Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Агрообладнання» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства 34887,31 грн. матеріальної шкоди та 348,88 грн. судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 липня 2012 року в м. Києві по вулиці Русанівській Набережній, 12 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], власник автомобіля - [PERSON], та автомобіля «Мітсубісі Л 200», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником даного автомобілю є Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Агрообладнання». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мітсубісі Л 200» був пошкоджений. Пошкодження автомобіля «Мітсубісі Л 200» підтверджується довідкою відділу ДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.13.1, п.12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.07.2012 року [PERSON] визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП Украни за порушення п.п. 13.1,12.1 Правил дорожнього руху України. В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2012 року в м. Києві по вулиці Русанівській Набережній, 12 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Астра», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], власником даного автомобіля є [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі Л 200», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником даного автомобілю є Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Агрообладнання». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мітсубісі Л 200» був пошкоджений. Пошкодження автомобіля «Мітсубісі Л 200» підтверджується довідкою відділу ДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.7). Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.07.2012 року [PERSON] визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП Украни за порушення п.п. 13.1,12.1 Правил дорожнього руху України (а.с.8). Після ДТП Відповідач повідомив ТОВ «ВКФ Агрообладнання», що його цивільно-правова відповідальність застрахована у ТДВ СК «ПЛЮС» згідно полісу №АА/4116610 від 14.07.2011р. Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТДВ «Страхова компанія «ПЛЮС» ( Протокол №8 від 12.09.2011р.) ТДВ «Страхова компанія ПЛЮС» змінила найменування на ТДВ «Страхова компанія Райп». Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, ТДВ «Страхова компанія Райп» проведено автотоварознавче дослідження від 21.11.2012 р. Згідно із звітом №2443 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку становить 34 887,31 грн. (а.с.10-15). 09.07.2012р. ТОВ ВКФ «Агрообладнання» звернулося до ТДВ «Страхова компанія «Райп», яка є повним правонаступником всіх прав та обов'язків ТДВ «Страхова компанія «ПЛЮС», із заявою про страхове відшкодування, що підтверджується листом страховика №789 від 25.09.2012р. Як вбачається із листа №789 ТДВ «Страхова компанія «Райп» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування. 10.10.2012р. представник позивача звернувся із скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якій просив захистити його інтереси та зобов'язати страховика здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку. 04.01.2013р. Національною комісією було повідомлено позивача про виявлені ознаки порушення страховиком законодавства у сфері фінансових послуг щодо нездійснення виплати страхового відшкодування у строк встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 31.01.2013р. Національною комісією винесено розпорядження №377 про застосування заходу впливу до Товариства з додатковою відповідальністю «Райп» у зв'язку із невиконанням зобов'язань за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.07.2011р. №АА/4166610. Однак, не зважаючи на пред'явлені вимоги, ТДВ «Страхова компанія «Райп» не виплатила позивачу шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. Так, відповідно до ч.1 ст 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Агрообладнання» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП підлягають задоволенню у повному обсязі. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 348 грн. 88 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved