Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про поділ майна придбаного під час перебування в сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з червня 1997 року по серпень 2008 року, вона та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. 01.08.2008 року ними було укладено шлюб, в якому вона перебувала до 2011 року. Під час спільного проживання без реєстрації шлюбу нею разом з Відповідачем за спільні кошти набувалось у власність нерухоме майно, зокрема: - трьохкімнатна квартира [ADDRESS]; - моторолер VIPER SPORT" д.н.з. [NUMBER] ; - гараж у кооперативі «Мотор» [NUMBER] ; - автомобіль «OPEL-KADETT» д.н.з. [NUMBER]. Добровільно поділити спільно нажите майно відповідач не хоче, оскільки вважає, що все майно належить тільки йому, так як придбане в той час, коли вони офіційно не перебували у шлюбі, що змусило її звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнила позовні вимоги просила суд встановити факт проживання, [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 05.06.2007 року по 31.07.2008 року. Уточнені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, з підстав зазначених у позовній заяві та судових дебатах, що долучені до матеріалів справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, з підстав зазначених у позовній заяві та судових дебатах, що долучені до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду, що дійсно вони познайомились з [PERSON] приблизно в 2006 році. Дружні стосунки почали підтримувати з 2007 року. Працювали разом в ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» він на посаді заступника директора, вона оператором електронно - обчислювальних та обчислювальних машин у виробничо - технічній службі. Крім дружніх стосунків, підтримували також інтимні стосунки. 01.08.2008 року між ним та позивачкою був укладений шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. В період з вересня 2007 року по березень 2008 року проживав з [PERSON]. З березня 2008 року він припинив спільно проживати з останньою і переїхав на постійне місце проживання до м. Білої Церкви. Вважає позов [PERSON] таким, що заявлений безпідставно, оскільки остання ніякої участі в придбанні майна, на частку в якому вона претендує не приймала, а тому вважає позов таким, що є частково обґрунтованим. Просив суд в поділити майно, що є спільною сумісною власністю між [PERSON] та [PERSON] мопед марки "VIPER SPORT" д.н.з. [NUMBER] вартістю 8000 грн., залишивши транспортний засіб у власності [PERSON], зобов'язавши сплатити [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 4000 грн. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Просив суд в позов [PERSON] задовольнити частково, з підстав зазначених у промові у судових дебатах, що долучена до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знайомі з 2006 року. З 2007 року почали підтримувати дружні стосунки, разом проводили час з спільними друзями, відпочивали. 01.08.2008 року між ними було укладено шлюб, в якому вони перебували до 2011 року. У судовому засіданні позивачка Позивач стверджувала, що з червня 2007 року по серпень 2008 року, вона та Відповідач проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. 01.08.2008 року між ними було укладено шлюб, в якому вони перебували до 2011 року. У шлюбі [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON]. Вказані обставини, що підтверджується паспортами, відповідно до відміток в яких, вона з Відповідачем зареєстрована за однією адресою у місті Біла Церква ([ADDRESS] - з 01.08.2008 року по даний час, показами свідків, спільними фотографіями, копією свідоцтва про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Під час спільного проживання без реєстрації шлюбу нею, спільно з Відповідачем за спільні кошти набувалось у власність нерухоме майно, зокрема: - трьохкімнатна квартира [ADDRESS]; - моторолер VIPER SPORT" д.н.з. [NUMBER] ; - гараж у кооперативі «Мотор» [NUMBER] ; - автомобіль «OPEL-KADETT» д.н.з. [NUMBER]. Вказане підтверджується відповідним листом Білоцерківського МБТІ № 3781 від 15.11.2011 року. Всі договори та свідоцтва оформлялись на ім'я Відповідача. Добровільно поділити спільно нажите майно Відповідач не бажає, оскільки вважає, що все майно належить тільки йому, так як придбане в той час, коли вони офіційно не перебували у шлюбі. Позивачка звертається до суду з даним позовом і просить суд встановити факт проживання її разом з Відповідачем без реєстрації шлюбу з 05 червня 2007 року по 31 липня 2008 року та поділити майно, що є спільною сумісною власністю. В судовому засіданні позивачка пояснила, що вони знайомі з Відповідачем з 2006 року, оскільки на той час вона звільнилась з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил України. З 13 грудня 2006 року за наказом № 703-к від 13.12.2006 року по 05.02.2007 року працювала у ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» оператором електронно - обчислювальних машин у виробничо - технічній службі. 05.06.2007 року почали проживати разом за адресою [ADDRESS]. З 15.04.2008 року по даний час проживають разом у місті Біла Церква ([ADDRESS]. У квітні 2008 року Відповідачем було придбано спірну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на покази свідків, письмові докази. Так, з пояснень свідка [PERSON] вбачається, що з [PERSON] знайомі давно. Вона хрещена мати її дитини. З березня 2007 року [PERSON] почала зустрічатись з [PERSON]. Проводили спільно час, їздили відпочивати разом до Тунісу, Балаклави, Севастополя. 16 квітня 2007 року [PERSON] був присутнім під час святкування дня народження [PERSON] Вони знімали квартиру десь на [ADDRESS]. Бачила неодноразова маму [PERSON], яка возили їм продукти харчування. На початку квітня 2008 року вони їздили знайомитись з батьками [PERSON] до Кіровограду. 16 квітня 2008 року вона телефонувала і повідомила їй про те, що вони придбали квартиру в м. Біла Церква. Вони спільно проживала, отримували заробітну плату, мали спільний бюджет. Все це їй відомо зі слів [PERSON] та її мами [PERSON] [PERSON] до моменту знайомства проживала разом з мамою. У [PERSON] у власності свого жила не було. За час спільного проживання вони придбали холодильник, телевізор, квартиру. Вказане майно придбавалось за спільні кошти. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона є матір'ю [PERSON]. З [PERSON] знайома з 2007 року. Почали проживати разом з 05.06.2007 року. Вели спільне господарство. Разом святкували 15.04.2007 року день народження [PERSON]. Разом відпочивали в Тунісі, Севастополі, Балаклаві. Під час перебування [PERSON] в лікарні, [PERSON] її провідував, надавав матеріальну допомогу. До лікарні [PERSON] потрапила у зв'язку з тим, що [PERSON] хотів мати дітей. 15 квітня 2008 року вони разом придбали квартиру в м. Біла Церква. [PERSON] тяжка людина, морив [PERSON] голодом, постійно знущався з неї. Працювали разом в ТОВ «ЛЕО». Він заступником директора, вона працювала на посаді секретаря. Проживали разом [ADDRESS]. Був спільний сімейний бюджет. Про те що вони разом проживали знали всі працівники на підприємстві. Проживали з 05.06.2007 року до того часу поки не поїхали проживати до м. Біла Церква. За час спільного проживання було придбано квартиру з меблями, диван, холодильник, пральну машину, два телевізори. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що працювала разом зі сторонами по справі на одному підприємстві ТОВ «ЛЕО». [PERSON] приходиться їй племінницею. Працювала оператором ЕОТ. [PERSON] працював на посаді заступника директора. За його ініціативою її було переведено на посаду секретаря до [PERSON]. В 2007 році бачила його в лікарні, де [PERSON] робили операцію. Тобто спільно проживали. З кінця 2007 року почали разом проживати з [PERSON] До [PERSON] [PERSON] проживав з іншою жінкою з бухгалтерії. Під час телефонної розмови з [PERSON] 15.04.20007 року вона повідомила, що вони придбали квартиру в м. Біла Церква. Також їй відомо, що вони неодноразово їздили на відпочинок до Тунісу, Севастополя, Балаклави. Знімали квартиру, гараж на [ADDRESS]. Всі вище обставини їй відомі зі слів [PERSON] та співробітників підприємства, які їй розповідали про обставини стосунків [PERSON] та [PERSON] З показів свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 05.06.2007 року проживали разом г громадянському шлюбі. [INFO] у них народився син. [PERSON] є її двоюрідною сестрою. [PERSON] вперше побачила 16.04.2007 року на святкуванні дня народження [PERSON]. В той час вони разом не проживали, лише зустрічались. [PERSON] відвідував [PERSON] під час того як остання перебувала в лікарні. Спільного проживала на [ADDRESS], мали спільний бюджет, отримували заробітну плату, а тому вона вважала, що вони спільно проживали та вели господарство. Дані обставини їй відомі зі слів самої [PERSON] і вона зробила висновок з того як вони спілкуються між собою, що вони спільно проживають. Квартиру в м. Білій Церкві було придбано до реєстрації шлюбу. Також був придбаний моторолер. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] хресниця її чоловіка. Про обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] їй відомо, те що наприкінці весни 2007 року [PERSON] та [PERSON] почали зустрічатись. Проживати почали на початку червня 2007 року по проспекту Леніна. Про дані обставини їй відомо з телефонних розмов та особистих зустрічей з матір'ю [PERSON]. З [PERSON] познайомилась в лікарні де перебувала на лікуванні [PERSON]. Також, їй відомо, що [PERSON] проживала разом з [PERSON], оскільки мати [PERSON] постійно передавала [PERSON] продукти харчування, які остання передавала [PERSON] Зателефонувавши 16.04.2008 року [PERSON], остання повідомила, що вони з [PERSON] придбали квартиру в м. Біла Церква, умебльовану. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приймаються до уваги судом, оскільки вони є послідовними, свідки не є зацікавленими особами у результатах розгляду справи, їхні покази не суперечать іншим доказам у справі, проте жоден зі свідків не пояснював суду, що [PERSON] визнавав позивачку [PERSON] своєю дружиною, так і не визнавав право власності за [PERSON] на спірне майно. З показів свідків вбачається, лише те, що свідки самі робили висновки про те, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям. Дані покази свідків суд оцінює критично, поскільки свідки в квартирі де начебто проживали сторони не бували та відвідували їх, однак їм достовірно не відомо, чи вели сторони спільне господарство, чи мали спільний сімейний бюджет. Свідки пояснювали, що [PERSON] та [PERSON] проживали в одній квартирі. Однак [PERSON], в судовому засіданні заперечив дану обставину та пояснив, що дійсно з [PERSON] вона зустрічалися, святкували свята, спілкувалася з її та його батьками, оскільки з 2006 року підтримував з нею дружні та інтимні стосунки. На той час, тобто в період протягом якого Позивачка просить встановити факт спільного сумісного проживання, проживав з іншою жінкою. Відносини продовжувалися до березня 2008 року, після чого переїхав проживати до м. Біла Церква на квратиру, яку придбав 16.04.2008 року за власні кошти. З 01.08.2008 року [PERSON] проживає з ним та їхнім сином, у спірній квартирі. Гроші на придбання майна [PERSON] не надавали. Покази свідка [PERSON] матері [PERSON] не приймаються до уваги судом, оскільки свідок на думку суду є зацікавленою особою у результатах розгляду справи. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги надані позивачкою наступні письмові докази. Так, дійсно, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], 14 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини від 14 травня 2009 року, [INFO] народився [PERSON], батьками якої у свідоцтві про народження зазначені сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що не заперечувалось останніми в судовому засіданні. Вказане свідоцтво про народження спільної дитини підтверджує покази Позивачки та Відповідача про те, що вони підтримували стосунки (інтимні) до моменту офіційної реєстрації шлюбу, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. З наданої позивачкою копії довідки № 4689 від 27.10.2011 року виданої комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 1» вбачається, що [PERSON] була зареєстрована [ADDRESS], яка належала [PERSON]. Проте суд не може погодитись з вказаними доводами позивачки, оскільки вказані обставини повністю спростовуються показами свідка [PERSON], яка є колишньою співмешканкою, яка в судовому засіданні повідомила в приміщенні Стахановського міського суду Луганської області, що проживала разом з [PERSON] з вересня 2007 року по березень 2008 року , мали спільний бюджет. Після припинення стосунків, [PERSON] переїхав жити до м. Біла Церква. Проживали разом у неї дома . Крім того, факт спільного проживання позивачки з відповідачем в період з 05.06.2007 року по 31.08.2007 року спростовується також показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які показали, що [PERSON] та [PERSON] були знайомі, оскільки працювали на одному підприємстві. [PERSON] фактично з осені 2007 року по березень 2008 року перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON]. Крім того, факт спільного проживання позивачки з відповідачем в період з 05.06.2007 року по 31.08.2007 року спростовується також наданою копією довідки № 01-34/2/607 від 07.02.2012 року про те, що [PERSON] дійсно працювала в Серговській філії ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» у періоди: з 13.12.2006 року (наказ № 703 к від 13.12.2006 року) до 05.07.2007 року(наказ № 65к від 05.02.2007 року) оператором електронно - обчислювальних та обчислювальних машин у виробничо - технічній службі, з 06.02.2007 року (наказ № 66к від 06.02.2007 року) по 01.09.2011 року (наказ № 1к від 01.09.2011 року) завідуючим канцелярією, що не заперечувалось в судовому засіданні сторонами по справі . У період з 01.12.2008 року до 31.08.2011 року [PERSON] знаходилась у частково - оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (наказ № 147к-05 від 01.12.2008 року). Зі змісту вказаної довідки вбачається, що як [PERSON] перебувала на своєму робочому місці. Посилання Позивача на ті обставини, що вона разом з Відповідачем перебувала та придбавала з [PERSON] спірну квартиру. Крім того, Позивач у своїй промові у судових дебатах підтвердила, що дійсно [PERSON] самостійно придбавав вказану квартиру, а [PERSON] знаходилась в м. Стаханов і очікувала на декретну відпустку. Посилання Позивача на ті обставини, що вона перебувала на лікарняному у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження так як і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні обставин придбання золотих прикрас у м. Біла Церква. Крім того, позивачкою надано до суду фотографії, на яких зображені під час спільного відпочинку з друзями та знайомими. Проте з наданих фотознімків не вбачається, що позивач та відповідач вели спільне господарства, мали спільний бюджет. Вказані фотознімки лиш підтверджують те, що позивач і відповідач дійсно були знайомі протягом досить тривалого часу, проводили спільно час з друзями і знайомим, відпочивали, але не спільно проживали. Дані фотокартки не можуть бути покладені в основу судового рішення, так як дані докази не дають переконливості в тому, що сторони проживали однією сім»єю. Так, судом під час розгляду справи застосовуються норми процесуального права, які є чинним на час розгляду справи. А у відповідності до п. 5 ст. 256 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи) судом можуть встановлюватись факти проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Але позивачка, крім встановлення факту проживання однією сім'єю, в період з червня 2007 року, просила також суд визнати за нею право власності на спірне майно., придбаного за час спільного проживання з [PERSON]. Як вказано вище в рішенні, частина майна, а саме: - трьохкімнатна квартира [ADDRESS]; - моторолер VIPER SPORT" д.н.з. [NUMBER] ; - гараж у кооперативі «Мотор» [NUMBER] ; - автомобіль «OPEL-KADETT» д.н.з. [NUMBER]. В даному випадку, суд вважає, що до відносин стосовно придбання спільного майна суд вваж є за можливе застосовувати положення ст. 74 СК України та ст.. 368 ЦК України, застосуванню в даному випадку підлягають цивільно - правові норми, які були діючими на той час, коли відповідач [PERSON] набув вищевказане майно. Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачкою не доведено в судовому засіданні обставин, які підтверджують факт спільного проживання з відповідачем [PERSON] в період з 05.06.2007 року по 31.07.2008 року оскільки з матеріалів справи не вбачається, що між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а навпаки з матеріалів справи та показів свідків вбачається, [PERSON] та [PERSON] підтримували дружні стосунки. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , при застосуванні ст. 74 СК України , що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та дружина не перебувають в будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. В ході розгляду справи судом не встановлено між [PERSON] та [PERSON] усталених відносин, що притаманні подружжю. Доводи Позивача про те, що він спільно відпочивали, святкували дні народження не свідчить про ведення спільного господарства та проживання однією сім»єю, не можуть бути підставою для задоволення позову. Доводи Позивача про те, що автомобіль «OPEL-KADETT» д.н.з. [NUMBER], яким згідно доручення [PERSON] було надано право продати або обміняти автомобіль марки не може свідчити про те, що сторони вели спільне господарство та проживали як сім»я, та вказаний автомобіль підлягає поділу оскільки, перебував у власності у період - 16 травня 2000 року по 15 червня 2004 року. 15 червня 2004 року вказаний автомобіль був проданий [PERSON] та [PERSON], що підтверджено показами свідка [PERSON]. В даному випадку [PERSON] спірний автомобіль продав ще до знайомства з Позивачем. Спірний гараж [NUMBER] в кооперативі «Мотор» по вулиці Декабристів в м.. Біла Церква не може вважатися спірною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний у квітні 2008 року батьком відповідача [PERSON]. Після смерті батька [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки потребується приватизація земельної ділянки. Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України Право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідач право власності на вказаний гараж не набув у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст.. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п.25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до вимог ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до вимог ст..68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, суд вважає можливим поділити є спільною сумісною власністю між [PERSON] та [PERSON] мопед марки "VIPER SPORT" д.н.з. [NUMBER] вартістю 8000 грн., залишивши транспортний засіб у власності [PERSON], зобов'язавши сплатити [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 4000 грн. , в задоволенні решти частини позовних вимог суду вважає за необхідне відмовити, у зв'язкуз їх безпідставністю та не обґрунтованістю, .

Outcome: dismissed