Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на нежитлову будівлю до ЧМР, посилається на те, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2004 року, який укладено між Чернівецькою міською радою та приватним підприємцем [PERSON], йому передано в орендне користування земельну ділянку площею 0,0021 гектарів яка розташована за адресою: [ADDRESS], строком до 26 липня 2006 року. Договір укладено відповідно до рішення Чернівецької міської ради від 29 квітня 2004 року №462, та від 26 серпня 2004 року №531, протоколу засідання комісії по визначенню орендаря земельної ділянки на конкурсних засадах по пропозиції найбільшої річної плати за землю та найкращого її цільового використання. Відповідно до пункту 1.2. договору вищевказана земельна ділянка передається для встановлення кіоску по обміну валюти. Відповідно до додаткового договору №4/1426 від 01.02.2013 року до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2004 року, договір оренди земельної ділянки від 01.10.2004 року поновлюється до 31.12. 2015 року. Як зазначає позивач, на вказаній земельній ділянці ним було побудовано нежитлову будівлю-магазин. З метою отримання правовстановлюючого документу позивачем було замовлено Технічний висновок про відповідність нежитлової будівлі магазину вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцності, стійкості і необхідній довговічності по [ADDRESS]. Відповідно до висновків та рекомендацій нежитлова будівля-магазин немає ушкоджень несумісних з її подальшою експлуатацією, та придатна для експлуатації. Згідно висновку Чернівецького міськ СЕС порушень санітарного законодавства не виявлено. Згідно з експертним висновком Управління Держтехногенбезпеки в Чернівецькій області - порушень вимог пожежної безпеки у проектній документації про відповідність будівельних конструкцій та інженерних мереж не виявлено. Міським бюро технічної інвентаризації будівлю магазину було проінвентаризовано. Відповідно до довідки Чернівецького міського бюро технічної інвентаризації №252 віл 04.03.2013 р. дійсна інвентаризаційна вартість магазину біля будинку [ADDRESS] складає 35954 грн. Позивач посилається в позові на те, що у зв'язку із тим, що позивачем вчасно не отримано відповідного дозволу на будівництво вказаного об'єкту нерухомості, а на даний час згідно п.3.5. рішення 35 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 24.12.2008 року № 804 «Про затвердження Положення про порядок виявлення, упередження та недопущення самочинного будівництва у м. Чернівцях» органи місцевого самоврядування не узаконюють самовільне будівництво, право власності на таке самочинне будівництво можливо оформити лише в судовому порядку. В позовній заяві зазначено, що на звернення позивача до Чернівецької міської ради щодо оформлення права власності на будівлю магазину йому було надано відмову, що підтверджується копією відмови від 04.03.2013 року за підписом заступника міського голови. ( а.с.8). Відповідно до довідки Чернівецького міського бюро технічної інвентаризації №160 від 18.02.2013 р. магазину на [ADDRESS] може бути надана поштова адреса - [ADDRESS]. На основі викладеного, а також, оскільки проведене позивачем будівництво відповідає встановленим будівельно-технічним, санітарним та пожежним нормам, не порушує нічиї інші права, позивач просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю-магазин площею 20,10 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання представник позивача спрямував до суду заяву, в якій просить розглядати дану справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але до початку судового засідання спрямував до суду заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2004 року, який укладено між Чернівецькою міською радою та приватним підприємцем [PERSON], йому передано в орендне користування земельну ділянку площею 0,0021 гектарів яка розташована за адресою: [ADDRESS] строком до 26 липня 2006 року. Договір укладено відповідно до рішення Чернівецької міської ради від 29 квітня 2004 року №462, та від 26 серпня 2004 року №531, протоколу засідання комісії по визначенню орендаря земельної ділянки на конкурсних засадах по пропозиції найбільшої річної плати за землю та найкращого її цільового використання. Відповідно до пункту 1.2. договору вищевказана земельна ділянка передається для встановлення кіоску по обміну валюти. (а.с. 6). Відповідно до Додаткового договору №4/1426 від 01.02.2013 року до Договору оренди земельної ділянки від 01.10.2004 року, договір оренди земельної ділянки від 01.10.2004 року поновлюється до 31.12. 2015 року. ( а.с. 13). На вказаній земельній ділянці позивачем було побудовану нежитлову будівлю магазин, що підтверджується технічним паспортом ( а.с. 16-20). Згідно технічного висновку про відповідність нежитлової будівлі-магазину вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцності, стійкості і необхідній довговічності по [ADDRESS], нежитлова будівля ( магазин) не має ушкоджень несумісних з її подальшою експлуатацією, основні конструктивні елементи нежитлової будівлі знаходяться в задовільному стані та відповідають діючим будівельним нормам та правилам, інженерні мережі нежитлової будівлі ( магазину) знаходяться в задовільному стані, нежитлова будівля ( магазин) по [ADDRESS] придатна до експлуатації. ( а.с. 21-24). Згідно висновку Чернівецької міської державної санітарно-епідеміологічної служби, порушень вимог діючого санітарного законодавства при обстеженні приміщення магазину не виявлено ( а.с. 10). Згідно з експертним висновком Управління Держтехногенбезпеки в Чернівецькій області в проектній документації про відповідність нежитлової будівлі ( магазину) вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, міцності, стійкості і необхідній довговічності по [ADDRESS] порушень протипожежних вимог будівельних норм і правил не виявлено. ( а.с. 9). Міським бюро технічної інвентаризації будівлю магазину було проінвентаризовано ( а.с.16-20). Згідно відповіді ЧМР від 27.02.2013 року [PERSON] відмовлено в оформлення права власності на будівлю магазину ( а.с. 8). Відповідно до довідки Чернівецького міського бюро технічної інвентаризації №252 віл 04.03.2013 р. дійсна інвентаризаційна вартість магазину біля будинку [ADDRESS], складає 35954 грн. ( а.с.11). Відповідно до довідки Чернівецького міського бюро технічної інвентаризації №160 від 18.02.2013 р. магазину на [ADDRESS], може бути надана поштова адреса - [ADDRESS]. (а.с.12). Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України - на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Таким чином, оскільки самочинно збудована нежитлова будівля - магазин, відповідає технічним, санітарним та пожежним нормам, права та свободи інших громадян цим будівництвом не порушуються, збудована на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні позивача, а також враховуючи той факт, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв'язку з чим слід визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю-магазин площею 20,10 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS]. На підставі викладеного та ст.ст. 331, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved