Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ПАТ «Київоблгаз» посилаючись на те, що отримавши свідоцтво про право на спадщину після свого батька [PERSON] 17 серпня 2010 року став власником будинку [ADDRESS]. В листопаді 2010 року за вказаною адресою було припинено газопостачання і на неодноразові звернення до компетентних органів позивач отримував відповідь, що газопостачання припинено у зв»язку з заборгованістю за спожитий природний газ в сумі 6 625, 74 гривень. Позивач стверджує, що з моменту отримання права власності і до цього часу ніхто, в тому числі і він у вказаному будинку не проживає і відповідно газом не користується. Відновити газопостачання відповідач в добровільному порядку відмовляється, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відключення газопостачання в зазначеному будинку та щодо нарахування заборгованості в сумі 6 625,74 гривень та скасувати нараховану заборгованість, а також відновити газопостачання. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17.08.2010 року є власником будинку [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до цього свідоцтва вказаний будинок належав на підставі Дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого Ковалівською сільською радою Васильківського району Київської області 03 серпня 2010 року САС № 383810, зареєстрованого Васильківським МБТІ під №330 батьку спадкодавця-[PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого був його син-[PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав(а.с.5). Згідно переліку сум за період по особовому рахунку абонента [PERSON] (попереднього початкового власника- діда позивача), який помер [INFO], остання проплата за газопостачання була здійснена у лютому 2007 року в сумі 311 гривень за показником лічильника - 34380 куб.м. Як вбачається з наданого розрахункового листа абонента борг позивача [PERSON] нараховувався з 2007 року після його смерті по грудень 2013 року включно. Згідно акту перевірки роботи газових приладів від 10.11.2010 року, в якому зазначено контролера Васильківської філії ВАТ «Київоблгаз» Устименко Н.В. та споживача -[PERSON] (позивач), що проживає [ADDRESS], зафіксовані показники лічильника -45 297 м.куб. Підпис споживача в даному акті відсутній (а.с.37). Зі службової записки контролена Устименко Н.В. вбачається, що в жовтні місяці 2010 року «мати власника» повідомила показники лічильника, які становили 45 297 м. куб (тобто показник лічильника не змінився)(а.с.38). Аналізуючи надані документи, суд дійшов висновку, що після смерті діда позивача з 2007 року по день смерті батька позивача (2009 рік)- користувачем газу у вказаному домоволодінні був батько позивача-[PERSON], який договору з ПАТ «Київоблгаз» не укладав, оскільки не оформляв право власності на вказаний будинок і відповідно кошти за використаний газ не сплачував, внаслідок чого і утворилась зазначена заборгованість. До того ж, з наданих представником відповідача матеріалів, вбачається, що в листопаді місяці 2010 року, працівникам ПАТ «Київоблгаз стало відомо про той факт, хто став наступним власником зазначеного домоволодіння. Представник відповідача в судовому засіданні не надала суду жодного доказу на підтвердження того факту, що заборгованість в сумі 6 625, 74 гривень виникла з вини позивача. Відповідачу достовірно було відомо, що власником будинку згідно свідоцтва про право на спадщину став [PERSON], який згідно довідки Ковалівської сільської ради від 11.10.2010 року (а.с.39) не зареєстрований та не проживає за зазначеною адресою в с.Ковалівка, а проживає в м.Фастові. Більше того, 03.12.2010 року відповідно до поштого повідомлення про вручення відповідач направив на адресу [PERSON] в м.Фастів повідомлення про суму заборгованості і попередження про відключення газопостачання. До речі, представник відповідача зазначив, що з пропозицією до [PERSON] (батька позивача) з пропозицією укласти договір чи попередженням про існуючу заборгованість ПАТ «Київоблгаз» не зверталось. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Суд, враховуючи викладене, вважає такі дії відповідача щодо відключення позивача від газопостачання неправомірними, оскільки договір про надання послуг з газопостачання з позивачем не укладався і пропозиції укласти такий договір від ПАТ «Київоблгаз» не надходило, вини [PERSON] у винекненні такої заборгованості не встановлено. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і в ч.2 цієї статті зазначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Жодного документа, що підтверджує надання послуг позивачу [PERSON] належним чином і в належних обсягах протягом 2007-2013 роках, представником відповідача не було надано до суду. Посилання відповідача в своїх запереченнях на ЗУ «Про захист прав споживачів», де зазначено, що позовна заява грунтується на порушенні відповідачем цього закону, є безпідставним і нелогічним, оскільки сам відповідач стверджує, що фактично не доведено, що [PERSON] є споживачем природного газу. Проте вважають, що заборгованість виникла з його вини, і за несплату цієї заборгованості відключили його від газопостачання. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи дані факти в сукупності, суд вважає, що дії ПАТ «Київоблгаз» свідчать про порушення прав позивача щодо надання йому послуг з газопостачання та при нарахуванні боргу, а тому їх слід визнати незаконними і скасувати нарахований борг в сумі 6 625,74 гривень.

Outcome: approved