споживчого кредиту, нараховується банком в останній робочій день місяця, а також 19 липня 2010 року та в день повного погашення споживчого кредиту, але не пізніше строку, вказаного в п.1.1.5 цього договору, та сплачується щомісячно, але не пізніше останнього дня місяця наступного за звітним, а також 19 липня 2010 року або в день повного дострокового погашення споживчого кредиту. Плата за обслуговування споживчого кредиту за перший та останній місяці користування грошовим коштами споживчого кредиту нараховується банком та сплачується держателем в розмірі, встановленому цим пунктом договору, незалежно від кількості днів фактичного користування грошовими коштами у звітному місяці. Відповідно до п.4.1.9. кредитної угоди позичальник зобов'язується щомісячно погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно з графіком, а також остаточно погасити заборгованість за споживчим кредитом в строк останнього погашення, зазначеного в п.1.1.5. договору. У випадку непогашення заборгованості у встановлені строки вона вважається простроченою. У відповідності з п. 4.1.23., п. 5.2.16 договору за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту позичальник зобов'язується сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% (однієї цілої шість десятих) процента від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами. Встановлено, що відповідач належним чином не виконав обов'язків щодо повернення кредитних ресурсів та сплати відсотків. З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 19 липня 2013 року [PERSON] мав заборгованість перед банком у загальному розмірі 307530,88 грн. (а.с.66), з яких: - сума простроченої заборгованості за кредитом складає 8346,46 грн.; - сума простроченої заборгованості за процентами складає 757,80 грн.; - сума простроченої заборгованості плати за кредитом складає 4625,44 грн.; - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом складає 180482,20 грн.; - сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту6 15844,03 грн., - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості плати за кредитом складає 95974,53 грн.; - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту складає 81,33 грн.; - сума трьох процентів річних від суми простроченої плати по кредиту складає 492,64 грн. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України: договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, який закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Будь-яких доказів на підтвердження стягнення заборгованості за кредитним договором іншими судовими рішеннями, які набрали законної сили, матеріали справи не містять та сторони не посилаються на наявність таких обставин. З урахуванням встановлених обставин та цитованих норм права, суд приходить до переконання, що право банку в частині повернення кредиту, сплати процентів та плати за обслуговування є порушеним та підлягає поновленню. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Приписами ч.1 ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). При цьому початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж. Таким чином, в разі пропущення річного строку неустойка має бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням. Отже, з [PERSON] на користь банку крім суми простроченої заборгованості за кредитом, заборгваності по процентам та заборгованості плати за кредитом належить стягнути: 48743,33 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 4425,55 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом; 27012,57 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості плати за кредитом. Крім того, ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі несвоєчасного повернення позичальником суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, положеннями якої передбачено, що в разі прострочення боржником грошового зобов'язання, на вимогу кредитора він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що стягнення сум (процентів) за ст.1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання, суд приходить до переконання про те, що такі стягнення можуть бути присуджені з боржника одночасно. При цьому, у відповідності до роз'яснень, викладених у пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Таким чином, на користь банку належить стягнути також: 751,17 грн. трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 86,20 грн. трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту; 416,29 грн. трьох процентів річних від суми простроченої плати по кредиту. В іншій частині позовних вимог відмовити за їх недоведеністю. Згідно ч.1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Документальне підтвердження у матеріалах справи знайшли сплата позивачем судового збору за подачу позову на суму 3 075,31 грн. Оскільки ціна позову складала 307530,88 грн., а розмір заборгованості, яку належить стягнути з [PERSON], складає 95146,81 грн. (31% від ціни позову), то на користь банку належить присудити 951,50 грн. (дев'ятсот п'ятдесят одна гривня 50 коп.) понесених ним судових витрат. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial