Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачі 09.07.2013 р. звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 6072,0 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн., на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн., посилаючись на те, що 15.11.2012 р. на вул. Народній в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу [PERSON] автомобіль [NUMBER], 2008 р. випуску. Відповідно до постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 07.02.2013 р. відповідача [PERSON] визнано винним у порушенні вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів та визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав значних пошкоджень. Згідно звіту з оцінки транспортного засобу № 5602 від 26.11.1012 р., вартість відновлюваного ремонту складає 7060,03 грн. За автотоварознавче дослідження сплачено 500,0 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 11.12.2012 р. оплачено послуги станції технічного обслуговування з відновлювального ремонту автомобіля на суму 5572,0 грн. Позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка виражається в тому, що в результаті даної пригоди автомобіль підлягав ремонту і знаходився на станції технічного обслуговування сім днів. В результаті був позбавлений можливості користуватися автомобілем. Моральна шкода була виражена в порушенні звичайного способу життя та життя сім»ї. Оскільки заробітна плата не дозволяла сплатити ремонт машини, довелося позичати кошти у батьків дружини та взяти позику в банківській установі. Моральну шкоду оцінює в 3000 грн. Позивач [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, що зафіксовано постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 07.02.2013 р., в результаті чого на місце аварії викликали швидку допомогу, що підтверджується довідкою з Київської міської м станції швидкої допомоги від 15.11.2012 р. Крім цього зверталась до травмпункту, де було встановлено діагноз дисторсія зв»язок лівого гомілковостопного суглоба та призначено лікування. Позивач [PERSON] зазначала фізичного болю та страждань, пов»язаних з погіршенням здоров»я. Моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Ухвалою суду від 27.09.2013 р. в якості третьої особи залучено ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЛАФОРТ» В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що ним 13.10.2012 р. з ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЛАФОРТ» укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За вказаним полісом ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану життю та здоров»ю становить 100000 грн., а за шкоду, завдану майну 50000 грн. 15.11.2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля. Страхову компанію невідкладно повідомлено про ДТП. Позивачам необхідно звертатись до страхової компанії з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивачами також не надано належних доказів на підтвердження заподіяння ним моральної шкоди. Представник 3-ї особи ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЛАФОРТ» в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також нормою ст. 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується виною особою. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав, яка відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що [PERSON] 15.11.2012 р. о 16 год.05 хв. на вул.Народна, 36/12, керуючи автомобілем [NUMBER] перед початком та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР. Постановою Солом»янського районного суду м.Києва від 07.02.2013 р. [PERSON] визнано винним в порушенні ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Судом встановлено, що 13.10.2012 р. між [PERSON] та ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЛАФОРТ», укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 14.10.2012 р. по 13.10.2013 р. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю встановлена 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. Франшиза 500 грн. Забезпечений транспортний засіб автомобіль [NUMBER]. Власником автомобіля [NUMBER], 2008 р. випуску, є позивач [PERSON]. Згідно Звіту № 5602 від 26.11.2012 р. з оцінки транспортного засобу, проведеного ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП складає 5522,58 грн. Відповідно до акту виконаних робіт № 0000437 від 11.12.2012 р. загальна вартість ремонтних робіт автомобіля «Хюндай», 2008 р. випуску, власником якого є [PERSON] становила 5572,0 грн. В судовому засіданні встановлено, що 16.11.2012 р. [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» про настання страхової події. 16.11.2012 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] повідомили ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Статтею 22.1. Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.12.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно з полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза дорівнює 500 грн. Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СК «ЛАФОРТ», страхове відшкодування підлягає стягненню зі страховика. Позивачі [PERSON] та [PERSON] заперечували про залучення в якості співвідповідача ПрАТ «СК «ЛАФОРТ», зазначили, що не мають до ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» позовних вимог. Непред»явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки полісом передбачена франшиза в сумі 500 грн., яка відповідно до ст.9 Закону є частиною збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, вона підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. В судовому засіданні встановлено, що даною дорожньо-транспортною пригодою позивачу [PERSON] було заподіяно ушкодження здоров»я забій гомілковостопного суглоба, що підтверджується довідкою травмпункта від 16.11.2012 р. та довідкою Київського міської станції швидкої медичної допомоги від 15.11.2012 р. Отже, суд, з врахуванням обставин справи, суті позовних вимог, негативних наслідків, що настали, беручи до уваги характер та обсяг фізичних і моральних страждань, яких зазнав позивач [PERSON], їх тривалості, стан його здоровя, тяжкість вимушених змін у його життєвих обставинах, вважає, що визначений позивачем [PERSON] розмір моральної шкоди 5000 грн. є розумним та справедливим. Моральна шкода за фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням здоров'я - відшкодовується страховиком. Відповідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/7812643 страхова виплата за шкоду здоров»ю становить 100000 грн., 5% страхової виплати - 5000 грн. Оскільки позивач [PERSON] не пред»явила вимог до страховика, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди відповідачем [PERSON] задоволенню не підлягають. Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] не міг користуватися своїм пошкодженим автомобілем, оскільки відновлювальний ремонт автомобіля проведено 11.12.2012 р., що підтверджується актом виконаних робіт № 0000437, змушений нести додаткові витрати на ремонт автомобіля, такі обставини також негативно вплинули на його звичайний життєвий ритм, порушили нормальні життєві зв'язки, що призвело до душевних страждань. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст.23 ЦК України, а саме: за моральну шкоду, якої особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна, проводиться в розмірі, визначеному судом, особою, яку визнано винною у вчиненні ДТП. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода в сумі 1000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 229,4 грн.

Outcome: partial