Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-02 00:00:00

В січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору від 23.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 89163,60 грн. на термін до 22.11.2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Зазначив, що згідно договору у випадку порушення зобов*язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України та умов договору відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав, починаючи з 15 грудня 2009 року припинив надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач, станом на 26.12.2011 року має заборгованість 40749,53 грн., яка складається з наступного: 37108,39,70 грн. заборгованість за кредитом, 702,03 грн.. заборгованість по процентам за користування кредитом, 681,99 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1928,55 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на свою користь 40749,53 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати в сумі 407,50 грн.. В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги в частині стягнення судових витрат, а саме просив стягнути з відповідача на користь ПАК КБ Приватбанк 40749,53 грн. заборгованості по кредитному договору від 23.11.2007 року, а також понесені судові витрати в сумі 5000,00 грн. за проведення повторної судово-економічної експертизи та в сумі 407,50 грн. за сплату судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що [PERSON] регулярно сплачував щомісячні платежі згідно розрахунку, а тому з сумою заборгованості не погоджується. У разі задоволення позовних вимог просить розстрочити сплату заборгованості за кредитним договором та судових витрат на шість місяців, врахувавши майновий стан [PERSON], зокрема те, що він є інвалідом другої групи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплати проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 23.11.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 89163,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 22 листопада 2012 року. Починаючи з 15 грудня 2009 року відповідач припинив надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, у зв*язку з з чим виникла заборгованість за кредитним договором від 23 листопада 2007 року. Судом по справі було проведено судово-економічну експертизу та повторну судово-економічну експертизу. Однак, суд бере до уваги висновок повторної судово-економічної експертизи від 05 липня 2013 року, оскільки будучи допитаною по справі експерт [PERSON] пояснила, що оскільки на дослідження не були надані всі первинні документи, то дослідження було проведено не в повному обсязі. Як вбачається з висновку експерта від 05 липня 2013 року сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ Приватбанк по оплаті тіла кредиту, відсотків, пені, комісії станом на 26 грудня 2011 року згідно кредитного договору від 23 листопада 2007 року складає 44263,97 грн. Оскільки позивачем не збільшувались позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 листопада 2007 року, то виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов кредитного договору від 23 листопада 2007 року, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором від 23 листопада 2007 року в розмірі 40749,53 грн., яка складається з наступного: 37108,39,70 грн. заборгованість за кредитом, 702,03 грн.. заборгованість по процентам за користування кредитом, 681,99 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1928,55 грн. штраф (процентна складова) та стягнути судові витрати понесені позивачем в сумі 5000,00 грн. за проведення повторної судово-економічної експертизи та в сумі 407,50 грн. за сплату судового збору, які є документально підтвердженими. Відповідно до ст..217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи майновий стан відповідача [PERSON], те що він є пенсіонером, інвалідом другої групи, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду для [PERSON]

Outcome: approved