Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування вимог зазначивши, що 30.08.2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №555-32-26/08-302. 14.06.2010р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Банк надає відповідачу кредит у сумі 22351,00 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних та комісій, погашенням суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 12.08.2015р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов’язання за Кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши останньому кредит в сумі 22351,00 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав. У зв’язку з зазначеними порушеннями зобов’язань за кредитним договором відповідач станом на 18.02.2013р. має заборгованість у розмірі 12968,83 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.02.2013р. становить 103659,82 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8818,75 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 70488,27 грн, заборгованість за відсотками - 3686,40 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 29465,42 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків – 463,67 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 3706,13 грн. Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №555-32-26/08-302 від 13.08.2008р. у розмірі 12968 доларів США 83 центи, яка за курсом НБУ, встановленому на дату розрахунку 18.02.2013р., становить у розмірі 103659,82 грн, судовий збір у розмірі 1036,59 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на задоволені позову, просить стягнути зазначену суму заборгованості по кредитному договору, яка до моменту розгляду справи судом відповідачем не погашена. У судовому засіданні відповідач та її представник за довіреністю, посвідченою відповідно до вимог ст.42 ЦПК України, [PERSON], позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, посилаючись на те, що нарахування банком заборгованості за кредитним договором у розмірі 103659,82 грн є безпідставним, оскільки відповідачем в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором 04.12.2009р. було добровільно передано банку транспортний засіб як заставне майно, який в подальшому було реалізовано, та гроші від його продажу повинні були йти на погашення вищезазначеної заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. З наведеним розрахунком виниклої заборгованості не згодні, оскільки продаж автомобілю було здійснено банком за заниженою ціною 13500 доларів США, тоді як вартість придбаного автомобілю за кредитним договором від 13.08.2008р. становила 22351 доларів США. Вислухавши доводи сторін, пояснення свідків [PERSON], яка в судовому засіданні підтвердила правильність розрахунку виниклої суми заборгованості за кредитним договором з боку відповідача у розмірі 12968,83 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.02.2013р. становить 103659,82 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 8818,75 доларів США, заборгованості за відсотками - 3686,40 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків – 463,67 доларів США, та [PERSON], який в судовому засіданні підтвердив факт добровільної передачі банківській установі в рахунок погашення кредиту 04.12.2009р. його донькою, відповідачем у справі, придбаного за цим кредитним договором автомобілю з правом його подальшого продажу банком на умовах, які визначені банком, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються ст.1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів №555-32-26/08-302 від 13.08.2008р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», надав [PERSON] кредит у сумі 22351,00 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків річних та комісій, за умови погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 12.08.2015р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором (п.1.1). Відповідно до п.3.3.7 договору відповідач зобов’язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 договору, та відповідно до п.3.3.39 договору – своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору. Відповідно до п.4.1 договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 цього договору, а також строків прострочення повернення кредиту, визначених п.1.1. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредит від позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 22351,00 доларів США. Відповідно до п.1.3.1 Договору кредиту №555-32-26/08-302 від 13.08.2008р. укладено 13.08.2008р. Договір застави майна, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 3218, відповідно до п.1.1 якого відповідач передав в заставу банку в якості забезпечення виконання своїх зобов’язань перед банком за зазначеним Договором кредиту автомобіль марки «Hyundai Elantra» легковий (сєдан), 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) №VІN-КМНDU41ВР8U530938 КМНDU41ВР8U530938, державний реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВВС №106698, видане ВРЕР м.Свердловська 12.08.2008р. За п.1.2 Договору застави загальна заставна вартість Предмету застави, за погодженням сторін, становить 113000,00 грн, що в еквіваленті складає 23324,94 доларів США за офіційним курсом Нацбанку України на дату укладення договору. За вимогами п.2.4.3 Договору застави майна заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання заставодавцем зобов’язань, забезпечених заставою за цим договором, вони не будуть виконані. Крім того, вимогами п.2.4.5 Договору передбачено право заставодержателя здійснювати переоцінку Предмету застави у зв’язку із зміна кон,юктури ринку, та на підставі п.2.4.6 Договору заставодержатель має право реалізувати Предмет застави… при цьому, заставодержатель самостійно визначає спосіб реалізації Предмета застави. На виконання договору застави 14.08.2008р. реєстратором [PERSON] Луганської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України сформовано витяг №20262926 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зазначеного автомобілю з заставною вартістю 113000,00 грн. В судовому засіданні також встановлено, та це не заперечується відповідачем у справі, що відповідачем у справі проводилися оплати за умовами кревного договору 09.09.2008р., 20.10.2008р., 20.11.2008р., 22.12.2008р., 12.02.2009р., 19.02.2009р., 23.03.2009р., 29.04.2009р., 25.05.2009р., 15.06.2009р., 19.06.2009р., 20.08.2009р., 01.09.2009р., 23.09.2009р. на загальну суму 4461 долар США, та після реалізації добровільно переданого відповідачем заставленого автомобілю 18.03.2010р. зараховано у погашення кредиту та відсотків за кредитом суму від реалізації автомобілю у розмірі 13500 доларів США що також підтверджено відповідною довідкою позивача у справі 25.11.2013р. 04.12.2009р. у зв’язку з виниклою простроченням платежів за Договором кредиту №555-32-26/08-302 від 12.08.2008р. заборгованістю та після згоди начальника Луганського відділення ПАТ АКБ СР «Укрсоцбанк» предмет застави – автомобіль марки «Hyundai Elantra» легковий (сєдан), 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) №VІN-КМНDU41ВР8U530938, державний реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВВС №106698, видане ВРЕР м.Свердловська 12.08.2008р., добровільно передано відповідачем позивачу за Актом приймання-передачі від 04.12.2009р., який отриманий представником банку [PERSON] Після передачі автомобілю представнику позивача відповідачем добровільно надано іншому представнику банку [PERSON] Довіреність на продаж автомобілю марки «Hyundai Elantra» легковий (сєдан), 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) №VІN-КМНDU41ВР8U530938 КМНDU41ВР8U530938, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР м.Свердловська 12.08.2008р., яка посвідчена приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] 04.12.2009р. за реєстровим номером 4144. За умовами наданої довіреності представнику для виконання повноважень по продажу автомобілю надано право одержувати необхідні довідки і документи, подавати будь-які заяви від імені відповідача зняти вказаний автомобіль з обліку в органах ДАІ, укладати та підписувати дозволені діючим законодавством договори цивільно-правого характеру, пов’язані з виконанням повноважень за цією довіреністю, на умовах за його розсудом… отримувати належні відповідачу гроші, а також виконувати всі інші дії в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень. Факт надання такої довіреності, а також добровільної передачі заставленого автомобілю представнику банку з метою його подальшої реалізації на умовах, визначених банком, підтверджено в суді відповідачем у справі, свідком [PERSON] За таких обставин, відповідач своїми діями, які зареєстровані нотаріально, погодилася з умовами продажу заставленого автомобілю представником позивача, аж до отримання від продажу автомобілю грошових коштів. При цьому, сторонами у справи відповідно до умов наданої довіреності на право продажу заставленого автомобілю не визначалося обов’язковим проведення відповідних експертних досліджень щодо вартості автомобілю, який підлягає продажу, не обумовлювалася ціна, за якою має бути проданий цей автомобіль. За таких обставин згідно висновку фахівця з оцінки майна Головного офісу АКБ «Укрсоцбанк» від 12.03.2010р. ймовірною мінімальною ринковою вартістю заставленого майна – зазначеного автомобілю, склала 13500 доларів США, та за таку ціна автомобіль марки «Hyundai Elantra» легковий (сєдан), 2008 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) №VІN-КМНDU41ВР8U530938 КМНDU41ВР8U530938, було продано та грошові кошти 18.03.2010р. зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави, згідно зі ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1 та 7 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст.590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Положеннями ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Вимогами ст.30 цього Закону також передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому ст.27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Всі ці умови щодо продажу заставного автомобілю особі-покупцю визначеним представником банку обумовлені в Довіреності відповідача на продаж автомобілю від 04.12.2009р. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Сторонами у справі, які є і сторонами у договорі застави, визначено право заставодержателя на продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу заставленого автомобілю, з цього приводу на виконання таких повноважень представнику банку надано відповідачем довіреність на продаж заставленого автомобілю, у зв’язку з чим дії банку щодо продажу автомобілю відповідали наданим йому повноваженням щодо продажу заставленого автомобілю. Крім того, ст.6 ч.3 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Відповідач у справі скористалася своїми правами щодо вирішення питання про долю заставленого автомобілю та на добровільній основі на власний розсуд надала позивачу у справі в особі його повноважної особи довіреність на продаж заставленого автомобілю. Також відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно з п.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику та згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикокавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно розрахунку заборгованості за договором №555-32-26/08-302 від 13.08.2008р. станом на 18.02.2013р. заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8818,75 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 70488,27 грн, заборгованість за відсотками - 3686,40 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 29465,42 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків – 463,67 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 3706,13 грн, а всього на загальну суму 12968,83 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 103659,82 грн, у зв’язку з чим зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Зазначені правовідносини випливають з договірних зобов'язань, у відповідності зі ст.526 ЦК України відповідач порушив права позивача, оскільки добровільно заборгованість за кредитом не сплатив, з приводу чого позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1035,59 грн, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача позивач змушений звертатися до суду для захисту порушеного права та нести матеріальні витрати. На підставі ст.ст.6,526,572,627,1048-1054 ЦК України, ст.20 Закону України «Про заставу», ст.ст.9,26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved