Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Керченського міського суду із позовом до Керченської міської ради про визнання права власності на ? частку квартири. У подальшому змінивши позовні вимоги позивач зазначила відповідачем [PERSON], третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору між сторонами – [PERSON], залишивши зміст позовних вимог без змін. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.04.2004 року померла [PERSON], за життя якою було складено заповіт на ім'я позивача на квартиру [ADDRESS]. Також позивач зазначає, що вона протягом строку, передбаченого законом, звернулася до Першої Керченської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім спадкодавця за заповітом – позивача, спадкодавцем, що мав обов’язкову частку у спадщині, був чоловік померлої – [PERSON], який за життя спадщину прийняв, та помер 12.06.2004 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син – [PERSON]. Окрім того позивач зазначає, перешкодою для отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом послужила відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Звертаючи увагу на те, що вона не може підтвердити своє право власності на спірну квартиру, Кримське Республіканське підприємство «Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» відмовило їй у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло. З наведених підстав позивач просила суд, постановити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. 19 листопада 2013 року представником відповідача за основним позовом, який діяв на підставі довіреності, була подана зустрічна позовна заява до [PERSON], Керченської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору між сторонами: Реєстраційна служба Керченського міського управління юстиції АРК та [PERSON] про визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивача за зустрічним позовом, маючі, як непрацездатний чоловік право на обов’язкову частку у спадщині після смерті дружини [PERSON], у встановлений законом строк прийняв її, але не встиг оформити спадкові права, оскільки помер 12.06.2004 року. Позивач за зустрічним позовом спадщину після смерті батька прийняв, отримавши свідоцтва про право на спадщину. Проте він позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину на ? частку квартири [ADDRESS], оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на неї. З наведеного просив суд постановити рішення, яким визнати за ним право на ? частку квартири [ADDRESS]. Представник позивача за основним позовом у судовому засіданні основний позов підтримала у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала, про що надала суду письмову заяву. Представник відповідача у судовому засіданні зустрічний позов підтримав у повному обсязі, проти задоволення основного позову не заперечував, про що надав суду письмову заяву. Відповідач – Керченська міська рада будучі належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду справи свого представника для участі у судовому засіданні не направила, причин неявки не повідомила. Треті особи: Реєстраційна служба Керченського міського управління юстиції та [PERSON], будучі належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи не з’явилися причин неявки не повідомили. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так матеріалами справи підтверджено, що 22.04.2004 року померла [PERSON], яка за життя на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 01.04. 1994 року виданим бюро приватизації заводу «Залів» володіла квартирою № 59 по вул. Ульянових 1-б у м. Керчі загальною площею 31, 2 м2 (а.с. 110). За життя [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], у якому вона завідала їй вказану квартиру (а.с. 16). У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Першої Керченської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 34). Однак, постановою державного нотаріуса [PERSON] від 09.08.2013 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено з посиланням на вимоги п. 4..15 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595, яким встановлено, що: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.» (а.с. 82). З відповіді начальника Управління житлово-комунального господарства вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло з тих підстав, що вона не є власником майна (а.с. 04). З довідки Кримського Республіканського підприємства «Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» від 27.03.2013 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], на підтвердження цього у матеріалах інвентарної справи наявне свідоцтво про право власності (а.с.08). Також суд зазначає, що про втрату свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] було надано оголошення у газеті (а.с. 06). Вирішуючи спір між сторонами суд керується вимогами ст. 392 ЦК України, якою встановлено, що: «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.». За таких обставин, ураховуючи визнання позову представником відповідача за основним позовом та

Outcome: approved