Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого, [PERSON], відповідно до кредитного договору № 006-11018-210208 від 21.02.2008 року, було відкрито картковий рахунок № 26257902156753 в національній валюті України, за користування яким вона була зобов’язана щомісяця в передбачені строки здійснювати погашення заборгованості частинами за кредитною лінією, а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом; оскільки відповідач порушив умови договору, утворилась заборгованість на загальну суму 3 265 грн., яку просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. У судове засідання представник позивача не з,явився, у позовній заяві зазначив прохання про розгляд справи без присутності представника позивача, підтримку позовних вимоги та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності і з зазначенням про визнання позовних вимог у повному обсязі. Дослідив матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов’язаний надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1057 ЦК України встановлено, що договором, виконання якого пов’язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. Статтями 526, 525 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 21.02.2008 року укладено кредитний договір № 006-11018-210208, згідно умов якого, банк п.1.2 - відкриває картковий рахунок 2 в національній валюті, п. 1.3 – банк відкриває кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн.; 1.4 – кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів; п. 2.3 – держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією; п. 3.6 держатель картки зобов’язаний щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов’язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах; п. 3.7 - у разі порушення строків виплати заборгованості та процентів за користування нею, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Відповідно до актового запису про смерть № 21 від 15.05.2009 року [PERSON] померла 09.05.2009 року. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов’язанні є правонаступництво. Відповідно до частини другої статті 608 ЦК України зобов’язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов’язаним з особою кредитора. Проте у зобов’язаннях, не пов’язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов’язань, а відбувається перехід прав і обов’язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб – спадкоємців. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачається, що до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов’язки, що нерозривно пов’язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об’єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов’язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу. З положень ч.2 статті 1281 ЦК України слідує, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред’явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Статтею 1282 ЦК України передбачається, що спадкоємці зобов’язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов’язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов’язані задовольнити шляхом одноразового платежу якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У відповідності до відповіді на судовий запит Нижньогірської держаної нотаріальної контори АР Крим від 27.11.2013 року за № 1515/01-16, після смерті [PERSON], померлої 09.05.2009 року, заведена спадкова справа № 476/2009; до кола спадкоємців входять: син померлої [PERSON], подав заяву про прийняття спадщини за законом 15.10.2009 року на земельну ділянку, свідоцтво про право спадщину за законом на вказану земельну ділянку видано 26.05.2010 року за № 1-735 на ім’я останнього; мати померлої – [PERSON], батько померлої [PERSON] та дочка померлої [PERSON] від спадщини відмовилися заявами від 23.10.2009 року; інші особи із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Ухвалою Нижньогірського районного суду від 05.12.2013 року було залучено до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] її сина - [PERSON]. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 21.02.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], підлягають стягненню із правонаступника [PERSON] Відповідно до Статуту ПАТ «Дельта Банк», останній є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта». З розрахунку наданому представником ПАТ «Дельта Банк» слідує, що станом на 25.12.2012 року сума заборгованості складає 3265 грн. у тому числі, тіло кредиту 325 грн. та комісії – 2940 грн. Розмір заборгованості визначений відповідно до умов договору, вимог чинного законодавства. Правильність визначення вищезазначеної суми заборгованості відповідачем не спростовано. 3 У порядку ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved