Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що в травні 2008 року ним було надано в борг [PERSON] 16000 доларів США. Відповідачка зобов'язалася виплатити борг не пізніше 28.12.2009 року. Відповідачка не виконала своєчасно свої зобов'язання, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час та з урахуванням 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в загальній сумі 192839 грн. 93 коп. і моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Інші сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). Приписами ч.2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії розписки від 20.07.2009 року (а.с.8), [PERSON] зобов'язалася погашати кредит, виданий 10.06.2009 року на ім'я [PERSON] Відповідно до копії розписки від 20.07.2009 року, [PERSON] зобов'язалася повернути [PERSON] 16000 доларів США не пізніше 28.12.2009 року (а.с.9). Відповідно до вимог ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Отже, у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог за договором позики, підлягає задоволенню вимога про стягнення на користь позивача з [PERSON] суми боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час та з урахуванням 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в загальній сумі 192839 грн. 93 коп. В частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вказані вимоги не відповідають вимогам чинного цивільного законодавства. За змістом ст.ст.15, 16 ч.2 п.9, 23, 611 п. 4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом відшкодування моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Нормами ЦК України не передбачена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання у вигляді відшкодування моральної шкоди, а тому достатніх підстав для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди немає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволений частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з часткового задоволення позовних вимог, сума судових витрат, які підлягають стягненню з [PERSON] складає 2028 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial