Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 січня 2008 року померла її тітка [PERSON], яка при житті набула право власності на виділену їй земельну ділянку (дві земельні ділянки) загальною площею 0.82га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 088740 від 13.07.2005 року. Позивачка доглядала за [PERSON], оскільки вона була у похилому віці, була самотньою і проживала лише із своїм рідним братом [PERSON], який помер 25.02.2007 року. Про те, що раніше [PERSON] працювала в колгоспі позивачка знала, але про те, що вона отримала земельну частку (пай) і набула право власності на земельну ділянку ніхто не знав, так як при житті про це остання нікому не розповідала. Після смерті [PERSON], орієнтовно в серпні 2009 року позивачка знайшла серед інших документів померлої і державний акт на право на земельну ділянку на ім’я покійної і звернулася за роз’ясненнями до [PERSON] сільської ради, де їй повідомили, що [PERSON] ще при житті склала на її ім’я заповіт. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено через пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, який сплив 19 липня 2008 року. Тому просить суд визначити додатковий строк терміном в три місяці, який є необхідним для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] вимоги позовної заяви підтримали повністю, і просили суд, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з’явився, однак сільрада надала суду заяву, в якій позов позивачки визнає повністю і просить справу розглянути у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19 січня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-МИ № 045894 від 21 січня 2008 року. Згідно копії заповіту від 23 лютого 2000 року [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй за сертифікатом серії ЧВ №0127460 виданого Глибоцькою райдержадміністрацією Чернівецької області 30.05.1997 року, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Про вказаний заповіт позивачка дізналась лише в серпні 2009 року, що нею було підтверджено в судовому засіданні. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено через пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, який сплив 19 липня 2008 року, про що свідчить відповідь нотаріуса, який міститься в матеріалах справи. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов’язані з об’єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такими визнаються зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходженням спадкового майна; складні умови праці, які зокрема, пов’язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи, що позивачка була необізнаною про наявність заповіту, і не могла знати про його існування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є обґрунтованими, причина пропуску строку є поважною, тому суд вважає можливим визначити позивачці додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини. Вказаний термін є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved