Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача та проживає разом з нею. Відповідач не цікавляться навчанням і вихованням доньки, не опікується нею, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не займається її утриманням, вихованням, не піклується про розвиток своєї доньки та станом здоров'я, чим порушує права дитини. У зв'язку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути з нього на користь малолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання представник третьої особи суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, думку прокурора, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 26.01.2006 р. відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 2056. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 06.11.2012 р. відділом державної РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 215, вбачається, що після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєне прізвище «[PERSON]». Відповідно до довідки від 21.03.2013 р. № 911, виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль», встановлено, що громадянка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Разом з нею проживають: [PERSON] - її донька, [PERSON] - її мати, [PERSON] - її сестра та [PERSON] - її батько. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2010 р. - ухвалено підсудного [PERSON], [INFO], у кримінальній справі № 1-179/10, оголосити у розшук. Витягом з протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від 24.05.2013 р. № 24, захищаючи інтереси дитини, вирішено за доцільне позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO]. Висновком органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від 10.07.2013 р. № 731, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10.07.2013 р. № 731, вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до пунктів 1, 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є не забрання дитини з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач не цікавиться вихованням, навчанням, духовним та фізичним розвитком своєї дочки, матеріальної допомоги їй не надає, не спілкується з останньою та не проявляє до неї батьківської турботи. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, у зв'язку з чим, враховуючи інтереси дитини, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суду не подано доказів, якій б свідчили, що відповідач є працевлаштований, однак за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем може виконувати свої обов'язків по утриманню малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги і відповідач не подав доказів про неможливість надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому, за вказаних обставин, суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача слід стягнути на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягнення судового збору у розмірі 229,40 грн. в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved