Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання договорів дарування та купівлі-продажу нерухомого майна недійсними. У судовому засіданні свій позов уточнив: просив визнати недійсним договір дарування квартири та витребувати квартиру із чужого незаконного володіння ( а.с.123 ). Позов мотивовано тим, що мати позивача [PERSON] мала у власності квартиру [ADDRESS] у Петровському районі міста Донецька. 21.10.10 р. приватний нотаріус [PERSON] посвідчила договір згідно якого [PERSON] подарувала відповідачу [PERSON] вказану квартиру. У свою чергу відповідач [PERSON] 20.12.10 р. продав цю квартиру відповідачу [PERSON] Позивач вважає, що вказаний договір дарування є недійсним, оскільки його мати на час укладання договору була хворою людиною, лікувалася у психоневрологічних закладах, її неадекватна поведінка та непослідовна розмова свідчить про її психічну хворобу. Відповідач [PERSON] скористався таким станом здоров’я [PERSON] та присвоїв її вказану квартиру. Своїми протиправним діями [PERSON] порушив не тільки право власності [PERSON] на квартиру, але й право позивача на спадщину. У свою чергу [PERSON], який за вказаних обставин не мав права ні набувати, ні відчужувати вказану квартиру, все ж таки її продав [PERSON], який є добросовісним набувачем. Просить визнати недійсним договір дарування квартири та витребувати квартиру із чужого незаконного володіння. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав доводи та обгрунтування свого позову, наполягає на його задоволенні. Представник позивача – адвокат [PERSON] також підтримав доводи та обгрунтування позову, наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] незважаючи на багаточисельні виклики та неодноразові повідомлення через пресу, до суду жодного разу не з’явився, про причини неявки не повідомив, тому суд розглядає справу за його відсутності. Представник [PERSON] – адвокат [PERSON] позов не визнав за тих підстав, що висновки судово-психіатричної експертизи є необґрунтованими, а позивач [PERSON] не був власником спірної квартири. Позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті – за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин недієздатною, позов про визнання правочину недійсним може пред’явити її опікун. Згідно ч. 1 п. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В судовому засіданні встановлено, що на час укладання угоди 21.10.10 р. [PERSON] внаслідок хвороби не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними; [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] у Петровському районі міста Донецька, але ця квартира вибула із володіння [PERSON] без її волі, що є підставою для задоволення уточнених у судовому засіданні позовних вимог. До такого висновку суд дійшов на підставі пояснень позивача, його представника, представника відповідача та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: ксерокопії договору від 21.10.10 р., згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар квартиру [ADDRESS] у Петровському районі міста Донецька ( а.с. 147 ); ксерокопії договору від 20.12.10 р. згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив за 96 000,00 грн. квартиру [ADDRESS] у Петровському районі міста Донецька ( а.с. 4 ); ксерокопії рішення Петровського районного суду м. Донецька від 26.01.12 р., згідно якого вбачається, що приватний нотаріус [PERSON] у судовому засіданні свідчила, що при посвідчені угоди від 21.10.10 р. у неї не виникло ніяких сумнівів щодо розуміння своїх дій [PERSON] ( а.с. 54 ); ксерокопії рішення Петровського районного суду м. Донецька від 05.11.12 р., згідно якого [PERSON], [INFO], визнана недієздатною ( а.с. 65 ); акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 03.07.13 р., згідно висновків якої [PERSON] внаслідок хвороби не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними ( а.с. 107-118 ). Суд виходить з того, що на час укладення угоди 21.10.10 р. [PERSON] не була визнана судом недієздатною, тобто була дієздатною, але внаслідок хвороби на той час не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, що у подальшому 03.07.13 р. було встановлено експертизою, тому суд керується положеннями, викладеними ст. 225 ЦПК України. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача - адвоката [PERSON] про те, що висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 03.07.13 р., є необґрунтованими, оскільки експертному дослідженню підлягали як матеріали цивільної справи, у тому числі свідчення свідків, так і амбулаторна карта хворої [PERSON] Більш того, до такого висновку прийшли також експерти по цивільній справі № 0540/3294/2012 ( а.с. 65 ). Вирішуючи питання про те, чи є [PERSON] по справі належним позивачем, суд виходить з того, що від є сином [PERSON], яка з листопада 2012 р. за рішенням суду є недієздатною, він здійснює піклування над нею, захищає одночасно як її, так і свої порушені права по цій справі, фактично є її опікуном, тому приходить до висновку, що [PERSON] по цій справі є належним позивачем. Суд не залучає до участі у справі приватного нотаріуса [PERSON], оскільки вона у судовому засіданні свідчила про обставини посвідчення нею угоди від 21.10.10 р. та ці свідчення досліджені у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved