Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, третя особа КП «Житлосервіс «Добробут». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником однокімнатної квартири житловою площею 28 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], а відповідачка [PERSON] проживає за цією ж адресою поверхом вище. 06 лютого 2012 року була залита її квартира з вини відповідачки [PERSON] по халатності через перелив води з ванної кімнати. Вина відповідачки в залитті квартири встановлена ??Актом комісії від 23.04.2012 року, складеного за участю житлової організації. В результаті залиття квартири повністю прийшли в непридатність: шпалери і штукатурка на стінах і стелі її квартири, туалеті, коридору, кухні, завдано матеріальної шкоди на суму 2353,20 грн. Виходячи з кошторису на ремонт квартири і цін на оздоблювальні і будматеріали площі житлової кімнати, кухні, коридору, туалету необхідно виконати наступні роботи: зняття шпалер простих та поліпшених - кухня, туалет, коридор; шпатлювання стін шпаклівкою - клейове поліпшення забарвлення раніше забарвлених поверхонь усередині будівлі; обклеювання стель шпалерами, обклеювання стін по обштукатуреній та бетонній поверхні простими та середньої щільності шпалерами; обклеювання стін шпалерами, що миються на паперовій основі по штукатурці і бетону. Всього на суму 2353,20 грн. Відповідачка відмовилась відшкодувати матеріальну шкоду в добровільному порядку, хоча вона і раніше заливала її квартиру. У звязку з вищевказаним позивач звернулася до суду з даним позовом. До початку розгляду справи по суті від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення, у яких вона зазначила, що заперечує проти позову в повному обсязі. Вона вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, доводи, які зазначені у позовній заяві надумані та не підтверджені відповідними належними та допустимими доказами. Вона дійсно є власницею квартири [ADDRESS]. У позовній заяві позивач стверджує, що 06 лютого 2012 року з її вини була залита її квартира, з її халатності через перелив води з ванної, посилаючись на акт комісії КП «Житлосервіс «Добробут» від 23 квітня 2012 року. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, повязані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Позивачка не вказує у позовній заяві, з якої причини залиття, яке нібито сталося 06 лютого 2012 року було заактовано лише 23 квітня 2012 року. Крім того, відповідно до Додатку 4 до Правил акт комісії про залиття, аварію, що трапилась на системі опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має відповідну затверджену форму, у якій в обовязковому порядку повинні бути підписи не тільки членів комісії, а й мешканців квартир, які ознайомлюються з актом за результатами огляду квартир, інженерних мереж та пошкоджень. За період з 06 лютого по 23 квітня 2012 року, а також раніше або пізніше ніяких перевірок інженерного обладнання комісіями КП «Житлосервіс «Добробут», а так само ніяких недоліків чи наслідків залиття нею квартири позивача не проводилось та не встановлювалось. Вважає за необхідне зазначити, що в акті від 23.04.2012 року вказано та визнано її вину у залитті квартири позивачки, хоча форма акта у додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій не передбачає права співробітників ЖЕО встановлювати вину будь-якої особи у будь-якому діянні. Повноваження з встановлення вини особи у скоєному відповідно до Конституції України належить тільки суду. Крім того, висновки акту від 23.04.2012 року є суперечливими та взаємовиключними у звязку з тим, що запірна арматура каналізаційного зливу у ванній складається з двох відтоків: нижнього (основного) та верхнього (переливу), і у разі неможливості відтоку води через основний, вода, щоб уникнути переливу через край ванної спрямовується до верхнього переливу. Комісією же встановлено, що в її квартирі сантехнічне обладнання знаходиться у задовільному стані і придатне для подальшої експлуатації, хоча нікого з представників комісії з приводу залиття і перевірки працездатності сантехнічного обладнання у її квартирі не було. Таким чином, акт від 23.04.2012 року складений у довільній формі з порушеннями вимог п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та додатку № 4 до цих Правил. Позивач зазначила у позові, що відповідач відмовилась відшкодовувати матеріальну шкоду у добровільному порядку, хоча і раніше неодноразово заливала її квартиру. Ці твердження не відповідають дійсності і не підтверджені жодним доказом. Про те, що 06 лютого 2012 року сталося залиття квартири позивача їй стало відомо лише після отримання судового повідомлення та копії позовної заяви, а стосовно будь-якого відшкодування не було ніяких вимог ні усних, ні письмових. Крім того, у звязку з порушенням КП «Житлосервіс «Добробут» строків та порядку проведення обстеження та складання акту вона була позбавлена можливості приймати участь в обстеженні, складанні акту від 23.04.2012 року та права на його оскарження. Позивачем не надано жодного належного доказу щодо предмету доказування (листів, телеграм, висновків, відповідно до закону складених актів, інших документів), які б свідчили про наявність підстав для звернення до суду і порушення прав позивача, а також документального підтвердження попередніх залиттів квартири позивача. Таким чином, обставин порушення прав позивача не існує, позовні вимоги не обґрунтовані, належними та допустимими доказами не підтверджені. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила вказані вище обставини, суду пояснила, що така ситуація складалася неодноразово. Коли вона у 2000 році придбала квартиру та почала у ній проживати, її залила відповідачка. У 2005 році вона залила їй туалет. У листопаді 2009 року вона залила їй кухню. У грудні залила ванну кімнату. 06 лютого 2012 року у неї був день народження, до неї прийшла дочка, відкрила ванну кімнату, а там по стінам текла вода. Вона пішла до відповідачки, але та їй двері не відкрила. У лютому 2012 року вона хворіла, а у квітні пішла до начальника ЖЕК, після чого прийшла комісія і склала акт про те, що її квартира залита з вини відповідачки [PERSON] Вина відповідачки в залитті квартири встановлена ??актом комісії від 23.04.2012 року складеним за участю житлової організації. Відповідачка у добровільному порядку сплатити збитки відмовилась. Просила суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 2353,20 грн. та судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, суду пояснила, що вона до позивачки в квартиру не заходила, і позивачка до неї теж не приходила. Ніяка комісія по складанню акту до неї в квартиру не приходила. У неї все сантехнічне обладнання в робочому стані і в неї нічого не текло. 4 роки потому у неї дійсно проривав змійовик, але вона викликала майстрів і вони швидко все зробили. Тоді протекла гаряча вода і плями у квартирі позивачки залишились з того разу. Роки три потому у них в підїзді протікав дах і вода була по стінах по всьому підїзду. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що акт від 23.04.2012 року складений у довільній формі з порушеннями вимог п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та додатку № 4 до Правил. Акт про залиття квартири, який складається протягом доби, не був складений. Акт був складений 23.04.2012 року, в якому навіть немає підпису мешканця затоплюваної квартири, а тому він вважає, що він не є документом. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснила, що позивач постійно неодноразово скаржилася на сусідів, які проживають поверхом вище, що вони її затоплюють. У квітні 2012 року позивач звернулась до КП «Житлосервіс «Добробут» з приводу затоплення її квартири 06.02.2012 року. 23.04.2012 року комісією був складений акт, однак вона визнає, що в квартиру поверхом вище жоден член комісії не заходив та сантехнічне обладнання не перевіряв. Акт був складений зі слів сусідів, а висновок, що залиття сталося через халатне поводження власника квартири № 30, зроблений у звязку з тим, що позивачка постійно на них скаржилася. З квартири № 30 заявок та скарг не було. Визнала, що складений акт не відповідає встановленій формі. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією договору дарування квартири АВМ № 494906 від 15.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарував [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Хіміків, б. 21, кв. 26. Згідно з актом, складеним комісією КП «Житлосервіс «Добробут» від 23.04.2012 року, комісією було встановлено, що залиття квартири № 26, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Хіміків, б. 21, сталося з вини вище розташованої квартири № 30 через халатність та перелив води з ванної кімнати. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, повязані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Дослідивши подані позивачем докази, суд вважає, що акт від 23.04.2012 року не може бути беззаперечним доказом вини відповідача у залитті квартири позивача, оскільки: по-перше, він складений у довільній формі і не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76; по-друге, він складений через 2 місяці 17 днів після дати залиття (як стверджує позивач це сталося 06.02.2013 року); по-третє, висновки цього акту є суперечливими та такими, що не можуть відповідати дійсності, оскільки, як видно з пояснень відповідача та представника третьої особи, до квартири відповідача жоден член комісії не заходив та сантехнічне обладнання не перевіряв, що взагалі ставить під сумнів висновки такого акту та його достовірність. За таких обставин, за відсутності належних доказів, які могли б підтвердити наявність вини відповідача у спричиненій позивачу матеріальній шкоді, суд вважає, що іншими доказами, доданими до позовної заяви позивачем вину відповідача довести неможливо, а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири є необґрунтованими, доводи, викладені позивачем у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, не підтверджені належними та допустимими доказами, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed