Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом відповідачів про визнання права власності, зняття арешту. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісною власності належить автомобіль «Hundai Tucson» (реєстраційний номер [NUMBER]). На вказаний автомобіль у виконавчому провадженні був накладений арешт. За вказаних обставин позивач, вказуючи на те, що звернення стягнення на вказаний транспортний засіб порушує її права, просила визнати автомобіль спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] й зняти з нього арешт. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з'являвся, про дату час і місце розгляду справи оповіщений належним чином у встановленому порядку. Від представника третьої особи в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої проти задоволення вимог заперечував. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 12 квітня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 71 - 72), власником автомобіля марки «Hundai Tucson» (реєстраційний номер [NUMBER]), 2008 року випуску, є [PERSON] 17 жовтня 2012 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним, витребування майна в натурі ухвалено рішення (а.с. 67 - 69) про: - стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 310 000 грн. та судових витрат в сумі 2 823 грн.; - витребування в натурі у [PERSON] на користь [PERSON] автомобіля марки «Hundai Tucson» (реєстраційний номер [NUMBER]). Згідно з актом опису й арешту майна від 05 квітня 2013 року (а.с. 4 - 5), державним виконавцем відділу ДВС Каховського МРУЮ [PERSON] при примусовому виконання виконавчого листа № 2/2113/690/2012, виданого Каховським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 310 000 грн., накладений арешт на легковий автомобіль «Hundai Tucson» (реєстраційний номер [NUMBER]). Як відображено в акті державного виконавця від 30 серпня 2013 року (а.с. 27), автомобіль марки «Hundai Tucson» (реєстраційний номер [NUMBER]), належний [PERSON], переданий на реалізацію торгівельній організації ТОВ «Укрспец'юст». Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно із ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України, за зобов'язання одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Як визначено ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. В розумінні ст.ст. 190, 366, 371 ЦК України, неможливість виділення в натурі частки із спільного майна не є перешкодою для звернення стягнення на неї. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] в силу закону, тому підстави для визнання за ними відповідного права в судовому порядку відсутні. Іншого майна, згідно з актом опису й арешту майна, [PERSON] не має. Вимоги про визнання права власності на автомобіль в цілому, із присудженням [PERSON] грошової компенсації за частку [PERSON] у спільній власності, не заявлені. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 17 жовтня 2012 року встановлено, що договір позики між [PERSON] та [PERSON] укладався не в інтересах сім'ї, а тому стягнення не може бути звернено на спільне майно подружжя в цілому. За таких обставин стягнення можливе лише на частку, яка належить боржнику [PERSON] Враховуючи наведене й оскільки та обставина, що автомобіль є неподільною річчю не може бути перешкодою для захисту права власності позивача на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково - в частині зняття арешту з належної позивачу ? частки автомобіля.

Outcome: partial