Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

27.08.2013 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсний з 13.07.1979 року паспорт серії [NUMBER], виданий 12.02.1976 року Біляївським РВС Одеської області на ім'я [PERSON] з тих підстав, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. При оформленні спадщини після смерті батька їй стало відомо, що 19.06.1982 року її батьком нібито було укладено шлюб з громадянкою [PERSON]. При цьому особа [PERSON] була посвідчена на підставі паспорта серії [NUMBER], виданого 12.02.1976 року Біляївським РВС Одеської області, тоді як даний паспорт видано на ім'я [PERSON], яка 18.07.1964 року уклала шлюб з [PERSON]. Однак, шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.06.1979 року та після розірвання шлюбу колишня дружина взяла собі фамілію "[PERSON]". Згідно п.п."а" п.12 Положення про паспортну систему в СРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №677 від 28.08.1974 року (чинного станом на серпень 1979 року) - обмін паспорту проводився в разі зміни фамілії особи. Згідно п.15 Положення про паспортну систему в СРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №677 від 28.08.1974 року - документи для обміну паспорту мали бути подані громадянами до відповідного органу в межах одного місяця з моменту зміни фамілії. Таким чином, з огляду на норми Положення про паспортну систему в СРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №677 від 28.08.1974 року та факт зміни прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» в зв'язку з розірванням шлюбу - паспорт серії [NUMBER], виданий 12.02.1976 року Біляївським РВС Одеської області на ім'я [PERSON] був дійсним до 13.07.1979 року - моменту закінчення встановленого законом строку для обміну паспорту в зв'язку зі зміною фамілії. У судовому засіданні відповідачка надала заяву про застосування до вимог [PERSON] строків позовної давності, адже ще в 2006 році позивачці стало відомо про порушення її прав. Позивачка надала до суду заяву, в якій просить суд визнати, що нею не пропущені строки позовної давності, адже про те, що попередній шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.06.1979 року на підставі паспорту серії [NUMBER], виданого 12.02.1976 року Біляївським РВС Одеської області на ім'я [PERSON] (актовий запис про розірвання шлюбу №244 від 13.06.1979 року) - їй стало відомо тільки в березні 2013 року при ознайомленні з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00011932756 від 22.03.2013 року (надалі - Витяг) щодо актового запису про розірвання шлюбу між громадянами [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представники позивачки просили суд визнати, що [PERSON] не пропущені строки позовної давності Відповідачка в судовому засіданні просила суд застосувати до вимог позивачки строки позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22.02.2006 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції міста Одеса, відповідний актовий запис №381 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 09.03.2006 року ВРАЦС Біляївського районного управління юстиції Одеської області, відповідний актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів №26, 19.06.1982 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після шлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.4). Згідно ч.ч.4, 5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд вважає, що позивачкою пропущений строк позовної давності, адже як вбачається із матеріалів справи, [INFO] року помер її батько [PERSON] та саме при оформленні спадщини після смерті батька, їй стало відомо, що 19.06.1982 року її батьком нібито було укладено шлюб з громадянкою [PERSON], особа якої була посвідчена на підставі паспорта серії [NUMBER], виданого 12.02.1976 року Біляївським РВС Одеської області, тобто, позивачка дізналась про порушення свого права у шестимісячний термін після смерті батька (ст.1270 ЦК України), в період до 22.08.2006 року. Крім того, із дослідженого судом п.п."а" п.12 Положення про паспортну систему в СРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 28.08.1974 року №677 (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого обмін паспортів провадиться у випадку зміни прізвища, ім'я, по-батькові, вбачається, що така дія є правом особи, а не обов'язком та за порушення правил паспортної системи не передбачена відповідальність у вигляді визнання паспорту недійсним (розділ IV названого Положення). На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed