Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що він є власником будинку №13 по вулиці Докучаєва в місті Біла Церква Київської області, має намір подарувати цей будинок, але при зверненні до Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення договору дарування йому було надано завірену копію Реєстру накладених і знятих арештів Білоцерківської нотаріальної контори, згідно якого 14.07.1960 року накладено заборону на належний йому будинок у звязку із отриманням позики в Білоцерківській автобазі в сумі 7000 (сім тисяч) карбованців, але на даний час таке підприємство відсутнє, жодних заборгованостей він не має. А тому позивач просить суд прийняти рішення, яким усунути перешкоди у користуванні належним йому майном та зобовязати Реєстраційну службу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №2812 про накладення заборони на відчуження будинку №13 по вулиці Докучаєва в місті Білій Церкві Київської області, що належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO], обєкт обтяження, дата і місце проживання власника, а також підстава накладення заборони не вказані. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позовні вимоги уточнив, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом скасування заборони на відчуження будинку №13 по вулиці Докучаєва в місті Білій Церкві Київської області, що належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO]. Реєстраційній службі Білоцерківського міськрайонного управління юстиції вилучити заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 1215990 від 02.08.2004р. накладену на імя [PERSON], обєкт обтяження та підстава не вказані. Представник відповідача по справі проти позову заперечував та подав до суду письмові заперечення, в яких просить суд відмовити позивачеві в задоволені позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд даної справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення представників сторін у справі, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так по справі встановлено, що за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на будинок №13 по вулиці Докучаєва в місті Білій Церкві Київської області на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1964 року виданого відділом комунального господарства виконавчого комітету Білоцерківської міської ради депутатів трудящих та зареєстрованого в реєстраційну книгу під № 6939, що підтверджується копією цього свідоцтва ( а.с. 11). В період з 01.09.1959 року по 24.12.1960 року позивач по справі перебував в трудових відносинах з Білоцерківською автобазою Київського СНХ, що підтверджується копією трудової книжки. Під час роботи на даному підприємстві, а саме в 1960 році ним взято позику в сумі 7000 (сім тисяч) карбованців для вирішення побутових потреб сімї. Однак, дана позика була повернута ним в тому ж 1960 році, даний факт може бути підтверджений тим, що 24.12.1960 року він звільнився з Білоцерківської автобази Київського СНХ за власним бажанням, що встановлено відповідним записом в трудовій книжці, копія якої додана до матеріалів справи. Суд вважає доводи представника позивача щодо неможливості звільнення позивача з вказаного місця роботи за наявності боргу, обґрунтованими ( а.с.10). Із матеріалів справи також вбачається, що з часу звільнення позивача з вказаного місця роботи і до часу звернення до суду з даним позовом до позивача не було предявлено жодних претензій з приводу заборгованості. По справі також встановлено, що про вищезазначену заборону позивач дізнався лише в травні місяці 2013 року при зверненні до Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори з метою подарувати житловий будинок своїм дітям, що підтверджується копією листа Першої білоцерківської державної нотаріальної контори від 08.05.2013 року за №951/02-32 ( а.с.9). Будь-які виконавчі провадження щодо існування заборгованості позивача перед Білоцерківською автобазою Київського СНХ в ДВС відсутні, що підтверджується листом МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ від 24.06.2013 року за № 13424 ( а.с. 6). На даний час у позивача виникли перешкоди щодо розпорядження майном, яке йому належить, а саме житловим будинком №13 по вулиці Докучаєва в місті Біла Церква Київської області. Захист своїх прав, як власника майна, позивач може лише у судовому порядку, оскільки підприємство Білоцерківська автобаза Київського СНХ вже не існує, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія АА №803731 копія якого знаходиться в матеріалах справи, відповідно до якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців записів про Білоцерківську автобазу Київського СНХ не знайдено. Відсутність даного підприємства підтверджено довідкою комунальної установи «Білоцерківський районний трудовий архів» від 17.05.2013 року за №249 та довідкою трудового архіву Білоцерківської міської ради від 17.05.2013 року за №387, копії яких додані до матеріалів справи ( а.с.13-14). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування, та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до п.п.5 п.4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ведення державного реєстру передбачає внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру прав. Згідно п.1.3 вищевказаного Порядку рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно, яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках. Як вбачається з листа Першої державної нотаріальної контори від 08.05.2013 року за №951/02-32, документи на підставі яких було накладено заборону на відчуження нерухомого майна [PERSON], не збереглися, а тому визначити правомірність її накладення та чи відповідає процедура накладення даної заборони вищевказаним нормативно-правовим актам не можливо. Враховуючи, що позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому нерухомим майном з підстав, не передбачених законодавством, а також ті обставини, Перша білоцерківська державна нотаріальна контора, як реєстратор, не може провести вилучення запису про заборону за заявою власника, оскільки вищевказаними нормативно-правовими актами визначено субєкт до повноважень якого входить внесення запису про скасування обтяжень, суд вважає за можливе з метою захисту прав позивача вільно розпоряджатися своїм майном усунути перешкоди у користуванні майном позивача шляхом вилучення Реєстраційною службою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції запису про накладення заборони відчуження будинку №13 по вулиці Докучаєва в місті Біла Церква Київської області з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved