Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

У серпні місяці 2013 року позивач звернувся із позовом до суду, в якому вказав, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 05 липня 1997 року. 12 лютого 2013 року за рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.02.2013 року був частково задоволений позов [PERSON] з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини аліментів його заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. Однак після прийнятого рішення суду змінився його сімейний стан, позаяк як колишнє подружжя вони проживають окремо, син [PERSON] став проживати разом із ним у будинку його батьків по вулиці [ADDRESS] і фактично утримується ним з 12.02.2013 року. Тому просив стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, змінити розмір визначених судом аліментів за рішенням суду на утримання доньки [PERSON], [INFO] постановлених на користь відповідача [PERSON] до 1/6 частини його заробітку. Просив змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідачки, стягнути з неї аліменти на утримання сина [PERSON] та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 01 листопада 2013 року вимога про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишена позивачем без розгляду. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнив, просить встановити місце проживання сина з ним, оскільки хоча й він зареєстрований разом із ним у квартирі [ADDRESS], однак фактично він та син там не проживають з 12.02.2013 року. Після постановлення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] син став проживати разом із ним, внаслідок поведінки матері. Тому саме із цих підстав виникла необхідність у зверненні до суду про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання сина, оскільки матір його жодного дня з часу постановлення рішення про стягнення аліментів не надавала матеріальної допомоги на його утримання сина. Він разом із сином постійно проживає у будинку свого батька по [ADDRESS]. Подав заяву про те, що аліменти слід стягувати з часу його звернення із заявою до суду. Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнала. В поданих запереченнях проти позову посилається на те, що позивач звернувся із позовом зменшення розміру стягуваних з нього аліментів за рішенням суду від 11.02.2013 року в розмірі однієї третини його заробітку у зв»язку із проживанням сина в будинку дідуся, але не із батьком. В ході розгляду справи про доповнення позовних вимог вимогою про встановлення фактичного місця проживання дитини, поданою заявою на думку представника відповідача фактично змінені підстави і предмет і позову, що є неприпустимим, позаяк фактично є новим позовом. Надала суду квитанцію А-банку датовану 18 жовтня 2013 року про повернення отриманих аліментів на утримання сина [PERSON] на його рахунок, відкритому у означеному банку. Заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони перебували у шлюбі з 05 липня 1997 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду розірвано 12 лютого 2013 року, що підтверджується копією рішенням суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.02.2012 року з позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку позивача на утримання двох дітей до досягнення дітьми повноліття. Сторони не заперечують, що на час його постановлення діти проживали разом із матір»ю. Судом встановлено, і цих обставин не заперечує представник відповідача, про фактичне проживання сина [PERSON] з 12 лютого 2013 року разом із ним у будинку його батьків по [ADDRESS]. Матір дитини [PERSON] не бере участі в утриманні сина, що підтвердив позивач у судовому засіданні та чого не заперечує її представник в судовому засіданні, а також ті обставини, що після постановлення рішення 12 лютого 2013 року [PERSON] покинув колишнє місце проживання у [ADDRESS] із-за поведінки матері та проживає разом із батьком у будинку дідуся. Вказані обставини підтверджуються і показами неповнолітнього [PERSON], котрий суду показав, що з 12 лютого 2013 року перейшов на постійне місце проживання свого батька, [PERSON] у будинок свого дідуся [PERSON] [ADDRESS]. Зміна ним місця проживання викликана тільки поведінкою матері, батько ніякого тиску на нього не чинив. Такі покази підтвердила і класний керівник [PERSON], психолог, [PERSON] Таким чином, дитина перестала утримуватись матір»ю з 12 лютого 2013 року. Про утримання сина [PERSON] в означений період батьком свідчать і численні письмові докази придбання одягу, шкільного приладдя, лікарських препаратів необхідних для лікування дитини. Окрім того, про утримання сина [PERSON] батьком з 12 лютого 2013 року, свідчить і факт повернення аліментів [PERSON] на рахунок відкритий на ім»я сина [PERSON] у А-банку, стягнених у примусовому порядку міським відділом ДВС із позивача, натомість він не підтверджує утримання сина матір»ю. Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Тому з врахуванням того, що син, котрий досяг повних п»ятнадцяти років, на момент постановлення рішення судом добровільно змінив постійне місце проживання, вирішив проживати з батьком, на якому лежить обов»язок його утримувати, оскільки матір не утримує його з часу постановлення рішення судом, а аліменти відповідно до рішення суду присуджено на його утримання на користь матері, слід зменшити розмір аліментів присуджених за рішенням суду від 11.02.2013 року до 1/6 частини всіх видів його доходу на дитину щомісяця. Означені обставини перебування на утриманні [PERSON] сина [PERSON] підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] у будинку дідуся [PERSON] по [ADDRESS] разом з його батьком [PERSON] за №04-25.1112 від 13.09.2013 року. Згідно з вимогами частини 2 статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. І тільки у разі спору місця проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, визначається органом опіки та піклування. [PERSON] сам обрав собі місце проживання із батьком, що підтверджується його письмовими заявами та показами у суді, наміру повертатися до матері не має. Фактично й представник відповідач визнає, що син [PERSON] за місцем проживання матері не мешкає та нею не утримується, за віковим цензом сам обрав собі місце проживання з батьком у будинку дідуся по [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хмельницької міської ради. Тому слід визнати місце проживання сина [PERSON] з батьком. З наведених підстав суд критично оцінює і не бере до уваги посилання представника відповідача щодо необхідності обов»язкового висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо визначення місця проживання дитини з урахуванням наведених положень закону. Не є прийнятною і позиція представника відповідача щодо зміни предмету позову доповненням його вимогою визначення місця проживання дитини. Фактично предмет позову залишився незмінним - зменшення розміру аліментів відповідно до винесеного судом рішення з урахуванням зміни місця проживання дитини, яка мала на це право, а відповідно звідси і отримувати матеріальну допомогу, котру він потребує у зв»яку із неповнолітнім віком. В доповнення якого (позову) заявлена вимога про встановлення місця проживання дитини, оскільки дитина змінила своє місце проживання у добровільному порядку на свій розсуд. Відповідно до вимог закону підлягають стягненню аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку матері. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Підлягають стягненню судові витрати із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved