Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] зареєстрований в господарстві позивача, яке знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом серії АЕК № 484262 від 15.06.2002 року. Вказує, що [PERSON] являється її колишнім чоловіком, який не проживає в даному господарстві та в добровільному порядку не знімається з реєстрації, що позбавляє її, [PERSON], права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак звернулась з заявою в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати за її відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про визнання заявлених вимог та просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, суд встановив, що [PERSON] зареєстрований в господарстві, яке знаходиться в [ADDRESS], яке належить позивачу згідно свідоцтва про спадщину за заповітом серії АЕК № 484262 від 15.06.2002 року. З довідки № 1129 від 22.11.2013 року виданої виконкомом Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що відповідач зареєстрований в спірному господарстві, однак з 2009 року по даний час не проживає там. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо). Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов'язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше.). У зв'язку із цим, відповідно до ст.16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежить від вирішення питань про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 383, 386, 387, 388, ЦК України,

Outcome: partial