Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

20 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «ДТЕК Донецькобленерго» в особі відокремленого підрозділу «Макіївський об'єднаний район електричних мереж» (ВП МОРЕМ) (надалі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ВП МОРЕМ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. У судовому засіданні представник позивача - юрисконсульт Шульга Ю.В., діюча за довіреністю підтримала заявлені вимоги, на обґрунтування яких послалась на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що [PERSON] є власником та зареєстрований у квартирі [ADDRESS], і є споживачем електричної енергії. Нарахування оплати за використану електричну енергію позивачем виконувалось відповідно з Правилами використання електричної енергії для населення, але протягом тривалого часу відповідач не сплачує за спожиту електричну енергію, у зв'язку з чим за період з 01 січня 1998 року по 30 червня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 1602,78 гривень. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку на теперішній час не сплатив вказану суму заборгованості. Посилаючись на наведені обставини і їх правові обґрунтування, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 1998 року по 30 червня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 1602,78 гривень і понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 гривень. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, та пояснив, що він дійсно має заборгованість за електричну енергію, він намагався погасити борг, але оскільки в нього склалося тяжке матеріальне становище він не зміг добровільно сплатити борг. Просив застосувати позовну давність та стягнути з нього заборгованість в межах строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] є власником та зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. На об'єкт споживача електроенергії Макіївським ОРЕМ відкрито особовий рахунок № [NUMBER], відповідачем з енергопостачальною організацією не укладено письмового договору на використання електричної енергії, але споживач зобов'язаний сплачувати отриману електричну енергією по встановленим тарифам в передбачені договором або законом строки. За таких обставин суд дійшов висновку, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила). Відповідно до статей 25 і 26 Закону № 575/97-ВР та пунктів 48 і 53 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У випадку виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, зокрема фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника і споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У випадку відмови споживача від підпису, в акті робиться примітка про відмову. Акт вважається дійсним у разі якщо його підписали три представники енергопостачальника. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації Макіївського ОРЕМ убачається, що оплата витрат за спожиту електричну енергію по зазначеній квартирі відповідачем не провадиться з 01 січня 1998 року по 30 червня 2012 року борг становить 1602,78 гривень. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з електропостачання по спірній квартирі, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Разом з тим, згідно ст. 71 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. У відповідності до ст. 75 того ж Кодексу, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторони. Таким чином, враховуючи те, що поважних причин пропуску позивачем строків позовної давності за період до 01 січня 2004 року не встановлено, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності за період виникнення у відповідача заборгованості за послуги з електропостачання з 01 січня 1998 року по 01 січня 2004 року. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] надав заяву до винесення рішення та просить застосувати позовну давність. Представником позивача суду не надано доказів, поважності причин пропуску позовної давності, а тому позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 01 січня 2004 року по 01 жовтня 2009 року задоволенню не підлягає. Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд визнає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з електропостачання, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2009 року по 30 червня 2012 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП МОРЕМ заподіяно шкоду із несплати щомісячних платежів у сумі 1084,44 гривень яка підлягає стягненню з [PERSON] Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП МОРЕМ підлягає стягненню з відповідача документально підтверджені судові витрати позивача у вигляді судового збору у сумі 229,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial