Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

До суду звернувся [PERSON], та, змінивши в ході розгляду справи предмет позовних вимог письмовою заявою в порядку ст.31 ЦПК України, просив суд визнати відсутність виникнення права вимоги у ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 1506/0508/45-017 від 16.05.2008р., що був укладений між кредитором ПАТ «Сведбанк» та ним, зобовязати ПАТ «Альфа-Банк» повернути йому грошові кошти у розмірі 4376,48 гривень. При цьому посилався на те, що він та ВАТ «Сведбанк» уклали кредитний договір № 1506/0508/45-017 від 16 травня 2008 року, за яким йому наданий кредит в сумі 50.000,00 доларів США для придбання квартири. Спільним листом ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» за № SDK/250512 - 6128/1 від 5 червня 2012 року він був повідомлений про те, ПАТ «Сведбанк» як первісний кредитор відступило свої права вимоги ПАТ «Дельта Банк» як новому кредитору за кредитними договором, договором іпотеки та договором поруки. Так, ПАТ «Сведбанк» продало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги богу в сумі 37 843, 79 доларів США, що є сумою яку він має сплатити за умовами та на протязі строку, визначеному в кредитному договорі до 2028 року. В договорі купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, який було надано відповідачем в якості доказу набуття ним права вимоги за кредитним договором № 1506/0508/45-017, що укладений між ПАТ «СведБанк» та [PERSON], відсутні будь-які дані про вказаний кредитний договір, про боржника, про обсяг вимог та умови за якими борг має бути сплачений, узвязку з чим вважає, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, який не містить істотних умов, що передбачені законом, а також не містить предмету договору, яким має бути передача права вимоги за кредитним договором № 1506/0508/45-017. Договір купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року не може бути належним доказом переходу прав вимоги до ПАТ «Альфабанк» за кредитним договором № 1506/ 0508/45-017, що укладений між ПАТ «Свкдбанк» та ним. Акт приймання - передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року є документом, що не передбачений законом і який в свою чергу не містить будь яких даних про договір за яким здійснюється відступлення права вимоги, та не може бути доказом відступлення права вимоги за будь яким договором. Враховуючи, викладене, вважає, що відповідачем не доведений факт передання з боку ПАТ «Сведбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 1506/0508/45-017 від 16.05.2008р., що був укладений між кредитором ПАТ «Сведбанк» та ним. В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити, в ході судового розгляду справи надавав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №1506/0508/45-017 від 16 травня 2008 року, згідно п. 1.1 якого банк надав йому кредит у розмірі 50 000, 00 доларів США для здійснення ним розрахунків по договору купівлі продажу квартири № 42, що знаходиться за адресою :м. Одеса, проспект Шевченка, №8/7, загальною площею 30,2 кв.м. 16 травня 2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № 2620.3.7126912.01, згідно п. 1.1 якого, банк відкрив позивачу поточний рахунок в доларах США № 2620.3.7126912.01 для обслуговування заборгованості клієнта за кредитним договором № 1506/0508/45-017 від 16 травня 2008 року. Спільним листом ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» за № SDK/250512 - 6128/1 від 5 червня 2012 року позивач був повідомлений про те, ПАТ «Сведбанк» як первісний кредитор відступило свої права вимоги ПАТ «Дельта Банк» як новому кредитору за кредитними договором, договором іпотеки та договором поруки. Ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи, що чинним законодавством не передбачений такий спосіб захисту права ососби. як визнання відсутності виникнення права вимоги за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов цій частині не підлягає задоволенню, оскільки спосіб захисту, обраний позивачем, чинним законодавством не передбачений, у звязку з чим суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає. Враховуючи це, суд вважає, що решта позовних вимог стосовно повернення позивачу грошових коштів задоволенню також не підлягає, оскільки вони напряму повязані із задоволенням позову в частині визнання відсутності виникнення права вимоги у ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 1506/0508/45-017.

Outcome: dismissed