Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 04.11.2009 р. вона познайомилась з відповідачем [PERSON], із того часу вони почали зустрічатись і підтримувати інтимні стосунки. У квітні 2011 р. вона завагітніла від відповідача, про що його повідомила. 16.01.2012 р. у неї народилась донька [PERSON]. Відповідач забрав її разом з донькою з пологового будинку, після чого надавав кошти на утримання дитини, відвідував її. За наполяганням відповідача при реєстрації народження дитини у свідоцтві прізвище та по батькові дитини вказано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. В червні 2012 р. відповідач став наполягати на проходженні тестів ДНК, а коли вона відмовилась, то відповідач перестав визнавати себе батьком дитини та припинив стосунки. Просила суд визнати [PERSON], батьком [PERSON], [INFO] та стягнути на її користь судові витрати з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила доводи викладені в позові, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що вона познайомилась з [PERSON] на його день народження. Вони почали зустрічатися, виникли інтимні стосунки. Проте вона не могла завагітніти. Вони вдвох пролікувались, після чого вона завагітніла. Інтимних зустрічей з іншими чоловіками у неї не було. Вона знає, що у нього є дружина. Відповідач не безплідний. [PERSON] повністю оплачував усі витрати під час вагітності, а саме: аналізи, речі для вагітних, бандаж, лікування у відділенні патології, також давав гроші на підготовку до пологів і на пологи. Він забрав її з дитиною з пологового будинку, навідував її вдома і давав гроші на утримання дитини: на памперси, на харчування. Відповідач приїздив вдень у вихідні до дитини. Згодом надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, додатково суду пояснив, що він не міг бути з [PERSON], т.я. в 2011 р. у нього хворіла матір та в квартирі жила бабка. Він хотів, щоб [PERSON] зробила аборт, але вона відмовлялась. Він не виключає імовірності того, що у позивачки були інтимні стосунки з іншими чоловіками. Він дійсно забирав [PERSON] з дитиною з пологового будинку, але за її проханням. Власних дітей у 17-річному шлюбі у нього немає. В дитинстві він хворів паратітом (свинкою). Інтимні стосунки в нього з [PERSON] були, але короткочасні 1-2 рази на місяць. Він давав по 50-100 грн. позивачці, але куди вона їх витрачала, він не знає. [PERSON] хотіла, щоб він визнав батьківство на дитину і подав заяву в РАЦС. [PERSON] бачив в пологовому будинку та після цього ще раз 1-2 рази. Згодом надав письмову заяву про розгляд справи за його і його представника [PERSON] відсутності, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, додатково суду пояснив, що позивачкою не надано доказів того, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON]. Згодом в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи Відділу реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до положень ст. 128 СК України за відсутності заяви жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В силу положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.03.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матірю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а імя та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 228549, виданого 31.01.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області [PERSON] народилась 31.01.2012 р., про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 88. В графі батько записаний [PERSON], в графі мати [PERSON]. В силу ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. У відповідності до положень Цивільного процесуального кодексу України, наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд встановлює, на підставі пояснень сторін, письмових доказів, зокрема, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). З пояснень позивача, судом встановлено, що весь час, з моменту народження [PERSON], позивач вважає її донькою [PERSON] Він повністю оплачував усі витрати під час вагітності, а саме: аналізи, речі для вагітних, бандаж, лікування у відділенні патології, також давав гроші на підготовку до пологів і на пологи. Він забрав її з дитиною з пологового будинку, навідував її вдома і давав гроші на утримання дитини: на памперси, на харчування. Відповідач приїздив вдень у вихідні до дитини. Крім того, походження [PERSON] від [PERSON] підтверджується висновком судово-медичної експертизи з використанням молекулярно-генетичного аналізу крові №3118 від 29.11.2013 р., згідно якого, вірогідність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON], народженої [PERSON] 16.01.2012 р., складає 99,99%, що за даними К.Hummel, відповідає формулювання «батьківство практично доведено». З огляду на зазначене, а також враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, в звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 107,30 грн. та витрати оплати експертизи у розмірі 4551 грн. у звязку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved