Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що відповідач [PERSON] являється її батьком, позивачка [PERSON] проживає на даний час із матір'ю [PERSON] При цьому позивачка являється студенткою І курсу Вінницького кооперативного інституту, навчається заочно на контрактній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька, яку останній надавати відмовляється. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від її імені до суду надійшла письмова заява від 18.12.2013 р., в якій остання просить розгляд по справі проводити за її відсутності, позовні вимоги, нею заявлені, підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, згідно письмової заяви від 18.12.2013 р. останній вказує, що визнає позовні вимоги, заявлені позивачкою та просить розгляд по справі проводити за його відсутності. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звкузаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом достовірно встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] являються батьками позивачки [PERSON], [INFO], вказане підтверджується свідоцтвом про народження останньої, виданого 12.05.1995 року (а.с. 5). На день розгляду по суті даної цивільної справи в суді позивачка [PERSON] досягла повноліття та навчається на заочній формі навчання Вінницького кооперативного інституту на І курсі, спеціальність маркетолог, на контрактній основі; плата за навчання складає 4500 грн., вказане підтверджується довідкою №1194 від 23.09.2013 року, що видана ректором Вінницького кооперативного інституту. На теперішній час позивачка не має самостійного доходу, стипендії не отримує, проживає із матір'ю [PERSON], якій самотужки важко утримувати дочку-студентку, оскільки значні кошти витрачаються на проїзд до місця навчання, оплату навчання тощо. Згідно вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] працездатний, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання, однак робити цього в добровільному порядку не бажає, добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З огляду на вищенаведене, суд приходить до думки про задоволення позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до закінчення навчання [PERSON], тобто до 01.07.2016 року, але не пізніше досягнення останньою 23-річного віку. Таким чином, виходячи з зазначених обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги, заявлені позивачкою, задовольнити. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави витрати, які складаються з суми судового збору, від сплати якого звільнено позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved