Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-10 00:00:00

В березні 2013 року позивач, [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція, третя особа без самостійних вимог ПАТ [PERSON] Аваль в якому просив визнати прилюдні торги з продажу предмета іпотеки - квартири, розташованої: [ADDRESS], які проведені 13.08.2013 року приватним підприємством Спеціалізоване підприємство Юстиція Запорізька філія недійсними. В травні 2013 року, вдруге уточнивши позовні вимоги, просив визнати прилюдні торги з продажу предмета іпотеки - квартири, розташованої: [ADDRESS], які проведені 11.03.2013 року приватним підприємством Спеціалізоване підприємство Юстиція Запорізька філія недійсними; скасувати акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 26.03.2013 року №69/9; Скасувати протокол проведення прилюдних торгів від 11.03.2013 року №05/306/12/І-6; скасувати Свідоцтво від 27.03.2013 року про те, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До участі в розгляді справи в якості співвідповідача було залучено [PERSON] та в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.03.2013 року були проведені прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки квартири [ADDRESS]. Шляхом реалізації предмета іпотеки задоволено вимогу Публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль в особі Запорізької філії щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 10.07.2008 року №014/17-16/7977-11 в розмірі 830\~ 118,76 грн. Позивач вважає, що торги з реалізації предмета іпотеки в супереч вимогам ч.8 ст.54 ЗУ Про виконавче провадження проведені без урахувань положень ЗУ Про іпотеку. А саме після того, як другі прилюдні торги не відбулися державним виконавцем в супереч вимогам ст.49 ЗУ Про іпотеку проведено чергову другу уцінку вартості арештованого майна. Чим безповоротно порушено право позивача на погашення заборгованості, за рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна за дійсними цінами. Крім того, позивач вважає що, проведення прилюдних торгів відбулося без належної на те підстави заявка державного виконавця на реалізацію арештованого майна на адресу торгівельної організації не надходила. Вказує, що під час проведення прилюдних торгів, позивача безпідставно не повідомлено про час, дату та місце їх проведення. Самі торги проведенні особами без належних на те повноважень, оскільки, встановлені строки на проведення торгів були безпідставно пропущеними. Норма закону в редакції, яку слід застосовувати до спірних правовідносин не передбачала проведення нових торгів, якщо попередні двоє не відбулися за відсутності купівельного попиту. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в судовому засіданні позов заперечила, зазначивши, що торги проведено згідно норм чинного законодавства, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція позов заперечив, зазначивши, що питання підняті позивачем не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання останніх недійсними. Просив в позові відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги заперечили, зазначивши, що реалізація арештованого майна відбулася згідно вимог чинного законодавства. Зважаючи на те, що позивач був присутнім під час проведення прилюдних торгів 11.03.2013 року, вважають що його права не були порушені. Так, як позивачем в позові не зазначено жодного порушення порядку проведення прилюдних торгів, просили відмовити в позові в повному обсязі. Представники третіх осіб, заперечили позов, вказавши на його безпідставність. Заслухавши пояснення присутніх осіб, зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом та не оспорюється сторонами, 10.07.2008 року між позивачем та ЗАТ [PERSON] Аваль укладено кредитний договір №014/17-16/7977-11, в цей же день для забезпечення виконання зобовязань між сторонами укладено договір Іпотеки, предметом, якого виступило житлове приміщення квартира [ADDRESS]. 21.09.2010 року у справі №2-420/2010 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення, яким звернуто стягнення на квартиру [PERSON] загальною площею 74,23 кв. м., житловою площею 28,8 кв. м., яка знаходиться за адресою: Запоріжжя, [ADDRESS] (надалі Майно) та за рахунок коштів отриманих від реалізації даної квартири задоволено вимоги ПАТ [PERSON] Аваль в розмірі 830118,76 грн. 05.04.2012 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №2-240 від 07.12.2010 року відкрито виконавче провадження. 21.11.2012 року між [PERSON] відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та Приватним підприємством Спеціалізоване підприємство Юстиція був укладений договір №05/306/12/І про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Згідно даного договору торгівельній організації було передано на реалізацію Майно. 14.12.2012 року прилюдні торги з реалізації Майна (лот №3, стартова вартість 405481,00 грн.) не відбулися у звязку з відсутністю купівельного попиту (а.с. 150). 16.01.2013 року (в оригіналі описка, помилково зазначено 2012 рік) державним виконавцем складено акт про знищення вартості арештованого майна до 304110,75 грн. 08.02.2013 року прилюдні торги з реалізації Майна (лот №1, стартова вартість 304110,75 грн.) не відбулися у звязку з відсутністю купівельного попиту (а.с. 152). 18.02.2013 року державним виконавцем складено акт про зниження вартості арештованого майна до 223014,55 грн. 11.03.2013 року Майно було реалізоване (лот №6, стартова вартість 223014,55 грн.), згідно протоколу №05/306/12/І-6 переможцем торгів стала [PERSON] (а.с. 29) 26.03.2013 року складено Акт №69/9 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. 27.03.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] видано Свідоцтво на імя [PERSON] про те, що їй на праві власності належить Майно. Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч.1-3 та 6 ст.203 ЦК (ч.1 ст.215 цього кодексу) При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених тимчасовим положенням. Даний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України у справі №6-174цс12 від 13.02.2013 року, ухваленої в порядку ст.360-4 ЦПК України і у силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для усіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Порядок проведення прилюдних торгів визначений, в тому числі, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999 року №68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 02.11.1999 року за №745/4038 (надалі Тимчасове положення). Підставою недійсності правочину відповідно до ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до зазначеної норми до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Дослідивши матеріали справи суд вбачає наявність суттєвих порушень допущених під час проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що виключають повноваження особи, яка здійснювала реалізацію, на проведення прилюдних торгів в цілому. Відповідно до ч.8 ст.54 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999 року (надалі Закон №606-XIV від 21.04.1999 року), примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України Про іпотеку №898-IV від 05.06.2003 року (надалі Закон №898-IV від 05.06.2003 року). Прилюдні торги на яких реалізоване Майно були призначені та відбулися - 11.03.2013 року в той час, як попередні (другі) проводились та не відбулися з вищезазначених обставин - 08.02.2013 року. Проте з огляду на вимоги ст.49 Закон №898-IV від 05.06.2003 року повторні торги могли бути призначені торгівельною організацією не пізніше місячного строку, тобто не пізніше 08.03.2013 року. При цьому суд не приймає до уваги зауваження представника відповідача 3 про те, що 08.03.2013 року припало на вихідний святковий день, оскільки торги можна було провести раніше, але ніяк не пізніше встановленого Законом строку. Представник торгівельної організації не уповноважений був призначати та проводити повторні (треті на 11.03.2013 року) прилюдні торги з огляду на наступне. Питання про можливість проведення повторної уцінки майна, а відповідно і проведення третіх повторних прилюдних торгів було внесено до ст.49 Про іпотеку Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг від 22.09.2011 року №3795-VI. Згідно прикінцевих положень Закону №3795-VI від 22.09.2011 року дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Зважаючи на те, що кредитний договір між позивачем та ЗАТ [PERSON] Аваль укладений 10.07.2008 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати попередню редакцію ст.49 ЗУ Про іпотеку згідно якої, якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. Даною нормою не передбачено можливості призначення третіх повторних торгів. Отже, директор ЗФ ПП СП Юстиція [PERSON], призначаючи чергові прилюдні торги на 11.03.2013 року перебував поза межами повноважень. ЗФ ПП СП Юстиція не мала необхідного обсягу дієздатності для дійсності вчиненого правочину. Разом з тим, суд не вдається в оцінку законності саме проведення повторної уцінки вартості арештованого майна, протікання шестимісячного строку дії експертного висновку, щодо вартості арештованого майна та іншого. При цьому суд бере до уваги висновок, що міститься у Постанові Верховного Суду України у справі №6-116цс12 від 24.10.2012 року, ухваленої в порядку ст.360-4 ЦПК України і у силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для усіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Так, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. До порушень проведення прилюдних торгів суд відносить неповідомлення торгівельною організацією боржника про проведення прилюдних торгів, а також не розміщення в місцевих засобах масової інформації відомостей про призначені прилюдні торги. Так, на виконання ухвали суду від 03.06.2013 року, якою забезпечено докази у справі, ПП СП Юстиція до суду, в тому числі, надало переписку торгівельної організації з боржником та ксерокопії періодичних видань, де мали б розміщувалися повідомлення про призначені прилюдні торги. Відповідно до ч.3 ст.43 Закону №898-IV від 05.06.2003 року, організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. З витребуваних доказів вбачається, що оголошення про прилюдні торги, що призначалися на 14.12.2012 року та 11.03.2013 року публікувалися, лише в одному друкованому засобі масової інформації рекламній газеті Ринок Плюс. Оголошення ж про торги, що призначались на 08.02.2013 року опубліковано в двох виданнях - рекламній газеті Ринок Плюс та Мелітопільській газеті оголошень Реклама, проте остання не є місцевим друкованим засобом масової інформації по місцю знаходження предмета іпотеки, оскільки в місті Запоріжжі не розповсюджується, лише в: м. Мелітополь, м. Василівка, смт. Михайлівка, смт. Пришиб, смт. Кирилівка, смт. Приазовське, смт. Веселе. З наданих ПП СП Юстиція на виконання ухвали суду лише двох рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення за 20.02.2013 року та 13.03.2013 року вбачається, що боржника не повідомлялось про проведення прилюдних торгів 14.12.2012 року та 08.02.2013 року. Суд не бере до уваги інші обставини на які посилається позивач, як на підставу недійсності прилюдних торгів, в силу того, що вони відносяться до порушень, допущених під час підготовки до проведення прилюдних торгів. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що [PERSON] 07.03.2013 року подала організатору прилюдних торгів Заяву №1 про участь в прилюдних торгах (а.с. 155, 156). З даної заяви вбачається, що сторони заявник [PERSON] з однієї сторони та директор ПП СП Юстиція [PERSON] домовилися про істотні умови прилюдних торгів, про що свідчать їх власноручні підписи з прикладенням печатки торгівельної організації. Зокрема сторони домовилися про те, що реєстрація тільки одного покупця, а також, якщо жоден покупець не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота, то прилюдні торги вважаються такими що не відбулися. Причому, відомості про обставини визнання торгів недійсними до заяви внесено сторонами добровільно, оскільки Додаток 2 до пункту 3.12 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яким закріплено примірний зразок заяви про участь не містить вищевказаних відомостей. З протоколу №05/306/12/І-6 про проведення прилюдних торгів (а.с. 154), що укладений за результатами прилюдних торгів 11.03.2013 року і який за своєю суттю є договором купівлі-продажу, вбачається, що участь в проведенні прилюдних торгів приймав тільки один учасник, при цьому стартова ціна лоту №6 (двохкімнатної квартири №16, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 46) ніким не збільшена. Відповідно до п.7.1 розділу 7 Прикінцевих положень Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №68/5 від 27.10.1999 року, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця, або якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота; Підстави для визнання недійсними Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 26.03.2013 року №69/9 та Свідоцтва від 27.03.2013 року про належність [PERSON] нерухомого майна відсутні. Акт, є лише документом, що констатує певну дію, як і власне, свідоцтво про державну реєстрацію, апріорі, визнання недійсними даних документів не породить виникнення нових прав прав та обовязків. Так, відповідно до 6.1 Тимчасового положення, після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі, доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Розглянувши дану цивільну справу за участю усіх зацікавлених осіб, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial