Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

08.07.2013 р. позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири № 1 у будинку № 41 на мікрорайоні 7 міста Шахтарська. Згідно з договорами про надання послуг з обслуговування житлового фонду між Шахтарською міською радою та КП "Коммунальник" позивач здійснює розрахунки з наймачами і власниками приміщень у житлових будинках, надає платні послуги населенню. Станом на 01.07.2013 року за відповідачем значилась заборгованість в сумі 1475 грн. 31 коп. Позивач вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу. 07.05.2013 року Шахтарським міськрайонним судом прийнята ухвала про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу. 13.11.2013 року представник позивача подав до суду доповнення до позовної заяви, у якій містяться вимоги про збільшення позовних вимог. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованості за надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за період з 01.01.2010 року по 13.11.2013 року в сумі 1680 грн. 65 коп., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 262 грн. 21 коп., три відсотка річних від простроченої суми боргу у розмірі 181 грн. 70 коп., судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. 25.11.2013 року представник відповідача - [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до КП "Коммунальник" про визнання нарахування заборгованості, штрафу та пені незаконними, визнання позивача недобросовісним виконавцем договору, зобов*язання виконати умови договору, зобов*язати здійснити перерахунок, стягнення моральної шкоди. Відповідач посилається на те, що невірно та незаконно визначений період винекнення зобов*язань, неправильно та незаконно визначена сума заборгованості, незаконно нарахована сума індексу інфляції та пеня, позивач недобросовисний надавач послуг, позивачем порушений строк позовної давності. Відповідач просить суд визнати нарахування заборгованості, штрафу та пені незаконними, визнати позивача недобросовісним виконавцем договору, зобов*язати виконати умови договору, зобов*язати здійснити перерахунок, стягнути моральну шкоду у сумі 6000 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнає, вважає їх надуманими та необґрунтованими. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні. Вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено. Власником квартири № 1 у будинку № 41 на мікрорайоні 7 міста Шахтарська є [PERSON], ці обставини сторони не оспорюють. КП «Коммунальник" є виконавцем з надання послуг, які входять до квартирної плати. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є інші юридичні факти. Такими юридичним фактом у відносинах сторін є фактичне надання однією стороною та сприймання іншою стороною наданих послуг. Ст. 151 Житлового кодексу України встановлено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок (квартиру), зобов’язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати прибудинкову територію. У відповідності з п. п. 4, 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник квартири зобов’язаний сплачувати послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до нарахувань за особовим рахунком ( а. с. 41) заборгованість за період з 01.01.2010 року по 31.10.2013 року складає 871 грн. 59 коп. Судом відраховано із загальної суми боргу суму боргу, яка утворилась станом на 01.01.2010 року, так як позивач просить стягнути заборгованість саме з 01.01.2010 року. Позивачем також не доведено та не наданий розрахунок заборгованості за період з 01.11.2013 року по 13.11. 2013 року, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення суми інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з раніш встановленої фактичної суми боргу за період з 01.01.2010 року по 31.10.2013 року в сумі 871 грн. 59 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином інфляційне збільшення складає 118 грн. 61 коп., три відсотка річних від простроченої суми боргу складає 104 грн. 32 коп. Розглядаючи позовні вимоги за зустрічним позовом представника [PERSON] - [PERSON] до Комунального підприємства "Комунальник" про визнання нарахування заборгованості, штрафу та пені незаконними, визнання позивача недобросовісним виконавцем договору, зобов*язання виконати умови договору, зобов*язати здійснити перерахунок, стягнення моральної шкоди, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу неналежного отримання послуг позивача. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав – це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як правило особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способами захисту суб’єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Визнання нарахування заборгованості, штрафу та пені незаконними, визнання позивача недобросовісним виконавцем договору, зобов*язати здійснити перерахунок, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підялягають як такі, що не грунтуються на вимогах закону. Факт надання позивачем послуг відповідачу підтверджується письмовими доказами: договорами на надання послуг по обслуговуванню житлового фонду, договорами про надання послуг, актами виконаних робіт, рішенням Шахтарської міської ради про тарифи на послуги з утримання житла, тарифами на послуги з утримання житла для населення, яке мешкає в комунальному фонді м. Шахтарська, договором про надання послуг з утримання будинків та споруд між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial