Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Заступника прокурора Києво- Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі, Державного підприємства "Дослідне господарство "Чабани", Національного наукового центру "Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України , Національного наукового центру " Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України " до Києво- Святошинської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання недійсним протиправним та скасування розпорядження , визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації державного акту , витребування з чужого незаконного володіння у державну власність. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим що, Прокуратурою району проведено перевірку додержання вимог чинного законодавства щодо законності набуття права власності на земельні ділянки гр.гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 0,12 га для ведення садівництва та території Чабанівської селищної ради. Проведеною перевіркою встановлено, що розпорядженнями голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 1969 від 17.03.10 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність гр. [PERSON] для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Чабанівської сільської ради Києво-Святошинського району; Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 4962 від 03.12.10 передано у власність земельні ділянки 10-ти громадянам України (згідно додатку) для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Чабанівської селищної ради загальною площею 1,200 га. На підставі вказаного розпорядження гр. [PERSON] одержав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 351441 площею 0,12 га, яка розташована в адміністративних межах Чабанівської селищної ради з кадастровим номером № 3222457400:03:003:0092. Відповідно до п. 1.3 Статуту ДП "Дослідне господарство "Чабани" Національного наукового центру "Інститут землеробства Української академії аграрних наук" (надалі Господарство) безпосередньо підпорядковане, Національному науковому центру "Інститут землеробства Української академії аграрних наук" (надалі Інститут). Загальне підпорядкування : Українській академії аграрних наук (надалі Академія), як органу по управлінню державним майном, закріпленим за Господарством. У своїй діяльності Господарство керується Конституцією України, Законами України "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу", Цивільним та Господарським кодексами України, Статутом Академії та її постановами, наказами і розпорядженнями, Статутом Інституту та цим Статутом. (п.3.3). Пунктом 3.6 Статуту передбачено, що основою діяльності Господарства є державна власність України на основні фонди, інше майно, закріплене Академією за господарством, а також землі Академії, надані Господарству згідно з державним актом на право користування. В пунктах 4.2 - 4.4 Статуту вказано, що використання земельних ділянок, переданих державою у постійне користування та майна - у безстрокове безплатне користування Академії, здійснюється відповідно до законодавства України, Статуту Академії, Інституту, якому підпорядковане Господарство, а також цього Статуту. Порядок володіння, користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання, пов'язані з вилученням землі та відчуження майна, погоджуються виключно з Президією Академії. Земельні ділянки, які надані в постійне користування Господарству - для розміщення його об'єктів, здійснення науково - дослідної та господарської діяльності, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених Статутом Академії та цим Статутом, є державною власністю. Вилучення земельних ділянок Господарства може здійснюватися лише за згодою Президії Академії відповідно до Земельного кодексу України. Майно Господарства є державною власністю, закріплене за ним Академією і належить йому на праві господарського відання. Вищезазначені розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо відведення земельних ділянок у власність 10 громадянам для ведення індивідуального садівництва та затвердження відповідних проектів землеустрою, видані на їх підставі державні акти на право власності на земельні ділянки, укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок суперечать вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, повинні бути визнані судом недійсними, протиправними та скасовані з наступних підстав. Право власності держави на спірні земельні ділянки передбачено ст.ст. 17, 80 Земельного кодексу України. Земельні ділянки вибули з державної власності всупереч законодавству та волі держави в особі уповноважених нею органів: ДП "Дослідне господарство "Чабани" Національного наукового центру "Інститут землеробства Української академії аграрних наук", Національного наукового центру "Інститут землеробства Української академії аграрних наук", Української академії аграрних наук, що дає підстави для пред'явлення вимог про витребування їх із чужого незаконного володіння. Заступник прокурора просив визнати недійсними, протиправними та скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 1969 від 17.03.10, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність гр. [PERSON] для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Чабанівської сільської ради Києво-Святошинського району. Визнати недійсними, протиправними та скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 4962 від 03.12.10, яким передано у власність земельні ділянки 10-ти громадянам України (згідно додатку) для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Чабанівської селищної ради загальною площею 1,200 га. Визнати недійсними та скасувати державний акт на право власності на земельні ділянки та скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я гр. [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 351441 площею 0, 12 га, яка розташована в адміністративних межах Чабанівської селищної ради з кадастровим номером № 3222457400:03:003:0092. Витребувати на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Чабани" Національного наукового центру "Інститут землеробства Української академії аграрних наук" з незаконного володіння відповідача земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована в адміністративних межах Чабанівської селищної ради з кадастровим номером № 3222457400:03:003:0092 та належить гр. [PERSON] В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Державне підприємство "Дослідне господарство "Чабани" Національного наукового центру "Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України" та Національний науковий центр "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" в судове засідання не з'явились. Причини неявки суду не відомо. Представникв Києво- Святошинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомо. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"і роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя"обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість. Відповідно до вимог п. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Відповідно до ч. 3 ст. 126 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Статтею 373 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища яке існувало до видання цього акта. В статті 387 Цивільного кодексу України вказано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до абзацу 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.04 № 7 постановлено, що виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України (далі - ЗК), глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Згідно з пунктом 7 зазначеної Постанови, судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Як встановлено у судовому засіданні, Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 4962 від 03.12.10 передано у власність земельні ділянки 10-ти громадянам України (згідно додатку) для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Чабанівської селищної ради загальною площею 1,200 га. Згідно державного акту на право постійного користування землею серії 1-КВ № 003452 Дослідне господарство "Чабани" є користувачем земельної ділянки загальною площею 253,68 га для сільськогосподарського виробництва. У листі ДП "ДГ "Чабани" зазначено, що Національний науковий центр "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" не погоджував виділення земельних ділянок вищезазначеним громадянам, а також на вищезазначені земельні ділянки відсутня постанова Президії Національної академії аграрних наук України. Від так, Державне підприємство "Дослідне господарство "Чабани" було користувачем земельних ділянок, які надані у власність 10 громадянам України, на час прийняття Києво-Святошинською районною державною адміністрацією розпоряджень про надання дозволів на складання проектів землеустрою та затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Чабанівської селищної ради. Згідно ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно, до ст. 60 ЦПК України позивачем, не було надано оспорюване розпорядження № 1969 від 17.03.10 р., яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність гр. [PERSON] для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Чабанівської сільської ради Києво-Святошинського району, а також технічної документації на розробку проекту землеустрою даної земельної ділянки, чим позбавлено суд встановити наявність факту, яким обґрунтовувались вимоги позивача, а також чи були порушені права та інтереси держави в особі: ДП "Дослідне господарство "Чабани" Національного наукового центру "Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України" та Національного наукового центру "Інституту землеробства Національної академії аграрних наук України". Тому, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо визнання недійсним, протиправними та скасування розпоряджень Києво-Святошинської РДА, а також всі похідні вимоги не підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 14, 19, Конституції України, ст.ст. 16, 373, 387, 388, 393, 396 Цивільного кодексу України, ст.ст. 17, 80, 116, 118, 126, 142, 152, 155 Земельного кодексу України, ст. 18 Закону України "Про охорону земель" пунктами 2, 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.04 за № 7, та

Outcome: dismissed