Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ Миколаївський сир завод про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою та зміну формулювання причин звільнення з роботи. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні своїх вимог і посилався на те, що він з 29 липня 2000 року по 22 листопада 2012 року працював в ТОВ Миколаївський сир завод на посаді завідуючого матеріальною частиною підприємства. В його обовязки входило приймання та відпуск паливно-мастильних матеріалів. Влітку 2012 року він неодноразово шляхом зважування виявляв недостачу бензину, про що робились відповідні записи у накладну. В листопада 2012 року керівництво заводу повідомило йому, що на підприємстві не вистачає однієї тонни бензину на суму 10\~ 000 гривень, які він повинен сплатити. Оскільки ним недостача пального не була сплочена, 22 листопада 2012 року керівництво заводу звільнило його з підприємства за п. 2 ст. 41 КЗпПУкраїни, тобто у звязку з втратою довіря з боку власника. Вважає, що формулювання причин його звільнення з роботи зі сторони власника є незаконні, в звязку з тим що керівництвом заводу не було встановлено що саме з його вини виникла недостача пального. Крім того керівництво заводу та головний бухгалтер про причину недостачі бензину при його постачанні на завод знало. За весь його час роботи на заводі до 2012 року недостачі пального ніколи не було. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що з 29 липня 2000 року по 22 листопада 2012 року позивач працював в ТОВ Миколаївський сир завод на посаді завідуючого матеріальною частиною підприємства. В його обовязки входило приймання та відпуск паливно-мастильних матеріалів. Згідно наказу №1 від 29 липня 2000 року позивач був прийнятий на посаду завідуючого хозскладом, з повною матеріальною відповідальністю. Щодо нестачі бензину, раніше інформація підприємству не надавалась, жодної доповідної з боку позивача на адресу керівництва заводу не надходило. В звязку з чим керівництво ТОВ Миколаївський сир завод втратило довіру до позивача та звільнило його з займаної посади. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 29 липня 2000 року по 22 листопада 2012 року працював в ТОВ Миколаївський сир завод на посаді завідуючого матеріальною частиною підприємства, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи (а.с.15,47,48,49). 22 листопада 2012 року [PERSON] був звільнений з підприємства за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України, тобто у звязку з втратою довіря з боку власника, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи (а.с.3, 46). П. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України передбачає можливість звільнення працівника з займаної посади за втратою довіря з боку власника. Як встановлено у судовому засіданні за весь період роботи ( з 29.07.2000 р. по 22.11.2012 р.) в ТОВ Миколаївський сир завод [PERSON] жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується поясненнями сторін. Таким чином суд вважає, що підстав для звільнення [PERSON] з роботи на підставі п.2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України не було, а тому прохання позивача про зміну формування причин звільнення з роботи підлягає задоволенню і необхідно вважати його звільненим з роботи на підставі п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України звільнений із займаної посади за угодою сторін. Суд вважає також важливим поновити [PERSON] строк для звернення до суду з зазначеним позовом, оскільки він був пропущений з поважних причин. На підставі наведеного та

Outcome: approved