Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

04.10.2013 року позивачка звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання у ДПТНЗ «Новоград-Волинський професійний ліцей» на денній формі навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення ним учбового закладу, але не пізніше досягнення 23 років. Свої вимоги мотивує тим, що за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.03.2007 р. з відповідача на її користь стягувалися аліменти на неповнолітніх дітей : сина - [PERSON], [INFO]., та доньку - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до їх повноліття. Оскільки син [PERSON] досяг повноліття, нарахування з відповідача аліментів на його утримання припинено. Зазначає, що син [PERSON], який 02.10.2013 року досягнув повноліття, проживає разом з нею і є студентом денної форми навчання у ДПТНЗ «Новоград-Волинський професійний ліцей», а тому потребує матеріальної допомоги на весь період, який триватиме це навчання, але не пізніше, коли йому виповниться 23 роки. Відповідач офіційно працює в ДПТНЗ «Новоград-Волинський професійний ліцей», одержує систематичний дохід у вигляді достатньої заробітної плати, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу по утриманню, як своєї неповнолітньої доньки [PERSON], так і своєму повнолітньому сину [PERSON] в зв'язку з продовженням ним навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав та в обсязі, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи це своїм незадовільним матеріальним становищем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. З копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 3) вбачається, що відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON], [INFO].. Згідно виконавчого листа, виданого Новоград-Волинським міськрайсудом 07.03.2007 року (а.с. 7), з відповідача стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05.02.2007 р. і до їх повноліття. Як вбачається з довідки № 931 від 12.09.2013 року (а.с. 10) [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Новоград-Волинський професійний ліцей» на денній формі навчання. Термін навчання - з 01 вересня 2011 року до 30 червня 2014 року (а.с. 10). Ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено правову норму, у відповідності до якої, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. П. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року (далі в тексті - Постанова) передбачає, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює на посаді механіка в ДПТНЗ «Новоград-Волинський професійний ліцей» з 02.09.2013 р., що підтверджується довідкою № 1003 від 25.09.2013 року (а.с. 12), отримує заробітну платню, що підтверджується довідкою про доходи, № 176 від 04.10.2013 року, а тому має можливість надавати допомогу на утримання свого повнолітнього сина [PERSON]. П. 17 Постанови передбачає, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав, які породжують обов'язок відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання. При визначенні розміру аліментів, які повинні стягуватися, суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача та повнолітнього сина [PERSON], їх стан здоров'я, наявність на утриманні у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], на утримання якої він продовжує сплачувати аліменти, тому частково задовольняє позов в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів). Також суд враховує п. 17 Постанови, відповідно до якого максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial