overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

03.07.2013 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 24.11.1990 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного виконавчого комітету м. Одеси, актовий запис № 1206. При цьому позивач посилається на те, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Клопотань щодо зміни прізвища не заявляла. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.1990 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного виконавчого комітету м. Одеси, актовий запис № 1206. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу в сторін є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджується Свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси 18.08.19944 року, Серія [NUMBER]; Свідоцтвом про народження виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 28.12.2005 року, Серія [NUMBER]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. Клопотань про надання строку для примирення в судовому засіданні не заявляли, вважають недоцільним надання їм строку для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернулася [PERSON] із заявою про надання права на шлюб з [PERSON] В заяві вказано, що заявниця протягом двох років підтримує тісні дружні відносини із [PERSON]. На даний час вагітна та бажає народити дитину, перебуваючи у шлюбі. В органах РАЦСу відмовляють в прийнятті заяви на реєстрацію шлюбу через недосягнення заявницею повноліття. Просить надати право на шлюб. Заявник та зацікавлені особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'вилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER]. Відповідно до довідки Снятинської центральної районної лікарні від 18 липня 2013 р. [PERSON] перебуває на обліку із діагнозом: вагітність 16-17 тижнів. Відповідно до п. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до п. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до п. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 23 СК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що з відповідачем вони у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак мешкали разом досить тривалий час. За час спільного проживання з відповідачем, у них народилися двоє дітей, а саме - дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про їх народження записаний відповідач, їхні дочки мешкають разом зі нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та працює, і таким чином вона поставлена в дуже скрутне становище, бо сама заробляти на життя не може, оскільки доглядає за неповнолітніми їхніми дочками. Її неодноразові прохання надати матеріальну допомогу були без результативними, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. Відповідач працює і має постійний заробіток, стягнень з заробітної плати відповідача за виконавчими листами не здійснюється, тому вважає, що з відповідача можливо стягнути на аліменти на її утримання, оскільки згідно з вимогами Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Просить суд: Стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дочкою - [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до [INFO] року. Судові витрати покласти на відповідача. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, про що зазначила у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню цілком, з наступних підстав: Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с.3,4). Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229,40 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 28 лютого 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, почали виникати непорозуміння та суперечки, оскільки кожен з них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Прохала судовим рішенням розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши його тими ж підставами. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково лише щодо розірвання шлюбу. Що стосується стягнення аліментів, то він вважає розмір частини аліментів не законним та необґрунтованим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, а саме: копію свідоцтва про шлюб (а.с.5), згідно якого [PERSON] та [PERSON] дійсно перебувають у шлюбі, копію свідоцтва про народження (а.с.9), відповідно до якого відповідач по справі являється батьком малолітнього [PERSON], копію довідки про склад сім'ї (а.с.10), згідно якої дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки на утримання дитини не обґрунтовані. [PERSON] наголошувала на тому, що її дитина часто хворіє, і їй необхідні додаткові кошти на лікування, однак ніяких доказів на обґрунтування своїх вимог позивачка суду не надала. Тому суд вважає в цій вимозі позивачці відмовити, і стягнути на її користь 1/4 частину аліментів, достатній для утримання дитини. Також слід зазначити, що розмір призначених судом аліментів в будь-який час може бути переглянуто судом в бік його збільшення або зменшення, за заявою однією із сторін та наявності для цього законних підстав. Зберегти сім'ю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели. Відповідно до положень ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на її утримання за рішенням суду присуджуються у частці від доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць;

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 15 червня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між подружжям почали виникати суперечки з приводу ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до того, що з 2011 року подружжя хоча і мешкає під спільним дахом, однак спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують і відновлювати не збираються. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши його тими ж підставами. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), відповідно до якого позивачка дійсно перебуває у шлюбі з відповідачем по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки зберегти сім'ю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що вона є рідною онукою [PERSON]. У заяві зазначила, що цей факт відповідає дійсності, його встановленні у позасодувому порядку не є можливим, але є необхідним їй для отримання спадщини. Під час судового розгляду справи заявниця та її представник заяву підтримали та наполягали на її задоволенні. Після вислуховування заявниці, свідка та дослідження письмових матеріалів справ суд дійшов такого. З залученої до матеріалів справи копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 5 серпня 1995 року вбачається, що до укладення шлюбу заявниця носила прізвище «[PERSON]». З залученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 3 лютого 1976 року вбачається, що батьками заявниці були [PERSON] та [PERSON]. З залучених до матеріалів справи копій паспорта на ім'я [PERSON] /черії [NUMBER]/ та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 травня 1950 року вбачається, що батько заявниці - [PERSON] - був одружений, та його дружина мала ім'я та по-батькові «[PERSON]» та до одруження носила прізвище «[PERSON]» З залученої до матеріалів справи копії форми № 1 на ім'я [PERSON] вбачається, що її матір'ю була [PERSON], батьком - [PERSON]. Наведені вище докази суд вважає допустимими, підстави для сумнівів у їх достовірності в суду немає. У своїй сукупності вони дають підстави для висновку про те, що заявниця є рідною онукою [PERSON] Цю обставину підтвердила у суді й свідок [PERSON], підстави для сумніву у достовірності свідчень цього свідка в суду немає, матеріали справи свідчать, що цей свідок близько знала [PERSON] та знає заявницю. Між цим, як свідчать матеріали справи, встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] у позасудовому порядку не є можливим; без встановлення цього факту заявниця не може оформити свої спадкові права після смерті бабусі. Отже, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, у якій зазначила, що має підстави вважати наявним заповіт на її ім'я, складений її дідусем [PERSON] або його братом [PERSON], але підтвердити цей факт не має можливості через відмову Першої Нотаріальної контори міста Миколаєва надати їй відповідні відомості. Позивачка просила зобов'язати відповідача визнати її право на отримання інформації про наявність заповіту на її ім'я. Під час судового розгляду справи позивачка позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав лист, у якому виклав свою позицію у справі. Спираючись про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях представника відповідача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Після вислуховування позивачки та дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов висновку про те, що заявлений позов не підлягає задоволенню. Так, матеріали справи свідчать, та сторони не заперечують того, що 21 березня 2013 року позивачка звернулась до Першої Миколаївської Нотаріальної Контори із заявою, у якій просила повідомити її про факт реєстрації або не реєстрації заповіту її ім'я, складеного її дідусем або його братом. 26 березня 2013 року їй був надісланий лист № 703/02-17, у якому їй було роз'яснено, що для отримання такої інформації вона має подати разом із заявою свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті заповідача. Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують, що такий документ в позивачки відсутній та відповідачеві він не надавався. За такого передбачені діючим законодавством, зокрема - пунктом 3.4 Положення про спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 липня 2011 року № 1810/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 липня 2011 року за № 831/19569 - підстави для надання [PERSON] відомостей про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину - є відсутніми. Виходячи з цього, відповідач правомірно відмовив позивачці у наданні таких відомостей. Посилання позивачки на законодавства, що регулює загальний порядок надання інформації, не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення, адже наведена вище норма, що регулює порядок надання інформації зі спадкового реєстру, є спеціальною та саме вона підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. Посилання позивачки про те, що нотаріальна контора повідомила їй про можливість отримання вказаної інформації за запитом суду не мають відношення до суті справи, адже суд є органом, який вирішує спори, але не органом, що уповноважений надавати запити в інтересах третіх осіб.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

21 травня 2013 року заявник звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON] встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В обгрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що її брат -[PERSON] [INFO], страждаює на тяжке хронічне захворювання, являється інвалідом дитинства та за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Викладені обставини змусили заявницю звернутися до суду. У відкритому судовому засіданні заявниця підтримала заяву та прохала задовольнити її вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву де просить суд слухати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував . Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 1952 року народження, являється інвалідом дитинства, що підтверджується висновком МСЕК ВТЄ-6 № 099872 [PERSON] встановлено « 2» групу інвалідності дитинства довічно. Качалівською сільською радою Краснокутського району 29 квітня 2013 року надано згоду на призначення заявника [PERSON] опікуном . [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] разом з заявником, про що свідчать дані про реєстрацію місця мешкання, які містяться в паспорті [PERSON] та [PERSON] та згідно довідки №166 від 25 березня 2013 року виданої виконавчим комітетом Качалівської сільської ради. За висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 30 липня 2013 року (акт № 624 ), [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад здоров'я у формі деменції в наслідок епілепсії. Такий стан позбавляє [PERSON] здатності правильно розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. Таким чином, зібрані докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. В силу ст. 41 ч.1 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка . Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Питання про надання згоди на призначення [PERSON] опікуном над її братом [PERSON] вирішувалось на засіданні опікунської ради, яка надала згоду на призначення заявника опікуном над [PERSON]. Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази, суд не вбачає перешкод для відхилення вимог заявниці та вважає за необхідне призначити її опікуном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 23.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 491. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Причиною розпаду сім'ї є те, що у нього з відповідачкою сімейних стосунків немає, проживають вони окремо з 01.02.2013 року, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, на теперішній час відповідачка проживає з іншим чоловіком, поновити сімейні стосунки вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась , надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був зареєстрований шлюб 23.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 491. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку- [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою [PERSON] Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна відсутній. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сім"я збережена бути не може. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю. Подружжя не підтримує шлюбних відносин та кожен окремо веде домашнє господарство, хоча проживають в одній квартирі. Стверджуючи про неможливість примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. В суді позивачка позов підтримала. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, вони не мають дітей. Через непорозуміння та різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та день розгляду справи у суді повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно данних телефонограми, відповідач позов визнає повністю, не заперечує проти розгляду справи без його участі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 112\~ Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.\~ \~ Як вбачається з матеріалів справи шлюб між сторонами зареєстрований\~ 23 січня 1997 року у Цвітоській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 01. Подружжя не мають дітей. В судовому засіданні встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, взаємини між ними зіпсувалися. Шлюбних стосунків не підтримують. Сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя,

Outcome: approved