Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.11.2006 року між сторонами у Теківській сільській раді Виноградівського району було зареєстровано шлюб за актовим записом №7. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально не забезпечує сім"ю, має нерегулярний, мінливий дохід. Шлюбні відносини між сторонами припинилися із жовтня 2013 року, сторони проживають окремо. У зв"язку з цим, позивачка просить суд шлюб між ними розірвати та стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі по 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В судове засідання сторони не з"явилися. Від позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги позовної заяви підтримує повністю, та просить такі задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. Сторони уклали шлюб 11.11.2006 року у виконкомі Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №7. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтв про народження останніх, батьками їх є сторони по справі. Як встановлено судом із наявних доказів, подружні відносини між сторонами не склалися, вони проживають окремо з жовтня 2013 року. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Отже, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги позову в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, такі вимоги підлягають задоволенню. З огляду на наявність підтвердження обставини, яка суперечить моральним засадам суспільства, строк на примирення не надавався. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов"язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім"ї. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей є підставними. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 р. № 5515-VI та на час розгляду справи становить 1032,00 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд враховує встановлений законом мінімальний розмір аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дітей та позивачки, їх вік; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, та вважає, що із відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з [PERSON] як аліменти на дітей сторін, суд, приймає до уваги встановлені у справі обставини, те що відповідач є молодою і здоровою людиною, не має інших утриманців, здатен своєю працею отримувати стабільний дохід та брати участь у матеріальному утриманні дітей,

Outcome: approved