Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за № 422. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], 21.07.1999р.н. Відповідач після розірвання шлюбу вихованням сина не займається, матеріально не забезпечує, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, життям сина не цікавиться. Як вказує позивач, її син захоплюється парусним спортом та мусить їхати на змагання за кордон. Проте, отримати проїзний документ, або нотаріально засвідчену згоду на виїзд сина за кордон вона не має можливості, оскільки місцезнаходження відповідача їй не відоме. Просить надати дозвіл на виїзд за кордон та оформлення проїзного документа дитини - неповнолітнього сина [PERSON], 21.07.1999р.н.; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги та просили суд надати дозвіл на оформлення проїзного документа та тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON], 21.07.1999р.н. на час змагань з 01.03.2014р. по 01.09.2014р. без згоди батька; судові витрати покласти на відповідача. Представник органів опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач, представник Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не з’явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд у їхню відсутність, за наявними матеріалами справи. З пояснень позивача та її представника, представника органів опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради, свідків та досліджених матеріалів справи вбачається, що 16.10.2003р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КГ № 2097355, актовий запис за № 422. В період шлюбу у них народився син -[PERSON], 21.07.1999р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-КГ № 097535, актовий запис за № 331. Згідно довідки Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву № 2 від 01.11.2013р., [PERSON], 1999р.н., являється вихованцем відділення вітрильного спорту Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву № 2 Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації з 01.04.2005р. по теперішній час. Будучи допитаною в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], суду пояснила, що вона працює в Спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву № 2 Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Херсонської обласної державної адміністрації та є тренером [PERSON] з вітрильного спорту. В період з 01.03.2014р. по 01.09.2014р. в Іспанії будуть проходити тренування та олімпіада, до участі в якій запрошено і [PERSON] Однак, прийняти участь у вказаних змаганнях він не має можливості через відсутність згоди батька на виїзд за кордон. У відповідності зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Згідно зі ст..4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на тимчасовий виїзд дитини за кордон для прийняття участі у олімпіаді, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітньому [PERSON], 21.07.1999р.н., за кордон без згоди батька. Крім того, відповідно по положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені і документально підтверджені судові витрати в сумі 614,70грн.

Outcome: approved