Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки з даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.07.2009 року, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Однак, відповідач фактично припинив займатися вихованням дитини, яка постійно проживає разом із позивачкою за місцем її реєстрації. Позивачка здійснює самостійне матеріальне утримання неповнолітнього сина, маючи мінливий дохід. Відповідач не бажає добровільно приймати участь в матеріальному утриманні дитини, тому позивачка вимушена звернутися з даним позовом в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти сплати на користь позивачки аліментів, однак вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою, значно завищеним, оскільки його матеріальний дохід є мінливим, тому відповідач має можливість сплати аліментів на утримання дитини 300,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 14.04.2006 року, актовий запис № 871. (а.с. 7) 28.07.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище „[PERSON]", що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 28.07.2009 року, актовий запис № 664. (а.с. 5) За даними довідки Форми № 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 420, від 25.10.2013 року, № 1161, [PERSON], 1986 року народження, та [PERSON], 2006 року народження, зареєстровані зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 4) За даними Довідки про доходи від 21.10.2013 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю „Б'юті Бутік Україна", [PERSON] дійсно працює в ТОВ „Б'юті Бутік Україна", займає посаду економіста із збуту, загальна сума доходу за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року становить 8 424,46 грн. (а.с. 3) За даними довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством „Центр первинної медико-санітарної допомоги „Русанівка" Дніпровського району м. Києва" від 20.12.2013 року № 707, [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом КНЦ „ЦПМСД „Русанівка" з народження, стан здоров'я дитини задовільний, дитина перебуває на диспансерному обліку у лікаря-педіатра дільничного, як дитина, що часто хворіє, під диспансерним наглядом педіатра та пульмонолога з приводу бронхіальної астми, середньо-важкого перебігу, персистуючої форми, хронічного тонзиліту. (а.с. 20, 21) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом із матір'ю за місцем її проживання, відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку, що є підставою звернення позивачки з даним позовом в судовому порядку. Разом з тим, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON], який поданий в інтересах неповнолітньої дитини, підлягає до задоволення, та діючи в межах заявлених позовних вимог, суд ураховує право позивачки щодо примусового стягнення аліментів в судовому порядку в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач є не працевлаштованою особою, та присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, при цьому суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування, не має інших утриманців та соціальних зобов'язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, та відповідачем не надано доказів на спростування зазначених обставин. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення та присуджує до стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця міста Києва, паспорт Серія [NUMBER], виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 24.10.2001 року, не працюючого, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON], [INFO], уродженки міста Києва, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229,40 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved