Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № ZHA0AU00070010 від 07.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 75 208,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.08.2014 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 31.01.2012 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 79 353,92 грн. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданих договорів, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. З урахування викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 353,92 грн. та судові витрати, з відповідачів ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] солідарно 10 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Акцент Банк» у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявивився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № ZHA0AU00070010 від 07.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 75 208,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.08.2014 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 31.10.2013 року склала 79 353,92 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 31 299,58 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 24 277,19 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 3 146,36 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 20 630,79 грн. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент - Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Також з матеріалів справи вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZHA0AU00070010 від 07.08.2007 року відповідач [PERSON] передав Банку автомобіль [NUMBER], що підтверджується відповідним актом. Однак, позивачем не врахована сума від реалізації заставленого майна, позовні вимоги представником позивача уточненні не були, не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed