Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0911/73/102367 від 29.12.2006 року у загальному розмірі 13 731,05 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримав у повному обсязі та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з»явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав та не повідомив про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідності до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що 29 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0911/73/102367, за умовами якого Банк надав відповідачу по 28.12.2013 року кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 61 100,00 грн. з процентною ставкою 18,500 % річних. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк повністю виконав свої зобов»язання перед позичальником за вказаним кредитним договором. Кредитні кошти були надані на умовах забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. [PERSON] зобов»язався здійснювати погашення кредиту рівними щомісячними платежами, відповідно до графіку погашення кредит та інших платежів, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту. Однак, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. 21 березня 2013 року [PERSON] було направлено вимогу про необхідність виконання зобов»язань за кредитним договором, але заборгованість погашено так і не було. Станом на 11 квітня 2013 року, відповідно до наданого представником позивача розрахунку, відповідач має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 13 731,05 грн., що складається із: - заборгованості за кредитом 10 063,48 грн.; - заборгованість по відсоткам 867,60 грн.; - пеня за прострочення кредиту за відсотків 2 799,97 грн. Згідно ст. 549 ЦК України, пенею є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом до яких, також відноситься сплата неустойки (штраф, пеня). Таким чином, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов Договору. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо стягнення з [PERSON] зазначеної заборгованості за кредитним договором, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, а також договірної пені, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача сплачені позивачем судові витрати у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved