Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача, за участю третьої особи, про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначив про те, що 18.12.1997 року Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією на підставі Розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.12.1997 року № 1460 йому було видано ордер № 007603 серії Б на сім"ю у складі двох осіб на право зайняття жилого, а саме квартири [ADDRESS]. 09.03.1999 року він та відповідачка були прописані у вказаній квартирі, однак фактично проживала зі своєю матір"ю в квартирі [ADDRESS], оскільки була неповнолітньою. На даний час їй уже виповнилося 24 року, одна вона жодного дня з часу прописки в квартирі не проживала, комунальні та інші послуги за квартиру не сплачувала, тому він і звернувся в суд з даним позовом. Позивач подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибула, надіслала до суду телеграму в якій просила розглядати справу у її відсутність, у задоволенні позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач зареєстровані в квартирі [ADDRESS] на підставі ордер № 007603 серії Б, виданого 18.12.1997 року Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією на підставі Розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.12.1997 року № 1460. Квартира не приватизована. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в разі відсутності понад встановлений строк, така особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням (стаття 72 ЖК України). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі й в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився. Разом з тим, для встановлення настання правових наслідків не використання жилого приміщення для постійного проживання понад шість місяців необхідно встановити причини відсутності особи у квартирі, наявність чи відсутність у неї інтересу до даної квартири та безперервність не користування особою даною квартирою. Відповідач не проживає в зазначений квартирі, що підтверджується актами від 19.03.2013 року, 17.06.2013 року, 11.09.2013 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки не проживає в квартирі більше шести місяців без поважних причин, квартирою не цікавиться, витрати по оплаті за квартиру та комунальні послуги не несе.

Outcome: approved