Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

ПАТ «Аваль» 20.04.2012 року звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості . Свій позов мотивує тим, що 17 травня 2006 року між АППБ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції як кредитором та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/1101/26769, відповідно до якого банк надав останньому на споживчі цілі кредит у сумі 147000 доларів США строком до 16 травня 2009року зі сплатою 14% (відсотків) річних. Згідно заяв на видачу готівки № К18/4 від 17 травня 2006 року банком було надано відповідачеві кошти в сумі 147 000,00 (сто сорок сім тисяч) дол. США, відповідно до кредитного договору №014/1101/26769 від 17 травня 2006 року. 01.04.2009 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №014/1101/26769 від 17 травня 2006 року (проведено реструктуризацію кредиту), якою строк остаточного погашення кредиту збільшено до 16.03.2014 року. Згідно п.1.3, 5.1 Договору та п.2 Додаткової угоди погашення кредиту, в залежності від обраної програми кредитування, повинно було здійснюватися щомісячно, згідно графіку погашення кредиту (додаток №1 до Договору) в розмірі 1/36 від суми ліміту отриманого кредиту . На даний час відповідачем [PERSON] порушено строки погашення кредиту (п. 1.3, 5.1 Кредитного договору та положень додаткової угоди), що є невиконанням умов кредитного договору та додаткової угоди зі сторони позичальника. При таких обставинах, згідно п.6.5 Договору установа банку має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Згідно з п.9.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначених у цьому Договорі. 17 травня 2006року із відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №014/1101/26769 від 17 травня 2006 року в повному обсязі цих зобов'язань. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Станом на 03.04.2012 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитом - 78400,00 дол. США, зокрема: заборгованість за відсотками - 7 871,02 дол. США, пеня (згідно п. 9.1 Договору) - 36 812,40 грн., а всього заборгованість відповідача складає 86 271,02 дол. США, що по курсу Національного банку України станом на 03.04.2012 року становить 689124,28грн. та 36 812,40грн. пені. Позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору. Відповідачам направлялись вимоги № 35, 37, 38, 39 від 11.01.2012 року, які останніми залишені без розгляду та задоволення. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1101/26769 від 17 травня 2006 року в сумі 725936,68грн. (сімсот двадцять п'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень 68 копійок) та стягнути судовий збір по справі . В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позов повністю з підстав, зазначених у позовній заяві . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились , подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять в задоволенні позову відмовити. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплаті процентів належних йому. З матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2006 року між АППБ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/1101/26769, згідно з яким банк надав останньому споживчий кредит у сумі 147000 доларів США строком до 16 травня 2009року зі сплатою 14% (відсотків) річних. 01.04.2009 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №014/1101/26769 від 17 травня 2006 року (проведено реструктуризацію кредиту), якою строк остаточного погашення кредиту збільшено до 16.03.2014 року. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі. Однак, відповідач у порушення норм закону та умов договору свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. [PERSON] порушено строки погашення кредиту (п. 1.3, 5.1 Кредитного договору та положень додаткової угоди), що є невиконанням умов кредитного договору та додаткової угоди з сторони останнього. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з п.9.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначених у цьому Договорі. 17 травня 2006року із відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №014/1101/26769 від 17 травня 2006 року в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з заявою про збільшення розміру позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», станом на день розгляду справи, загальна сума заборгованості відповідачів за наведеним вище кредитним договором становить 2237149, 58грн. (два мільйони двісті тридцять сім сто сорок дев'ять гривень 58 копійок), з них: заборгованість за тілом кредиту - 73500,00 дол. США, заборгованість за відсотками - 23727,14 дол. США, пеня -1 460 013,05грн. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] слід відмовити, так як, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 526 від 11.10.2013р., проведеної науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України у Волинській області, підпис на договорі поруки виконано не [PERSON], а іншою особою від його імені, а відтак [PERSON] договору поруки не підписував, а тому не укладав. Отже , відповідач [PERSON] не повинен нести зобов'язання перед публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» щодо виконання кредитного договору. З поданого суду заперечення відповідача [PERSON] та його пояснень в судовому засіданні слідує, що від його імені додаткова угода № 1 від 01 квітня 2009 року до кредитного договору№014/1101/26769 від 17 травня 2006 року на пролонгацію кредиту ним не підписувалась і відповідна графа не заповнена. Згідно ч.1 ст.559 Цивільного Кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється в разі зміни зобов'язання. За таких обставин, позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] є безпідставним, а тому, в його задоволенні слід відмовити. Таким чином, аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів в користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в розмірі 3219,00 грн.

Outcome: partial