Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат за відшкодування матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспорної пригоди в сумі 50 000, 00 гривень та судові витрати в розмірі 500, 00 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 2 000, 00 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2012 року в м. Києві на Південному мосту, [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», д/н [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби. На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2012 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], власником якого є [PERSON], яка за договором на розпорядження автотранспортом по передорученню від 18.06.2008 року, надала право керувати автомобілем «БМВ», який на момент пригоди був застрахований полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/1003824 строком дії з 23.01.2011 року до 22.01.2012 року. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 06.02.2012 року складеного оцінювачем [PERSON], вартість відновлювального ремонту складає 71 870, 00 гривень. У зв'язку з тим, що зазначена шкода не була відшкодована особисто винуватцем ДТП, МТСБУ виплатило потерпілому відшкодування в сумі 50 000, 00 гривень. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності № 4/28815 від 08.10.2013 року в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Хрещатик», про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.01.2012 року в м. Києві на Південному мосту, [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», д/н [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби. На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2012 року (а.с. 9). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно -правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який на момент пригоди був застрахований полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/1003824 строком дії з 23.01.2011 року до 22.01.2012 року (а.с. 8). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 06.02.2012 року складеного оцінювачем [PERSON], вартість відновлювального ремонту складає 71 870, 00 гривень (а.с. 14-25). У зв'язку з тим, що зазначена шкода не була відшкодована особисто винуватцем ДТП, МТСБУ згідно наказу № 1886 від 15.06.2012 року виплатило потерпілому відшкодування в сумі 50 000, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-16512 від 15.06.2012 року (а.с. 50, 51). Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку спеціаліста, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. 10.04.2012 року [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с. 6). В зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. ап. 41.1 ст. 41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до наказу МТСБУ №1886 від 15.06.2012 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, перераховано на імя [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 50 000, 00 гривень (а.с.50). Згідно п.п. ап. 41.1 ст. 41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Згідно п.п. 2.1 ст. 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі понесених витрат в сумі 50 000, 00 гривень та судовий збір в сумі 500, 00 гривень. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Тому витрати на правову допомогу в розмірі 2 000, 00 гривень також підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved