Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що на підставі державного акту, виданого 01.10.2008 року Снігурівською райдержадміністрацію є власником земельної ділянки площею 5,00 га., яку згідно договору оренди від 02.10.2008 року передав відповідачу по справі ПП «Серпень-2003» в оренду. В порушення умов укладеного договору відповідач не виконав обов'язку по сплаті орендних платежів впродовж 2 років у визначений договором строк, а тому позивач з урахуванням збільшених позовних вимог просить розірвати договір оренди з відповідачем, стягнути з нього заборгованість по орендній платі у розмірі 3 235,55 грн. та 229,40 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові просить про його задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечила навність заборгованості по сплаті орендної плати за договором, просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач на підставі державного акту серії ЯЗ № 130748, виданим Снігурівською райдержадміністрацією 01.10.2008 року, є власником земельної ділянки площею 5,00 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.7). 02 жовтня 2008 року між позивачем та ПП «Серпень-2003» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Снігурівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис 28.05.2009 року (а.с.3-5). За вказаним договором позивач передав належну йому земельну ділянку площею 5,00 га. ПП «Серпень-2003» за актом прийому - передачі від 02.10.2008 року (а.с.8) в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі сплатою орендної плати, не пізніше 1 грудня кожного року, в грошовій, натуральній та (або) відробіткові формі по узгодженню сторін в розмірі 3% від вартості земельної ділянки, нормативною грошовою оцінкою 66954,71 грн., в грошовому виразі з врахуванням прибуткового податку громадян. Згідно п.п.п.10,13,14 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, утому числі інфляції. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, сплачується пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди спір розв'язується у судовому порядку (п.36 Договору). Відповідно до п.38 Договору його дія припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, передбачених законом. Позивач, як на підставу розірвання договору оренди посилається на те, що відповідач йому недоплатив орендну плату за 2012 рік у розмірі 1889,87 грн., яку розраховує з нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнта індексації за 2012 рік помножено на 3% з вирахуванням прибуткового податку 15% та земельного податку у розмірі 12,38 грн. за 1 га. та з вирахуванням фактично отриманої суми орендної плати у розмірі 1706,00 грн. (а.с.32). Крім того, в розрахунок заборгованості по виплаті орендної плати позивач включає суму пені у розмірі 1345,68грн. (а.с.28). Судом встановлено, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст. 611 ЦК України правовим наслідком порушення зобов'язання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону, та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно п. 11 вказаного договору оренди земельної ділянки передбачено, що орендна плата вноситься не пізніше першого грудня кожного року у розмірі 6 6957.71 грн.х3% - 15%= 1707,42 грн. Згідно платіжної відомості від 28.11.2012 року [PERSON] отримав 1724,65 грн., тобто в розмірі та в строк передбачені умовами договору. Крім того, орендна плата за 2013 р. перерахована позивачу згідно квитанції ХД УДППЗ «Урпошта» про поштовий переказ від 11.12.2013 року у розмірі 2 083,02 грн. Таким чином, посилання позивача на систематичну несплату відповідачем орендної плати за договором безпідставні, а тому в частині позивних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки з цих підстав йому слід відмовити. Згідно ст.ст. 13, 21, 23,30 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Позивач зазначає, що відповідач не нарахував йому орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації за 2012 рік, виходячи з показника 1,756. Разом з тим, умовами зазначеного договору передбачено обчислення орендної плати за землю з урахуванням індексу інфляції, який не є тотожним з поняттям коефіцієнту індексації. Умов з приводу обчислення орендної плати з урахуванням коефіцієнта індексації договір не містить, зміни до договору сторонами з цього приводу не вносились. Автомитичне збільшення розміру грошової оцінки нормами Постанови Кабінету Міністрів України № 1185 від 31 жовтня 2011 року «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» не передбачено так само, як і укладеним між сторонами Договором. Про стягнення з відповідача суми індексації орендної плати позивач не заявляв. Крім того, згідно видаткового касового ордеру ПП «Серпень» №41 від 30.11.2009 року [PERSON] отримав авансом 2008 грн.73 коп. за оренду землі, крім отриманих коштів за платіжними відомостями №2 у 2009 році у розмірі 1707,42 грн. (а.с.14), № 3 у 2010 році у сумі 1707,42 грн.(а.с.15), №1 у 2011 році у розмірі 1707,42 грн. (а.с.16), а також згідно касового ордеру № 68 від 30.11.2010 року [PERSON] отримав 500 грн. індексації орендної плати наперед, про що представник позивача в судовому засіданні не заперечував. Крім того, позивач не надав суду доказів, що грошова оцінка орендованої земельної ділянки станом на 2012 рік була іншою, ніж зазначена відповідачем в розрахунку та розрахована ним на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку станом на 14.11.2012 року. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на який посилається позивач (а.с.25), датований 29.10.2013 року. За такого доводи позивача про стягнення заборгованості орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації є безпідставними. Оскільки свої зобов'язання по сплаті орендної плати відповідач виконав в строк, то підстави для нарахування пені за 2012 рік, передбачені п.14 Договору, відсутні. Про стягнення заборгованості по орендній платі та пені за 2013 рік позивач суду не заявляв. Враховуючи више наведене, вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідо до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідач просить стягнути з позивача 2000 грн. понесених витрат на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ПП «Серпень-2003» у цій справі 14.11.2013р. укладено договір про надання юридичних послуг з ТОВ «Юридична компанія «Прайм», працівник якої [PERSON] представляла інтереси відповідача в суді, однак діяла вона на підставі довіреності від ПП «Серпень-2003» датованої 26.06.2013 року. Згідно платіжного доручення №50 від 18.11.2013 року відповідач ПП «Серпень» здійснив оплату ТОВ «Юридична компанія «Прайм» юрпослуг по договору від 14.11.2013 року в сумі 2000 грн (а.с.18,34,35). Однак доказів того, що представник відповідача в суді діяла саме від імені ТОВ «Юридична компанія «Прайм» суду не надано. Крім того, ні відповідач, ні його представник не надали суду обґрунтованих розрахунків витраченого часу щодо кожного з видів отриманих юридичних послуг з урахуванням граничних передбачених законодавством ромірів витрат на правову допомогу у цивільних справах. За такого у суду відсутні підстави до стягнення з позивача витрат відповідача на правову допомогу. Разом з тим, визначаючи розмір судового збору суд виходить з положень ст.80 п.п. 8, 10, ст.88 ЦПК України. З позовної заяви вбачається, що позивач заявив одну вимогу майнового та одну немайнового характеру, а тому судовий збір має становити 229,40+229,40-229,40-114,70=114,70 грн.- недоплачена сума судового збору, яка підлягає стягненню з позивача в дохід держави.

Outcome: approved