overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до Відповідача та, з урахуванням уточнень (т.1 а.с.139-140), просить: 1. поновити її на посаді Керівника Дніпропетровського РСП; 2. скасувати запис в трудовій книжці про її звільнення за ст.40-4 КЗпП України; 3. зобов'язати Відповідача зробити запис у трудовій книжці про поновлення її на посаді Керівника Дніпропетровського РСП; 4. стягнути з Відповідача на її користь заборгованість по заробітній платні за час вимушеного прогулу з розрахунку у середньому 39 251 грн. на місяць у загальній сумі 236 947 грн. 80 коп.; 5. стягнути з Відповідача на її користь витрати, пов'язані з відрядженнями, у розмірі 3172 грн.; 6. стягнути з Відповідача на її користь витрати, пов'язані з покупкою ПММ та амортизацією автомобіля, у розмірі 19 179 грн.; 7. стягнути з підприємства Відповідача компенсацію за невитрачену щорічну відпустку у розмірі 39 251грн.; 8. стягнути з Відповідача витрати на юридичне обслуговування у розмірі 13 250 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивачка посилається на те, що з 16 грудня 2011 року вона працювала керівником департаменту продажу Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еліт».

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У судовому засіданні заявник, підтримав заявлені вимоги та показав суду, що 14 січня 1993 року комітетом з економіки, приватизації та управління комунальною власністю на його ім’я, ім’я його матері – [PERSON], ім’я дружини – [PERSON] та доньки – [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло – квартиру № 12, в будинку № 23, в кварталі «Залізничний» в м. Макіївка. У вказаному свідоцтві були зазначені частки кожного із співвласників у вказаному майна, але не у частковому співвідношенні, а у відсотковому, так зазначено, що [PERSON] належить 50 %, [PERSON] належить 30 %, [PERSON] належить 10 %, [PERSON] належить 10 %. 14 березня 2013 року його мати – [PERSON] померла, у зв’язку з чим, після її смерті постало питання щодо оформлення спадщини після померлого спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право власності на житло йому було відмовлено, оскільки частки співвласників визначені у відсоткову відношенню, що фактично позбавляє його, як спадкодавця оформити свої спадкові права, через що він вимушений був звертатися до суду із вказаною заявою. Зацікавлені особи у судову засіданні не заперечували проти заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Суд встановив, що 14 січня 1993 року комітетом з економіки, приватизації та управління комунальною власністю на ім’я позивача, ім’я матері позивача – [PERSON], ім’я дружини позивача – [PERSON] та доньки позивача – [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло – квартиру № 12, в будинку № 23, в кварталі «Залізничний» в м. Макіївка. У вищевказаному свідоцтві були зазначені частки кожного із співвласників у вказаному майна, але не у частковому співвідношенні, а у відсотковому, так зазначено, що [PERSON] належить 50 %, [PERSON] належить 30 %, [PERSON] належить 10 %, [PERSON] належить 10 %. 14 березня 2013 року [PERSON] померла, про що Міським відділом РАЦС Макіївського МУЮ було проведено актовий запис № 468. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, зробивши системний аналіз зазначених норм, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню оскільки невірне фіксування часток у спільній сумісній власності, що перебуває у власності заявника, зацікавлених осіб, а також померлого спадкодавця фактично позбавляє спадкодавця його Конституційного права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому власністю. Враховуючи відсоткове відображення, що міститься у свідоцтві про право власності на житло, суд вважає, що померлій [PERSON] належить 6/12 частин в майні, заявнику належить 4/12 частки, дружині та доньці з заявника належить по 1/12 в спадковому майні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, мотивуючи тим, що 12.07.2000 року померла її матір – [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, однак, у зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини, нотаріус відмовляє в оформленні спадкових прав. Строк прийняття спадщини пропустив у зв’язку з тим, що в січня 2001 р. позивачка захворіла, знаходилась на лікуванні та їй необхідно було пройти обстеження, та вважала, що якщо вона проживає в спадковому будинку та має на своє ім’я заповіт, вона може в будь який час оформити спадщину. Просить суд визначити додатковий трьохмісячний строк на прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з’явилась, натомість представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, суду довіряє, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. . Відповідач та третя особа в судове засідання не з’явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, натомість направили до суду листи з проханням розглянути справу за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом досліджені: - свідоцтво про смерть серії ІІ-БА №317239, згідно якого [PERSON] померла 12.07.2000р. у м. Лісосибирськ, Красноярського краю, РФ(а.с.7); - повідомлення Приватного нотаріуса Кіровської районного нотаріального округу АР Крим [PERSON], з якого вбачається, що позивачка пропустила передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.9); - копія амбулаторної карти, згідно до якої позивачка зверталась до лікарні в період з січня 2001 (а.с.10). - згідно заповіту від 19.04.2000 р. [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а.с.8). Згідно відповіді приватного нотаріуса Кіровської районного нотаріального округу АР Крим [PERSON] та завідувача Першої Феодосійської державної нотаріальної контори АР Крим виконуючого обов’язки завідувача Кіровської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Аналіз зібраних у справі доказів, дає підставу суду вважати, що позивачем пропущений строк прийняття спадщини з поважних причин, зважаючи на це суд вважає можливим визначити додатковий трьохмісячний строк на прийняття спадщини. В поданій до суду заяві представник позивача вказав, що відмовляється від стягнення з відповідача судових витрат, у зв’язку з чим суд залишає питання стягнення з відповідача зазначених витрат без розгляду. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 06 жовтня 1984 року Руставським міськвідділом ЗАГС Грузинської РСР, за актовим записом № 297.Від спільного проживання дітей не мають. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого спільне проживання припинили близько 30 років потому. Відповідач створив іншу сім'ю. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно і подальше її збереження не має ніякого сенсу. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, так як вона припинила будь - які відносини з відповідачем, він створив нову сім'ю, тому вона не збирається зберігати сім'ю. Належно повідомлений через засоби масової інформації - газету «Донбасс» від 17.12.2013 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Із наданих позивачем по справі пояснень, які ніким та нічим не спростовані, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище, яке їй було надано після реєстрації шлюбу з відповідачем, тобто "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

12.11.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. Шлюб з відповідачем розірвано на підставі рішення Краматорського міського суду від 06.12.2012 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться у неї на утриманні. Відповідач грошову допомогу на утримання дитини не надає і добровільно відмовляється її надати. Він працездатний. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти, на утримування дитини у розмірі 1/4 долі від усього доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. У судове засідання позивачка не з’явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Краматорського міського суду від 06.11.2012 року шлюб розірвано. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] . Згідно ст.180 СК України, батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров’я та матеріальне положення дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з дня подачі позову до суду до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся з позовом про розірвання кредитного договору №476/12 від 13.08.2012 року, укладеного між ним та [PERSON]. та про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 9724,31 грн. кредитної заборгованості, 2164,38 грн. процентів за користування кредитом, а всього 11888,69 грн., солідарно, а також стягнути судові витрати в сумі 344,10 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.08.2012 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 47612 про надання кредиту в сумі 12950 грн. під 50% річних відповідно до якого у термін в 24 місяці відповідач зобов’язувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 13.08.2012 року [PERSON] взяла на себе обов’язок відповідати за зобов’язанням [PERSON] що випливають з кредитного договору №47612 від 13.08.2012 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобов’язання по погашенню кредиту не виконував і на листопад 2013 року утворилась заборгованість у сумі 11888,69 грн. яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не з’явилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності і згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з’явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 47612 від 13.08.2012 року ( а.с. 7-8), договору поруки від 13.08.2012 року по кредитному договору № 47612 від 13.08.2012 року ( а.с.9), графіком розрахунків ( а.с. 6) та копіями попереджень ( а.с. 11,12) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтвердженими позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 344,10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

25.10.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 22995,44 грн. за кредитним договором № бн від 25.11.2007 року та судові витрати - 229,40 грн. Підставою позову явилось те, що 25.11.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує про іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. На10.10.2013 року відповідач має заборгованість у сумі 22995,44 грн., яка складається:2828 грн. – заборгованість за кредитом, 11246,23 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом, 7350 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1071,21 грн. – штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з’явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з’явився, хоча про розгляд справи був увідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи що відповідачем заперечень не надано а копіями заяви відповідачки про відкриття кредитної лінії (а.с. 8) умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9-12) та розрахунком заборгованості (а.с. 4-7) суд знаходить підтвердженими позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 22995,44грн. за кредитним договором № бн від 25.11..2007 року станом на 10.10.2013 року і в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

15.11.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 3283,92 грн. шкоди, спричиненої порушенням Правил користування електричною енергією для населення, яке було виявлено 23.08.2013 року працівниками Первомайської філії ПАТ “Миколаївобленерго” під час перевірки оселі відповідача за адресою вул. Верхня, 22 с. Підгір’я Первомайського району Миколаївської області, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що є власністю споживача поза приладом обліку відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, в зв’язку з чим було складено акт D 3702 та зроблено розрахунок за період з 23.02.2013 року по 23.08.2013 року на суму 3694,39 грн. 13.09.2013 року між Первомайською філією ПАТ “Миколаївобленерго” та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості по акту D 3702 на суму 3694,39 грн. В жовтні 2013 року [PERSON] було сплачено 964,80 грн. а залишок боргу в сумі 2894,39 грн. він відмовляється сплачувати. 15.10.2013 року при повторній перевірці будинку відповідача було виявлено порушення порушенням Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, що не можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, в зв’язку з чим було складено акт D 3834 та зроблено розрахунок за період з 23.08.2013 року по 15.10.2013 року на суму 389,53 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з’явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити і згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що позов підлягає задоволенню, так як його підтверджено ксерокопіями актів D 3702 від 23.08.2013 року та D 3834 від 15.10.2013 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення», протоколів засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району та витягом з особового рахунку, а тому відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України суд знаходить доведеними позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся з позовом про розірвання кредитного договору №686/12 від 20.11.2012 року, укладеного між ним та [PERSON] та про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 5873,61 грн. кредитної заборгованості, 1338,53 грн. процентів за користування кредитом, а всього 7212,14 грн., солідарно, а також стягнути судові витрати в сумі 344,10 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.2012 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 68612 про надання кредиту в сумі 7000 грн. під 50% річних відповідно до якого у термін в 24 місяці відповідач зобов’язувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 20.11.2012 року [PERSON] взяла на себе обов’язок відповідати за зобов’язанням [PERSON] що випливають з кредитного договору №68612 від 20.11.2012 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобов’язання по погашенню кредиту не виконував і на листопад 2013 року утворилась заборгованість у сумі 7212,14 грн. яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не з’явилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності і згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з’явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 68612 від 20.11.2012 року ( а.с. 7-8), договору поруки від 20.11.2012 року по кредитному договору № 68612 від 20.11.2012 року ( а.с.9), графіком розрахунків ( а.с. 6) та копіями попереджень ( а.с. 11,12) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтвердженими позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 344,10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

23.10.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25294,28 грн. за кредитним договором № бн від 06.02.2008 року та судові витрати - 229,40 грн. Підставою позову явилось те, що 06.02.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує про іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. На 06.10.2013 року відповідач має заборгованість у сумі 25294,58грн., яка складається: 3000 грн. – заборгованість за кредитом, 13368,60 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом, 7245 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1180,68 грн. – штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з’явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з’явився, хоча про розгляд справи був увідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи що відповідачем заперечень не надано а копіями заяви відповідачки про відкриття кредитної лінії (а.с.8) умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9-12) та розрахунком заборгованості (а.с. 3-7) суд знаходить підтвердженими позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 25294,28 грн. за кредитним договором № бн від 06.02.2008 року станом на 06.10.2013 року і в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved