Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції про визнання права власності на ? частину майна, набутого в період шлюбу, про виключення майна з акта опису та арешту майна. Позивач в позові посилається на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1999р. За період шлюбу ними було придбане майно. Вироком суду від 14 червня 2012р. відповідач засуджений до позбавлення волі з конфіскацією майна. У зв'язку з цим накладено арешт на спільно набуте майно. Позивач вважає, що порушено її права на ? частину власності. Тому звернулася до суду і прохає визнати право власності на ? частину майна, набутого в період шлюбу, та виключити майна з акта опису та арешту майна. Позивач у судовому засіданні прохала задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у своїй письмовій заяві позовні вимоги не визнав. Відповідач до суду не з'явився, надавши письмову заяву, у якій прохає розглядати справу без його участі та не заперечує проти повного задоволення позовних вимог. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1999р. (а.с. 6) та зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. а.с. 3, 4). Згідно договору купівлі-продажу від 04 червня 2007р., [PERSON] було придбано житловий будинок за адресою [ADDRESS] Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 грудня 2006р., відповідачу [PERSON] на підставі договору купівля-продажу на праві приватної власності належить нежитлова будівля за адресою: с. Новопролетарське [ADDRESS] Дніпропетровської області (а.с. а.с. 7-8). Технічний паспорт від 14 грудня 2006р. вказує, що власником будівлі колишньої їдальні за адресою с. Новопролетарське [ADDRESS] Дніпропетровської області є [PERSON] (а.с. 9-11). Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2012р. відповідача засуджено до позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна (а.с. а.с. 12-26). Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області вказаний вирок залишено без змін. (а.с. а.с. 27-40). Актом від 17 травня 2013р. державного виконавця ВДВС Магдалинівського РУЮ у Дніпропетровській області накладено арешт на нежитлове приміщення, що належить відповідачу [PERSON] (а.с. а.с. 58-59). Згідно ст. 60 СК України /Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя/, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 СК України /Розмір частко майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності/, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ст. 73 СК України /Накладення стягнення на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя/, за зобов'язанням одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним з подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. При відшкодуванні шкоди, завданої злочином одного з подружжя, стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням суду встановлено, що це майно було придбане на кошти, здобуті злочинним шляхом. Відповідно до ПВС України № 6 від 27 серпня 1976р. «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», розгляд даної категорії справ сприяє відновленню порушених прав громадян. Згідно ст. 368 ЦК України /Право спільної сумісної власності/, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення частко кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю. У зв'язку з цим, ? частина спірного нежитлового приміщення, що є власністю позивача, повинно бути виключеним з Акта опису та арешту майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved