Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, визнання право власності., а саме: просять постановити рішення суду яким: визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС №256102, видане 25.02.2011 року виконавчим комітетом Трускавецької міської ради Львівської області на імя [PERSON]; визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних по ? ідеальних частинах на житловий будинок загальною площею 343,3 кв.м., житловою площею 167,1 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Трускавець вул. Стебницька, 18 А. В подальшому представником позивачів подано заяву про уточнення позову. Позивачі позовні вимоги мотивують тим, що [PERSON] в січні 2011 року під час перебування на Україні, стало відомо, що її дочкою відповідачем по справі [PERSON] було набуто у власність на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №256102, житловий будинок, який знаходиться за адресою м. Трускавець вул. Стебницька, 18А. Позивачі вважають, що порушені їхні права, оскільки вони фактично ними проводилось фінансування будівництва вищевказаного житлового будинку та за домовленістю з відповідачем, яка тільки здійснювала організаційні заходи та контроль над будівництвом, після закінчення будівництва та введення в експлуатацію, право власності на даний обєкт нерухомості повинно було бути оформлене і зареєстроване за [PERSON]Ч, [PERSON] в рівних частинах по ? ідеальній частині. Вони неодноразово в усному порядку звертались до відповідача з метою врегулювання даної ситуації, однак даний спір не вирішено, тому вони змушені звернутись до суду з вищезазначеним позовом. Протокольною ухвалою суду залучено в справу третіх осіб: [PERSON] та виконавчий комітет Трускавецької міської ради. [PERSON] у відповідності до ст. 34 ЦПК України заявив самостійні вимоги щодо предмета спору та подав позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Трускавецької міської ради про розподіл спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? ідеальну частину житлового будинку. [PERSON] мотивує позовні вимоги тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В даному шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Трускавецького міського суду від 28.09.2012 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі вони спільно побудували житловий будинок №18А, по вул. Стебницькій в м. Трускавці Львівської області. Позивач зазначає, що даний житловий будинок був побудований за час їхнього проживання у шлюбі. Будувався він за їхні спільні кошти, а також за кошти їх батьків, як з сторони відповідачки так і його батьків. Таким чином позивач вважає, що житловий будинок №18А по вул. Стебницькій в м. Трускавці є спільною сумісною власністю подружжя, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом про розподіл вищезазначеного будинку. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіронестей, позовні вимоги своїх довірителів підтримав, просить позов задоволити. Що стосується позову [PERSON] то в задоволенні даного позову просить відмовити. [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги [PERSON], [PERSON] визнає в повному розмірі, просить позов задоволити. Що стосується позову [PERSON] то проти позову заперечує, в задоволенні позову просить відмовити. [PERSON]М в судове засідання не зявився, однак зявилась його представник [PERSON], проти позову [PERSON], [PERSON] заперечує, в задоволенні позову просить відмовити. Що стосується позову [PERSON] то позовні вимоги підтримує, просить позо задоволити. Представник виконавчого комітету Трускавецької міської ради до суду не зявилась та не повідомила причини своєї неявки, тому за вказаних обставин суд вирішив слухати справу без її участі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №256102, виданого 25.02.2011 року виконавчим комітетом Трускавецької міської ради, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, 2А загальною площею 343,3 кв.м., житловою площею 167,1 кв.м. З даного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок зареєстроване 25.02.2011 року. Позивачі за первинним позовом в своєму позові зазначають, що ними проводилось фінансування будівництва вищевказаного житлового будинку та за домовленістю з відповідачем, яка тільки здійснювала організаційні заходи та контроль над будівництвом, після закінчення будівництва та введення в експлуатацію, право власності на даний обєкт нерухомості повинно було бути оформлене і зареєстровано за [PERSON], [PERSON] в рівних частинах по ? ідеальній частці. Як доказ підтвердження фінансування даного обєкту нерухомості, а саме: будинку, позивачі надали суду розписки та платіжні доручення про переказ коштів. Так з розписок наданих [PERSON] від 20.10.2007 року, 10.09.2008 року, 20.09.2009 року, 06.02.2010 року, 20.01.2011 року, вбачається, що [PERSON] в період з 20.10.2007 року по 20.01.2011 року одержала від [PERSON] кошти в сумі 48500 Євро для зведення житлового будинку по вул. Стебницькій, 18. З розписки наданої [PERSON] від 17.07.2008 року, вбачається, що [PERSON] 17.07.208 року одержала від [PERSON] кошти в сумі 25000 грн. для зведення житлового будинку по вул. Стебницькій, 18. Також платіжні доручення про переказ коштів від 28.07.2008 року, 04.08.2008 року, 19.11.2008 року, 19.01.2009 року, 24.08.2009 року підтверджують, що [PERSON] в період з 2008 року по 2009 рік одержала від [PERSON] кошти в сумі 420000 російських рублів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Розглядаючи первинний позов про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання право власності в розрізі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, щодо зобовязання будівництва та оформлення права власності за позивачами має бути договір або інший правочин. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з вищезазначеної норми позика передбачає собою наступні зобовязання: отримання грошей (речей) повернення грошей (речей). Отже з цього вбачається, що розписки не є належним доказом, який би підтверджував, що у сторін виникли зобовязання щодо будівництва житла з подальшою реєстрацією за позивачами [PERSON], [PERSON]. Інших договорів чи правочинів, які би регулювали дані правовідносини, або були підставами виникнення їх цивільних прав та обов'язків в матеріалах справи відсутні, тому суд вважає, що позивачі належним чином не обґрунтували свої позовні вимоги. Факт визнання відповідачкою [PERSON] позовних вимог позивачів [PERSON], [PERSON] судом до уваги не береться, оскільки дане визнання позову порушує права та інтереси інших осіб з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є мамою відповідачки [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 16.09.2000 року по 28.09.2012 рік. Шлюб між ними розірвано 28.09.2012 року, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду від 28.09.2012 року по справі №1324/1416/12. Вищезазначений спірний будинок був побудований за час проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.ст. 60, 68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно за час шлюбу. Оцінюючи зібрані по справі, враховуючи норми закону, які регулюють дані правовідносини, суд вважає, що спірний житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Трускавець вул. Стебницька, 18 А являється спільною сумісної власністю подружжя. Статтями 69, 70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.. Постановою Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя 21.12.2007 року №11( далі Постанова) передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 23 Постанови передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Пункт 24 Постанови передбачає, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Позивачі [PERSON], [PERSON] не ставлять до [PERSON] позовних вимог про повернення коштів. Враховуючи, те, що позивачами [PERSON], [PERSON] належним чином не обґрунтовано позовні вимоги, не надано належних доказів про підставність останніх та те, що даний позов порушує права, та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання право власності слід відмовити за недоведеністю. Що стосується позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Трускавецької міської ради про розподіл спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на ? ідеальну частину житлового будинку, суд вважає, його підставним та таким, що підлягає до задоволення. Сторонами не піднімалось питання, щодо збільшення, або зменшення частки одному з подружжя. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed