Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючі позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №SI20RX11040414 від 26.10.2006 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 3726,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.10.2007 року включно. Однак, відповідачка порушила умови кредитного договору та станом на 28.05.2013 року має заборгованість у розмірі 41794,11 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3726,80 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 16697,22 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 50,31 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 18853,39 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1966,39 грн. З урахуванням наведеного та з посиланням на ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, позивач просив суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 41794,11 грн., а також судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду (а.с.1-3). Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, просив позовні вимоги задовольнити та у разі неявки належно повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином через оголошення у засобах масової інформації, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність або відкладення судового засідання не надавав. Цивільна справа розглядається судом у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. З урахуванням письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази і матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Згідно зі статтею 525 ЦК України (2003 року) одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 26.10.2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір №SI20RX11040414. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 3726,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.10.2007 року включно. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 21 по 26 число кожного місяця Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 403,62 грн. Загальна сума заборгованості відповідачки [PERSON] перед позивачем станом на 28.05.2013 року за договором №SI20RX11040414 від 26.10.2006 року складається із заборгованості за кредитом - 3726,80 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 16697,22 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 50,31 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 18853,39 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1966,39 грн., а всього 41794,11 грн. На підтвердження розміру виниклої заборгованості, суд приймає до уваги як письмовий доказ по справі, розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем. У суду немає підстав вважати його недостовірним або спростовувати його зміст. Розглядаючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 18853,39грн., суд дійшов до наступних висновків. Пунктом 2.4.5.1 Умов передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включно заборгованості, яка виникає у відповідності з п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3. умов та правил позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). У відповідності із зазначеною вище постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає за можливе застосувати строк позовної давності в один рік до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені. Таким чином з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню пеня у розмірі 1217,8 грн. Розглядаючи вимоги банка, щодо стягнення з [PERSON] штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1966,39 грн. (процентна складова), суд дійшов до наступних висновків. Як убачається з кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Однак, зі змісту цивільного законодавства України вбачається, що за порушення зобов'язання можливе застосування лише одного виду неустойки. Враховуючи те, що з [PERSON] підлягає стягненню пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні штрафів (фіксованої частини та процентної складової) Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. З відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» також підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду із позовною заявою, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, а саме судовий збір в розмірі 216,92 грн. Крім того, суд вважає, що заслуговують задоволенню й вимоги позивача стосовно стягнення з відповідачки на його користь витрат за виклик [PERSON] до суду через засоби масової інформації у розмірі 420,00 грн., виходячи з наступного. Згідно з пунктом 6 частини 3 статті 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Виклик відповідача до суду через оголошення у пресі, на думку суду, є дією, необхідною для розгляду справи. У зв'язку з зазначеним, з відповідачки [PERSON]. на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені витрати, пов'язані з розглядом цивільної справи щодо виклику відповідачки до суду через оголошення у пресі у розмірі 420,00 грн. На підставі договору №SI20RX11040414 укладеного 26.10.2006, статей 6, 258, 525, 534, 549, 551, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial