Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 20 квітня 2007 року між ним та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 250,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 22.80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 31 серпня 2013 року прострочена заборгованість складає 23 793,25 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 6 973,10 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 073,36 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 6 137,59 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1 109,20 грн. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача у на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2007 року в сумі 23 793,25 грн. а також судові витрати. Представник позивача Карлійчук І.М. в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослiдивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» є обґрунтовані та пiдлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 250,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 22.80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 квітня 2007 року, станом на 31 серпня 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 23 793,25 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом - 6 973,10 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 073,36 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 6 137,59 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1 109,20 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згiдно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: approved