Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

У квітні 2013р. Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 03 липня 2012р. між ПАТ «Імексбанк» та відповідачем був укладений Договір №999-00024844/1 від 03.07.2012р. про надання кредиту, на підставі якого останньому було наданий овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 15000,00 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 02.07.2015р. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором станом на 01.03.2012р. в розмірі 17688,74 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 19.03.2013р., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.38,39). Крім того, представник позивача просив суд розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання, про що надав відповідну заяву (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.37). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 02.07.2012р. між ПАТ «Імексбанк» та відповідачем був укладений Договір №999-00024844 від 02.07.2012р. про відкриття та обслуговування поточного рахунку , операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи (а.с.10-13). 03 липня 2012р. між ПАТ «Імексбанк» та відповідачем був укладений Договір №999-00024844/1 від 03.07.2012р. про надання кредиту, на підставі якого останньому було наданий овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 15000,00 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 02.07.2015р. (а.с.6-8). Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується квитанцією про видачу готівки від 03.07.2012р. (а.с.14). Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Імексбанк» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 14.08.2009р. (а.с.23-24). Судом встановлено, що через невиконання відповідачем зобов'язань за Договором №999-00024844/1 від 03.07.2012р. про надання кредиту станом на 01.03.2012р. склалася заборгованість відповідача перед позивачем ПАТ «Імексбанк», в розмірі 17688,74 грн. у тому числі: заборгованості за кредитом - 13445,32грн., заборгованості по сплаті відсотків - 890,11 грн., штрафу - 1700,00 грн., комісії за розрахункове обслуговування поточного рахунку - 1653,31грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Договору №999-00024844/1 від 03.07.2012р. про надання кредиту (а.с.9). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що укладаючи Договір №999-00024844/1 від 03.07.2012р. про надання кредиту відповідач усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 229,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача (а.с.2).

Outcome: approved