Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «імені 28 Червня» про відшкодування шкоди. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки №47,19, масив №1а, 2г, загальною площею 4,52 га. у межах згідно з планом, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, згідно акту серії ОД №000384, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 02.04.2004 року, на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №1663/2003 від 01.12.2003 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №280/20. 07 серпня 2002 року між сторонами був укладений договір оренди земельного паю, строком на 5 років тобто до 07 серпня 2007 року. Після закінчення терміну договору відповідач порушив умови договору, а саме: п.3.5 про обов’язки орендатора, який передбачає, що орендар зобов’язаний після закінчення строку договору оренди повернути орендодавцю орендовану землю, придатну для використання її за цільовим призначенням, але після закінчення строку договору оренди відповідачем залишені на полі не викорчуванні коріння дерев на площі 3 гектара, що перешкоджає у використанні землі за призначенням. 24 березня 2008 року позивач [PERSON] звернувся до директора ВАТ «імені 28 Червня» з заявою про надання йому на руки договору оренди землі та з проханням викорчувати пеньки фруктових дерев персика з його земельної ділянки, але відповіді на заяву він не отримав. В грудні 2008 року позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації стосовно порушення ВАТ «Імені 28 Червня» умов договору оренди, а саме: не видачі позивачу орендної плати за 2007-2008 роки, а також не видачі [PERSON], як акціонеру виплат (дивідендів) за останні 7 років. У відповідь позивачу повідомили, що даний спір випливає з договірних правовідносин та йому рекомендовано було звернутись до суду. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08 вересня 2009 року позов [PERSON] був задоволений, а саме: з ВАТ «імені 28 Червня» на користь позивача [PERSON] стягнута орендна плата у розмірі 584 грн.; стягнута неустойка у розмірі 773 грн.; стягнута моральна шкода у розмірі 20000 грн. та ВАТ «імені 28 Червня» зобов’язано викорчувати коріння фруктових дерев на площі трьох гектарів, земельної ділянки №47,19, яка розташована на території Салганської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, яка належить [PERSON]. 16 червня 2010 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, але вищевказане судове рішення було виконано частково, пеньки фруктових дерев не були викорчувані. У 2011 році позивач [PERSON] направив на адресу ВАТ «імені 28 Червня» лист з проханням викорчувати багаторічні насадження на земельній ділянці, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення від 14.11.2011 року, але відповіді на вказаний лист не надійшло. 31 січня 2013 року позивач [PERSON] направив на адресу ВАТ «імені 28 Червня» лист з проханням викорчувати пеньки фруктових дерев на земельній ділянці, якщо цього відповідач не зробить, то [PERSON] самостійно розкорчує пеньки та надасть відповідачу рахунок для відшкодування затраченої ним суми за виконану роботу. На початку весни позивач змушений був самостійно провести розкорчовку фруктових дерев на площі трьох гектарів земельної ділянки №47,19, яка розташована на території Салганської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області. 29 травня 2013 року позивач звернувся до начальника державної інспекції сільськогосопдарства в Одеській області з заявою про обстеження його земельної ділянки площею 4,52 га., яка розташована на території Салганської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області на предмет розкорчовки своїми силами та 14 червня 2013 року був складений акт обстеження земельної ділянки, відповідно якого земельна ділянка використовується за цільовим призначенням. 17 червня 2013 року позивач звернувся до Одеської філії «Укрдіпросад» для укладення договору №10 на виконання проектно-вишукувальних робіт, які полягають в розробці робочого проекту на розкорчування багаторічних насаджень на території Салганської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області на площі трьох гектарів, загальна вартість робіт складає 30095 грн., що підтверджується кошторисною частиною робочого проекту на розкорчування персикового саду для фізичної особи [PERSON]О. Білгород-Дністровського району, Одеської області від 17.06.2013 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті оставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що звязку з діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав з порушенням його прав на земельну ділянку (пай), отже виникає цивільний обовязок по відшкодуванню моральної шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв’язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім’ї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязаня з розміром цього відшкодування. Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ВАТ «імені 28 Червня» про відшкодування шкоди підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial