Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт укладення договору купівлі-продажу автомобіля СПВ 17 РУТА СПГ, р/н [NUMBER], 2006 року випуску, між ним та відповідачем [PERSON], який діяв на підставі доручення, виданого відповідачем [PERSON] та визнати за ним право власності на цей автомобіль, в обґрунтування якого послався на те, що зазначений автомобіль, який належить відповідачеві [PERSON] на праві власності, 16 листопада 2009 року був переданий останнім в користування та розпорядження відповідачу [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, який, в свою чергу, 18 серпня 2010 року видав тотожну довіреність і йому, а 30 червня 2012 року продав йому вказаний автомобіль за 54000 грн., про що видав йому відповідну розписку, що підтверджує факт укладення між ним та відповідачем [PERSON] договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля та є підставою для визнання за ним право власності на автомобіль. Позивач у судове засідання не з'явився, однак від його представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, обставини отримання 30 червня 2012 року відповідачем [PERSON], який діяв на підставі довіреності, виданої йому відповідачем [PERSON] 16.11.2009 року, від позивача грошової суми в розмірі 54000 грн. за автотранспортний засіб СПВ 17 РУТА СПГ, р/н [NUMBER] (далі - Спірний автомобіль), підтверджується відповідною розпискою, довіреністю та відповідачем [PERSON] не заперечується (а.с.3, 4, 7, 8). Позивач з 18 серпня 2010 року і по цей час має право користуватись Спірним автомобілем, що підтверджується відповідною довіреністю, виданою позивачу відповідачем [PERSON] та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2012 року, який набрав законної сили 18 вересня 2012 року (а.с.5, 19-26). Отже, розглядаючи вимоги про встановлення факту купівлі-продажу Спірного автомобіля та визнання за позивачем права власності на цей автомобіль, суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виникнення ж права власності безпосередньо регулюють дві норми: ст. 655 ЦК України, згідно з якою за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму та ст. 334 ЦК України, відповідно до якої право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд уважає, що для визнання права власності на Спірний автомобіль позивачеві достатньо довести факт сплати ним грошей відповідачу [PERSON] і передачі [PERSON] автомобіля позивачу, що й було встановлено на підставі матеріалів справи. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 654 грн. 70 коп. у рахунок несплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved