Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

20 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" про поновлення [PERSON] на роботі в Комунальному закладі "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" на раніше займаній посаді. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу № 2-К від 02.01.2013 року позивач прийнятий на роботу до Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря в МСМ № 9 в порядку переведення з 1-ї міської клінічної лікарні. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 05.08.2013 року [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 172-5 КУпАП, тобто у порушенні встановленої законом заборони щодо одержання дарунку (пожертви), передбаченої Законом України "Про засади запобігання та протидії корупції" та піддано штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень з конфіскацією дарунку, у вигляді 400 гривень, які знаходяться на зберіганні в СУ УМВС України в Полтавській області. Одержання дарунку (пожертви) мало місце 29.05.2013 року. Згідно наказу № 101 від 21.06.2013 року, за вище приведені дії позивача піддано дисциплінарному стягненню у вигляді догани. 29.08.2013 року, у відповідності до наказу № 182-К позивача було звільнено з посади у зв'язку з притягненням до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення (п. 7-1 ст. 36 КЗпП України). Позивач вважає вказане звільнення незаконним, оскільки дане звільнення носить характер дисциплінарного стягнення в той час як за даний проступок його було піддано дисциплінарному стягненню у вигляді догани (наказ № 101 від 21.06.2013 року). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили суд поновити [PERSON] на роботі в Комунальному закладі "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" на раніше займаній посаді. Представник відповідача проти позову заперечив у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Наказом Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" № 2-К від 02.01.2013 року позивач був прийнятий на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря АЗПСМ № 9 в порядку переведення з першої міської клінічної лікарні. (а.с.2). Відповідно до наказу Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" від 03.06.2013 року № 89 прийнято рішення провести службове розслідування якості ЕТН в зв'язку з фактом затримання 31.05.2013 року працівниками міліції лікаря сімейної медицини [PERSON] (а.с. 37). Згідно наказу Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" від 21.06.2013 року № 101 комісією службового розслідування (наказ № 89 від 03.06.2013 року) виявлено грубе порушення лікарем [PERSON] вимог наказів МОЗ України № 110 від 14.02.2013 року, № 189 від 09.04.2008 року в частині ведення первинної медичної документації та експертизи тимчасової непрацездатності, а саме: видача листків непрацездатності особам, які територіально не закріплені за його дільницею обслуговування, відсутність амбулаторних карт хворих, які перебували на листку непрацездатності в амбулаторії, видачу листків непрацездатності більше 10 днів без огляду зав. АЗПСМ № 9, в зв'язку з чим прийнято рішення лікарю ЗПСМ АЗПСМ № 9 [PERSON] за невиконання вимог наказу МОЗ України № 189 від 09.04.2008 року "Положення про експертизу тимчасової непрацездатності" винести дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 05.08.2013 року [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 172-5 КУпАП, тобто у порушенні встановленої законом заборони щодо одержання дарунка (пожертви), передбачені Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" та піддано його штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень з конфіскацією дарунку у вигляді 400 гривень. Дана постанова суду не була оскаржена і вступила в законну силу. Листом Прокуратури Київського району міста Полтави від 21.08.2013 року головному лікарю КЗ "Центр ПМСД № 1" [PERSON] надіслано постанову Київського районного суду м. Полтави від 05.08.2013 року для вжиття заходів, передбачених ст. 22 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Наказом Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" від 29.08.2013 року [PERSON], лікаря загальної практики сімейного лікаря АЗПСМ № 9 звільнено з 29.08.2013 року п. 7-1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з набранням сили постанови Київського районного суду м. Полтави від 05.08.2013 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за корупційне правопорушення. Посилання позивача на те, що його було звільнено незаконно, оскільки за проступок - одержання дарунку, позивача було піддано дисциплінарному стягненню у вигляді догани, а в подальшому звільнено з аналогічних підстав не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи. Як зазначено в ст. 61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Положеннями ст.148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно п. 7-1 ст. 36 КЗпП підставою припинення трудового договору є набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення. У випадках, передбачених пунктами 7 і 7-1 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили. Закон України "Про засади запобігання і протидії корупції" визначає основні засади запобігання і протидії корупції в публічній і приватній сферах суспільних відносин, відшкодування завданої внаслідок вчинення корупційних правопорушень збитків, шкоди, поновлення порушених прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ "Про засади запобігання та протидії корупції" особи, яких притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням обмежень, передбачених цим Законом, підлягають звільненню з відповідних посад у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено законом. У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно ст. 61 Конституції України Конституція України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України. Таким чином, твердження позивача про те, що він двічі був притягнутий до відповідальності за одне і те саме діяння, спростовуються даними матеріалами справи, оскільки згідно наказу № 101 від 21.06.2013 року позивачу винесено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, зокрема, за невиконання вимог наказу № 189 від 09.04.2008 року "Положення про експертизу тимчасової непрацездатності". При цьому, підставою для звільнення позивача, згідно наказу № 182-к від 29.08.2013 року було набрання законної сили постановою Київського районного суду міста Полтави від 05.08.2013 року, якою [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 172-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за корупційне правопорушення. Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача заявлені без достатніх правових підстав, не підтверджені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed