Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: ВГІРФО Солом'янського РВ ГУ ДМС України в м. Києві, Відділ опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації - про усунення перешкод у здійсненні права власності. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 10. 03. 2006 року, позивача було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою мешкання позивача, а саме: [ADDRESS]. 19. 11. 2010 року [PERSON], [INFO] вибула на усиновлення за кордон. В зв'язку із зазначеним позивач з урахуванням уточнень просить суд усунути перешкоди у здійсненні його права власності шляхом позбавлення [PERSON] права на користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. ВГІРФО Солом'янського РВ ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання свого представника не направили надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Відділ опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10. 03. 2006 року, позивача було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою мешкання позивача, а саме: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Відповідно до листа Управління освіти Подільської районної в м. Києві державної адміністрації № 240 від 21. 02. 2013 року вбачається, що [PERSON], [INFO] виховувалась в дитячому будинку «Малятко» Управління освіти Подільської районної в м. Києві державної адміністрації на повному державному утриманні, як дитина позбавлена батьківського піклування з 17. 02. 2006 року по 19. 11. 2010 року, на даний час вибула на усиновлення за кордон. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З довідки форми № 3 від 12. 04. 2013 року вбачається, що в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач та відповідач (а.с. 9). Судом встановлено, що [PERSON], 2001 року народження в квартирі що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не проживає, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Відповідно до вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем були доведені ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved