Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Сичова Я.О. звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № DOI0AK10106281 від 02 cерпня 2007 року, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 14 308 доларів США 88 центів на наступні цілі: 10 137 доларів США 44 цента на купівлю автомобіля, 4 171 доларів США 44 цента на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 02 серпня 2014 року. Позивач зазначає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 06 червня 2013 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 7 217 доларів США 93 цента, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 5 302 доларів США 69 центів, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1 417 доларів США 23 цента, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 498 доларів США 01 цент. Позивач вказує, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 02 серпня 2007 року укладено договір застави рухомого майна, згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль Chery, модель Amulet, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий хетчбек, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 526 ЦПК України та умов договору, відповідач свої зобов'язання за договором застави не виконує та предмет застави в заклад банку не передає. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя (ПАТ КБ Приватбанк), позивач вважає свою вимогу стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі законною та обґрунтованою. З огляду на вищенаведене позивач просить суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором витребувати у відповідача [PERSON] та передати ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави - автомобіль Chery, модель Amulet, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий хатчбек, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Звернути стягнення на предмет застави автомобіль Chery, модель Amulet, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий хатчбек, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Стягнути з відповідача на користь банку судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Сичова Я.О., у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 02 серпня 2007 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DOI0AK10106281 від 02 cерпня 2007 року, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 14 308 доларів США 88 центів на наступні цілі: 10 137 доларів США 44 центів на купівлю автомобіля, 4 171 доларів США 44 цента на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 серпня 2014 року (а.с. 11-25). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] в день підписання договору грошові кошти у повному розмірі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту та відсотків за користування кредитом згідно графіку. Згідно розрахунку заборгованості, наданим позивачем, повернення кредиту та сплата процентів здійснювалися відповідачем нерегулярно з порушенням встановленого графіку. Станом на 06 червня 2013 року загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 7 217 доларів США 93 цента, яка складається з: заборгованості за кредитом - 5 302 доларів США 69 центів, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1 417 доларів США 23 цента, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 498 доларів США 01 цент (а.с.8-10). З матеріалів справи вбачається, що з метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 30.1.0.0/2 від 04 грудня 2012 року, однак відповідач до теперішнього часу заборгованість не погасила (а.с. 11). Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] 02 серпня 2007 року укладено договір застави рухомого майна, згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль Chery, модель Amulet, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий хетчбек, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.589 ЦК України та ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до ст. ст. 589 ч.1, 590 ч.2 ЦК України та ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч.1 ст.590 ЦК України та ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави…із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно із ст. 44 Закону України «Про заставу», заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя. Згідно п.17.10 договору застави рухомого майна від 02 серпня 2007 року, укладеного між сторонами у справі, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань за кредитним договором або заставодавцем за даним договором застави, заставодавець зобов'язується за вимогою заставодержателя доставити предмет застави за вказаною адресою, а також у визначений строк передати предмет застави заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі, тощо. В порушення умов договору застави відповідач предмети застави до теперішнього часу в заклад позивачу не передав, що є перешкодою в зверненні стягнення на предмет застави у спосіб, обраний заставодержателем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Ураховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що у добровільному порядку відповідач [PERSON] узяті на себе за договором зобов'язання з передачі предмета застави позивачу у заклад не виконує, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави - задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved