Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на 34 частки квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності за 14 частки [ADDRESS] В позовній заяві зазначила про те, що 28 вересня 1991 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. В період шлюбу у червні 1994 року за спільні кошти нею та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 08 квітня 1994 року, посвідченого нотаріусом третьої Львівської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за №4-2362, ними була придбана квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] В шлюбі [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Після одруження, у серпні 2002 року відповідач виїхав з квартири та більше мне повертався. Практично одразу після його переїзду, впродовж останніх 11 років вони з відповідачем припинили подружні відносини, не спілкувались, разом не проживали, спільне господарство не вели. Сімейні відносини не склались, тому вона у 2005 році звернулась до Шевченківського районного суду м.Львова із проханням розірвати шлюб між нею та [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2005 року шлюб між ними було розірвано, про що 30 травня 2013 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу. З часу від»їзду відповідача вони з донькою проживають за адресою: [ADDRESS], і за весь цей період відповідач практично не спілкувався з донькою, не утримував дитину. З 2004 року по даний час її донька хворіє та перебуває на обліку у 1-му відділенні Першої міської клінічної лікарні з діагнозом - бронхіальна астма та алергічний риніт. На даний час її донька є студенткою і навчається на денному відділенні Львівського медичного університету ім. Данила Галицького. Зазначила, що за весь період відсутності відповідача, витрати, які пов»язані з утриманням квартири, і необхідні витрати щодо ремонту та облаштування квартири, сплачує особисто. Крім цього, на її утриманні знаходиться її мати - пенсіонерка, яка проживає з нею з 2003 року, оскільки донька потребувала догляду на час її, позивачки відсутності. Вважає відсутність у відповідача взагалі інтересу до подальшої долі доньки та його незацікавленість щодо нерухомого майна є істотними обставинами, тому просить при вирішенні даного спору відступити від рівності часток подружжя. Вищевказана квартира є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її власністю та власністю її чоловіка [PERSON]. Вартість спільного майна в результаті проведеного обстеження та оцінки за № 1656030.05.2013р. складає 82832 грн. і 34 вартість спірного майна складає 62 124 грн. На сьогоднішній день вони з відповідачем не домовились про порядок поділу нерухомого майна, оскільки він з 2002 року з ними не проживає, і не повідомляв про своє місцезнаходження. Виходячи із вищенаведених обставин вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судових засіданнях 17 жовтня 2013 року та 07 листопада 2013 року позивачка [PERSON] позовну заяву підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини, в подальші судові засідання не з»явилась, подала заяву, в якій просить продовжувати розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначались на 12 вересня 2013 року о 09.30год, 17 жовтня 2013 року о 09.30год, 07 листопада 2013 року о 17.00год та 02 грудня 2013 року о 16.30год не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, оголошенням в газеті «Високий замок» від 08 жовтня 2013 року. Заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З"ясувавши обставини справи, права та обов'язки сторін, заслухавши пояснення свідка [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 60 СК України - майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. 28 вересня 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Львівської міської ради, актовий запис № 3031. Від шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2005 року шлюб між сторонами розірвано. В судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу набуто майно, а саме квартира [ADDRESS], що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як було встановлено в судовому засіданні донька сторін [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні, в даний час навчається на денному відділенні Львівського медичного університету ім.Данила Галицького. Відповідач з 2002 року проживає окремо, з позивачкою та донькою не спілкується, не виконує свого батьківського обов»язку. А тому суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на 34 частки квартири [ADDRESS]. Та відійти від принципу рівності спільної сумісної власності подружжя. Наведені обставини стверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, показами свідка [PERSON], даними в судовому засіданні та долученими до справи копіями договору купівлі-продажу спірної квартири, реєстраційного посвідчення від 20.04.1994 року, рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2005 року про розірвання шлюбу, свідоцтва про розірвання шлюбу від 30 травня 2013 року, свідоцтва про народження [PERSON], довідки з місця проживання про склад сім»ї та реєстрацію №0049 від 28.05.2013 року, довідки ОКП ЛОР БТІ та ЕО про оцінку майна №1656030.05.2013 року іншими документами долученими до матеріалів справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає, що майно, яке придбане сторонами під час шлюбу та складається з квартири [ADDRESS] слід поділити між ними.

Outcome: approved