Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 2 000 грн у відшкодування моральної шкоди, та зобов’язання відповідача підключити водопостачання та електроенергію до її дачного будинку №150 у садовому товаристві “Буддеталь” (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником дачної ділянки №150 в садівничому товаристві «Буддеталь». 24.08.2013 року її ділянка була відключена від водо- та енергопостачання. При зверненні до голови правління садівничого товариства “Буддеталь” [PERSON] за роз’ясненнями з приводу відключення отримала образи та погрози. Вказує, що боргів по сплаті членських внесків та за послуги водо- та енергопостачання не має. Зазначає, що внаслідок дій відповідача зазнала фізичних і моральних страждань, тому просить стягнути 2 000 грн у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.12.2013 року за клопотанням позивача проведено заміну відповідача [PERSON] на відповідача голову правління садівничого товариства “Буддеталь” [PERSON] Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.12.2013 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено «Буддеталь» . У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити повністю, при цьому посилалась на обставини, викладені в позові. Відповідач - голова правління СТ «Буддеталь» [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач зазначав, що він виконував рішення правління СТ «Буддеталь» щодо відключення водопостачання. Електроенергію взагалі не відключали. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] – бухгалтер-касир садівничого товариства суду пояснила, що на засіданні правління 02.06.2013 року було прийнято рішення щодо сплати членських внесків до 01.07.2013 року, а також щодо штрафних санкцій у разі несплати внесків. На дошці оголошень було розміщено вказане рішення, з яким мали можливість ознайомитись члени товариства. У зв’язку з несплатою у встановлений термін внесків, 03.08.2013 року на засіданні правління було прийнято рішення про відключення боржників від системи водо- та енергопостачання, у тому числі і боржника [PERSON] Остання сплатила членські внески лише 25.08.2013 року через касу установи банку, однак товариству стало відомо про сплату лише в кінці вересня 2013 року. Відключення боржника [PERSON] від системи водопостачання відбулося 08.08.2013 року. Свідки [PERSON]І, [PERSON]О та [PERSON] – члени садівничого товариства в судовому засіданні суду пояснили, що на дошці оголошень та на паркані при вході до товариства було розміщено рішення щодо сплати членських внесків до 01.07.2013 року, а також щодо штрафних санкцій у разі несплати внесків. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]О, [PERSON] – сусіди по дачі суду пояснили, що на дошці оголошень не було розміщено рішення щодо сплати членських внесків до 01.07.2013 року, а також щодо штрафних санкцій у разі несплати внесків. Свідок [PERSON] доповнив, що 28.08.2013 року при сплаті членських внесків, ним також було сплачено 10 грн. штрафу за несвоєчасність сплати внесків. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] доповнили, що чули розмову між [PERSON] та головою правління [PERSON] з приводу правомірності відключення від системи водо- та енергопостачання. Останній ображав [PERSON], погрожував їй. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і наданих суду доказах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно договору купівлі-продажу від 25.05.2006 року (а.с.74-75), [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку для садівництва, що розташована в м. Чернігові, в садівничому товаристві «Буддеталь» №150, площею 0,0370 га. Право власності на вказану ділянку на даний час за [PERSON] не зареєстровано, що підтверджується поясненнями позивача. Позивач являється членом садівничого товариства «Буддеталь» та користується земельною ділянкою №150. Дана обставина визнається відповідачем, а тому в силу положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до п. 4.8.5 Статуту СТ «Буддеталь» (а.с.33-40) правління садівничого товариства організує роботи з електрифікації, водозабезпечення, будівництву і ремонту огорожі території товариства, споруд і доріг загального користування. На засіданні правління СТ «Буддеталь» від 02.06.2013 року (а.с.43, 45) було прийнято рішення про сплату внесків до 01.07.2013 року, застосування штрафних санкцій за несплату внесків в установлений строк, відключення від системи водо- та електропостачання без попередження, а також сплату вартості робіт по відновленню водо- та електропостачання після сплати заборгованості. Відповідно до акту СТ «Буддеталь» від 27.07.2013 року (а.с.44), 27.07.2013 року доведено до відома члена садівничого товариства [PERSON] про необхідність сплати членських внесків, відповідно до рішення правління від 02.06.2013 року. На засіданні правління СТ «Буддеталь» від 03.08.2013 року (а.с.41-42) було прийнято рішення про відключення водо- та електропостачання членам садівничого товариства [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 08.08.2013 року була відключена подача води на ділянку № 150 [PERSON] за несплату членських внесків відповідно до рішення правління від 02.06.2013 року, що підтверджується актом СТ «Буддеталь» від 08.08.2013 року (а.с.76). Відповідно до пояснень відповідача відключення садового будинку № 150 від електропостачання не здійснювалось. 05.12.2013 року було встановлено причину відсутності світла у зв’язку з атмосферним впливом і окисленням проводів, про що було складено відповідний акт (а.с.77). Згідно п. 2.6.1 та п.2.6.4 Статуту СТ «Буддеталь», член товариства зобов’язаний додержуватися законодавства і статуту товариства, виконувати рішення загальних зборів і правління товариства; своєчасно сплачувати вступні, членські та цільові внески в розмірах та в терміни, які визначаються загальними зборами членів товариства. Відповідно до квитанції (а.с.6), [PERSON] сплатила членські внески за 2013 рік 12.08.2013 року, тобто з порушенням термінів, встановлених рішенням правління СТ «Буддеталь» від 02.06.2013 року, а у відповідності до п.2.6.1 Статуту СТ «Буддеталь» [PERSON], як член садівничого товариства, зобов’язана виконувати рішення органів управління садівничого товариства. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Позивач [PERSON] скористалася способом захисту свого права шляхом пред’явлення позову до голови правління садівничого товариства «Буддеталь» [PERSON] про зобов’язання підключити будинок до електромережі та водопостачання. Однак з матеріалів справи вбачається, що позивач був відключений від системи водопостачання 08.08.2013 року на підставі рішень правління садівничого товариства від 03.08.2013 року (а.с. 41-42). Відповідно до п. 4.1 Статуту СТ «Буддеталь» (а.с.33-40), керівництво товариством здійснюється загальними зборами, а в період між зборами – правлінням товариства. Згідно п.4.10 вказаного Статуту голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів членів товариства і правління товариства… Голова правління товариства [PERSON] діяв у даному випадну на виконання вказаних рішень органів управління садівничого товариства, які позивачем не оскаржені до теперішнього часу. Таким чином, спір виник між позивачем і СТ «Буддеталь». Тому права позивача [PERSON] не підлягають захистові шляхом пред’явлення позову до голови правління товариства [PERSON] про зобов’язання відновити електропостачання та водопостачання, який є неналежним відповідачем по справі. Такий захист можливий лише шляхом задоволення позову до належного відповідача - садівничого товариства «Буддеталь», якщо є законні підстави. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до норм ст. 1172 ЦК та роз’яснень, що містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов’язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. За змістом вказаної норми права, шкода завдана працівником підприємства, членом кооперативу, або у даному випадку правлінням СТ «Буддеталь», під час виконання своїх обов'язків, відшкодовується юридичною особою СТ «Буддеталь». Однак, СТ «Буддеталь» не притягнуто до участі у справі у якості відповідача, який має право відповідати за позовом, якщо є законні підстави. Відповідно до 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями ст. 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред’явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Зі змісту наведеної норми, яка повністю кореспондується з вищевказаними нормами законів, вбачається, що право обирати коло осіб, до яких може бути пред’явлено позов, цілком належить позивачу і саме виходячи з його волі, наявність якої є обов’язковою і яка має бути виражена у відповідному клопотанні, суд має прийняти рішення щодо заміни певних осіб на інших, або залучення нових осіб у відповідному процесуальному статусі. Зазначене підтверджується позицією Верховного суду України, викладеній у п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», яка визначає, що при пред’явленні позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов’язаний вирішити справу за тим позовом, що пред’явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до голови правління садівничого товариства “Буддеталь” [PERSON]І, оскільки останній не є належним відповідачем у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed