Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

в липні 2013 р. ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач) звернувся в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, при цьому пояснивши наступне. На виконання умов укладеного між позивачем та відповідачем договору від 18.02.2011р., позивач надав та відповідач прийняв кредит у сумі 20000,0 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту. При цьому, відповідач зобов'язався сплачувати 30% річних а суму залишку заборгованості за кредитом та повернути його в строк до закінчення строку дії вищезазначеної платіжної картки. Проте, порушив свої зобов'язання та не повернув позивачу у визначений строк кошти кредиту, не сплатив відсотки за користування ними. У зв'язку зі наведеним позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі розміром 33976,15 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач, повідомлений про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки не повідомив суд. Разом з цим представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи, у зв'язку з чим суд ухвалив проводити заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачем було складено Анкету-заяву за № 0812040400198469630 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позивачем. Вбачається, що 18.02.2018р. згідно довідки № 0403001000198208685 про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів льотного періоду» відповідач ознайомився з та погодився з умовами надання у користування йому вищезазначеної платіжної картки. Разом з цим, згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача становить за період з 15.04.2011р. по 02.07.2013 р. суму у розмірі 33976,15 грн, з яких: - 18560,36 грн. заборгованості за кредитом, - 10665,69 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; - 2656,0 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, - 500,0 грн. штраф (фіксована частина), -2535,15 грн. штраф (процентна складова). В свою чергу суд зазначає, що відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України,визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення на користь позивача з відповідача коштів заборгованості у сумі 33976,15 грн.

Outcome: approved