overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 02 травня 1998 року перебувають в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полонського районного управління юстиції у Хмельницькій області шлюбі. Від даного шлюбу мають одного неповнолітнього сина. В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося через різні характери, психологічну несумісність, часті сварки. На даний час позивач має іншого чоловіка з яким має намір зареєструвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги пояснивши, що з березня 2009 року вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав пояснив, що позивачка дійсно має іншого чоловіка з 2009 року як подружжя не проживають, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 106, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з березня 2009 року не підтримують шлюбних стосунків, спроб до примирення не приймали, що дає суду підстави вважати, що їх сім'я розпалась остаточно і немає можливості її поновити. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування заявленого позову з уточненими позовними вимогами позивачка вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, надавати яку відповідач добровільно не бажає, хоча має таку можливість. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому позивачка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що має змогу сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд знаходить, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров’я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. У справі встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, надавати матеріальну допомогу на утримання дитини погоджується у розмірі 400 грн. щомісячно. Даний факт не заперечувався сторонами. На підставі ст. 88 ч.3 ЦПК з відповідача стягується судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 30 січня 1994 року перебувають в зареєстрованому виконавчим комітетом Котелянської сільської ради Полонського району Хмельницької області шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина.. В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося через різні характери, психологічну несумісність, часті сварки, конфлікти, що призвело до втрати почуттів любові та взаємоповаги. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що півтора року позивач з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, вона була змушена залишити відповідача. На даний час позивач майже рік проживає з іншим чоловіком і має намір зареєструвати з ним шлюб, у відповідача також є інша сім'я. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 106, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на протязі останніх чотирьох років не підтримують шлюбних стосунків, спроб до примирення не приймали, проживають окремо, що дає суду підстави вважати, що їх сім'я розпалась остаточно і немає можливості її поновити. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2000 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції зроблено запис №266. Мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось, протягом останніх восьми років сімейні стосунки погіршились, між подружжям постійно виникають сварки, спору про майно не має. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що сімейні стосунки припинені з липня 2013 року, сім’я розпалась і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2000 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції зроблено запис №266. Мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, сімейні стосунки припинені з липня 2013 року, бюджет окремий. Після закінчення строку для примирення сторони повідомили, що примирення не відбулося, сторони не вживали жодних дій щодо збереження шлюбу, позивач наполягав шлюб розірвати. Суд дійшов висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав та пояснив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар. 27.12.2013 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не зміг усвідомлено висловити власну думку відносно його госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 27.12.2013 року за направленням Хмельницького обласного центру екстренної медичної допомоги. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 27.12.2013 року, прийшла до висновку про необхідність госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, що проявляється у збудженості, агресивності, злобності, напруженості, маячних ідеях безглуздого змісту, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 27.12.2013 року, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, раніше проходив лікування в психіатричному закладі, являється інвалідом І групи по психічному захворюванню, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого № 8125 від 27.12.2013 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст.ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городищенського районного суду з позовом, в якому просить визнати за ним, у порядку спадкування за законом, після померлої 16.04.1991 року [PERSON], право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул. Шевченка, 5, в с. Зелена Діброва, Городищенського району, Черкаської області та згідно із книгою погосподарського обліку Зеленодібрівської сільської ради за 1991 – 1995 роки належало на праві власності. У судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача – Зеленодібрівської сільської ради, представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – РС Городищенського РУЮ, [PERSON] в судове засідання не з’явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення. Вислухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 16.04.1991 року, в с. Зелена Діброва, Городищенського району, Черкаської області, померла мати позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-СР № 208135, про що виконавчим комітетом Зеленодібрівської сільської ради 19.04.1991 року зроблено актовий запис № 06. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що належав [PERSON] на праві власності, та знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 5, в с. Зелена Діброва, Городищенського району, Черкаської області, що підтверджується довідками Зеленодібрівської сільської ради № 252 № 253 та № 251 від 01.08.2013 року. Заповіт [PERSON] не залишила, тому позивач по справі [PERSON], як спадкоємець першої черги, фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Зеленодібрівської сільської ради № 251 від 01.08.2013 року. Для оформлення свідоцтва про право власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом [PERSON] звернувся до Городищенської державної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріуса, від 21.10.2013 року отримав відмову у вчинені нотаріальної дії, на підставі відсутності у спадкоємця правовстановлюючого документу на будинок померлої. Позивач [PERSON]. є спадкоємцем першої черги за законом, як син померлої [PERSON]І Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не встановлено. За даних обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Позов підтверджується копіями: паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, довідками Зеленодібрівської сільської ради, заявою про відмову від прийняття спадщини, рішенням Зеленодібрівської сільської ради, актом визначення, узгодження в натурі (на місцевості) зовнішніх меж землеволодіння, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, схематичного плану земельної ділянки, довіреності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні обставин справи та доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 19.10.1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №2351. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина буде проживати з позивачкою. Причина розпаду сім'ї полягає в тому, що сторони мають різні характери та погляди на життя. Вони не можуть порозумітися в різних питаннях. На цьому грунті у них часто виникають сварки та непорозуміння. Сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим, тому позивач вважає, що їхній шлюб носить лише формальний характер і його потрібно розірвати. Вони стали чужими людьми і примирення між ними бути не може, тому просить строк для примирення не надавати. Між сторонами відсутній спір щодо поділу майна. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що з відповідачем не підтримує будь-яких відносин досить тривалий час, спільного бюджету не мають, а тому наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, місце та дату слухання справи, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 19.10.1991року, згідно даних свідоцтва про одруження - сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, (актовий запис № 2351). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], щодо місця проживання яких між сторонами спору не існує. Також, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе та подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їх інтересам, а тому підстав, щодо надання терміну для примирення суд не вбачає. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 листопада 1989 року у відділі РАГС виконавчого комітету Бабушкінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1582 - розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з жовтня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з’явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що з чоловіком не проживає разом з жовтня 2013 року. Справу просила розглянути у її відсутність та прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з’явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що не проживає разом з дружиною з жовтня 2013 року. Також, просив справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], 18 листопада 1989 року уклали шлюб у відділі РАГС виконавчого комітету Бабушкінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1582. Від шлюбу у них народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з жовтня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов’язану з потребою у обґрунтуванні висновку суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

25.10.2013 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 24.02.2006 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 90. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 24.02.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – Анастасія, [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в січні 2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім’ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не з’явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.02.2006 року – а.с.4. Шлюбні відносини припинені в січні 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна на даний час між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

30.10.2013 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 02.10.2009 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 357. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 02.10.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – Вєроніку, [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у вересні 2012 року, в зв’язку з зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного та фактичного розпаду сім’ї. Крім того, однією з причин розриву шлюбу є подружня зрада з боку відповідача, який на даний час мешкає з іншою жінкою. Позивач в судове засідання не з’явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.10.2009 року – а.с.8. Шлюбні відносини припинені у вересні 2012 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем алкогольних напоїв, подружня зрада. Суперечки про розподіл майна на даний час між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved