Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

05 червня 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 23 вересня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № NKXRRX12390150, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 5528 грн. 10 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідачка порушила виконання своїх зобов'язань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення. Оскільки відповідачка добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 1602 грн. 96 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 271 грн. 65 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 928 грн. 76 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 31 516 грн. 20 коп., штраф (фіксовану частину) в розмірі 500 грн. 00 коп., та штраф (процентну складову) в розмірі 1715 грн. 98 коп., що загалом складає 36 535 грн. 55 коп., та судові витрати в розмірі 365 грн. 36 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка не надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № NKXRRX12390150, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 5528 грн. 10 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-15). Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав, тому станом на 29.03.2013 року заборгованість складає 36 535 грн. 55 коп., з яких: 1 602 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом, 271 грн. 65 коп. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 928 грн. 76 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 31 516 грн. 20 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 1715 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати з відповідача [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, та сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафів. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу за весь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 365,36 гривень, розмір яких підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved