Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що є власником квартири [ADDRESS]. В лютому 2001 року позивач дізналася проте, що зазначену квартиру було продано [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири укладеним 03 лютого 2011 року між останнім і сином позивача - [PERSON] та був посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] При цьому, під час укладення зазначеного договору [PERSON] діяв від імені позивача на підставі довіреності виданої нею та посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 21 грудня 2010 року. Однак, позивач стверджує, що не надавала даного доручення та не мала намір продавати належну їй квартиру. У зв'язку з чим та вважаючи, що належне їй майно було продано без її відома, неповноважною особою та за підробленим дорученням позивач змушена пред'явити до відповідачів відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд визнати недійсним доручення від 21 грудня 2010 року видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] і договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 03 лютого 2011 року між [PERSON] та [PERSON] та витребувати квартиру [ADDRESS] із чужого незаконного володіння [PERSON] на її користь. В судове засідання позивач [PERSON] та представник за її довіреністю - [PERSON] не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду позивач була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог передбачених ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повідомлення ф.119 відділення поштового зв'язку № 65 м. Одеси Одеської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта» про вручення 16 серпня 2013 року рекомендованого поштового відправлення із повісткою про виклик. При цьому, представник за довіреністю позивача [PERSON] - [PERSON] будучи присутнім в судовому засіданні, яке відбулося раніше, позовні вимоги заявлені позивачем підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялися належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5, 9-10 ст. 74 ЦПК України та розпорядження Кабінету Міністрів України «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2013 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме» від 26 грудня 2012 року № 1065-р. Представник за довіреністю відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] та представник за його довіреністю - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлялися належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю [PERSON] - [PERSON] будучи присутнім в судовому засіданні, яке відбулося раніше, заперечував проти задоволення позовних вимог позивача посилаюсь на їх необґрунтованість. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повідомлення ф.119 відділення поштового зв'язку № 28 м. Херсона Херсонської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта» про вручення 14 серпня 2013 року рекомендованого поштового відправлення із повісткою про виклик. При цьому, раніше подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою про виклик здане 13 серпня 2013 року на відділення поштового зв'язку № 3 м. Херсона Херсонської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта». Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд встановив, що 08 жовтня 2007 року позивач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] згідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири. 21 грудня 2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено довіреність від імені позивача [PERSON] на ім'я відповідача [PERSON], згідно якої останнього було уповноважено на розпорядження майном позивача, а саме квартирою [ADDRESS] шляхом укладення та підписання всіх дозволених законом угод по управлінню та розпорядженню зазначеним майном, зокрема купівлі-продажу. 03 лютого 2011 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, згідно до умов якого відповідач [PERSON], діючи як представник продавця на підставі зазначеної вище довіреності позивача [PERSON] від 21 грудня 2010 року, продав, а відповідач [PERSON] купив належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Однак, судом встановлено, що позивач [PERSON] не мала наміру продавати квартиру, яка є предметом спору, та не видавала довіреності на розпорядження нею. В свою чергу відповідно до висновку експерта за судовою почеркознавчою експертизою № 1546 НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області від 19 липня 2013 року, рукописний запис та підпис в графі «Підпис» довіреності від імені [PERSON], що посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], виконані не [PERSON], а іншою особою. Даний доказ підтверджує ту обставину, що позивач [PERSON] не надавала зазначеного доручення, на підставі якого 03 лютого 2011 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчила договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного суд вважає, що нерухоме майно - квартира [ADDRESS] вибула з володіння позивача [PERSON] не з її волі. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, згідно ч.ч.2-3 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В свою чергу відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Однак, згідно абзаців 2 і 3 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про удову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. При цьому, пункт 3 ч.1 ст. 388 ЦК України передбачає, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи вище викладене суд вважає, що пред'явлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню так як 21 грудня 2010 року позивач [PERSON] не видавала довіреності на розпорядження належною їй квартирою [ADDRESS], у зв'язку з чим остання в подальшому вибула з її володіння не з її внутрішньої волі, а в результаті використання довіреності та укладення на її підставі договору. які в свою чергу не відповідали і суперечили самій волі позивача.

Outcome: approved