Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» вернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якому просив суд: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на користь закладу, в якому перебуває дитина. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. В обласному спеціалізованому будинку дитини м. Макіївка з 23 травня 2012 року по теперішній час на повному державному забезпеченні перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Хлопчик був влаштований до КЗОЗ «ОСБД», що розташований за адресою: 86121, Донецька область, [ADDRESS]) за заявою матері. [PERSON] не працює, постійного місця проживання не має, матеріальний стан важкий, у зв'язку з чим вона написала заяву на тимчасове влаштування дитини до державного закладу. Відомості про батька в актовому запису про народження малолітнього записані за вказівкою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. За період перебування хлопчика в закладі мати відвідувала сина 30 серпня 2012 року, 17 жовтня 2012 року, 23 січня 2013 року, 14 березня 2013 року. В останній раз вона спілкувалася з дитиною у березні 2013 року, була попереджена, що треба забрати дитину у квітні 2013 року, але у встановлений строк сина не забрала. Службою у справах дітей Мар»їнської РДА було здійснено відвідування родини спеціалістом у справах дітей за місцем проживання вбачається, що повернення дитини в сім'ю матері не можливе. Під час відвідування дитини в закладі мати жодного разу матеріальної допомоги дитині не надавала і бажання забрати в сім'ю не виявляла. У зв'язку з закінченням строку перебування дитини в закладу охорони здоров'я. Станом на теперішній час дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати хлопчика не відвідує, життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, умови для повернення сина в свою сім'ю не створила. У судовому засіданні представник позивача Рева Т.В., яка діє на підставі довіреності, підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав на які вона посилається в своєї позовної заяві, пояснивши про те, що відповідач не виконує покладені на неї законодавством обов'язки по вихованню та утриманню дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що зобов'язується найближчим часом створити умови для своєї дитини. Малолітнього сина в дитячому будинку вона відвідує. На теперішній час вона має намір, за згодою органу опіки и піклування, забрати сіна з дитячого будинку та сумлінно виконувати свій материнський обов'язок. Прокурор Гріневич М.С. в судовому засідання пояснив, що є підстави для задоволення позову, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, хлопець мешкає у дитячому будинку. Представник Мар»їнської районної державної адміністрації Пастухова Ю.О. на підставі складеної довіреності, із позовними вимогами погодилася у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, думку прокурора, третьої особи та дослідивши матеріали справи вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права й обов'язки у відношенні своїх дітей. Так згідно ст. 154 СК України захист прав і інтересів неповнолітніх дітей належить їхнім батькам. Відповідно до ст.ст. 150, 151 СК України батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їхнє здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, готувати їх до самостійного життя. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні встановлено те, що [PERSON] народився [INFO] року, матір'ю якого є [PERSON], відомості про батька в актовому запису про народження малолітньої дитини записані за вказівкою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України ( а.с. 3). Відповідно копії заяви, що знаходиться у матеріалах справи (а.с. 5) [PERSON] звернулася до голови Мар»їнської районної державної адміністрації, у якому вона просила у зв'язку з її важким матеріальним становищем влаштувати її сина [PERSON], [INFO] тимчасово до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення та зобов'язалася відвідувати сина і забрати його із державного закладу у квітні 2013 року. Головою Мар»їнської районної державної адміністрації на підставі розпорядження від 19 квітня 2012 року № 199 було влаштовано на рік малолітнього [PERSON]. [INFO] до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Згідно громадської характеристики від 19 квітня 2013 року відповідач [PERSON] ніде працює, веде аморальний спосіб життя, мешкає із співмешканцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], сумісно з ними мешкають посторонні люди із малолітніми дітьми за якими не має відповідного догляду. З копії акту обстеження умов проживання від 21 березня 2013 року, 22 квітня 2013 року вбачається, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS]. де мешкає відповідач, є двокімнатною, упорядкованою. Умови проживання незадовільні, в квартирі антисанітарія, холодно. За борги відрізано енергопостачання, в одній із кімнат у квітні 2012 року сталася пожежа, стіни до теперішнього часу вкриті сажею, із стіни стирчать оголені дроти електропроводів. Відповідно до акту, складеного Обласним спеціалізованим будинком дитини 03.06.2013 року. мати малолітнього відвідувала сина періодично, приносила гостинці, ставилася тепло, ніжно, тобто зацікавленість дитиною носить епізодичний характер, нема постійної систематичної турботи. Згідно висновку органа опіки та піклування відповідача доцільно позбавити батьківства у відношенні неповнолітньої дитини, так як вона не виконує своїх батьківських обов'язків. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами і іншими особами, що беруть участь в справі. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Суд не приймає до уваги показання представника позивача в частині того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків у відношенні малолітнього сина, так як вони спростовуються поясненнями відповідача, тому суд вважає пояснення відповідача об'єктивними, та такими що відповідають реальним обставинам справи, і у суду немає підстав для сумніву у їх правдивості і суд їм довіряє. Відмовляючи у позові, суд враховує , що відповідач намагається виконувати свої обов'язки, вважає, що відсутні правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, та також при прийнятті рішення виходить з питань моралі, оскільки такий захід є крайньою мірою сімейно-правової відповідальності, яка підлягає застосуванню лише за умови винної поведінки батьків і свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Таким чином з огляду на наведені докази по справі, у суду немає підстав для позбавлення відповідача у відношенні малолітньої дитини батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed