Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлиської селищної ради та Онуфріївської районної державної адміністрації в якому просить поновити строк позовної давності для звернення до суду, визнати за ним право на земельну частку (пай) та виділити належну йому земельну частку (пай) із земель запасу Павлиської селищної ради. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 11.11.1991 року він був прийнятий в члени КСП «ім. Комінтерна» Онуфріївського району Кіровоградської області, в якому він працював з 1991 по 1998 роки. Відповідно до рішення Павлиської селищної ради Онуфріївського району № 45 від 17 квітня 1995 року у колективну власність КСП ім. Комінтерну було передано земельні ділянки угіддя для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до розпорядження Онуфріївської районної державної адміністрації № 130-р від 12 квітня 1996 року було затверджено розмір земельних ділянок (паїв) та розпочато видачу сертифікатів з виділенням земельних часток (паїв) в натурі. По незрозумілим причинам позивача не було включено до списку , хоча він мав всі законні підстави для включення його до списку громадян. На даний час розпаювання земель підприємства проведено, виготовлено і видано державні акти про право приватної власності на землю. Реалізуючи своє право на земельну частку (пай), без порушення прав інших власників він може лише за рахунок земель резервного фонду, який знаходиться у віданні Павлиської селищної ради Онуфріївського району та Головного управління Дерземагенства України в Кіровоградській області. Крім того, просив поновити йому пропущений строк для звернення до суду у зв»язку з тим, що він був пропущений з поважних причин, оскільки після звільнення з КСП позивач довгий час проживав та працював за кордоном. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі. Відповідач Онуфріївська районна державна адміністрація в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про час місце судового засідання, надав суду заяву, де визнає позовні вимоги [PERSON] та просить справу слухати без їхнього представника. Відповідач Павлиська селищна рада Онуфріївського району в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про час місце судового засідання, надав суду заяву, де визнає позовні вимоги [PERSON] та просить справу слухати без їхнього представника. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] в період з 11 листопада 1991 року по 24 лютого 1998 року був членом КСП ім. Комінтерну та працював на даному підприємстві, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою Онуфріївської районної ради від 30 липня 2013 року за вих. № 660. Згідно довідки відділу Держземагенства в Онуфріївському районі від 30.07.2013 року за вих. № 592/01/11-13, [PERSON] Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, як члену КСП ім. Комінтерну Онуфріївського району не видавався. Згідно листа Онуфріївської районної державної адміністрації № 598/01/11-13 від 31.07.2013 року рішення Павлиської селищної ради № 45 про передачу у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було прийнято 17 квітня 1995 року. Як слідує зі ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно зі ст. 71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові (ст. 80 ЦК України 1963 року). У відповідності до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, на момент розпаювання землі та внесення членів КСП ім. Комінтерну до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) [PERSON] був членом колгоспу, повинен був бути внесеним до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю, і на момент розпаювання мав право на виділ йому земельної частки. Відповідно до листа Павлиської селищної ради від 10 жовтня 2013 року на території Павлиської селищної ради знаходиться резервна земельна частка (пай) за № 230 площею 3,13 га. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність». Відповідно до листа Павлиської селищної ради від 10 жовтня 2013 року на території Павлиської селищної ради знаходиться резервна земельна частка (пай) за № 230 площею 3,13 га. Згідно з п.6 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. Враховуючи викладене, з метою відновлення порушених прав позивача [PERSON], суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved