Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом у якому, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його доходу, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову вказує, що з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Більше року, з відповідачем проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання дитини він надає нерегулярно, у розмірі 295 грн., що є сумою значно меншою встановленого мінімального розміру аліментів відповідно до ч.2 ст. 182 СК України. Вказує, що відповідач працює, має стабільний дохід, а тому має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково в частині розміру аліментів, просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів, врахувати, що у нього є ще старша донька 2002 року народження, яка також потребує матеріальної допомоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Відповідач не працює, проте навчається в аспірантурі Національного університету водного господарства та природокористування, та отримує стипендію, що стверджується наданими останнім довідками № 011-3 від 07 лютого 21012 року та № 787 від 06 грудня 2013 року. За таких обставин, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку, відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи. Так, твердження відповідача про визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини його доходу, при наявності у нього ще однієї неповнолітньої доньки [PERSON], 2002 року народження, спростовується відсутністю доказів, про його (відповідача) участь в утриманні дитини, сплати аліментів, тощо, і таких доказів відповідач не надав. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved