Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

У вересні 2013 року заявник звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт, а саме, що її чоловік – [PERSON] на день смерті перебував на її утриманні. В обгрунтування заяви послалась на те, що 21.10.1989 року між ними був зареєстрований шлюб. Чоловік працював в ШБУ муляром I розряду. У 1990 році останній через погане самопочуття у зв’язку із сильними головними болями звільнився з роботи. Ніяких доходів на день смерті у нього не було, інвалідом не був. З 26.06.2013 року чоловік заявника перебував в лікарні у м. Львові з діагнозом – запалення головного мозку. Лікування було важким та потребувало значних коштів, які заявник позичала у знайомих та сусідів. 17.07.2013 року її чоловік помер. У судовому засіданні заявник заявлену вимогу підтримала та пояснила, що насправді чоловік за життя зловживав спиртними напоями. Встановлення цього факту їй необхідно для отримання допомоги на поховання свого чоловіка. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з’явилася, подав до суду клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на таке. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії II-СГ № 419630, виданого 21.10.1989 року Острівською сільською радою Сокальського району Львівської області, підтверджується те, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.10.1989 року. Згідно з трудовою книжкою [PERSON], останній 07.12.1987 року був прийнятий каменщиком III розряду у Будівельне Управління № 23, звідки 14.01.1990 року звільнений за власним бажанням на підстав ст. 38 КЗпП України. [PERSON] помер 17.07.2013 року у віці 50 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-СГ № 329761. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18.01.2011 року, зі змінами та доповненнями, допомога на поховання надається у разі смерті застрахованої особи, а також членів сім’ї, які перебували на її утриманні: дружини (чоловіка). Вирішуючи питання про перебування на утриманні заявника її чоловіка [PERSON] на день його смерті, суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (частина 1). Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (частина 2). Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи (частина 3). Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина 4). Аналіз частини 2 наведеної статті дає підстави для висновку, що право на утримання (аліменти) в одного з подружжя виникає лише за наявності двох умов у їх сукупності: його непрацездатність та потреба у матеріальній допомозі. Оскільки заявником не подано суду доказів непрацездатності [PERSON] (працездатного за віком) на день його смерті за станом здоров’я, водночас згідно з її поясненнями такий був працездатним, в [PERSON] не виникало права на утримання (аліменти) від заявника, у зв’язку з чим такий не міг перебувати на утриманні в останнього. За таких обставин у задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні заявника її чоловіка слід відмовити.

Outcome: dismissed