overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона являється єдиною спадкоємцем по заповіту після померлої її матері [PERSON], 10.03.2005 року. Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельних ділянок, які розташовані в межах [PERSON] сільської ради. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом Білоцерківська районна державна нотаріальна контора не має можливості, оскільки позивач в передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк не подала заяву на прийняття спадщини в нотаріальну контору. Причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори є юридична необізнаність, оскільки вважала, що є єдиною спадкоємицею за заповітом, фактично прийняла спадщину, поховала матір за власні кошти і може оформити спадщину в зручний для неї час, тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пославшись на ті ж обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмову заяву, якою позов визнав повністю, просить справу заслухати в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2005 року померла [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Жовтневій 91 в с. Чепеліївка Білоцерківського району Київської області, а також земельні ділянки: площею 0,2500 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий 24.06.2009 року; земельна ділянка площею 0,0827 га, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю, виданий 24.06.2009 року, які розташовані в межах [PERSON] сільської ради.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право власності спадкодавця підтверджено свідоцтвом про право власності на житловий будинок та зазначеними копіями Державних актів про право власності на земельні ділянки. Крім цього позивач надала суду копію заповіту та оригінал постанови нотаріуса про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, оцінивши в сукупності всі обставини справи, зважаючи на те, що позивач фактично прийняла спадщину, що підтверджено довідкою [PERSON] сільської ради, суд вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним і необхідним визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

16 липня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18.03.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені з червня 2013 року, до чого призвело зловживання відповідачем алкогольними напоями та його поведінка. На примирення не згодна. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому суд за наявності письмової згоди позивача вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області від 18 березня 2004 року, актовий запис № 60. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Про наявність спору майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже його не оспорює. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 114,70 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зсилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки у них різні погляди на життя, через що між ними виникають суперечки та непорозуміння, на даний час вони не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та згоден на розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2008 року, про що Білокриницькою сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області було видане свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 041713. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Судом зясовано, що між сторонами склались неприязні стосунки, вони не проживають разом, їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, його збереження буде суперечити інтересам сторін, крім того, відповідач визнав вимоги про розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення з вищевикладених підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що 23 січня 1982 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований [PERSON] сільською радою Сумського району, актовий запис № 3. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя розпалась через зловживання відповідачем спиртними напоями, його негідну поведінку, небажанням піклуватися про родину, почуття любові та поваги втрачені. На теперішній час шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з відповідачем 23 січня 1982 року уклали шлюб, який зареєстрований [PERSON] сільською радою Сумського району, актовий запис № 3 (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя розпалась через зловживання відповідачем спиртними напоями, його негідну поведінку, небажанням піклуватися про родину, сторони не бажають перебувати у шлюбі, подружні стосунки не підтримують. В інтересах сторін шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 105,112 СК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

\~ \~ Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний період часу, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення буде виготовлений в строк до 12 вересня 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2013 року було розірвано. Від шлюбу мають: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачці самостійно важко утримувати дітей, тому вона вимушена звернутись в суд із даним позовом. Згідно з ст.180 СК України: батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вони з відповідачем мають двох дітей. Дочка, [PERSON], [INFO] в 2013 року вступила на навчання до навчального закладу в Польщу та потребує значних коштів на утримання(навчання, проживання, харчування). Під час розподілу майна у них з відповідачем була домовленість про те, що на дочку [PERSON] відповідач сплачувати аліменти не буде. Однак на даний час, оскільки діти в повній мірі знаходяться на її утриманні, їй не вистачає коштів для утримання обох дітей, тому просить стягнути аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина, [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку. Під час розподілу майна між ними з позивачкою була домовленість проте, що позивачка не буде подавати позов на аліменти на старшу дочку [PERSON], 21.02.1997 року. Оскільки отримує невелику заробітну плату, тому не може сплачувати аліменти в такому розмірі, як просить позивачка. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову, оскільки як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем по справі була домовленість про утримання дітей. На даний час позивачка взяла на себе в повній мірі утримання старшої дочки, [PERSON], [INFO], яка в 2013 році вступила на навчання до вищого навчального закладу. Відповідач працездатний та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду повязаного з потребою у наведенні доводів, дачі аналізу доказам по справі, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Виходячи із вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду повязаного з потребою у наведенні доводів, дачі аналізу доказам по справі, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2013 року у вище зазначеній справі в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено повністю за безпідставністю вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На вказане рішення надійшла апеляційна скарга від позивача і відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 16.08.2013 року дану цивільну справу повернуто для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки з резолютивної частини рішення вбачається,що судом відмовлено в задоволенні позову [PERSON],про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Однак висновок суду щодо вимоги про визнання права власності на майно відсутній. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Про час і місце судового засідання сторони попереджались належним чином,але до суду не з"явились,про причину своєї неявки суд не повідомили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов"язковою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що позовна заява [PERSON] містить вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна-будівлі заготовельного пункту за адресою: вулиця Шосейна,3 с.Андрусівка Світловодського району Кіровоградської області укладеного між ним та Райкоопзаготпромом Світловодського районного споживчого товариства в особі директора [PERSON] 11.12.2009 року за №18/ 1- дійсним та визнати набуття права власності на зазначене майно,відповідно до ст.328 ЦК України правомірним. З рішення суду вбачається, що судом в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено,але точно не зазначено ,кому відносно кого та в чому відмовлено,а також не зазначено висновок суду щодо вимоги про визнання права власності на майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що їй на підставі ордеру № 003079 від 04.04.1990р. належить квартира [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі "Машинобудівельник", членом якого вона є, що підтверджується довідкою ЖБК. Позивачка виплатила повну вартість квартири і на даний час заборгованості перед кооперативом не має. Після повної виплати вартості квартири вважаю себе повноправним її власником. В теперішній час позивачка хоче розпорядитись квартирою. Однак, при оформленні документів дізналась, що не може розпорядитись своїм майном, оскільки не оформила правовстановлюючі документи на квартиру. Маріупольське БТІ відмовило їй в оформленні права власності на квартиру. Просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі " Машинобудівельник". Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру № 003079 від 04.04.1990р. належить квартира [ADDRESS] в житлово-будівельному кооперативі "Машинобудівельник", членом якого вона є, що підтверджується довідкою ЖБК. Позивачка виплатила повну вартість квартири і на даний час заборгованості перед кооперативом не має. Позивачка не може розпорядитись своїм майном, оскільки не оформила правовстановлюючі документи на квартиру. Маріупольське БТІ відмовило в оформленні права власності на квартиру. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.3 ст.384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Визнання за позивачкою права власності на квартиру не порушує будь-чиїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, визнавши право власності за нею на кооперативну квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину як це передбачено ст.209 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Виходячі із складності справи, відповідно до вимог ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного рішення відкласти на п'ять днів, тобто до 13.09.2013р.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

ТОВКонтакт-Славута звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по абонплаті за користування кабельною мережею. Посилається на те, що відповідно до договору між ним, позивачем, та відповідачем, від 21.11.2006 року телевізійний приймач останнього було підключено до мережі кабельного телебачення та забезпечено прийом телевізійних програм. Згідно умов договору відповідач повинен щомісячно вносити плату за користування кабельною мережею. Однак, з липня 2010 року по січень 2012 року він плати не вносив і за цей період утворилась заборгованість в сумі 570 грн. Просить стягнути цю суму з [PERSON] на його користь. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача,вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору № 4108 від 21.11.2006 року ТОВ ДП Контакт-Славута надало [PERSON] послугу з підключення його телевізійного приймача до мережі кабельного телебачення та забезпечення прийому телевізійних програм. Відповідно до п. 2.2.1 та 3.2 договору відповідач повинен щомісячно вносити плату за користування кабельною мережею(а.с.4). Згідно наказу № 62 від 1.12.2009 року щомісячна абонентна плата становить 30 грн(а.с.8). Згідно довідки позивача від 11.06.2013 року № 28 заборгованість за період з липня 2010 року по січень 2012 року становить 570 грн.(а.с.5). Відповідно до ст. 526 ЦК України договірні зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Невиконання відповідачем умов договору щодо внесення плати за надані йому послуги є підставою для стягнення з нього на користь відповідача суми заборгованості. Розрахунку заборгованості відповідач не оспорив, заперечень проти позову не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, суд може залежно від складності справи оголосити вступну та резолютивну частину рішення, з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися протягом 5-ти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу Посилається на те, що вона з відповідачем з моменту їхнього спільного проживання не розуміли одне одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. Відповідач не працює, матеріально сімю не забезпечує. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. На сьогоднішній день вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, шлюб фактично припинив існування і втратив будь який сенс. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в позові, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відомостей про причини неявки суду не надав, а тому справа розглянута у його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.03.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від сумісного проживання у сторін народилось шестеро дітей: донька Христина, [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON],[INFO], що видно із копій свідоцтв про народження (а.с.6-10). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, між ними постійно виникають сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. На сьогоднішній день вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, вони не повязані спільним побутом, у них різні бюджети, шлюб фактично припинив існування і втратив будь який сенс. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, а також те, що наданий судом строк для примирення результату не дав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін.

Outcome: approved