Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

29.07.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що в будинку №85 по вул. Жовтневій в м. Пирятин, Полтавської області, ?? часини якого належить позивачу на праві приватної власності, зареєстрована але з грудня 2004 року не проживає відповідачка [PERSON] донька колишнього власника будинку. Позивач вказує на те, що відповідачка протягом більш ніж вісім років не користується зазначеним житлом, не приймає жодної участі в утриманні будинку, а її реєстрація за вказаною адресою перешкоджає позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном. Позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязати Пирятинський РС УДМС України в Полтавській області зняти її з реєстраційного обліку за адресою: Полтавська область, м. Пирятин, вул. Жовтнева, 85. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Представник відповідача Пирятинського РС УДМС України в Полтавській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом було направлено судову повістку про виклик до суду, однак поштове відправлення повернулось з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за наведених вище обставин, суд визнає повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали суду ідентичні покази пояснивши, що вони є сусідами позивача. У 2004 році батько відповідачки [PERSON] подарував свій будинок позивачу і з того часу відповідачка [PERSON] у зазначеному будинку не живе і жодного разу до будинку не навідувалась. Суд, вислухавши пояснення позивача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві приватної власності належить ? частина будинку №85 по вул. Жовтневій в м. Пирятин, Полтавської області, що підтверджується договором дарування від 09.12.2004 року (а.с. 5), а також витягом про державну реєстрацію прав на житловий будинок (а.с. 6). Згідно довідки №4/2534 від 23.07.2013 року виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради, відповідачка [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки №4/2690 від 06.08.2013 року виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради, відповідачка [PERSON] зареєстрована, але з грудня 2004 року по даний час не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Положення даної статі кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, якою передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними власником житла або законом. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з позовної заяви та наявних у справі письмових доказів, відповідачка [PERSON] не проживає в будинку з грудня 2004 року, незважаючи на те, що відповідачка не проживає в квартирі, з реєстраційного обліку не знімається, до квартири не навідується, комунальні послуги не сплачує, тому позивач вимушений нести витрати по утриманню житла та сплачувати житлово-комунальні послуги з урахуванням відповідачки. Факт не проживання відповідача у зазначеній квартирі, підтверджується показами свідків, а також наданою позивачем довідкою №4/2534 від 23.07.2013 року виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради про те, що відповідачка [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [INFO] та довідкою №4/2690 від 06.08.2013 року виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради про те, що відповідачка [PERSON] зареєстрована, але з грудня 2004 року по даний час не проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 3гідно ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуватись нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі у встановленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. За нормою ст. 156 ЖК УРСР надано право членам сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, право користуватися цим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 158 ЖК УРСР, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. За вимог ст. 169 ЖК УРСР у разі припинення договору найму житлового приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язанні звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку у спосіб визначений чинним законодавством шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Пирятинський РС УДМС України в Полтавській області, про визнання особи такою, що втратила право користування та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку підлягає задоволенню, суд визнає відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №85 по вул. Жовтневій в м. Пирятин, Полтавської області, оскільки як доведено в суді відповідачка більше восьми років у спірному будинку не проживає, за комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла. На підставі викладеного,

Outcome: approved