Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

У червні 2013 року позивачка звернулась до суду із позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні виконавчого напису та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з третьою особою [PERSON], від даного шлюбу має двох дітей. В жовтні 2010 року шлюб було розірвано. З метою добровільного врегулювання питання утримання дітей між нею та колишнім чоловіком було укладено Договір між батьками про сплату аліментів на дитину, який був нотаріально посвідчений нотаріусом [PERSON] З червня місяця колишнім чоловіком було припинено виплату аліментів. В грудні 2012 року вона на адресу нотаріуса [PERSON] направила заяву про вчинення виконавчого напису у зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань по виплаті аліментів. Однак нотаріус жодної відповіді на її заяву не надала, виконавчого напису не вчинила. Просила суд визнати незаконною відмову приватного нотаріуса [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати її здійснити виконавчий напис за Договором між батьками про сплату аліментів на дитину від 14.05.2010 року та стягнути з відповідачки понесені нею витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивачка вимоги викладені у позовній заяві підтримали повністю та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, а тому суд з урахуванням думки позивача, вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що з вересня 2006 року позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з громадянином Ізраїлю [PERSON], який проживав в м. Києві. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. 05.10.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.9). З метою добровільного врегулювання питання утримання спільних дітей 14 травня 2010 року між колишнім подружжям було укладено Договір між батьками про сплату аліментів на дитину, який було посвідчено відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.10). За умовами п.п. 1, 2 Договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання сплачувати на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1 250 доларів США, що підлягатимуть сплаті у гривнях за курсом НБУ на день сплати аліментів, щомісячно до досягнення ними двадцяти одного року. Строк сплати становив за умовами Договору не пізніше 5-го числа кожного місяця. Згідно умов п. 4 Договору [PERSON] взяв на себе зобов'язання оплачувати відпочинок на один місяць на морі доньок, кожного року, враховуючи комфортні умови для дітей: наявність кондиціонеру, дитячого басейну та здорове харчування. В судовому засіданні встановлено, що з червня місяця 2012 року виплата аліментів була припинена, в порушення зобов'язань за Договором між батьками про сплату аліментів на дитину. Оздоровлення дітей на морі за 2011 - 2012 р.р. боржником зовсім не проводилося. Відповідно до ч. 2 ст. 189 Сімейного кодексу України у разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно п. 7 нотаріально посвідченого Договору, у разі невиконання гр. [PERSON] своїх обов'язків за цим Договром, гр [PERSON] може стягнути аліменти на підставі виконавчого напису нотаріуса, який є підставою для примусового виконання умов договору. 12.12.2012 року позивачка подала приватному нотаріусу [PERSON] заяву про вчинення виконавчого напису у зв'язку з невиконанням боржником [PERSON] своїх зобов'язань за Договором, яку відповідач одержала 19.12.2012 року. Разом з тим, заяву позивачки не було розглянуто. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат»наведено вичерпний перелік обставин, за яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії та частиною третьою цієї ж статті нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами. При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Позивачка в порядку ст. 60 ЦПК України не надала суду постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні виконавчого напису і такої в судовому засіданні не здобуто, а тому вимоги позивачки в частині визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме виконавчого напису позивачкою не доведені і до задоволення не підлягають . Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі. В судовому засіданні встановлено, що позивачкою направлялась заява приватному нотаріусу про вчинення виконавчого напису у зв'язку з невиконанням боржником [PERSON] зобов'язань за Договором, яка нотаріусом не розглянута, а отже суд приходить до висновку, що право позивачки щодо примусового стягнення з боржника заборгованості по аліментам було порушено. Приватний нотаріус у судове засідання не з'явилась, доводів позивачки щодо не вчинення нотаріальної дії не спростувала. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про обгрутованість вимог позивача в частині щодо зобов'язання приватного нотаріуса вчинити виконавчий напис за Договором між батьками про сплату аліментів на дитину від 14.05.2010 року та задовольнити вимоги частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial