Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить зняти: - арешт за № 8587440 з Предмету іпотеки - квартира за адресою [ADDRESS], накладений 27.03.2009 р. на підставі постанови винесеної державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ; - арешт за № 8819040 з Предмету іпотеки - квартира за адресою [ADDRESS], накладений 19.06.2009 р. на підставі постанови винесеної державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ; - арешт за № 9084477 з Предмету іпотеки - квартира за адресою [ADDRESS], накладений 23.09.2009 р. на підставі постанови винесеної державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ; - арешт за № 9145589 з Предмету іпотеки - квартира за адресою [ADDRESS], накладений 13.10.2009 р. на підставі постанови винесеної державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ; - арешт за № 12118853 з Предмету іпотеки - квартира за адресою [ADDRESS], накладений 01.02.2012 р. на підставі постанови винесеної державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ. При цьому посилається на те, що 27.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11190146000 за яким останній отримав кредит у іноземній валюті на загальну суму 70 000 (сімдесят тисяч) дол. США 00 центів. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 27.07.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Позичальником укладено договір іпотеки № 11408 за яким в іпотеку передана квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Предмет іпотеки). Позивач зазначає, що 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений Договір Факторингу № 1 та Договір відступлення права вимоги № б/н за якими право вимоги кредитної заборгованості Банку до Позичальника за Договором про надання споживчого кредиту та за Договором іпотеки відступлені Позивачу. Позивач додає, що Державним виконавцем протягом 2009-2012 років були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Також в позові зазначено, що станом на 29.08.2013 року Позичальник має невиконані зобов'язання перед ТОВ «Кей-Колект» за кредитним договором № 11190146000 від 27.07.2007 року в сумі 102 677 (сто дві тисячі шістсот сімдесят сім) дол. США 35 центів. В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що 27.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір №11190146000 про надання споживчого кредиту за яким третя особа отримала кредитні кошти в сумі 70 000 доларів США. В забезпечення виконання даного договору між вказаними вище особами 27.07.2007 року було укладено договір застави, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» уклали Договір Факторингу № 1, а також Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки № б/н, за якими право вимоги кредитної заборгованості Банку до Позичальника за Договором та за Договором іпотеки, відступлені Позивачу. На виконання Договору Факторингу № 1 було складено Акт приймання-передачі прав вимоги від 12.12.2011 року. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно із положеннями ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Судом встановлено державними виконавцями Богунського ВДВС Житомирського МУЮ протягом 2009-2012 років були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.03.2009 року, від 19.06.2009 року, від 23.09.2009 року, від 13.10.2009 року та від 31.01.2012 року на вищезазначений предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та перебуває в заставі у позивача. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. В силу застави заставодержатель має переважне право перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 572 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Таким чином, в силу укладеного Договору Факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», а також договору іпотеки укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], ТОВ «Кей-Колект» має пріоритетне право звернення стягнення на предмет іпотеки, а арешт та заборона на відчуження заставленого майна є неправомірними, оскільки порушують права позивача як заставодержателя, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved