overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Постільки дана цивільна справа є складної і для виготовлення повного мотивованого рішення потрібно значного часу, то суд вважає відповідно до ст.ст. 88, 213-215, 218 ЦПК України проголосити в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення. З повним текстом рішення суду особи, які беруть участь у справі зможуть ознайомитись після 07.01.2014 року. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, заінтересована особа Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, в якій просить визнати факт родинних відносин та встановити, що заявник є матір'ю [PERSON]. В заяві зазначила, що вона та [PERSON], [INFO] є родичами. Між нею та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». При переоформлення паспорту в графі «ПІБ» було зазначено «[PERSON]». [PERSON] є її сином та в його свідоцтві про народження прізвище заявника вказано як [PERSON]. Для вирішення цих розбіжностей заявник звернулась до Комінтернівського ВРАЦС ХМУЮ, де їй було відмовлено у внесенні змін в актовий запис та запропоновано звернутись до суду. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить настання, зміна або припинення її особових майнових прав. Заявник в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала доводи заяви, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. При вирішенні справи покладались на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав доводи заяви, просив її задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 26.03.1988 року «[PERSON]», [INFO] та «[PERSON]» уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського райвиконкому в м. Харкові, з присвоєнням дружині прізвища «[PERSON]» (а.с.9). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з паспорту заявника серії [NUMBER] її прізвище зазначено як [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно паспорту дитини [NUMBER] його прізвище зазначено як [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник мав підстави для звернення до суду за місцем свого мешкання, бо поза судовим шляхом встановити родинні відносини із матір'ю вона не може. Надані заявником письмові докази підтверджують родинний зв'язок, між нею та сином [PERSON], [INFO], суд вважає можливим встановити цей юридичний факт. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, не суперечить закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2010 року, подружні стосунки фактично припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. А тому позивач просила задовольнити її позов. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. В поданій до суду позовній заяві вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося. Спочатку сімейне життя складалося добре, однак через різні погляди на життя в сім'ї з часом стали виникати сварки та скандали, свідками яких є їхня спільна дитина, та її дитина від першого шлюбу. Чоловік ображає її, принижує її людську гідність. Подружжя не може віднайти спільної мови ні щодо ведення спільного господарства, ні щодо виховання дітей. Усі її намагання налагодити атмосферу в сім'ї виявилися марними, вони фактично припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного, у них відсутні почуття взаємної допомоги та турботи, сім'я фактично розпалася. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає. За строк, наданий для примирення, сторони не помирились. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони разом не проживають, шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сім'я сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхньої спільної дитини, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5.95 га в межах Мельниківської сільської ради Смілянського району. Спадкоємицею по закону на майно померлої є її дочка [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті матері, так як постійно проживала з нею до дня її смерті, але не може її нотаріально оформити у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Представник позивачки позов підтримала, представник відповідача його визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5.95 га в межах Мельниківської сільської ради Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть та державним актом на право власності на земельну ділянку від 11 листопада 2004 року. Після смерті спадкодавиці спадщину прийняла [PERSON], оскільки постійно проживала разом з нею на час її відкриття, що підтверджується довідкою виконкому Мельниківської сільської ради від 26 лютого 2009 року № 25. Відповідно до повідомлення нотаріуса від 16 грудня 2013 року із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння на [ADDRESS], а [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинковолодіння і грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» № 3276 м. Сміла на рахунку № [NUMBER]. Спадкоємцем по закону на спадкове майно померлих є їх син [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що після смерті батьків він прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строк заяви нотаріусу, але у видачі свідоцтва про право власності він відмовив у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на будинковолодіння та грошовий вклад. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], [INFO], відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння на [ADDRESS], а після смерті [PERSON], [INFO], - на 1/2 частину вказаного будинковолодіння і грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» № 3276 м. Сміла на рахунку № [NUMBER], що підтверджується свідоцтвами про смерть, технічним паспортом від 23 травня 1996 року, ухвалою суду від 15 квітня 1999 року та ощадною книжкою. Після смерті спадкодавців спадщину прийняв їх син [PERSON], вчасно подавши заяву нотаріусу, що підтверджується його повідомленням від 23 грудня 2013 року. Інших спадкоємців немає. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на будинковолодіння і грошовий вклад, що залишилися після смерті [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS]. Спадкоємицею по заповіту на спадкове майно померлої є [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживала з спадкодавицею, але у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа не може оформити на нього право власності, звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинковолодіння. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Після смерті [PERSON], [INFO], відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копією свідоцтва про право власності від 22 червня 1976 року та технічним паспортом. Судом встановлено, що позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала з [PERSON] до дня її смерті та вела спільне господарство, тобто прийняла спадщину. Вказані обставини підтверджуються будинковою книгою. Згідно повідомлення нотаріуса від 25 грудня 2013 року з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. У відповідності до ст. 548 ЦК України (редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а згідно ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 548, 549 ЦК України (редакції 1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що відповідач зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS], який знаходиться на балансі позивача. Відповідач зареєстрований у гуртожитку з 1986 року. На даний момент відповідач в гуртожитку не проживає, за користування житлом та комунальні послуги не сплачує. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі Державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод», що підтверджується довідкою № 210б від 13.11.2013 року (а.с.6). В гуртожитку по [ADDRESS] на даний час зареєстрований, відповідач, який не поживає (а.с.13). Наказом директора Державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» №497/ОС від 19.05.2010 року підтверджується, що [PERSON] з 18.05.2010 року був звільнений з роботи за п. 7 ст. 40 КЗпП України (а.с.12). Актами від 21.01.2013 року, 04.02.2013 року, 11.03.2013 року, 22.04.2013 року, 16.05.2013 року, 17.06.2013 року, 29.07.2013 року (а.с.14, 15, 16, 17, 18, 19, 20) підтверджується, що [PERSON] в гуртожитку по [ADDRESS] не проживає та речей на зберіганні не має. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає в гуртожитку по [ADDRESS] більше 6 місяців, тобто більше встановленого законом строку, суд знаходить необхідним визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, керуючи ст. 71 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218, 226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 07 червня 1986 року Заставнівським районним відділом ЗАГСу Чернівецької області, за актовим записом № 43. Вказує, що від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей у них не має. Посилається на те, що подружні стосунки вони припинили в березні 2011 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що них різні погляди на життя, через що в сім'ї виникали сварки, під час яких відповідач вчиняє психологічний тиск та принижує її честь та гідність. При таких обставинах вважає, що сім'я існує формально. Миритись не бажає. Просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи в суді був належним чином повідомлений судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 червня 1986 року Заставнівським районним відділом ЗАГСу Чернівецької області, за актовим записом № 43 (а.с.7). Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. (а.с.6). Причиною розірвання шлюбу є сварки та скандали, які виникали між сторонами, що привело до втрати почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства з березня 2011 року. На примирення позивачка не згідна, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Управління у справах сім'ї, молоді, туризму та спорту Сімферопольської міської ради. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 27 листопада 2013 року по справі відкрито провадження та справу призначено в судове засідання. На адресу суду заявник [PERSON] надала заяву про залишення заяви без розгляду. Оглянувши подану заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, сторона по справі, розпоряджується своїми процесуальними правами на власний розсуд. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Згідно вимог ч. 2 ст. 207 ЦПК України, особа заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає задоволенню, а заява залишенню без розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є [PERSON], йому спричинені матеріальні збитки у вигляді витрат на лікування, які в повному обсязі ним не відшкодовані. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідач позов визнав. Судом встановлені факти: - постановою суду від 25.04.2013 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме в тому, що 09.03.2013 р., керуючи транспортним засобом ВАЗ-21011, державний знак [NUMBER], не додержав безпечної дистанції та допустив зіткнення з велосипедистом (справа №474/187/13-п, провадження №3/474/187/2013, висновок Врадіївського РВ УМВС про розгляд повідомлення [PERSON] від 29.07.2013 р.) - в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді рваної рани правої вушної раковини, волосяної частини голови з права першого пальця лівої кисті руки, садна лівого колінного суглоба, струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (висновок експерта №153 від 21.03.2013 р.) - витрати позивача на лікування (придбання ліків), в зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями під час дорожньо-транспортної пригоди за призначенням лікаря, склали 1608, 71 грн. (товарні чеки на придбання ліків від 09.03.2013 р. на суму 204,98 грн., на суму 334,13 грн.., від 14.03.2013 р. на суму 386,30 грн., від 20.03.2013 р. на суму 683,30 грн., довідка Врадіївської ЦРЛ №1843 від 27.08.2013 р. про призначення лікування, довідка від 19.03.2013 р. про знаходження на стаціонарному лікуванні [PERSON] з 09.03.2013 р. по 19.03.2013 р.) - 800 грн., із загальної суми 1608, 71 грн., які були витрачені позивачем на лікування, відшкодовані відповідачем позивачу добровільно (показання свідків [PERSON], [PERSON].) Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини, з приводу відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. При прийнятті рішення суд керується: Ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому витрати викликані необхідністю придбання ліків. На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, з врахуванням того, що позивач довів, понесені ним витрати, викликані необхідністю придбання ліків, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що 16.10.2009 року вони уклали шлюб. Шлюбні відносини не склалися, стосунки припинили, проживають окремо. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні не з»явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, однак подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв»язку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19.10.2009 року міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області за актовим записом №1027. Мають двох неповнолітнього сина. Спору майнового характеру не мають. Спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені. На примирення сторони не згодні. Проживають окремо. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, родина фактично розпалася і існує формально. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved