Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Старобільської міської ради про визнання права власності на самовільно збудовану прибудову до житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона є власником 9/12 частки квартири [ADDRESS]. Згодом, для зручності мешкання у даному будинку вона самовільно збудувала прибудову із цегли площею 20кв.м., в якій розташувала ванну кімнату та туалет. Згідно із рішенням 29 сесії Старобільської міської ради № 29/35 від 30.11.2012 року їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчують право на земельну ділянку, яка надається у спільну часткову оренду терміном на 49 років для реконструкції та обслуговування квартири за адресою: [ADDRESS] і дане питання перебуває у стадії вирішення. У вересні 2013 року вона вирішила узаконити самовільно збудовану прибудову і звернулася з відповідним поданням до Старобільського РБТІ, однак їй порадили звернутися до суду. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розглянути справу у її відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється, так як розгляд справи проводиться без участі сторін. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.2 п. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 376 ч. 3 ЦК України право власності на самовільно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка не була йому відведена для цієї цілі за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. Судом було встановлено, що позивачу на підставі права власності належить 9/12 часток квартири [ADDRESS]. Згідно рішення 29 сесії Старобільської міської ради № 29/35 від 30.11.2012 року їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчують право на земельну ділянку, яка надається у спільну часткову оренду терміном на 49 років для реконструкції та обслуговування квартири за адресою: [ADDRESS]. На відведеній земельній ділянці нею самовільно було виконано відповідні прибудови до житлового будинку. Дане нерухоме майно було збудовано без відповідного будівельного проекту і після його спорудження не було прийнято відповідним чином до експлуатації, хоча на нього у встановленому порядку було виконано відповідну технічну документацію. Таким чином на даний момент вказане нерухоме майно вважається самочинно збудованим, право власності на дане нерухоме майно не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Таким чином, судом було встановлено, що позивач по справі має усі належні підстави розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном, так як зазначені добудови та перебудови позивачем було виконано на відповідній земельній ділянці, виділеній під забудову, зазначене самовільне будівництво відповідає будівельним нормам та правилам та не може порушувати права інших осіб, і тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі ст.328, ст. 331, ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved