Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача, в позовній заяві вказавши, що між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] укладено договір №793 від 10.12.2008р., терміном дії з 01.01.2009р. по 30.06.2011р. Відповідно до п.1 договору позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за напрямом підготовки (спеціальністю) «Енергетика та електротехнічні системи в аграрному комплексі» заочної форми навчання. Згідно п.2.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 6 375 грн. Вартість рівного навчання становить 2 950 грн. (п.2.3.договору). П.4.1. договору передбачено обов'язок відповідача своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Позивач зобов'язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував відповідача студентом відповідного напрямку підготовки, де і в подальшому відповідач навчався. Відповідно до наказу №20/к-с від 11.02.2011р. відповідач, як студент був відрахований, оскільки він не з'являвся на заліково-екзаменаційну сесію 2010-2011 навчального року. Відповідач в порушення умов договору виконав частково, заборгувавши перед позивачем 1 325 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] в користь Львівського національного аграрного університету заборгованість в сумі 1 325 грн. та 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить вказану заборгованість та судові витрати стягнути із відповідача в користь Львівського національного університету. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу не суперечить правам та інтересам інших осіб. На підставі ч.6 ст.64 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Також, порядок надання вищими навчальними закладами платних послуг регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р. №38 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами», Порядком надання платних послуг державними навчальними закладами, затвердженим наказом Міністерства освіти України, Міністерства фінансів України, Міністретства економіки України від 27.10.1997р. №383/239/131, Типовим договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами, що затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 11.03.2002р. №183. 10.12.2008р. між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] укладено договір №793, терміном дії з 01.01.2009р. по 30.06.2011р. Відповідно до п.1 договору позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за напрямом підготовки (спеціальністю) «Енергетика та електротехнічні системи в аграрному комплексі» заочної форми навчання. Згідно п.2.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 6 3775 грн. Вартість рівного навчання становить 2 950 грн. (п.2.3.договору). П.4.1. договору передбачено обов'язок відповідача своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Судом встановлено, що позивач зобов'язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував [PERSON] студентом відповідного напрямку підготовки, де і в подальшому останній навчався. З оглянутого в судовому засіданні витягу з наказу №20/к-с від 11.02.2011 р. встановлено, що [PERSON] як студент був відрахований, оскільки останній не з'являвся на заліково-екзаменаційну сесію 2010-2011 навчального року Крім цього, згідно розрахунку заборгованості по платному навчанню [PERSON] має заборгованість перед Львівським аграрним національним університетом в сумі 1325грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (Боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Таким чином в ході розгляду справи встановлено, що відповідач, не виконавши зобов'язання по умовах договору №793 від 10.12.2008р. має заборгованість по оплаті за навчання перед Львівським національним аграрним університетом в сумі 1 325 грн., яка підлягає до стягнення в користь позивача. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з поданої квитанції Львівський національний університет при зверненні до суду з даним позовом сплатив 229,40грн. судового збору. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved