Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

В жовтні 2013 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи,в якому зазначає,що 19.05.2011 р.між нею та відповідачем [PERSON]був укладений договір про припинення права на аліменти для дочки [PERSON],[INFO],в зв*язку з передачею у власність 12 частини квартири [ADDRESS]. Згідно умов договору,[PERSON]був звільнений від аліментного обов*язку утримувати дочку [PERSON],2008 р.н.,а [PERSON]зобов*язалась самостійно утримувати дитину. Договір був укладений з дозволу органа опіки та піклування і 31.05.2011 р.зареєстрований в ОП ЗМБТІ. На теперішній час позивач,за згодою відповідача [PERSON], бажає розірвати вказаний договір та отримувати матеріальну допомогу від [PERSON]на утримання дочки в якості аліментів. В обґрунтування цих обставин посилається на те,що фактично 12 частина квартири [ADDRESS] становить 1 кімнату у двохкімнатній квартирі,потребує витрат на її утримання,разом з тим,не може використовуватись для отримання доходу від передавання в оренду. Дочка сторін [PERSON]потребує значних коштів на утримання,забезпечити її належним чином лише за рахунок своїх доходів позивачка не має можливості. Відповідач [PERSON]отримує стабільний дохід ,зможе щомісячно забезпечити потреби дитини ,оплачуючи аліменти в грошовій формі,що повністю відповідає інтересам дитини. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району (служба у справах дітей) за результатами розгляду заяви [PERSON]та [PERSON]про розірвання договору про припинення права на аліменти прийняла рішення про те,що надання згоди на розірвання такого договору не належить до їхньої компетенції. З підстав,передбачених ст.653,654 ЦК України,ст.190 СК України просить суд розірвати договір від 19.05.2011 р.,укладений між [PERSON]та [PERSON]про припинення права на аліменти для дочки [PERSON],2008 р.н.,поновити право [PERSON]на аліменти на утримання дочки [PERSON],2008 р.н.,погасити реєстрацію права власності [PERSON] на 12 частину квартири [ADDRESS] на підставі договору про припинення права на аліменти,поновити реєстрацію права власності [PERSON] на 12 частину квартири [ADDRESS] на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2008 р. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримала та пояснила,що пред*явлений позов має на меті захист прав малолітньої дитини сторін. Посилалась на те,що внаслідок укладання договору,який є предметом спору у даній справі,позивачка втратила право на аліменті від відповідача [PERSON]на утримання їх спільної дитини [PERSON],2008 р.н.,весь тягар матеріального забезпечення дитини був покладений на неї. Отримати дохід від 12 частини квартири [ADDRESS],яка перейшла у власність дитини на підставі вказаного договору,через об*єктивні причини виявилось неможливим,вказана нерухомість лише вимагає витрат на її утримання. Крім того,позивачка має на утриманні іншу дочку,яку виховує та самостійно забезпечує на період навчання,батька пенсіонера. Разом з тим,за період часу після укладання вказаного договору відповідач [PERSON]працевлаштувався,має стабільний дохід,розмір аліментів з якого може забезпечити утримання дитини сторін на гідному рівні. Оскільки служба у справах дітей не має повноважень давати дозвіл на розірвання договорів про припинення права на аліменти,навіть за наявності згоди обох сторін ,позивач змушена звертатись до суду із вказаним позовом,який просить задовольнити. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з*явився,надав письмову заяву ,в якій позов визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району за довіреністю Онищенко Л.А.в процесі розгляду справи проти позову заперечувала з посиланням на те,що служба у справах дітей не має повноважень давати дозвіл на розірвання договорів про припинення права на аліменти,зі змісту позову його спрямованості на захист прав дитини та відповідності її інтересам не вбачає. В судове засідання представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом вручення судової повістки,яку отримав особисто під розписку,заяв про відкладення розгляду справи не подавав,справа розглянута за його відсутності. Заслухавши учасників процесу, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Як встановлено з матеріалів справи,[PERSON]та [PERSON].є батьками малолітньої [PERSON],[INFO],про що надана копія свідоцтва про народження. Відповідно до довідки МКП «Основаніє» від 31.07.2013 р.№ 4516,[PERSON]зареєстрована та проживає з позивачкою [PERSON]за адресою [ADDRESS]. На підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.11.2008 р.,зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 24.03.2009р.,[PERSON]на праві власності належала 12 частина квартири [ADDRESS],про що надана копія рішення. 19.05.2011 р.між [PERSON]та [PERSON]був укладений договір про припинення права на аліменти для дочки [PERSON],[INFO],в зв*язку з передачею у власність 12 частини квартири [ADDRESS]. Згідно п.8 договору,[PERSON]був звільнений від аліментного обов*язку утримувати дочку [PERSON],2008 р.н.,а [PERSON]зобов*язалась самостійно утримувати дитину. Договір був укладений з дозволу органа опіки та піклування і 31.05.2011 р.зареєстрований в ОП ЗМБТІ. Як передбачено п.13 договору,він може бути розірваний у будь-який час за взаємною згодою сторін при наявності згоди органу опіки та піклування і повинен бути нотаріально посвідчений. У разі відсутності взаємної згоди такий договір може бути розірваний у судовому порядку. Перевіряючи обґрунтованість заявлених вимог нормами чинного законодавства,суд встановив підстави для задоволення позову як такого,що відповідає інтересам дитини,виходячи з наступного. Оспорюваний у справі договір є правочином,який укладався з дотриманням вимог,передбачених ст.203 ЦК України,при його виконанні та припиненні згідно ст.8 СК України застосовуються відповідні норми ЦК України,зокрема,загальні положення про договір. Як передбачено ст.651,653 ЦК України,договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору однією із сторін та в інших випадках,встановлених договором або законом,у разі розірвання договору зобов*язання сторін припиняються. Частина 7 статті 190 СК України передбачає,що договір,який укладений відповідно до ч.1 цієї статті,про припинення права на аліменти в зв*язку з передачею права власності на нерухоме майно,може бути розірваний у разі невиконання тим з батьків,з ким проживає дитина,обов*язку по його утриманню. Як вбачається із змісту пояснень представника позивача та матеріалів справи,на теперішній час [PERSON],з якою проживає дитина сторін,не має можливості належним чином виконувати свій обо*язок по утриманню дитини. Так,[PERSON]має іншу дитину [PERSON],1995 р.н.,яка проживає з нею,навчається на денній формі навчання,вартість якого становить загальну суму 36800 гр.та вноситься позивачкою кожного семестра в сумі 4600 гр.,про що надана копія договору про навчання № 697/д від 17.08.2012 р. Разом з позивачкою проживає її батько [PERSON],1949 р.н.,який є пенсіонером,як непрацездатний потребує допомоги з боку позивачки. Згідно довідки про доходи,позивачка працевлаштована,має дохід з 01.03.2013 р.по 31.08.2013 р. в сумі 3771 гр.04 коп. З урахуванням викладених вище обставин,доходів в такому розмірі вочевидь недостатньо для виконання позивачкою належним чином свого обо*язку самостійно утримувати спільну з відповідачем дитину. Отримана у власність дитиною 12 частина квартири не є окремим житловим приміщенням,за рахунок якого позивачка мала б можливість заробити додаткові кошти,навпаки,передбачає витрати на утримання,що є додатковим тягарем для сімейного бюджету позивачки. Разом з тим,відповідач [PERSON]офіційно працевлаштований,має щомісячний дохід у виді заробітної плати,його заробіток за останні шість місяців становить 60171 гр.13 коп.,про що надана довідка. З урахуванням розміру доходів відповідача ,отримання позивачкою аліментів на утримання дитини в грошовій формі може забезпечити потреби дитини на належному рівні та явно перевищує той рівень достатку,який має можливість самостійно забезпечити дитині позивачка. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не обґрунтував в судовому засіданні з посиланням на докази свою позицію про те,що за вказаних вище обставин розірвання договору про припинення права на аліменти інтересам дитини не відповідає. Фактично позиція служби у справах дітей ґрунтується на п.66 постанови КМУ від 24.09.2008 р.№ 866,яким встановлено перелік повноважень органів опіки та піклування,пов*язаних із захистом прав дитини,де надання дозволу на розірвання договору про припинення права на аліменти не передбачено. Оскільки такий підхід до інтересів дитини є формальним,а неузгодженість приписів законодавства не може їм шкодити,суд дійшов до висновку,що сторони справи як батьки дитини мають переважне право визначатися у способах участі в утриманні дитини,що відповідає положенням ч.1 ст.181 СК України. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved