Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN0AE00006158 від 12.12.2006 року - в розмірі 264 165,86 грн. - звернути стягнення на предмет застави автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 2001, тип ТЗ: автобус, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZ1H038096, реєстраційний номер: АЕ 3540 ВЕ, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідачів солідарно 10 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «А-Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачка в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, суджу надав свої заперечення. Суд вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № DN0AE00006158 від 12.12.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 24 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.12.2011 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна, згідно якого в заставу надано автомобіль Volkswagen, модель: LT35, рік випуску: 2001, тип ТЗ: автобус, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZ1H038096, реєстраційний номер: АЕ 3540 ВЕ, що належить на праві власності останньому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст. 549 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 590 ЦК України). Проте, відповідачкою всі зобовязання перед банком виконанні, будь якої заборгованості не має, що підтверджується копіями квитанцій, доданими до матеріалів справи. Також, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу, не надано оригінали кредитної справи. В письмових поясненнях відповідач [PERSON] зазначає, що в провадженні Апеляційного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа № 22-ц/774/9359/13 за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2013 року № 182/2696/13-ц у справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору від 12.12.2006 року № DN0AE00006158, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», недійсним з моменту його укладання та визнання договору застави рухомого майна № DN0AE00006158, який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] 12.12.2006 року та зареєстрований в Реєстрі за № 10581, недійсним з моменту його укладення. Крім того, вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", [PERSON] щодо стягнення суми задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed