Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся у жовтні 2013 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Територіальної громади м. Дніпродзержинська в особі Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, у якій просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, після померлої [INFO] матері [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка постійно мешкала до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів та земельної ділянки в Петриківському районі Дніпропетровської області, її спадкоємцем першої черги за законом є позивач, [PERSON], інших спадкоємців не має. Таким чином, станом на день звернення з цим позовом позивач є єдиним спадкоємцем вищезазначеного майна, що належало її матері. Для отримання спадщини позивач не змогла вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору. Після смерті матері вона пережила сильний стрес, та вже 16.06.2012 року після похорон була госпіталізована в Комсомольську міську лікарню з гострою серцевою недостатністю. Та протягом з 16.06.2012 року по 16.12.2012 року двічі проходила курс амбулаторного лікування, перебувала під постійним контролем артеріального тиску та наглядом сімейного лікаря. Згідно довідки наданої до матеріалів справи вбачається рекомендація лікаря - протипоказана зміна регіону. 14.06.2013 року позивач через свою довірену особу звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], однак їй у задоволенні заяви було відмовлено та листом від 14.06.2013 року №165/01-16 роз'яснено порядок видачі Свідоцтва про право на спадщину. Позивач звертає увагу на те, що її померла мати [PERSON] була зареєстрована у квартирі, що належить їй на праві приватної власності, таким чином позивач вважає, що вона прийняла спадщину в момент її смерті. Також нотаріусом було видано витяг №34273847 від 14.06.2012 року зі спадкового реєстру з якого вбачається, що на день звернення позивача до нотаріусу із заявою вказаною вище жодної особи із заявами про прийняття спадщини не зверталось та спадкова справа не заводилась, у зв'язку з чим позивачці рекомендовано звернутись до суду для встановлення додатково строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та просить її позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, але позивач надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та його представника, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглянути справу без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 27 серпня 1963 року ЗАГС м. Дніпродзержинська Баглійського району Дніпропетровської області позивач народилась [INFO], в якому в графі батько записано [PERSON], а в графі мати - [PERSON]. Зі свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла мати позивачки, [PERSON], яка постійно мешкала до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів та земельної ділянки в Петриківському районі Дніпропетровської області, її спадкоємцем першої черги за законом є позивач, [PERSON], інших спадкоємців не має. Судом встановлено, що у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач хоча і знала, про те, що для оформлення спадщини необхідно звернутися до нотаріальної контори, але протягом з 16.06.2012 року по 16.12.2012 року двічі проходила курс амбулаторного лікування, перебувала під постійним контролем артеріального тиску та наглядом сімейного лікаря. Згідно довідки наданої до матеріалів справи вбачається рекомендація лікаря - протипоказана зміна регіону. Для вирішення питанням про оформлення спадщини позивач через свою довірену особу звернулась 14.06.2013 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], однак їй у задоволенні заяви було відмовлено та листом від 14.06.2013 року №165/01-16 роз'яснено порядок видачі Свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини другої ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Як роз'яснено в п.п. 2 п. 28 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналогічні норми містяться в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Територіальної громади м. Дніпродзержинська в особі Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню, оскільки позивачем пропущений строк для прийняття спадщини з поважних підстав. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved