Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути відповідач на свою користь суму загальної заборгованості за договором про видачу та обслуговування кредитної картки №001/20971/07, укладеним 07.11.2007 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON], в розмірі 4808 грн. 87 коп., зазначивши, що вказаним договором банк відкрив відповідачу картковий рахунок із встановленим кредитним лімітом, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту (суми мінімального платежу) та платню за користування кредитом у встановленому договором порядку. Однак [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором щодо порядку повернення суми кредиту та сплати платні за користування кредитом належним чином не виконав, чим порушив умови укладеного договору, і внаслідок чого виникла заборгованість за договором на вказану вище суму. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, 07.11.2007 року між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір про видачу та обслуговування кредитної картки №001/20971/07, за яким банк відкрив відповідачу картковий рахунок із встановленим кредитним лімітом, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту (суми мінімального платежу) та платню за користування кредитом у встановленому договором порядку. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу відповідачу кредитної картки із встановленим кредитним лімітом. Однак, відповідачем внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, було порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на 10 червня 2013 року відповідно до поданого позивачем розрахунку становила становить 4808,87 гривень. Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума загальної заборгованості за договором в розмірі 4808 гривень 87 копійок. Також відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved