Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Луганськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Фащівська» про зобов'язання здійснити дії, посилаючись на наступне. З 20 грудня 1987 року по 06 березня 1988 рік він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак нарахування заробітної плати за період перебування на роботах з ліквідації аварії йому за місцем постійної роботи було здійснено з порушенням, а саме при обчисленні заробітної плати за час перебування на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20 грудня 1987 року по 06 березня 1988 року підлягає збереженню середній заробіток, розрахункова тарифна ставка за період роботи в зоні відчуження підлягає обчисленню виходячи з 6 годинного робочого дня, тарифна ставка підлягає підвищенню на 100%, заробіток повинен нараховуватися з кратністю 3 за 3 дні грудня 1987 року, 24 дні січня та 5 днів лютого 1988 року, як за роботу в зоні №2, також повинна бути нарахована премія в розмірі 60% тарифної ставки, усього на суму 4349,81 карбованців. Він звернувся до відповідача про надання довідки про заробіток за час знаходження на ЧАЕС для нарахування пенсії. 26 червня 2013 року була видана довідка, яка містила лише данні про фактично нараховані суми, що не відповідають нормативним документам, а також не була заповнена за усіма графами і тому він звернувся до суду з позовом в якому просить зобов'язати Державне підприємство «Луганськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Фащівська» здійснити перерахунок заробітної плати за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20 грудня 1987 року по 06 березня 1988 року з урахуванням збереженого середнього заробітку, тарифної ставки, визначеної виходячи з 6-ти годинного робочого дня, з нарахуванням підвищення тарифної ставки на 100%, з застосуванням показника кратності 3 за роботу в зоні №2, премії в розмірі 60%, а всього на суму 4349,81 карбованців, про що видати наказ з роз'ясненням сум в особовому рахунку, крім того зобов'язати відповідача видати належно оформлену довідку встановленого зразку для перерахунку пенсії, а також зобов'язати Державне підприємство «Луганськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Фащівська» виплатити донараховану суму заробітної плати у розмірі 0,02 гривні. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що позивач з 20 грудня 1987 року по 06 березня 1988 рік знаходився у відрядженні та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вони вважають, що видали правильну Довідку №183 від 26.06.2013 року, де оклад позивача складав 315,00 карбованців, і хоча він працював у зоні №2, але заробіток повинен нараховуватися в кратності 2, а не 3 як цього бажає позивач, оскільки так зазначено в Постанові Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року №207-7, а також не було підстав для нарахування премії у розмірі 60%, оскільки не передбачено законодавством, тому вони просять в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки МСЕК №403404 (а.с.6), [PERSON] встановлено захворювання, внаслідок з виконанням обов'язків воєнної служби по ліквідації аварії на ЧАЄС. Відповідно до архівної довідки за №27776 від 01.11.2013 року виданої галузевим державним архівом Міністерства оборони України (а.с.9), вбачається, що [PERSON] приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 20.12.1987 року по 06.03.1988 року. Предметом розгляду є нарахування заробітної плати за період перебування позивача в зоні відчуження на ЧАЕС і правильність визначених сум в Довідки №183 від 26.06.2013 року (а.с.10). Правовідносини, що виникли між позивачем, як працівником підприємства шахта «Фащівська» і відповідачем, регулюються Постановою ЦК КПРС, Президією Верховної Ради СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 року №524-156, Постановою Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради профспілок №665-195 від 05.06.1986 року, Постановою Ради Міністрів УРСР та Української ради професійних спілок №207-7 від 10.06.1986 року. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем був наданий розрахунок заробітної плати (а.с.14), який обґрунтований, з посиланням на законодавчі акти, що регулюють дані правовідносини, а саме: вирахуваний розмір тарифної ставки на годину, що дорівнює 2,066 крб. (посадовий оклад поділений на кількість годин), згідно з роз'ясненням Держкомітета Ради Міністрів СРСР по питанням праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 16.01.1969р. №1/2; підвищення тарифної ставки на 100%, згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168-5; кратність розрахунку заробітної плати за робочі дні дорівнює 3, як за роботу в зоні №2, премія у розмірі 60% і збереження заробітної плати, відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року №207-7. Всього заробітна плата позивача за період з 20 грудня 1987 року по 06 березня 1988 року, дорівнює 4349,81 карбованців, але фактично була виплачена сума у розмірі 1970,34 карбованців, тобто різниця невиплаченої заробітної плати складає 2379,47 крб. (4349,81 - 1970,34), і згідно до Указу Президента України від 25.08.1996 року №762/96 «Про грошову реформу в Україні» дорівнює 0,02 гривні. Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Суд вважає, що позивачем наданий обґрунтований розрахунок заробітної плати, відповідно до вимог законодавства, тому виданий на його ім'я розрахунок в Довідці №183 від 26.06.2013 року є невірним. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню, і необхідно зобов'язати Державне підприємство «Луганськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Фащівська» здійснити перерахунок заробітної плати [PERSON] за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20 грудня 1987 року по 06 березня 1988 року з урахуванням збереженого середнього заробітку, тарифної ставки, визначеної виходячи з 6-ти годинного робочого дня, з нарахуванням підвищення тарифної ставки на 100%, з застосуванням показника кратності 3 за роботу в зоні №2, премії в розмірі 60%, а всього на суму 4349,81 карбованців, про що видати наказ з роз'ясненням сум в особовому рахунку. Крім того, зобов'язати відповідача видати позивачу належно оформлену довідку встановленого зразку для перерахунку пенсії та зобов'язати підприємство виплатити [PERSON] донараховану суму заробітної плати у розмірі 0,02 гривні. Судові витрати суд покладає на відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі ст.46 Конституції України,

Outcome: approved