Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач в квітні 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідачів в якому просить встановити факт проживання ії та [PERSON] однією сім`єю з 1999 року до час відкриття спадщини; визнати за нею право на спадкування за законом як спадкоємця [PERSON] в четверту чергу; змінити їй черговість одержання права на спадкування за законом майна померлого [PERSON] із спадкоємцями першої черги. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер ії вітчим [PERSON], який за життя заповіту не складав. Вказує , що спадкоємцями після смерті [PERSON] є його мати [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь [PERSON] . Також спадкоємцями після смерті [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] - відповідач по справі, яка є мати позивачки та дружиною померлого, [PERSON] та [PERSON] - дочки померлого. Позивач позов мотивує тим, що вона як спадкоємець четвертої черги за законом після смерті вітчима [PERSON] звернулась до суду з даним позовом , оскільки встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю впливає на ії законні права та інтереси , тому що визначає ії право на спадщину за померлим. Зазначене обумовлює тим, що починаючи з 1992 року по [INFO] вона разом з померлим проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] та не зважаючи на те, що вона фактично являється падчеркою [PERSON], вона завжди сприймала його як рідного батька, і в свою чергу померлий завжди відносився до неї як до рідної доньки. Позивач в позові посилається на те, що в ході проживання вона з померлим вела спільний бюджет, доглядали один за одним, проводили спільні свята та один одного підтримували, в підтвердження чого послалась на покази свідків та спільні фотокартки. Також в позові позивач посилається на те, що в ході спільного проживання ії з померлим, вона систематично піклувалась померлим, в підтвердження послалась на те, що 05 вересня 2001 року вона разом з матір`ю відповідача по справі [PERSON] подарували [PERSON] по 1\\2 частині квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування . В підтвердження факту допомоги також послалась у позові на покази своєї матері, доньки померлого [PERSON] - відповідача по справі. Крім того, в обґрунтування позову послалась на те, що останнього часу вітчим тяжко хворів на онкологічне захворювання, а тому в інтересах хворого нею було укладено договір про здійснення медичної практики суб`єктом господарської діяльності у Збройних Силах України на платній основі та нею було сплачено його лікування власні кошти у розмірі 40 тис. гривень. Матеріальне утримання померлого, оплату його лікування та його поховання здійснювалось нею безпосередньо. На підставі наведеного вище , просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач та ії представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволення. Представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні були подані письмові заперечення на позов. В яких представник відповідача вказав на те, що відповідачем не визнаються позовні вимоги про визнання з спадкодавцем факту проживання однією сім`єю , з посиланням на те, що місцем реєстрації спадкодавця було інше ніж позивачки, оскільки померлий був зареєстрований по [ADDRESS], в той час коли місце реєстрації позивачки є [ADDRESS], що на думку представника відповідача виключає можливість спільного проживання протягом п`яти років. Також представник відповідача послався на те, що надані фотокартки не підтверджують спільне проживання позивача разом з померлим та не є доказами спільного проживання однією сім`єю, а є підтвердженням лише спільного проведення часу. Крім того, представник відповідача заперечив факт оплати лікування спадкодавця, оскільки в квитанції до прибуткового касового ордеру вказано прізвище останнього, що вказує на те, що лікування здійснювалось виключно за кошти померлого. Посилаючись на відсутність доказів в підтвердження зміни черговості спадкування позивачу, представник відповідача просив у позові відмовити. Вказані заперечення, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив долучити до матеріалів справи, що підтверджується журналом судового засідання від 18 липня 2012 року. В подальшому відповідач [PERSON] та ії представник [PERSON] в судове засідання, будучи повідомленими належним чином, не з`явились,докази підтвердження поважності причин відсутності в судовому засіданні суду не надали, у зв»язку з чим судом було ухвалено у відповідності до ст.169 ЦПК України про розгляд справи у їх відсутність, зважаючи на те, що розгляд справи неодноразово був відкладений у зв»язку з неявкою представника відповідача [PERSON], яким не було надано доказів поважності своєї відсутності в судовому засіданні 22.05.2013 року. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання не з»явилась, у зв`язку з чим судом ухвалено про розгляд справи у ії відсутність. Відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано заяву про визнання позову в якій відповідач вказала, що вона з 1999року проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та донькою від першого шлюбу [PERSON] -позивачкою по справі, до якої померлий відносився як до рідної доньки, разом вони проживали більше 10 років. Зазначила, що після народження донькою дитини, вона разом з чоловіком піклувались про неї, чоловік весь вільний час проводив з нею. Оскільки матеріальне становище було скрутне, донька [PERSON] відразу вийшла на роботу та допомогала їй з чоловіком. 5 вересня 2001 року вона з позивачкою подарували по 1\\2 частині квартири [ADDRESS] [PERSON] а пізніше розпочали ремонт, який майже свій рахунок зробила дочка [PERSON]. Зазначила, що влітку 2012 року [PERSON] тяжко захворів, у зв`язку з чим донька [PERSON] оплачувала його лікування , домовлялась з лікарями, допомогала доглядати за ним. Коли стан чоловіка буз безпорадним та потрібна була операція, донька [PERSON] влаштувала його в медичну установу, за що сплатила 40 тис. грн. за свій рахунок. [INFO] [PERSON] помер та донька надала кошти на всі витрати на поховання. З підстав викладених вище, відповідач [PERSON] просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивачки та ії представника, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази , суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи , матір»ю позивачки [PERSON] є [PERSON], яка в подальшому у зв`язку з одруженням з [PERSON] 28 вересня 1993 року змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.а.с.87,90). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м.Києві, [INFO]. ( а.с.57). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є : [PERSON] - дружина померлого , відповідач по справі- мати позивача; [PERSON] -дочка померлого -відповідач по справі; [PERSON] -дочка померлого-відповідач по справі; Судом також встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON], яка як вбачається з матеріалів справи, відповідно до поданої заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корецькій І.С. відмовилась від спадщини після смерті сина на користь його дружини, -мати позивачки [PERSON]. ( а.с.75). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж як п»ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] в порядку спадкування майна померлого в четверту чергу звернулась у встановлений законом строк 27.02.2013 року із заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, померлий [PERSON] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] Також судом встановлено, що померлому [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS], яка за життя йому була подарована [PERSON] - його дружиною та позивачкою по справі [PERSON] 05.09.2001 року, про що свідчить договір дарування, посвідчений П»ятою державної нотаріальною конторою [PERSON], 05.09.2001 року , реєстровий номер 4-1846. ( а.с.16). Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В ході судового розгляду, позивач послалась на те, що 1992 року по день смерті [PERSON] вона проживала з померлим однією сім`єю, вважаючи його своїм батьком, відносилась до нього як до рідного, мала спільний бюджет, доглядала за ним, матеріально підтримувала, здійснила оплату його лікування та в подальшому його поховання. Згідно з наданими нотаріально посвідченими поясненнями матір`ю покійного [PERSON], вбачається, що з часу одруження [PERSON] з [PERSON] останній протягом усього часу до своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що син [PERSON] відносився до падчерки [PERSON] як до рідної дочки, а вона як до онуки. Всі разом вони прожили більше 17 років та вона завжди сприймала [PERSON] - позивача по справі як свою онуку. Пояснює, що після народження позивачкою дитини, син весь свій вільний час проводив з онукою. Крім того, в наданих поясненнях [PERSON] послалась на те, що [PERSON] за власні кошти оплачувала лікування, перебування його в медичних установах, оскільки ні у неї , ні у [PERSON], коштів на лікування не було. При цьому [PERSON] вважала, що позивачці повинна бути змінена черговість одержання права на спадкування за законом, оскільки ії померлий син проживав з позивачкою більше як 19 років і був їй як рідний батько. Відповідно до ч.2,4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом в таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як вбачається із складеного акту мешканцями будинку по [ADDRESS], які є сусідами померлого за затвердженого КП «Грушківське», зокрема мешканцем квартири 41 [PERSON], [PERSON],квартири [NUMBER] [PERSON], останні засвідчили, що з 1999року року по [INFO] -по день смерті [PERSON] [PERSON] проживали однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , доглядали за дитиною позивачки , за час спільного проживання разом зробили ремонт в квартирі та під час хвороби [PERSON] позивач доглядала за ним. Допитані в ході судового розгляду свідки [PERSON]., [PERSON], який є співробітником померлого, а також [PERSON], який є другом померлого підтвердили факт проживання [PERSON] разом з [PERSON], та вказали , що померлий завжди відносився до позивачки як до рідної дочки, та зазначили , що позивачка здійснювала оплату лікування [PERSON], та забезпечила оплату його поховання. Наведене вище також підтверджується письмовими показами співробітників [PERSON] з ВСП « Виробничник" КП « Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], засвідченими начальником ВСП [PERSON]., які вказали, що були свідками спільного ведення господарства позивачки разом з матір`ю [PERSON] та померлим [PERSON] , оскільки вони неодноразово за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] забирали [PERSON] з дому для ліквідації виниклих раптових аварій. Судом також встановлено, що за участі позивачки були проведені ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS], про що свідчать копії товарних чеків на придбання будівельних матеріалів ( а.с. а.с. 104-125). В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] мав захворювання на рак лівої легені, що є причиною його смерті та підтверджується довідкою про причину смерті від [INFO]. З матеріалів справи вбачається , що між позивачкою по справі [PERSON], яка діяла від імені хворого [PERSON] та Головним військово-медичним клінічним орденом Червоної Зірки центром укладений договір про здійснення медичної практики відповідно до якого військово-медичний центр зобов`язався прийняти його лікування на платній основі та забезпечити надання усіх видів медичних послуг. Відповідно до наданих квитанцій вартість лікування [PERSON] становила 40 тис. грн., які як встановлено в ході судового розгляду були сплачені позивачкою. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивачкою було здійснено організацію поховання [PERSON], про що свідчить зокрема накладна про оплату вартості ритуальних послуг на загальну суму 10 198 грн. ( а.с.15). Таким чином, з урахуванням того, що судом встановлено спільне проживання однією сім`єю позивачки та померлого [PERSON] з 1999року до часу відкриття спадщини, суд вважає , що позовні вимоги про встановлення даного факту , підлягають задоволенню. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, які містяться в письмових запереченнях, як підставу відмови у позові, на те, що місце реєстрації позивача є іншим ніж померлого [PERSON], що виключає можливість спільного проживання, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання, тобто зняття з реєстрації за попереднім місцем проживання не є обов'язковим у разі реєстрації за іншим місцем проживання та не дотримання позивачем вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо реєстрації за місцем проживання, не свідчить про те, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що було встановлено судом на підставі дослідження наданих позивачем доказів. З урахуванням наведеного,підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за позивачем право на спадкування за законом як спадкоємця [PERSON] в четверту чергу, оскільки позивачка із спадкодавцем проживали однією сім»єю більне ніж п»ять років до часу відкриття спадщини, та зважаючи на те, що таке право на спадкування не визнається іншими спадкоємцями першої черги. Відповідно до частини 2 статті 1259 ЦК України черговість одержання права на спадкування може бути змінена на підставі рішення суду підставами для прийняття якого є встановлення в ході судового розгляду факту здійснення опіки над спадкодавцем, його матеріальне забезпечення, надання будь-якої іншої допомоги, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжи , ремонт квартири; тривале здійснення таких дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан , під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Отже , оцінюючи докази у відповідності до ст.212 ЦПК України, виходячи із внутрішнього переконання, зважаючи на те, що в ході судового розгляду встановлено наявність усіх ознак в сукупності, що дають право позивачу на зміну черговості спадкування, суд вважає, що позов в цій частині також підлягає задоволенню та позивачу слід змінити черговість одержання права на спадкування як спадкоємця [PERSON] та надати їй право на спадкування за законом із спадкоємцями першої черги. На підставі наведеного,

Outcome: approved