Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] з листопада 1999 року до [INFO] року; встановити факт своєчасного прийняття спадщини після смерті [PERSON]; визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на будинок [ADDRESS] та грошові вклади на рахунку № [NUMBER] у Шевченківському відділенні Ощадбанку України та № [NUMBER] у Печерському відділені № 3715 Ощадбанку України; визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладений 29 липня 2010 року [PERSON], та скасувати правову реєстрацію на його ім'я; скасувати рішення Київської міської ради про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS] та визнати недійсним акт про право власності на вказану земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер [PERSON], який постійно проживав у [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS], що належав йому на праві приватної власності та грошових вкладів на рахунках № [NUMBER] у Шевченківському відділенні Ощадбанку України, № [NUMBER] у Печерському відділенні № 3715 Ощадбанку України, яку він фактично прийняв, як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити спадщину у нотаріальному порядку йому не вдалося, оскільки на день звернення, право власності на спадкове майно зареєстровано у Київському бюро технічної інвентаризації за відповідачем [PERSON] Крім того, йому було роз'яснено, що оскільки він не був зареєстрований у спірному будинку, питання про прийняття спадщини може бути вирішено в судовому порядку. Інших спадкоємців, окрім нього, передбачених законом, немає. Він постійно проживав зі спадкодавцем до дня його смерті та з його матір'ю [PERSON], що померла [INFO] року, однією сім'єю з листопада 1999 року у будинку [ADDRESS] та проживає у вказаному будинку до сьогодні. Мажй родинні відносини зі спадкодавцем та [PERSON] склалися через потребу з боку [PERSON] та [PERSON] у допомозі створювати належні умови проживання у приватному будинку (ремонт та утримання будинку), лікуванні, та необхідністю знайти житло та роботу у місті Києві - з його боку. Весною 2000 року його дружина переїхала до Києва із двома неповнолітніми дітьми, разом вони вели із [PERSON] та [PERSON] господарство, спільно робили ремонт приміщень будинку, сплачувати комунальні послуги, харчувались, під час хвороби та знаходження у лікарні кожного із сім'ї здійснювали необхідний догляд, виховували дітей, а [PERSON], як лікар за спеціальністю, також опікувалась здоров'ям їх неповнолітніх дітей. Однак, у липні 2010 року йому стало відомо, що Київським міським бюро технічної інвентаризації право власності на будинок, що він фактично успадкував після смерті [PERSON], було зареєстровано на підставі рішення Брянківського міського суду Луганської області від 25.06.2010 року за відповідачем [PERSON], який 29 липня 2010 року продав будинок відповідачу [PERSON], за яким на сьогодні зареєстровано право власності на будинку по [ADDRESS]. Також в серпні 2011 року йому стало відомо, що земельна ділянка, на якій розташований будинок [PERSON], приватизується, відповідно до проекту додатку до рішення Київської міської ради за відповідачем [PERSON] Вважає, що відповідачі незаконно набули право власності на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він знаходиться, з приводу чого він звертався до правоохоронних органів. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] - проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що 29 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до даного договору [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1172 га, кадастровий номер земельної ділянки 91.109.105. Тому [PERSON] право власності на означений будинок було набуто на законних підставах. Вважає, що позивач без відповідних правових підстав проживає в спірному будинку. Крім того, позивачем не надано доказів проживання з спадкодавцем однією сім'єю протягом останніх п'яти років до часу його смерті. Представник відповідача - Київської міської ради - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу у його відсутність; в матеріалах справи містяться письмові заперечення, з яких вбачається, що проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів щодо порушення його прав, також не надано доказів в підтвердження того, що позивач є власником предмету спору, а отже особою, яка має право звертатись до суду з відповідним позовом, а також не доведено факту оспорення або не визнання Київською міською радою прав власності позивача на предмет спору, або втрату ним документа на право власності, а такого способу захисту права, як визнання права власності на спадкове майно, законодавцем не передбачено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомляв, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи - КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.05.2004 року Серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] р. є її син [PERSON], який мешкає в [ADDRESS]. Спадкове майно складається з житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.03.2005 року Серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS], що належав йому на праві приватної власності, та грошових вкладів на рахунках № [NUMBER] у Шевченківському відділенні Ощадбанку України, № [NUMBER] у Печерському відділенні № 3715 Ощадбанку України. Рішенням Брянківського міського суду Луганської області від 25 червня 2010 року було визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на земельній ділянці площею 1172 кв.м. (0,1172 Га), кадастровий номер 91:109:105 за [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу від 29 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1126, [PERSON] продав, а [PERSON] купив належний [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], який знаходиться на земельній ділянці площею 1172 кв.м. (0,1172 Га), кадастровий номер 91:109:105. 14 липня 2011 року земельна ділянка № 91:109:105, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана [PERSON] у приватну власність, на підставі рішення Київської міської ради «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Шевченківському районі м. Києва» від 14.07.2011 року № 821/6208. 16 серпня 2011 року [PERSON] звернувся до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за вх. №1974/02-14. Третьою Київською державною нотаріальною конторою листом за вих. №2554/02-14 від 16 серпня 2011 року [PERSON] було повідомлено про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] року [PERSON] йому видано бути не може, оскільки з поданих ним документів неможливо встановити факт проживання із спадкоємцем однією сімґєю не менше як пґять років до часу відкриття спадщини, а також у звґязку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України. Ухвалою Брянківського міського суду Луганської області від 13 грудня 2011 року було задоволено заяву [PERSON] та заяву [PERSON] про перегляд рішення Брянківського міського суду Луганської області від 25.06.2010 року у справі № 2-1171/2010 за нововиявленими обставинами; рішення Брянківського міського суду Луганської області від 25.06.2010 року по справі за цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики скасоване. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України унормовано, що до складу спадщини входять усі права та обовґязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом було встановлено, що в будинку [ADDRESS] з листопада 1999 року проживав [PERSON], а з квітня 2000 року до м. Києва переїхали члени сім'ї [PERSON], дружина та двоє дітей, які також проживали у вказаному будинку разом з [PERSON] та [PERSON] до їх смерті. За час сумісного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили ремонтні роботи в будинку, надавали один одному допомогу, опікувалися один одним, тобто проживали однією сімґєю. Дані обставини підтверджуються показам свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту його проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] з листопада 1999 року до 13 березня 2005 року підлягають задоволенню. Відносно позовної вимоги про встановлення факту своєчасного прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] проживав зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому згідно ст. 1264 ЦК України може вважатися спадкоємцем четвертої черги за законом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] не був зареєстрований за місцем проживання у відповідності до ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся лише 16 серпня 2011 року. Отже, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після спливу семи років. Таким чином, [PERSON] не була прийнята спадщина після смерті [PERSON] у відповідності до вищевказаних норм цивільного права. З вимогою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини [PERSON] до суду не звертався. За викладених обставин вимога позивача в частині встановлення факту своєчасного прийняття спадщини не може бути задоволена. Крім того, обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів не передбачений ст. 16 ЦК України та не встановлений законом. Оскільки [PERSON] доказів стосовно наявності умов, встановлених законом, для визнання права власності на нерухоме майно та грошові кошти у порядку спадкування за законом у судовому порядку не надано, відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. З урахуванням положень п.п. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», а також того, що у відповідності до закону не була прийнята спадщина позивачем після смерті [PERSON], відсутнє рішення суду щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, то звернення [PERSON] з позовом до суду у порядку ст.3 ЦПК України про визнання недійсним договору купівлі-продажу та державного акту про право власності на земельну ділянку, скасування рішення Київської міської ради є передчасним, оскільки всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України ним не було доведено порушення його прав вчиненим правочином, та, як наслідок, прийнятим КМР рішенням №821/6208 стосовно приватизації земельної ділянки та виданим державним актом про право власності на неї. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги в вищевикладеній частині, то відсутні підстави і для задоволення похідних від них позовних вимог, а саме щодо реєстрації права власності на нерухоме майно на імґя відповідача [PERSON] Підсумовучи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: partial