Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В 18 листопада 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 13.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-04299-130911, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на придбання майна (послуг) в розмірі 5442,81 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, а також зі сплатою 0 % в місяць за ведення кредитної справи. Згідно умов Кредитного договору відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також інші витрати згідно умов договору шляхом здійснення щомісячних платежів. Умови погашення кредиту [PERSON] належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», яка станом на 30.07.2013 року становить 2896,35 грн. та до теперішнього часу не сплачена. Посилаючись на діюче законодавство позивач просить стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. У відкрите судове засідання представник позивача діючий на підставі довіреності Романченко А.С., не з'явилася, вказавши в позовній заяві про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк», позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином за адресою її реєстрації, однак конверти повертаються до суду з відміткою «за значеною адресою не проживає». Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що 13.09.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-04299-130911, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на придбання майна (послуг) в розмірі 5442,81 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, а також зі сплатою 0 % в місяць за ведення кредитної справи. Згідно умов Кредитного договору відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також інші витрати згідно умов договору шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №001-04299-130911 від 13.09.2011 року загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 30.07.2013 року становить 2896,35 грн. та складається з наступного: - заборгованість за сумою кредиту у розмірі 2896,21 грн., - заборгованість за відсотками по кредиту у розмірі 0,14 грн.; - заборгованість за комісіями у розмірі 0,00 грн., Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 цього кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З огляду на викладене, судом при розгляді вказаної справи встановлено неналежне виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №001-04299-130911 від 13.09.2011 року, в результаті чого утворилась заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» , яка станом на 30.07.2013 року становить 2896,35 грн., у зв'язку з чим суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з [PERSON], а тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір у розмірі 229,40 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі ст.ст. 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved