Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] у вересні 2013 року заявила позов до Територіальної громади в особі Київської районної ради м. Сімферополя, за яким просила в порядку спадкування за заповітом [PERSON] визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] Позов мотивований тим, що через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця в різних приватних та правовстановлюючих документах, і неможливість усунути ці розбіжності, позивач позбавлена можливості вступити у спадщину в загальному порядку. Ухвалою суду у справі проведено заміну відповідача на належного Територіальну громаду в особі Сімферопольської міської ради. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в заяві. Представник позивача [PERSON] в підтримку доводів свого довірителя послалась на відповідні спору норми цивільного законодавства. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Державний нотаріус Чернявська Н.О. надіслала заяву про розгляд справи без участі представника Третьої сімферопольської державної нотаріальної контори. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає за можливе постановити заочне рішення. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 24.10.2007 року виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради, квартира [ADDRESS] м. Сімферополь належала [PERSON] та [PERSON], в рівних частках (а.с.7-8). [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.12). 20.08.2010р. [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS], АР Крим, складено заповіт, відповідно до якого він все своє майно заповів [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3282 (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 9) За повідомленням Третьої сімферопольської державної нотаріальної контори від 24.10.2013р. №6156/2805/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 30-31). [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 10). 18.09.2012 року [PERSON] звернулась до Третої Сімферопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO] року. Заява зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №2365, заведена спадкова справа №887/2012 р. (а.с. 34) За довідкою абонентського відділу ЖЕО Київського району м. Сімферополя від 28.08.2012р. №2/9095 [PERSON] і [PERSON] з 1972 року і по день їх смерті проживали в [ADDRESS]. З наведеного видно, що прізвища померлого [PERSON] в різних документах вказано не однаково, що дійсно ставить під сумнів подружні відносини між ним та [PERSON], належність їм майна, а відповідно і сам заповіт. До того ж, рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 21.08.2012р. [PERSON] було відмовлено в задоволенні заяви про встановлення факту належності [PERSON] заповіту складеного від імені [PERSON] Разом з тим, інші дані наведені у вказаних та інших приватних документах спадкодавців, щодо віку (часу народження), місця народження, місця проживання, тощо повністю узгоджуються між собою. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожна окремо, підтвердили, що [PERSON] і [PERSON] за життя були подружжям, скільки їх знають проживали по сусідству в квартирі [ADDRESS] в м. Сімферополь, в останні роки життя догляд за ними здійснювала сусідка [PERSON] За таких даних, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою, а тому позивач має право на спадкування за його заповітом. Проте, наявність вказаних розбіжностей, і неможливість їх усунути, в тому числі і в судовому порядку, не дозволяють [PERSON] прийняти спадщину в загальному порядку. До того ж, згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, зі смертю особи припиняється її правоздатність, а тому за померлою особою не можна визнати будь-яке право. Тому, слід прийти до висновку, що правовий статус майна з питань його належності певній особі за позовом спадкоємця визначається за фактичними обставинами без визнання будь-якого права за померлими особами. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Місцем відкриття спадщини відповідно до положень частини 1 статті 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Оскільки, [PERSON] на час відкриття спадщини, проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], то його слід вважати таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, в тому числі і ? частки квартири [ADDRESS] м. Сімферополь. Отже, до спадкової маси за померлим [PERSON] входить також і право власності на квартиру [ADDRESS] м. Сімферополь, в цілому. Єдиним спадкоємцем за майном [PERSON], як це вбачається зі спадкової справи, є позивач [PERSON] Оскільки, позивач, як це встановлено судом, об'єктивно не може прийняти спадщину в загальному порядку, то слід визнати, що таке її право порушене. Обраний позивачем шлях поновлення порушеного права узгоджується з приписами ст. 16 ЦК України. Підсумовуючи викладене, суд визнає позов обґрунтованим, і вважає за можливе задовольнити його вимоги на підставі наведених норм закону.

Outcome: approved