Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

В червні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до УКР ДНДІ КМ «Прометей» про стягнення заборгованості із заробітної плати, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі Трудового договору від 31.10.2006 року, Додаткової угоди до нього від 26.02.2007 року і Акту про виконання робіт за трудовою угодою від 31.10.2008 року ним виконані і прийняті відповідачем роботи з підготовки позовної заяви на податкові повідомлення-рішення, прийняті ДПІ в Іллічівському районі м.Маріуполя стосовно відповідача, його представництва при розгляді позову в господарських судах першої і апеляційної інстанцій і підготовку відповідних процесуальних документів. Відповідно до п.3.3 Трудового договору і п.п.1.1.-1.3 Додаткової угоди і Акту відповідач винен йому 26094,40грн., які до теперішнього часу не сплачені. У зв'язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заробітну платню за виконані роботи в розмірі 26094,40грн. Позивач [PERSON] під час розгляду справи зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за виконані роботи (надані послуги) в розмірі 19794,40грн. В судовому засіданні пояснив, що відповідно до Трудового договору від 31.10.2006 року, додаткової угоди до нього від 26.02.2007 року, вартість виконаних робіт (надання послуг) відображена в актах від 03.05.2007 року на суму 12169,37грн. та від 31.10.2008 року на суму 26094,40грн., а всього 38263,77грн. Відповідач в підтвердження заперечень проти позовних вимог надані видаткові касові ордери на загальну суму 18584,00грн. В той же час, крім вказаних актів відповідач станом на 01.02.2006 року мав перед [PERSON] заборгованість, як перед СПД в розмірі 29830,98грн., що підтверджується актом звірки. Відповідно до розпорядження ДВС в Іллічівському районі м.Маріуполя від 18.04.2007 року №268-15 на його користь перераховано 23930,98грн., стягнутих з відповідача на часткове погашення заборгованості перед ним, як перед СПД, яка мала місце станом на 01.02.2006 року. Згідно тверджень відповідача про збіг строку позовної давності пояснив, що це спростовується видатковим касовим ордером від 31.05.2010 року на суму 1300,00грн., внаслідок чого в цей день перебіг строку позовної давності перервався і його перебіг з 01.06.2010 року почався спочатку. 06.12.2013 року до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Меркулова О.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просила застосувати строк позовної давності, пояснила, що роботу, яку виконував на ДП «УкрДержНДІ «Прометей» [PERSON] вважається наданням послуг, тому вона ніяк не може бути стягнута як заробітна плата, строк позовної давності спливає через три роки з моменту укладення договору з виконавцем послуг. Також вказала, що позивач отримав оплату за трудовим договором від 31.10.2006 року в повному обсязі, що підтверджується наданими копіями видаткових касових ордерів на загальну суму 18584,00грн. та розпорядженням №268-15, відповідно до якого проводилось часткове погашення в сумі 7500,00грн. Стосовно довідки про розмір заборгованості по заробітній платні вказала, що вона є підробленою, видавалась дружиною позивача, даний факт підтверджується журналом вихідної кореспонденції. 06.12.2013 року до судового засідання не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2006 року між Державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут конструкційних матеріалів «Прометей» та [PERSON] укладено трудовий договір про виконання робіт, 26.02.2007 року до трудового договору укладено додаткову угоду. Відповідно до акту про виконання робіт за трудовою угодою від 31.10.2008 року [PERSON] виконані роботи за трудовим договором від 31.10.2006 року та додатковою угодою до нього від 31.10.2006 року, які прийняті ДП «УкрДержНДІ «Прометей» та позивачу підлягає виплаті 26094,40грн. Відповідно до акту про виконання робіт за трудовою угодою від 03.05.2007 року [PERSON] виконані роботи за трудовим договором від 31.10.2006 року які прийняті ДП «УкрДержНДІ «Прометей» та позивачу підлягає виплаті 12169,37грн. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що передбачає можливість заробляти собі на життя роботою, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, умовами укладених між сторонами договорів. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ч.1. ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3. ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наданих видаткових касових ордерів, вбачається, що 09.11.2006 року на ім'я [PERSON] за юридичні послуги за договором від 31.10.2006 року виплачено 5000,00грн.; 21.03.2008 року в рахунок часткового погашення заробітної платні за посвідченням №170 виплачено 5000,00грн.; 16.01.2009 року в рахунок заробітної платні за трудовою угодою виплачено 2284,00грн., 15.03.2010 року в рахунок оплати за юридичні послуги за актом виконаних робіт від 10.2008 року виплачено 5000,00грн.; 31.05.2010 року за юридичні послуги виплачено 1300,00грн. Згідно розпорядження ДВС в Іллічівському районі м.Маріуполя №268-15 від 18.04.2007 року від реалізації майна належного УКР ДНДІ КМ «Прометей» на користь [PERSON] виплачена заробітна плата на РО-3048 в ВОБ №8013/106, вик.провадження №246, посвідчення КПС №132 від 08.02.2007 року в сумі 23930,98грн. Відповідно до бухгалтерської довідки ДП «УкрДержНДІ «Прометей», відповідачем надано документи на погашення заборгованості перед [PERSON] на загальну суму 42514,98грн. В матеріалах справи мається акт звірки розрахунків від 01.02.2006 року, з якого вбачається, що ДП «УкрДержНДІ «Прометей» має заборгованість перед [PERSON], як перед СПД в розмірі 29830,98грн. Відповідно до довідки, виданої ДП «УкрДержНДІ «Прометей» 02.03.2009 року за №40/580, заборгованість по заробітній платні [PERSON] за сумісництвом становить 26949,07грн. Представник відповідача наполягає на тому, що довідка є підробленою, видавалася дружиною позивача, однак ніяких доказів в підтвердження цього не надано, довідка також підписана і директором ДП «УкрДержНДІ «Прометей» і на момент прийняття рішення є дійсною. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.626 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з приписами ст.631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладання, а закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення. Після 02.03.2009 року позивачу, відповідно до наданих видаткових касових ордерів 15.03.2010 року в рахунок оплати за юридичні послуги за актом виконаних робіт від 10.2008 року виплачено 5000,00грн., 31.05.2010 року за юридичні послуги виплачено 1300,00грн., а всього 6300грн. Тобто заборгованість перед [PERSON] на сьогоднішній день за трудовим договором від 31.10.2006 року, Додаткової угоди до нього від 26.02.2007 року становить 26094,40грн. (сума, яка підлягає виплаті позивачу по акту про виконання робіт за трудовою угодою від 31.10.2008 року) за відрахуванням виплачених сум по видатковим касовим ордерам після 02.03.2009 року в розмірі 6300,00грн. та дорівнює 19794,40грн. Стосовно заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Останній платіж, відповідно до касових ордерів на ім'я [PERSON] здійснений 31.05.2010 року за юридичні послуги, тобто строк позовної давності переривається, у зв'язку з вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого обов'язку. Відповідно до конверту, позовна заява позивачем направлена 31.05.2013 року, таким чином строк позовної давності пропущений не був. На підставі зазначених правових норм, враховуючи відсутність доказів про невиконання чи неналежне виконання позивачем обов'язків за трудовим договором, а також доказів про здійснення відповідачем повної оплати позивачеві за виконану роботу, суд приходить до висновку, що позивач виконав взяті на себе обов'язки за трудовим договором, а відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості цієї роботи, передбачені договорами, не виконав, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи зазначену норму, суд визначає суму стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача у розмірі 197,94грн.

Outcome: approved