Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», з тамбуром літ. «а№» житловою площею 21,1 кв.м., загальною площею 34,8 кв.м., а також надвірних будівель: сараю літ. «Б», погребу літ. «В», вбиральні «Г», літнього душу літ. «Д», огорожі №1-3, що розташовані по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно довідки №02-22/1204 від 19.08.2013 року, наданої Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області в погосподарській книзі Русько-Лозівської сільської ради домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] значиться за [PERSON] Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] - відсутнє. Даний житловий будинок бабуся позивачки успадкувала від своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 09.08.1985 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В. за реєстровим № 2601. Вищевказане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в по господарській книзі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. [PERSON] за життя склала заповіт від 19.11.1986 року, посвідчений секретарем виконкому Русько-Лозівської сільської ради за реєстровим №87, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] своєму синові [PERSON]. Як вказує позивач, [PERSON], померла [INFO] та після її смерті в спадковому будинку проживали: батько позивача, [PERSON] та сама позивач. Спадщину, після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв фактично, шляхом вступу в управління спадковим майном. [PERSON] помер [INFO]. Крім того позивач зазначила, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями батько позивач, [PERSON] за життя на своє ім'я не оформив. В судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачем, Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області за підписом голови надано до суду заяву, з проханням слухати справу за відсутності їх представника, та розглянути справу у відповідності до вимог чинного законодавства на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що згідно довідки №02-221204 від 19.08.2013 року, наданої Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області в погосподарській книзі Русько-Лозівської сільської ради домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] значиться за [PERSON]. Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] - відсутнє. Житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] бабуся позивача [PERSON] успадкувала від своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 09.08.1985 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В. за реєстровим №2601 (спадкова справа № 39685). Вищевказане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в погосподарській книзі Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Матеріалами справи достовірно встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт від 19.11.1986 року, посвідчений секретарем виконкому Русько-Лозівської сільської ради за реєстровим №87, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] своєму синові [PERSON]. Відповідно свідоцтва про смерть виданого 01.01.1987 року виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, серія [NUMBER], актовий запис - 2, [PERSON], померла [INFO]. Після смерті бабусі в спадковому будинку проживали: батько позивача (син спадкодавці) [PERSON], та позивач по справі, її онука. Спадщину, після смерті [PERSON] батько позивача - [PERSON] прийняв фактично, шляхом вступу в управління спадковим майном. Відповідно до п.4 Прикінцевих положень діючого на теперішній час Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, до цивільних правовідносин, що виникли до набрання ним чинності, застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно свідоцтва про смерть виданого 07.04.2010 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, серія [NUMBER], актовий запис - 28, батько позивача, [PERSON] помер [INFO]. Позивач у справі, спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Цей факт підтверджується довідкою Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області № 02-21454 від 08.04.2010 року. Згідно ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» від 05.08.2013 року проведено інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] [PERSON] за життя на своє ім'я не оформив. В судовому засіданні достовірно встановлено, що спадкове майно після смерті [PERSON] складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», з тамбуром літ. «а№» житловою площею 21,1 кв.м., загальною площею 34,8 кв.м., а також надвірних будівель: сараю літ. «Б», погребу літ. «В», вбиральні «Г», літнього душу літ. «Д», огорожі №1-3, що розташовані по [ADDRESS]. Згідно висновку про технічний стан та несучі здібності будівельних конструкцій житлового будинку літ. «А-1» та надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], наданого КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» встановлено, що стан несучих та огороджувальних конструкцій характеризується як нормальний (стан II категорії). Дефектів і пошкоджень в несучих та огороджувальних конструкціях будівель, котрі досліджувалися, що засвідчують про зниження їхньої несучої здібності, не виявлено. Матеріали, котрі були використані і розмір конструктивних елементів мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм з несучої здібності. Пошкоджень та деформацій несучих та огороджувальних конструкцій та відхилень від архітектурно-будівельних норм не виявлено.Технічний стан будівельних конструкцій будівель забезпечує їхню несучу здібність, достатню для експлуатації. Конструктивні елементи та планування будівель не суперечать будівельно-технічним, протипожежним та санітарно - гігієнічним вимогам. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно листа в.о. завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Лакіза І.В. від 25.11.2013 року №2407/01-16, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, з 2010 року по теперішній час до Дергачівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно перевірених алфавітних книг обліку спадкових справ за період з 1995 року по 2013 рік після смерті [INFO] [PERSON] до Дергачівської нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Крім того, згідно відповіді на запит з Харківського обласного державного нотаріального архіву від 26.11.2013 року №3638/01-21, за наявними в архіві даними згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Дергачівської нотаріальної контори Харківської області за 1986-1994 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори не надходило, спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved