Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

16.09.2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.01.2008 року між сторонами укладений договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1200,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 19,20% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання Банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. У відповідності до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв’язку із порушенням зобов’язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2013 року має заборгованість в сумі 2711,71 доларів США, що складає 21666,54 грн., з якої: 752,48 доларів США – заборгованість за кредитом; 1255,50 доларів США – заборгованість по процентам за користування кредитом; 515,00 доларів США – заборгованість по комісії за користування кредитом; 62,58 доларів США – штраф (фіксована частина); 126,15 доларів США – штраф (процентна складова). На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 21.01.2008 року в розмірі 2711,71 доларів США, що складає 21666,54 грн. та судові витрати. Представник банку до судового засідання не з’явилась, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також не з’явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та заяву, в якій просить при вирішенні спору застосувати строк позовної давності. Суд, з’ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, наданими сторонами на засадах змагальності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. При розгляді справи судом встановлено, що спірні правовідносини виникли на підставі кредитного договору № б/н від 21.01.2008 року, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. На виконання умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 1200,00 доларів США з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Згідно з розрахунком банку станом на 31.08.2013 року відповідач має заборгованість за договором кредиту в сумі 2711,69 грн., що складає 21666,56 грн. (а.с.3-5). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.14 ЦК України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач надав заяву в якій просить застосувати строк позовної давності, з посиланням на ч. 3, 4 ст. 267 ЦПК. Між тим, суд вважає, що клопотання відповідача не підлягає задоволенню, оскільки позивач звернувся до суду з додержанням строку позовної давності, виходячи з п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, який передбачає, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Даних про те, що відповідач звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про припинення дії договору, суду не надано. За таких підстав і з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги банку засновані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами договору, а тому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved