Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

08.07.2013 р. позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.05.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та третьою особою - [PERSON] було укладено Кредитний договір № PVH0GK00000112, відповідно до якого позичальникові було надано кредит у розмірі 20 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.05.2022 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 01.06.2007 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] (іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого, іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - будинок загальною площею 67,90 кв.м. по [ADDRESS]. Однак, в порушення умов Кредитного договору, погашення частин кредиту і нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту сплати процентів в строк не відбувається. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі Відповідач, третя особа в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як випливає з матеріалів справи, відповідно до укладеного 31.05.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 № 054809), Кредитного договору № PVH0GK00000112, [PERSON] 31.05.2007 р. отримав кредит у розмірі 20 000,00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.055.2022 року. Згідно п.7.1. зазначеного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагородою, комісією. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, третя особа зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та витрат по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за Кредитним договором, третя особа станом на 21.06.2013 року має заборгованість - 18 707,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.06.2013 р. (1 долар США дорівнює 7,99 гривень) складає 149 470, 35 грн., яка складається з наступного: - 15 877, 05 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1545,73 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 303,86 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 59,92 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина); - 889, 33 доларів США - штраф (процентна складова). Ст.1048 ЦК України встановлено право позикодавця (банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідач 01.06.2017 р. уклали Договір іпотеки № PVH0GK00000112, відповідно до умов якого, відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - будинок загальною площею 67,90 кв.м. по [ADDRESS].. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 681 від 01.06.2007 р. 12.09.2007 року Р№4380. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 126 259, 00 грн. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані Іпотекодержателю Іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені Іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки Іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право Іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від Іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Однак, іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, тому реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав Іпотекодержателя. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку"та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Вимоги ст. ст. 35, 40 Закону України "Про іпотеку" щодо повідомлення боржника (Іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення Позивачем виконані в повному обсязі, що підтверджується листом від 08.05.2013 року № 30.1.0.0/2-850 та реєстром № 4577 згрупованих поштових відправлень. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved