Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

19.07.2013 року позивачі звернулись до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS], вселення їх у квартиру, визначення порядку користування цією квартирою. Посилались на те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.11.2012 року належить 2/15 частини цієї квартири, а [PERSON] 1/15 частина цієї квартири. Інша частина квартири перебуває у власності відповідачів, які проживають у квартирі, користуються нею та не пускають їх у квартиру, чим перешкоджають їм у користуванні власністю. Просили визначити порядок користування спірною квартирою та виділити їм спільно у користування 3/15 частини квартири, усунути їм перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення до квартири [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] , який діяв від свого імені та по довіреності від імені [PERSON] , підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, а саме усунути їм перешкоди у користуванні квартирою, вселити його у квартиру та визначати порядок користування квартирою, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23 жовтня 2013 року № 849, виділивши їм у спільне користування частину кімнати №4 площею 8 кв.м., відповідачам частину кімнати №4 площею 2.5 кв.м., кімнати №5 площею 9.6 кв.м., кімнати №6 загальною площею 14.4 кв.м , у спільному користуванні залишити кухню №2 площею 15.2 кв.м., передпокій №3 площею 5.4 кв.м., санвузол №7 площею 4.5 кв.м. залишити у спільному користуванні . Пояснив, що він представляє інтереси своєї сестри [PERSON], а тому відкликає її заяву про залишення позовних вимог без розгляду. Зазначив, що сестра має власне жило, а він власного житла не має і має намір проживати у спірній квартирі, в якій він зареєстрований, однак відповідачі його не пускають до квартири, не дають йому ключі від квартири, він згоден за власний рахунок здійснити переобладнання та перепланування квартири. Просив стягнути на його користь витрати по справі. Відповідачі у судове засідання не з»явились будучи повідомленими про час і місце розгляду справи. Їхню неявку суд визнає неповажною та вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідачів. Відповідачі надали заперечення, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилались на те, що визначити порядок користування квартирою неможливо, оскільки у квартирі дві кімнати суміжні, а одна ізольована і вона значно більша за розміром, ніж частина квартири, яка припадає на 3/15 частини , що належить позивачам. Вселення [PERSON] порушить їхнє право власності на квартиру. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить 2/15 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 07.11.2012 року. Позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить 1/15 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 07.11.2012 року. Відповідачам належить 12/15 частини квартири. У спірній квартирі зареєстровані та постійно проживають відповідачі по справі. Позивач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, але не проживає, бо відповідачі не пускають його до квартири та проти його проживання у квартирі, що підтверджується запереченнями відповідачів. Позивач [PERSON] у квартирі не проживає та не зареєстрована , не претендує на вселення до квартири. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , рідні брат та сестра, просили суд визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши їм у спільне користування належні їм 3/15 частини спірної квартири. Із висновку № 849 судової будівельної експертизи від 23 жовтня 2013 року вбачається, що не існує технічної можливості запропонувати варіанти порядку користування квартирою [ADDRESS] між співвласниками таким чином, щоб позивачам [PERSON] та [PERSON] були виділені у користування приміщення на ідеальну частку 3/15 . За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визначення порядку користування спірною квартирою між співвласниками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже при вирішенні позовних вимог про визначення порядку користування спірною квартирою, суд не бере до уваги пояснення позивача [PERSON] про те, що він за свої особисті кошти здійснить перепланування та перебудову у квартирі , оскільки такі позовні вимоги позивачами не заявлялись. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Оскільки [PERSON] є власником частини спірної квартири, не має іншого житла , він має право на користування своєю власністю, а тому підлягає вселенню у спірну квартиру. Так як суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved