Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.12.2009 року [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 170 000,00 (сто сімдесят тисяч) гривень та зобов'язався їх повернути до 01.09.2010 року, що підтверджується відповідною розпискою, в якій він поставив свій підпис. Також в підтвердження отриманих коштів в розписці свій підпис поставила дружина [PERSON], - [PERSON]. Станом на день подачі позову, з урахуванням індексу інфляції, а також 3 процентів річних від простроченої суми, сума боргу складає 191 648,94грн. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 191 648,94 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] борг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 191 648,94 грн. за невиконання зобов'язання. Також пояснив суду, що в розписці дата повернення грошових коштів вказана помилково « 01 вересня 2009 року», тоді як насправді повинна бути дата « 01 вересня 2010 року». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач [PERSON] заявляв про не визнання позовних вимог позивача та просив суд відмовити у задоволенні позову на підставі наступного: застосування строку позовної давності - як свідчить зміст доданої до позовної заяви копії розписки строк виконання зобов'язання за розпискою встановлений 01 вересня 2009 року, відповідно до вимог закону строк позовної давності для стягнення коштів за розпискою сплинув 01 вересня 2012 року, позовна заява, підписана 27.11.2012 року, а зареєстрована у суді 04.12.2012 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Також мотивував недійсністю наданої до суду розписки: як свідчить зміст доданої до позивної заяви копії розписки йдеться про грошові кошти у сумі 170 000 грн. Позивач на вимогу закону, не надав суду письмовий договір позики. Грошові кошти, у сумі 170 000 грн., [PERSON] йому не передавав. Розписку написати змусив обманним шляхом, мотивуючи тим, що розписка буде в якості гарантії, що він не відмовиться від намірів взяти у нього грошові кошти під проценти пізніше, коли буде складено договір позики. Розуміючи прострочення строку позовної давності позивач застосовує підробку документу (розписки) та дописує дату видачі розписки 11.12.2009 року, що становить дату, яка є пізнішою ніж настання строку виконання зобов'язання - 01.09.2009 року. Підробка видна неозброєним оком. Зазначена підробка документу (розписки) робить його недійсною. Просив суд про призначення у справі судово - технічної експертизи документа, а саме розписки про отримання [PERSON] від [PERSON] 170 000 грн. Третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від неї надійшли письмові пояснення, яка ознайомившись з позовною заявою, заявляє про не визнання позовних вимог позивача. Просить суд відмовити у задоволені позову, мотивуючи тим, що позивач посилається на суму яка становить 170 000,00 грн., і закон вимагає укладати договір у письмовій формі. Позивач надав розписку яка не може бути доказом, оскільки в позовній заяві зазначено що, 11.12.2009 року [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 170 000,00 грн. та зобов'язувався їх повернути до 01.09.2010 року, що підтверджується відповідною розпискою, але в наданій розпискі зазначено, що 11.12.2009 року [PERSON] отримав від [PERSON], 170 000,00 грн. і зобов'язується повернути до 01.09.2009 року. Таким чином текст розписки не відповідає вимогам викладеним у позовній заяві позивача, розписка надана, як доказ, не може бути належним підтвердженням певних обставин, викладених в позовній заяві тому, що вона не підтверджує, а навпаки спростовує їх. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 11.12.2009 року [PERSON] отримав від [PERSON], 170000,00 грн., що підтверджується розпискою від 11.12.2009 року, підписаною [PERSON] і [PERSON] Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розписки, [PERSON] забов'язався повернути грошові кошти до 01 вересня 2009 року, але судом з'ясовано, що це є опискою, оскільки розписка від 11 грудня 2009 року, а датою повернення грошових коштів мало бути 1 вересня 2010 року. В судовому засіданні відповідачем було заявлене клопотання щодо призначення у справі судової технічної експертизи документа, яке було задоволено судом та винесена ухвала про призначення судово-технічної експертизи розписки про отримання [PERSON] від [PERSON] 170 000 грн (а.с. 50). 13.03.2013 року до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України із Великомихайлівського районного суду Одеської області з ухвалою від 25 лютого 2013 року, для проведення судово-технічної експертизи документів надійшли матеріали справи №1508/2375/12, провадження 2/498/90/13. У відповідності із ст.15 ЗУ "Про судову експертизу", вартість експертизи № 1169/03 склала 823.20 грн., у т.ч. ПДВ 137.20 - необхідно було перерахувати на розрахунковий рахунок, про що відповідача [PERSON] було повідомлено 08.04.2013 року, однак відповідач зазначену суму не сплатив, й матеріали справи повернулися без надання експертного висновку. Виходячи із зазначеного тексту розписки, випливає, що мало місце отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів. Його твердження про неотримання коштів, що розписку написати його змусив обманним шляхом [PERSON], мотивуючи тим, що розписка буде в якості гарантії, що він не відмовиться від намірів взяти у нього грошові кошти під проценти пізніше, коли буде складено договір позики, підробка дати розписки - у суді не доведене і спростоване дослідженою судом розпискою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проаналізувавши обставини по справі, суд прийшов до висновку, що відповідач, отримуючи кошти у позивача, дав зобов'язання про повернення коштів до 01 вересня 2010 року, тобто між сторонами утворилися зобов'язальні правовідносини, котрі підлягають виконанню. Оскільки відповідач до даного часу кошти не повернув, то суд вважає позов підлягає задоволенню частково в сумі 170 000,00 грн. Суд вважає, що нараховані відсотки з урахуванням індексу інфляції в сумі 10 425,20 грн., та з урахуванням 3 % річних в сумі 11 223,74 є необґрунтованими, оскільки в розписці не обговорено штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язання. Тому з відповідача [PERSON], на користь позивача [PERSON], слід стягнути 170 000,00 грн. Що стосується заявлених відповідачем вимог щодо застосування позовної давності до спірних правовідносин, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, так як судом встановлено, що строк повернення коштів - 01.09.2010 року, тому позивач звернувся в межах строку звернення до суду. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], про стягнення боргу - задовольнити частково, стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], борг в сумі 170 000,00 грн. (сто сімдесят тисяч гривень) 00 коп. за договором позики, укладеним між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] В задоволенні інших позовних вимог - відмовити. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON], на користь позивача [PERSON], слід стягнути сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1700,00 грн. На підставі ст. 11,526,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: partial