overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 07.07.2006 року Відділом РАЦС Сєвєродонецького МУЮ Луганської області. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинили, ні він, ні вона не бажають поновлення сім'ї, з причини психологічної несумісності та різних поглядів на спільне життя, у зв'язку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка постійно мешкає з нею і знаходиться на її утриманні. Суперечки стосовно спільного майна подружжя не має. Позивач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сім'я фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сім'ї, їх подальше сумісне життя не можливо у зв'язку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сім'я фактично розпалася, сторони примиритися не бажають, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін. Спору про поділ майна не має. Після розірвання шлюбу дитина: дочка [PERSON], [INFO], залишиться проживати з позивачем. У зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 20 липня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 102. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, в звязку з тим, що сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на життя та стосунки в родині, що приводило до постійних сварок. Впродовж останніх пяти років вони не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, тому сімя фактично не існує і збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 102. (а.с.8). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають впродовж пяти років, тому, у відповідності до ст. 112 СК України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що сімя сторін в даний час існує формально і шлюб між ними має бути розірваний. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 27.12.2013 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 19.09.2009 року уклала шлюб з відповідачем у Чукв'янській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 8. Від шлюбу дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок розбіжностей в поглядах на життя, нехтуванням ним сімейними цінностями, частими сварками, непорозуміннями, скандалами, зловживання відповідачем алкогольними напоями. Добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється. У зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. Примирення неможливе. Позивача [PERSON] судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 19.09.2009 року уклала шлюб з відповідачем у Чукв'янській сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 8 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 19.09.2009 року). Від шлюбу дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок розбіжностей в поглядах на життя, нехтуванням ним сімейними цінностями, частими сварками, непорозуміннями, скандалами, зловживання відповідачем алкогольними напоями. Добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється. Отже, в судовому засіданні встановлено, що сім'я остаточно розпалася, а тому суд не вбачає заходів для її збереження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 08 березня 1986 року перебуває з відповідачем у шлюбі в яком у них народилося двоє дітей які на даний час є повнолітніми. Зазначила, що життя з відповідачем не склалося, він зловживає алкогольними напоями, зневажає її, мало приділяє уваги як жінці, бували випадки, що бив її. У зв'язку з наведеним вона покинула відповідача та вже 11 років вони живуть окремо, а тому вважає, що їх сім'я розпалася і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій зазначає, що позов визнає повністю, погоджується на розірвання шлюбу, просить справу розглядати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 08 березня 1986 року у Тернавській сільській раді Старосамбірського району Львівської області ( актовий запис № 4) У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, які на час розгляду справи є повнолітніми. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доказів, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення сторони можуть отримати 02 січня 2014 року о 10 годині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязану з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне складання повного рішення відкласти на п'ять днів і проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та результативну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № R 53700328617 В від 13.09.2012 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу : [PERSON] кредит в сумі 50000 грн., строком по 13 вересня 2016 р. Відповідно до п.3.4. даного Кредитного договору, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту і сплати процентів, яки є невідємною частиною кредитного договору. Відповідач [PERSON], не виконує зобовязання, взяті на себе згідно Кредитного договору, а саме не сплачував нараховані відсотки за кредитом та суму кредиту і станом на 02.09.2013 р. за відповідачем рахується заборгованість за кредитом в сумі 48604, 43 грн., заборгованість за відсотками в сумі 9660,26 грн., всього 58264,69 грн. (сума стягнення). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № R 53700328617 В від 13.09.2012 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу : [PERSON] кредит в сумі 50000 грн., строком по 13 вересня 2016 р. Відповідач [PERSON], не виконує зобовязання, взяті на себе згідно Кредитного договору, а саме не сплачував нараховані відсотки за кредитом та суму кредиту і станом на 02.09.2013 р. за відповідачем рахується заборгованість за кредитом в сумі 48604, 43 грн., заборгованість за відсотками в сумі 9660,26, всього 58264,69 грн. (сума стягнення). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що між ним та відповідачами 15.03.2003 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Леніна, 9 в с. Молочне Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачу стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Леніна, 9 в с. Молочне Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на нього. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 15.03.2003 року між позивачем та відповідачами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Леніна, 9 в с. Молочне Чаплинського району Херсонської області. Відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

У липні 2013 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що їй належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Проте, у вказаній квартирі залишаються бути зареєстрованими відповідачі, які не проживають за зазначеною адресою та виписуватись не збираються. На підставі викладеного просила суд, усунути перешкоди у користуванні шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачів за вказаною адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. Відповідачі у судові засідання у справі не зявилися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській областісвого представника для участі у розгляді справи не направив, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Представник КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 26» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2010 року відповідно до договору купівлі-продажу, [PERSON] (Кириченко) придбала квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 92,9 кв.м., яка належить позивачці на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.11-12), посвідченим приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] В спірній квартирі проживали та були зареєстровані колишні власники, відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON], які вибули на інше місце проживання і на даний час в зазначеній квартирі не проживають. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, серія КИ №218575, виданого 27.03.2012 року (а.с. 13) позивачка змінила прізвище з Кириченко на [PERSON]. Згідно довідки (а.с.9), виданої директором КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 26» Дніпропетровської міської ради, відповідачі прописані в спірній квартирі. Факт реєстрації відповідачів у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки остання оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін..) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 3 925 829,45 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № 2008-ПМ-3 від 25.01.2008р. [PERSON] отримала кредит у сумі 250 000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 925 829,45 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судові засідання у справі не зявлялася, про час і місце їх проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 2008-ПМ-3 від 25.01.2008р. [PERSON] отримала кредит у сумі 250 000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 04.07.2013р. за ним склала 3 925 829,45 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 195 461,55 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 199 633,08 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 96 248,23 дол. США. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1992 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Спільне проживання з відповідачем не склалося, сторонни проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються, між ними склалися неприязні відносини, тому подальше спільне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо наддавши суду заяву (а.с.21) в якій повідомила суд , що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, на примирення категорично не згідна, просила провести розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.18,19,20), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9) виданим повторно відділом РАЦС Катеринопільського РУЮ Черкаської області 13.02.2001 року, актовий запис № 19. Спір про розподіл майна в суді не заявлений. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З огляду на вище викладене, враховуючи що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved