Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] законного представника [PERSON], [PERSON], служби у справах дітей та молоді Кіровської районної державної адміністрації АР Крим в інтересах [PERSON], про встановлення факту проживання однією сім’єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на ? частину нерухомого майна, мотивуючи позовні вимоги тим, що з початку лютого 2008 року вона почала проживати однією сім’єю сумісно з [PERSON], разом вели господарство, мали сумісний бюджет, проте шлюб не реєстрували. 04.02.2009 року на підставі договору купівлі продажу вони разом придбали домоволодіння № 4 по вул. Виноградній, м. Старий Крим, Кіровського району, АР Крим та земельну ділянку на якому воно знаходиться. 13.06.2009 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб, але 16.08.2011 року чоловік позивачки загинув, проте від шлюбу залишилась дочка [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначене домоволодіння, позивач та відповідачі по справі є спадкоємцями за законом, проте позивач вважає, що спірне домоволодіння та земельна ділянка відповідно до ст 74 СК України є спільною сумісною власністю її та [PERSON], оскільки було придбане в період фактичних сімейних відносин без реєстрації шлюбу. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі та їх представники у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт спільного проживання позивачки та [PERSON], як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з лютого 2008 року, ведення спільного господарства, бюджету та витрат, придбання спірного нерухомого майна за спільні кошти. Свідки [PERSON] та [PERSON]І, [PERSON], [PERSON], [PERSON]Б, допитані в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача, не зазначали на факт спільного проживання позивачки та [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 256 ч. 1 п. 5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що спадкодавець позивача – [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2009 року набув право власності на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: вул. Виноградна, 4, м. Старий Крим Кіровського району АР Крим, кадастровий номер 0121610400:01:004:0031 (а.с. 11-14). Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.06.2009 року, свідоцтво серії 1-АП № 081951 від 13.06.2009 року, актовий запис № 253, після чого дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.8), 16.08.2011 року [PERSON] помер, свідоцтво серії І-АП № 211047 від 18.08.2011 року (а.с.9), 06.02.2012 року народилася дочка [PERSON], свідоцтво серії І-АП № 240185 від 27.02.2012 року, батьком зазначений [PERSON] (а.с.10). Шлюб між [PERSON] та його першою дружиною – [PERSON] розірвано 06.02.2008 року (а.с.147). Судом досліджено свідоцтво 1-АП №212362 про народження 06.09.2002 року [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON], та [PERSON] (а.с.145). Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 60, 63 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, придбана за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтями 60, 70 СК України законодавець встановлює презумпцію правового статусу майна, що набуто за час шлюбу, як об’єктів права спільної сумісної власності подружжя та рівності часток подружжя у разі поділу такого майна. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в п. 20 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Суд вважає встановленим факт проживання позивачки та [PERSON] однією сім'єю без шлюбу, з 07 лютого 2008 року в період придбання спірного нерухомого майна, до часу реєстрації між ними шлюбу, оскільки вони спілкувалися як подружжя, планували своє життя, обговорювали питання фінансового характеру, купували продукти харчування, меблі, предмети побуту, спільни придбали нерухоме майно в інтересах сім’ї, що підтверджується фотокартками, поясненнями свідків, які підтверджували зазначені вище фактичні обставини, довідкою Старокримської міської ради АР Крим (а.с.150), згідно якої позивачка з грудня 2008 року фактично проживала в [INFO], свідоцтвом про реєстрацію 03.06.2009 року шлюбу між позивачкою та [PERSON] Суд не приймає до уваги свідчення [PERSON] та [PERSON], про те, що позивач не проживала однією сім’єю з [PERSON], тому, що зазначені свідки постійно проживали в Ханти-Мансійському автономному окрузі Російської Федерації та приїздили до м.Старий Крим у 2008 році тільки одного разу на незначний проміжок часу, давали протиречиві показання, та плуталися в поясненнях. Також суд не може прийняти до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]Б, допитаних за клопотанням представника відповідача, оскільки [PERSON] яка є матір’ю першої дружини [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що побачила позивачку тільки після смерті [PERSON], свідки [PERSON], [PERSON]Б в судовому засіданні лише пояснили, що проживають в [INFO] та бачили позивачку на вулиці в травні 2009року. Посилання відповідачів на те, що позивачка з [PERSON] проживали то в м.Старий Крим, то в с.Молодіжне Сімферопольського району, не беруться судом до уваги, оскільки термін "проживання однією сім'єю" не слід розуміти буквально, адже факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов'язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Як відзначає Верховний Суд України "при застосуванні ст. 74 СК судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю". За ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З наведеного положення випливає центральна, на думку суду, ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Правило ч.2 ст.74 СК України є спеціально розрахованим на майнові відносини осіб, які проживають однією сім'єю. Тому у разі наступної реєстрації шлюбу такими особами майно, набуте до реєстрації шлюбу, також вважається об'єктом спільної сумісної власності подружжя згідно ч. 1 ст. 74 СК, а не особистою власністю кожного з подружжя за пунктом першим ч. 1 ст. 57 СК. Оскільки у судовому засіданні об'єктивно встановлено факт проживання позивачки та [PERSON] як чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд вважає що спірний будинок та земельна ділянка які були придбані за договорами купівлі-продажу за час спільного проживання, належать їм на праві спільної сумісної власності, та вважає за можливе визнати за позивачем право власності на ? частки зазначеного нерухомого майна. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved