Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, у якому просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,046га, розташовану по вул. Рибачій, 1 в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі [PERSON], померлої 01 серпня 2012 року, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, однак надали до суду заяву у якій підтримують заявлені позовні вимоги та просять суд задовольнити їх в повному обсязі. В позовній заяві позивач та його представник посилаються на те, що 01 серпня 2012 року померла бабуся позивача [PERSON], про що у виконавчому комітеті Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис за № 34. При житті, а саме 20 червня 2012 року [PERSON] склала на імя позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], яким на випадок смерті заповіла позивачу все майно, яке буде їй належати на день смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 21/100 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,046га, розташовані по вул. Рибачій, 1 в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], де 15 травня 2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, лише на 21/100 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Рибачій, 1 в с.Крижанівка Комінтернівського району Одеської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,046га, розташовану за тією ж адресою, йому було відмовлено, оскільки за життя померлої, належній їй земельній ділянці не було надано кадастрового номеру, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Представник відповідача Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав до суду заперечення на позов та просив суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. В обґрунтування наданих заперечень, представник відповідача послався на те, що згідно листа нотаріуса від 23 квітня 2013 року № 139/02-14, для оформлення прав на спадщину за заповітом на земельну ділянку потрібно присвоїти їй кадастровий номер. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, позивач має звернутися до Держземагенства з питання присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Після його присвоєння, у позивача буде можливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Крижанівська сільська рада не порушувала та не оспорювала спадкових прав позивача, тому підстави для звернення до суду із заявленим позовом до Крижанівської сільської ради - відсутні. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Вважаючи, що позивач безпідставно звернувся до суду з вказаним позовом, просить суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, хоч про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Судом встановлено, що 01 серпня 2012 року померла бабуся позивача [PERSON], про що у виконавчому комітеті Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис за № 34. При житті, а саме 20 червня 2012 року [PERSON] склала на імя позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], яким на випадок смерті заповіла позивачу все майно, яке буде їй належати на день смерті. На момент смерті [PERSON] заповіт не відмінявся та не змінювався. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 21/100 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Рибачій, 1 в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, яка належала померлій згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01 грудня 2011 року виконавчим комітетом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Також, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,046га, розташовану за тією ж адресою, та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084477, виданого Крижанівською сільською радою в жовтні 2000 року та зареєстрованого к книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1124. Після смерті [PERSON], позивач у встановлені законом порядку та строк звернувся до приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], де 15 травня 2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, лише на 21/100 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Рибачій, 1 в с.Крижанівка Комінтернівського району Одеської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,046га, розташовану за тією ж адресою, позивачу було відмовлено, оскільки за життя померлої, належній їй земельній ділянці не було надано кадастрового номеру. У звязку з неможливістю оформити спадщину в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх майнових прав. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки лише власник земельної ділянки може звернутися до компетентних органів для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Натомість, позивач не є власником вказаної земельної ділянки та не має підстав для звернення до компетентних органів для присвоєння їй кадастрового номеру. Звертаючись до суду, позивач скористався своїм правом захисту порушених прав в судовому порядку. Суд погоджується з позицією позивача, що Крижанівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області повинна бути відповідачем у даній справі, оскільки, позивачу невідомі спадкоємці за законом, які можуть претендувати на отримання спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що при розгляді справи позивачем наданий достатній обсяг доказів, який би свідчив про обґрунтованість заявлених позовних вимог. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 316, 1216-1218, 1223, 1225,1277 ЦК України,

Outcome: approved