Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, він проживає разом зі своїм братом [PERSON], який у 2000 захворів в наслідку отримання черепно-мозкової травми під час дорожньо-транспортної пригоди. Після тривалого лікування в стаціонарі 21.11.2001 року йому було вперше встановлена друга група інвалідності по психіатричному захворюванню – без права трудової діяльності і лікування його у психіатра. У 01.01.2006 року брату була встановлена перша група інвалідності з психічного захворювання. На теперішній час його брат потребує стороннього догляду, оскільки він не може оцінювати свої дії, писати, самостійно себе обслуговувати. Внаслідок хвороби його брат не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв’язку із чим він звернувся до суду із цією заявою, в якій просив визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити його опікуном свого брата [PERSON] Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та пояснив, що [PERSON] є його рідним братом, який проживає з ним протягом двох останніх років, до цього він проживав з батьками у їх будинку. Вони проживають з братом у квартирі їх бабки, своєї сім’ї він не має. Їх батьки вже пенсіонера та за своїм станом здоров’я не можуть доглядати за братом. [PERSON] є інвалідом І групи за психічним захворюванням, в основному байдужий до навколишнього світу, але і буває агресивним, сам себе не може обслуговувати, ховається від людей. Вважає, що він має можливість забезпечити свого брата належним доглядом, тому просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Ленінської районної в м. Донецьку Ради до судового засідання не з’явився, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, судом встановлено, що за висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 534а від 08.11.2013 р. [PERSON] страждає хронічним психічним розладом: шизофренією, безперервний тип течії, параноідна форма, параноідний синдром (параноідна шизофренія, безперервний тип течії - в редакції Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду) та за своїм психічним станом у теперішній час [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с.42-45). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог та визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] недієздатним та призначення на підставі ст. 60 ч.1 ЦК України, його опікуном – [PERSON], оскільки він, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не знаходиться, за рішенням ЛКК № 2/595 від 13.09.2013 року ІНВХ ім. В.К. Гусака НАМН України за своїм станом здоров’я може надавати догляд своєму братові, тобто може бути опікуном (а.с.7,8,9). На підставі ст.ст. 39, 40, ч. 1 ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved