Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 липня 2011 року в Лебединському міському відділі державної РАЦС Головного управління юстиції у Сумській області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 78. В шлюбі у них 3 лютого 2012 року народився син - [PERSON]. За час спільного проживання у них склалися неприязні відносини, відповідач не працює і не бажає працевлаштовуватися. На прохання дружини змінити ставлення до сім’ї не реагує. Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить лише формальний характер. Вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Заходи направлені на збереження сім’ї позитивних результатів не принесли. Позивачка проживає разом з сином, який знаходиться на повному її утриманні, відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча і зобов’язаний. Позивачка звернулася до суду та просить ухвалити рішення суду, яким розірвати їх шлюб, та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Позивачка в у судовому засіданні ствердила позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав в частині стягнення аліментів на утримання сина, проте не визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 29 липня 2011 року в Лебединському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 78, прізвище дружини після реєстрації шлюбу – Рой, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія 1-БП № 062981 (а.с. 5). В шлюбі у них 3 лютого 2012 року народився син – [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 132536 (а.с.6). На даний час позивачка проживає [INFO] разом з сином, що стверджується копією довідки № 487 від 07.11.13 року (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що відповідач не утримує дружину та дитину, не працює, через що виникають сварки та непорозуміння, що суперечить інтересам позивачки та її малолітнього сина. Тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за можливе позов в частині стягнення аліментів задовольнити i стягнути з відповідача аліменти на утримання сина – [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого державою для дитини відповідного віку на час сплати аліментів. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмiрi 229,40 грн., а також стягнути з відповідача кошти в розмірі 229,40 грн. на користь позивачки, що були сплачені нею при зверненні до суду.

Outcome: approved