Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 8.09.2010 року о 20 годині 10 хвилин на Південному мосту в м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем „Мазда-3”, д.н.з.[NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER], порушивши п.13.1 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2010 року [PERSON] був визнаний винним в даному ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Автомобіль „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] був застрахований в ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс", тому останній з урахуванням вини відповідача згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди була виплачена страхова сума 19 906 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача разом з судовим збором, сплаченим позивачем при зверненні до суду. В судові засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про розгляд справи був неодноразово повідомлений належним чином (а.с.150; 158; 163; 170), з заявами до суду про неможливість розгляду справу у його відсутність не звертався. Представник 3-тьої особи ПрАТ „Міська страхова компанія" в судові засідання також не з'явився жодного разу, про розгляд справи 3-тя особа неодноразово повідомлялась за всіма відомими місцями знаходження належним чином (а.с.149; 159-160; 165), однак з рекомендованих листі вбачається, що адресат за вказаними адресами відсутній або вибув, а юридичний департамент МТСБУ повідомив, що 7.09.2012 року ПрАТ „Міська страхова компанія" втратило статус асоційованого члена МТСБУ (а.с.172). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Автомобіль „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 30.08.2008 року Полтавським ВРЕР, що підтверджується ксерокопією вказаного свідоцтва (а.с.12, зворот. бік). Автомобіль „Мазда-3", д.н.з.[NUMBER], 2009 року випуску, належить на праві власності [PERSON], що вбачається з інформації довідки ДАІ, яка була складена в день ДТП (а.с.17). Вказаним автомобілем в день зіткнення автомобілів керував водій [PERSON] на підставі довіреності від 27.08.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якої [PERSON] уповноважив відповідача [PERSON] слідкувати за технічним станом автомобіля, керувати ним (а.с.37). У відповідності до ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як зазначає ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. 20.04.2010 року [PERSON] та ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" уклали договір №02/255/2010 добровільного страхування наземного транспортного засобу, за яким автомобіль „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER] був застрахований на суму 88000 грн. на період з 21.04.2010 року до 20.04.2011 року зі страховим ризиком ДТП (а.с.5-7) у відповідності до правил добровільного страхування засобів наземного транспорту. За змістом ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено у судовому засіданні, 8.09.2010 року о 20 годині 10 хвилин на Південному мосту в м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем „Мазда-3”, д.н.з.[NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER], порушивши п.13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2010 року [PERSON] був визнаний винним в даному ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.35). Дане процесуальне судове рішення набрало законної сили. Згідно п.33.1.2 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. 10.09.2010 року, тобто через день після ДТП, [PERSON] звернувся до ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" з заявою про настання страхового випадку по договору страхування №02/255/2010 (а.с.13). Після ДТП автомобіль „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER] був наданий для огляду ФО-П [PERSON] для встановлення пошкоджень транспортного засобу і 24.09.2010 року був оглянутий вказаним оцінювачем в присутності власника [PERSON], відповідач [PERSON] для огляду не з'явився, хоча направлену телеграму отримав заздалегідь 15.09.2010 року особисто (а.с.26, зворот. бік). Того ж дня оцінювачем був складений протокол огляду транспортного засобу, в якому зазначені всі пошкодження даного автомобілю (а.с.24), що підтверджено фототаблицями (а.с.25-26). Як вбачається зі звіту №279 про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу від 3.10.2010 року матеріальна шкода, заподіяна автомобілю „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER] складає 19 311 грн. 96 коп. (а.с.18-20). Згідно рахунку-фактури №Г-00000050 від 4.10.2010 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 19206 грн. (а.с.32). У відповідності до п.3, ч.1, ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як передбачає ч.1, ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 19.10.2010 року позивач ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" склав страховий акт №33/2010, за яким визнано дану ДТП страховим випадком за ризиком дорожньо-транспортна пригода, а сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті страхувальнику, становила 16 737,60 грн. (а.с.33). Вказана сума була перерахована для ремонту застрахованого автомобіля [PERSON] позивачем на підставі платіжного доручення №43 від 20.10.2010 року (а.с.34). Крім того, страхувальнику [PERSON] позивачем було зараховано в суму страхового відшкодування 2468,40 грн. оплату наступних двох страхових платежів, які він мав здійснити, що в сумі склало 19206 грн. страхового відшкодування. Також ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" виплатив 480 грн. автотоварознавцю ФО-П [PERSON] за складання звіту по встановленню вартості пошкодження транспортного засобу згідно платіжного доручення №36 від 7.10.2010 року (а.с.28) та 220 грн. послуг аварійного комісара на підставі акту №УФА-218 здачі-приймання робіт від 14.10.2010 року (а.с.29), рапорту аварійного комісара (а.с.30) та платіжного доручення №639 від 13.10.2010 року (а.с.31). У відповідності до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як встановлено у судовому засіданні, водій [PERSON] під час вчинення ДТП керував автомобілем „Мазда-3”, д.н.з.[NUMBER], яка належить на праві власності [PERSON], на підставі довіреності від 27.08.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якої [PERSON] уповноважив відповідача слідкувати за технічним станом автомобіля, керувати ним. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ „Міська страхова компанія" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/3050146 на період з 23.05.2010 року по 22.05.2011 року (а.с.38). Відповідно до умов даного полісу, інші особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована цим договором, відсутні. Будь-яких інших договорів страхування вказаного автомобілю у вказаний період ДТП на своє ім'я відповідач [PERSON] судові не надав. А поскільки у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факт страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, тому ПрАТ „Міська страхова компанія" не вправі сплачувати страхове відшкодування на підставі винності [PERSON], а не [PERSON] За таких обставин, суд не приймає до уваги зміст повідомлення ПрАТ „Міська страхова компанія", яке направлено ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" 1.11.2011 року, про те, що 3-тьою особою ПрАТ „Міська страхова компанія" прийнято рішення про визнання випадку страховим і виплату страхового відшкодування в розмірі 10 605,24 грн. (а.с.53), поскільки будь-які платіжні документи про безпосереднє перерахування вказаних грошових коштів судові не надані, при цьому ПАТ „Кредитпромбанк" офіційно повідомив позивача, що грошові кошти від ПрАТ „Міська страхова компанія" за період з 8.09.2011 року по 7.08.2013 року включно на поточний рахунок ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" в ПАТ „Кредитпромбанк" не надходили (а.с.152). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що поскільки винність відповідача [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди [PERSON] знайшла своє повне підтвердження і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення вказаних вище автомобілів, при цьому вини водія автомобіля „Форд Фієста" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в даному зіткненні не було доведено суду, а між неправомірними діями [PERSON] і матеріальною шкодою є безпосередній причинний зв'язок, тому розмір матеріальної шкоди, який знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні, підлягає обов'язковому відшкодуванню. Так як цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" і позивач виплатив у повному обсязі йому страхове відшкодування за договором майнового страхування в сумі 19206 грн., перерахувавши його на розрахунковий рахунок СТО, яке здійснювало відновлювальний ремонт автомобіля, тому саме до нього переходить право вимоги до відповідача, відповідального за завдані збитки, в межах фактичних виплат страхового відшкодування, включаючи і 480 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 220 грн. послуг аварійного комісара. Згідно ст.79; 88 ЦПК України при задоволенні позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 199 грн. 06 коп. судового збору, сплаченого ПрАТ „Страхова компанія „Український фінансовий альянс" при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved