overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

В червні 2013 року публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго у особі його Центрального району електричних мереж звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за невраховану електричну енергію в сумі 2 444,82 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не проводить оплату за невраховану електричну енергію за виписаним йому додатковим рахунком на підставі акту № 013347 від 19.07.2011 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення. Представник позивача [PERSON] підтримала позов та просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою : [ADDRESS], та Центральний РЕМ ПАТ „ЕК „Одесаобленерго поставляє електричну енергію за вказаною адресою. Крім того, Центральним РЕМ ПАТ „ЕК „Одесаобленерго був присвоєний відповідачу [PERSON], як споживачу електричної енергії за вищевказаною адресою, особовий рахунок №10453081. Таким чином, сторони перебувають у договірних відносинах. Відповідно до п.42.5 Правил користування електричною енергією для населення споживач повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. Також судом установлено, що при перевірці уповноваженими представниками позивача за вищевказаною адресою 19 липня 2011 року було встановлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), а саме самовільне підключення напруги до мережі енергопостачальної компанії із порушенням схеми підключення (електроенергія споживається, але не обліковується), що зафіксовано актом № 013347 від 19.07.2011 року. У звязку з порушенням п.42 ПКЕЕН та на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, позивачем був зроблений розрахунок кількості недоврахованої електроенергії та її вартості, на підставі якого відповідачу виписано додатковий рахунок на суму 2 444,82 грн., який відповідачем не сплачений до теперішнього часу. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 229,40 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснивши при цьому, що спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом сторони припинили подружні відносини і стали господарювати окремо. На теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сімї неможливі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце був повідомлений належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2005 року у Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 528). Свідоцтво про шлюб І-ЖД № 014874. Від спільного шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини припинені, однією сімєю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. Майнового спору між сторонами не має. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення сторін. У силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюється статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя сімя між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] заявила про вибір прізвища після розірвання шлюбу «Ляшкевич».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

10 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Костянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 9 жовтня 2012 року в м.Костянтинівка Донецької області померла її мати, [PERSON]. Крім неї спадкоємців першої черги після смерті матері не мається. Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді 2/3 частини квартири №6 в домі №65 по вул.Калініна в м.Костянтинівка Донецької області. Вона у встановлений законом строк не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері оскільки вважала, що її право на спадщину підтверджується фактом прийняття спадщини, розпорядженням майном матері, її похованням. Від прийняття спадщини вона не відмовлялась і не відмовляється, вважає, що термін на прийняття спадщини пропустила по зазначеній поважній причині і, тому, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача, - Костянтинівської міської ради, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності. Зясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 9 жовтня 2012 року в м.Костянтинівка Донецької області померла матір позивачки, [PERSON] (а.с.6). Крім позивачки [PERSON] спадкоємців першої черги після смерті матері не мається (а.с.22-23). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 2/3 частини квартири №6 в домі №65 по вул.Калініна в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.9-12). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON], що є дочкою померлої [PERSON], не звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тобто не прийняла спадщину. Суд вважає, що нею строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений з поважної причини, тому що на її думку право на спадщину підтверджується фактом прийняття спадщини, розпорядженням майном матері, її похованням. У зв'язку з цим необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері у два місяці, що є достатнім строком для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] пояснила, що 26.08.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у відділі РАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №319. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2013 року вони припинили подружнє життя у зв'язку зі сварками. Вважає, що сімя розпалася через те, що між ними не було взаємопорозуміння при вирішенні питань, повязаних з сімейним життям. Подальше збереження сімї вважає неможливим, рішення про розірвання шлюбу приймає свідомо. Спору про порядок виховання дитини та розподіл майна між ними на сьогоднішній день немає. Дитина залишається мешкати з нею. Просила розірвати їх шлюб, після розірвання шлюбу своє прізвище залишити без зміни [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, а саме свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, довідку з місця проживання, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів своє утримання, вказавши, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 11.11.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. У квітні 2013 року у сторін зіпсувались відносини і позивачка разом з дитиною вирішила піти від відповідача і мешкати за іншою адресою. З цього часу відповідач почав ухилятися від передбаченого ст.. 75 Сімейного кодексу обов»язку матеріально підтримувати дружину. Малолітній син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ніяких коштів на її утримання не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] знаходяться у шлюбі з 11.11. 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. У квітні 2013 року у сторін зіпсувались відносини і позивачка разом з дитиною вирішила піти від відповідача і мешкати за іншою адресою. З цього часу відповідач почав ухилятися від передбаченого ст.. 75 Сімейного кодексу обов»язку матеріально підтримувати дружину. Малолітній син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ніяких коштів на її утримання не надає. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення нею трьох років. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 20.11.2007 року між ними був укладений шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося так як вони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2013 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON], не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2007 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №14 (а.с.3). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спільне життя з відповідачем не склалося так як вони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2013 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна немає. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 14.01.2012 року між ними був укладений шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб у неї та відповідача перший. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися у звязку з непорозумінням, з питань виховання дитини, ведення сумісного господарства і мети сімейного життя. З серпня 2012 року вони мешкають окремо і не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім»я розпалась і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також буде суперечити інтересам їх сина, оскільки йому буде неможливо дати нормальне духовне виховання в атмосфері неприязних відносин між батьками. Спору про поділ майна та щодо виховання дитини немає, дитина залишиться проживати разом з нею. В судове засідання позивач [PERSON], не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.01.2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №7 (а.с.6). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюб у неї та відповідача перший. Шлюбні відносини не склалися у звязку з непорозумінням, з питань виховання дитини, ведення сумісного господарства і мети сімейного життя. З серпня 2012 року сторони мешкають окремо і не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також буде суперечити інтересам їх сина, оскільки йому буде неможливо дати нормальне духовне виховання в атмосфері неприязних відносин між батьками. Спору про поділ майна та щодо виховання дитини немає, дитина залишиться проживати разом з позивачкою. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник [PERSON] опіки та піклування Удачненської селищної ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім, посилаючись на те, що 21 серпня 2011 року померла [PERSON], мати неповнолітнього [PERSON], 31.03. [INFO]. Батько неповнолітнього - [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], фактично на території селищної ради не проживає з 1995 року, місце його знаходження невідомо. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На теперішній час [PERSON] є студентом 1 курсу Красноармійського ПТЛ, отримує допомогу у вигляді надання послуг проживання від благодійної організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім». У звязку з тим, що неповнолітній [PERSON] фактично залишився без батьківського піклування, Службою у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації направлено запит до Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 08.04.2013 року №198-01-08б про оголошення у розшук [PERSON] з метою надання статусу та здійснення захисту законних прав та інтересів неповнолітнього. Однак встановити місцезнаходження [PERSON] не вдалося. Згідно зі ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У зв»язку з тим, що більше одного року в смт Удачне немає відомостей про місце перебування [PERSON], він може бути визнаний безвісно відсутнім. Це необхідно для надання неповнолітньому [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] опіки та піклування Удачненської селищної ради [PERSON] заявлені вимоги підтримала просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.4), лист Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.5), довідка виконкому Удачненської селищної ради (а.с.6), побутова характеристика [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.6), але за місцем реєстрації та останнього відомого місця проживання відсутній з 1995 року (а.с.6). Відсутність [PERSON] за місцем його реєстрації в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Оскільки більш ніж протягом року в останньому відомому місці постійного проживання [PERSON], немає відомостей про місце його перебування, суд доходить висновку про необхідність визнати його безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивачка 15 жовтня 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]»ї Василівни, [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дітей. Позов мотивує тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року , проте в серпні 2013 року подружні відносини припинили, діти знаходяться на її утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в недостатній кількості , і її не вистачає не утримання дітей. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дітей, так як працює, інших утриманців не має, фізично здоровий. Відповідач позов визнав. Суд знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстровану шлюбі з 25 квітня 2009 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON]»ю Василівну, [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON]. Між сторонами не досягнута домовленість щодо утримання неповнолітніх дітей, які після припинення сторонами сімейних стосунків, проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює, інших утриманців не має, фізично здоровий , а також вік дітей , на утримання яких стягуються аліменти, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дітей чи до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved