Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на будинок №66 по вулиці Галицька в с. Белелуя Снятинського району. В позові вказано, що на праві власності [PERSON] належав спірний будинок, який на 15/04/1991 року відносився до робітничого двору. Спадкодавець склав заповіт на Верховного Суду України своє майно на користь позивача. 06/08/2001 року відкрилась спадщина на спірне майно. Позивач просить визнати право власності на спірний будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документу. З зустрічним позовом до Снятинського районного суду звернулись [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними по 1/4 частки в праві власності на спірне майно. В зустрічному позові вказано, що [PERSON] та [PERSON] проживають у спірному будинку, який [PERSON] збудував разом зі своєю дружиною [PERSON], з якою вони з 1943 року перебували у фактичному шлюбі. [PERSON] та [PERSON] до 1950 року були членами колгоспу «Шлях до комунізму», а з 1950 по 01/02/1971р. вони працювали в колгоспі «Україна». В 1971 році на основі колгоспу «Україна» було створено радгосп «Україна» і з цього моменту спірний будинок перестав відноситися до майна колгоспного двору. А тому частки членів колгоспного двору повинні бути встановлені на момент припинення існування колгоспного двору, членами якого станом на 01/02/1971 року були [PERSON], [PERSON], їх сини [PERSON] 1651 року народження та [PERSON] [INFO]. Оскільки [PERSON] не проживав з [PERSON] на момент відкриття спадщина, то її 1/4 частки в праві на спірний будинок успадкував [PERSON], який проживав зі спадкодавцем на момент її смерті. Оскільки [PERSON] став власником 2/4 часток, то після його смерті позивачки за зустрічним позовом, будучи спадкоємцями першої черги успадкували по 1/4 частки. Позивачки просять визнати за ними по 1/4 частки в праві на спірний будинок. В судове засідання з`явилась представник позивача, яка позов підтримала та просила його задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві; зустрічний позов заперечила. Відповідач [PERSON] надав пояснення про те, що і позивач [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] повинні мати частки в спірному майні, оскільки на позивача було складено заповіт, а [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] та проживають в спірному будинку. Представник позивачок [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнав позов [PERSON] частково, в частині 1/4 частки на спірне майно з підстав складення [PERSON] заповіту на його користь, в іншій частині позов заперечив з підстав, вказаних в зустрічному позові. [PERSON] та [PERSON] зустрічний позов підтримали повністю, позов [PERSON] визнали частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть № 100671 [PERSON] помер 06/08/2001 року. 03/12/1998 року [PERSON] склав заповіт щодо свого майна на користь [PERSON] Відповідно до свідоцтва про № 029081 [PERSON] померла 29/07/2006 року. Відповідно до довідки Белелуйської сільської ради №229, № 237 [PERSON] та [PERSON] продовжують проживати в спірному будинку. Інформація Белелуйської сільської ради в довідках №229, № 237 про прийняття [PERSON] в спадщину всього будинку суперечить повноваженням сільської ради, вказаним в Законі України «Про місцеве самоврядування», ч. 2 ст. 19 Конституції України, поясненням відповідача [PERSON] та позивачів за зустрічним позовом, а тому не може бути прийнята судом. Відповідно до свідоцтва про смерть № 156955 [PERSON] помер 03/03/2007 року. Відповідно до довідки Белелуйської сільської ради № 276 за спірним будинком числяться земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування будинку, 0,73 га для ведення особистого селянського господарства, 2,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про народження № 849178 [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] В довідці Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації за будинком № 66 на 31/12/2012 р. право власності не зареєстровано. В довідці Інспекції архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 25/04/2013 р. вказано, що спірний будинок відповідає будівельним нормам та вимогам. Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 04/06/2013 р. після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 04/06/2013 р. після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. В довідці Белелуйської сільської ради № 152/01-40 вказано, що [PERSON] та [PERSON] спільно побудували житловий будинок № 66 по вул. Галицькій в с. Белелуя Снятинського району. В своїх поясненнях представник [PERSON] та [PERSON] вказав, що [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору на час побудови спірного будинку, а тому частки в майні колгоспного двору підлягають визначенню на момент припинення відповідного колгоспного двору. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 3 від 2 березня 1973 р. «Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього» роз'яснив, що розмір частки колишнього члена колгоспного двору у спільному майні, яке належало колгоспному двору і збереглося після його перетворення в господарство робітників або службовців, встановлюється відповідно до ст. 123 Цивільного кодексу. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх його членів (в тому числі непрацездатних і неповнолітніх), які не втратили право на частку в майні двору на час припинення останнього. Відповідно до довідки Управління промислового розвитку Снятинської РДА реорганізація колгоспу «Україна» на радгосп «Україна» була проведена 01/07/1971 року. В довідці Белелуйської сільської ради № 479 вказано, що на 01/07/1971 року членами колгоспного двору по вул. Галицька, 66 були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином частки в майні колгоспного двору підлягають визначенню між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на момент припинення колгоспного двору по 1/4. [PERSON] свою частку заповів позивачу [PERSON] Факт прийняття ним спадщини [PERSON] та [PERSON] не оспорюють, оскільки їх представник визнав позов в частині 1/4 частки в праві на спірний будинок. Тому на підставі п. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає встановленню судом. Частку [PERSON] успадкував її син [PERSON], оскільки [PERSON], відповідно до пояснень представника [PERSON], не проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та не подав заяву про прийняття спадщини. Дану обставину відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив та не подав доказів на її спростування. Також відповідач [PERSON]П, визнав позов [PERSON], в якому вказано, що [PERSON] не прийняв спадщину своєї матері [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження № 849178 [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження № 644164 [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] В свідоцтві про укладення шлюбу № 465687 вказано, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 12/06/1990 року. Відповідно до свідоцтва про народження № 312422 [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про шлюб № 121902 [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище «Грона». В п. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. В ст. 10 ЦПК України вказано, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, сторони визнали, що [PERSON] успадкував частку в праві власності на спірний будинок, яка належала [PERSON] Також сторони визнали, що [PERSON] не успадкував частку своєї матері в праві власності на спірний будинок. В п. 3 ст. 1268 ЦК України вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено підстави для часткового задоволення позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності по 1/4 частки в праві власності на спірний будинок. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 1268 ЦК України, ст. 120 ЦК УРСР, ст.ст 10, 60, 61 ЦПК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 2 березня 1973 р. «Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього» суд, -

Outcome: partial