Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом. У підтвердження заявлених позовних вимог посилаються на те, що згідно договору купівлі-продажу будівлі та козлового крану, укладеного 26 лютого 2005 року між ВАТ «Самбіррембуд» та позивачами, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №421, вони набули у власність цегляну будівлю розчинного вузла в [ADDRESS] по ? частині кожен, що підтверджується договором купівлі-продаж та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2005 року. Цегляна будівля розчинного вузла складалась з чотирьох приміщень загальною площею 179,6 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради №344 від 16.06.2005 року їм було дозволено реконструкцію розчинного вузла з прибудовою складських приміщень розміром 6,65х22,90 м та пропарочних камер з прибудовою котельні по [ADDRESS]. Згідно договору оренди землі від 24.01.2012 року для використання та обслуговування вище зазначеної будівлі 24.01.2012 року Самбірською міською радою вони отримали в оренду земельну ділянку площею 6690 кв.м терміном на 5 років. Отримавши дозвіл на реконструкцію приміщення, вони в 2005 - 2006 роках за власні кошти здійснили реконструкцію будівлі розчинного вузла та здійснили прибу дову складських приміщень, внаслідок чого загальна площа будівлі складає 326,3 кв.м, що підтверджується технічним паспортом на будівлю, виготовленим Самбірським МБТІ 22.05.2006 року. З метою отримання свідоцтва про право власності на реконструйовану будівлю розчинного вузла звернулись до відповідача як органу місцевого самоврядування, який відповідно до пп. «а» п.8.1 Наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р. «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», пп.10 п.«б» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» уповноважений був приймати рішення про оформлення права власності на нерухоме майно та видавати свідоцтво про право власності відповідно до п. 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243, який діяв на час надання нам дозволу на переобладнання приміщення. У видачі свідоцтва про право власності на реконструйовану будівлю їм було відмовлено з посиланням на Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, яким внесенні зміни до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким органи місцевого самоврядування позбавляються повноважень по реєстрації права власності та відповідно видачі свідоцтв про права власності. А тому просять постановити рішення, яким визнати за ними право власності по ? частині за кожним на нерухоме майно, а саме: будівлю розчинного вузла з прибудованими складськими приміщеннями загальною площею 326,3 кв.м., розташовану в [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини. зазначені у позовній заяві, просять його задовольнити. Представник відповідача Самбірської міської ради Львівської області Терлецький Т.С. у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу будівлі та козлового крану укладеного 26 лютого 2005 року між ВАТ «Самбіррембуд» та позивачами [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №421, позивачі набули у власність цегляну будівлю розчинного вузла в [ADDRESS] по ? частині кожен, що підтверджується договором купівлі-продаж та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2005 року. Цегляна будівля розчинного вузла складалась з чотирьох приміщень загальною площею 179,6 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради №344 від 16.06.2005 року їм дозволено реконструкцію розчинного вузла з прибудовою складських приміщень розміром 6,65х22,90м. та пропарочних камер з прибудовою котельні по [ADDRESS]. Згідно договору оренди землі від 24.01.2012 року для використання та обслуговування вищезазначеної будівлі 24.01.2012 року Самбірською міською радою позивачам була передана в оренду земельна ділянка площею 6690 кв.м. терміном на 5 років. Отримавши дозвіл на реконструкцію приміщення, позивачі в 2005 - 2006 роках за власні кошти здійснили реконструкцію будівлі розчинного вузла та здійснили прибу дову складських приміщень, внаслідок чого загальна площа будівлі складає 326,3 кв.м, що підтверджується технічним паспортом на будівлю, виготовленим Самбірським МБТІ 22.05.2006 року. З метою отримання свідоцтва про право власності на реконструйовану будівлю розчинного вузла звернулись до відповідача як органу місцевого самоврядування, який відповідно до пп. «а» п.8.1 Наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р. «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», пп.10 п.«б» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» уповноважений був приймати рішення про оформлення права власності на нерухоме майно та видавати свідоцтво про право власності відповідно до п. 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243, який діяв на час надання нам дозволу на переобладнання приміщення. Однак у цьому позивачам було відмовлено з тих підстав, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, яким внесенні зміни до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування позбавляються повноважень по реєстрації права власності та відповідно видачі свідоцтв про права власності. Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р.№ 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, здійснюється шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в якій зазначаються дані щодо об'єкту будівництва, які не вимагались на час отримання нами дозволу на реконструкцію та проведення такої реконструкції, а саме: стосовно особи, відповідальної за проведення технічного нагляду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07. 2007 р. N 903; стосовно головного архітектора проекту, головного інженера проекту відповідно до наказу Мінрегіону від 16.05.11 № 45 та особи, що здійснює авторський нагляд відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07. 2007 р. № 903. Отже, Постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року встановлює додаткові вимоги до об'єкта, який приймається в експлуатацію, порівняно із Постановою КМУ від 22.09.2004 року № 1243. Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Як убачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами про розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», «право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Суд вважає, що у правовідносинах щодо визнання позивачів власниками реконструйованої будівлі повинен застосовуватись порядок, який існував на час такої реконструкції станом на 26.05.2006 року, а тому не можуть ставитись додаткові вимоги, які передбачені Постановою КМУ №461 від 13.04.2011 року, яка набрала чинності після рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради №344 від 16.06.2005 року про надання дозволу на реконструкцію приміщення та проведення реконструкції. З висновку підприємства об'єднання громадян «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об'єктів архітектури» «Укрбудінжиніринг» про проведення обстеження технічного стану будівлі розчинного вузла з прибудованими складськими приміщеннями на [ADDRESS] від 22.08.2013 року визначено, що технічний стан об'єкта добрий і відповідає чинним будівельним, протипожежним, санітарно-епідеміологічним нормам і правилам, придатний до подальшої експлуатації. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до п. 3 ст.376 ЦК України право власності на збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила будівництво на земельній ділянці за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Беручи до уваги, що реконструйована позивачами будівля відповідає вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, не порушує прав інших осіб, реконструкція проведена відповідно до норм, що діяли на час надання дозволу і проведення будівельних робіт, то за ними слід визнати право власності на вищезгадане нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved