Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказуючи, що 1 грудня 1993 року [PERSON], діючий на підставі довіреності №4-7027 від 23.11.1993року, від свого імені та від імені [PERSON], купив у рівних частках у відповідачки квартиру за адресою: [ADDRESS]. Договір № 925 купівлі-продажу нерухомого майна був укладений 1 грудня 1993 року на Одеській Товарні Біржі і зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю. Після купівлі квартири позивачі зареєстрували за собою право власності у КП «ОМБТІ та РОН», переїхали до квартири та проживають у ній, зареєстровані у квартирі. В теперішній час позивачі мають намір продати квартиру, проте нотаріус, до якого зверталися позивачі, відмовив у оформленні договору купівлі-продажу, посилаючись на недійсність укладеного договору на Одеській Товарній Біржі, мотивуючи тим, що угоди купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Позивачі стверджують, що у момент підписання договору на товарній біржі їх повідомили про те, що укладаємий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Позивачі до судового засідання не з'явились, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, надали суду заяву у якій підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили винести рішення у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], діючий на підставі довіреності №4-7027 від 23.11.1993року, від свого імені та від імені [PERSON], купив у рівних частках у відповідачки квартиру за адресою: [ADDRESS]. Договір № 925 купівлі-продажу нерухомого майна був укладений 1 грудня 1993 року на Одеській Товарні Біржі і зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю. Квартира за адресою: [ADDRESS] була куплена у відповідача за 1000000 карбованців. Після укладання договору купівлі-продажу позивачі зареєстрували за собою право власності на квартиру у ОМБТІ 06.04.1994року. Спірна квартира має загальну площу 30,8 кв.м. та складається з: однієї житлової кімнати площею 16,6 кв.м. Квартира належала відповідачу на підставі Договору №2-4009 від 13.05.1993року, посвідченого Сьомою Одеською держнотконторою. Після купівлі квартири позивачі вселилися в квартиру, зареєстровані та проживають в ній. Позивачі мають намір продати квартиру, але у зв'язку з тим, що договір не посвідчено нотаріально не можуть реалізувати своє право. Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК України у редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі викладеного,

Outcome: approved