Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

14 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення в її користь аліментів на утримання малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з доводами позивачки спільне життя із відповідачем [PERSON] не склалося через протилежні погляди на шлюб і сімю та взаємні обовязки подружжя. У позовній заяві [PERSON] вказала, що відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, між ними часто виникали сварки, свідками яких ставали їхні діти, що негативно впливало на їх психічний стан. Згідно з твердженнями позивачки відповідач [PERSON] завжди ображав та принижував її, поводив себе цинічно, застосовував до неї економічний, психологічний тиск та фізичну силу. За таких обставин, позивачка [PERSON] вважає неможливим примирення сторін і подальше перебування у шлюбі із відповідачем [PERSON], в звязку з чим просить суд розірвати їх шлюб. Окрім цього, позивачка зазначила, що на теперішній час відповідно до рішення суду відповідач сплачує аліменти в її користь в розмірі 1/4 (четвертої) частини заробітку (доходу) на утримання старшої дитини дочки [PERSON], [INFO], та не погоджується в добровільному порядку утримувати меншу дитину дочку [PERSON], [INFO], незважаючи на свою фінансову можливість. При цьому позивачка [PERSON] просить суд врахувати, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та одержує стабільний заробіток. Згідно з доводами позивачки в звязку з незначним доходом вона неспроможна самостійно утримувати малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка часто хворіє простудними захворюваннями, без участі в цьому відповідача. Враховуючи дані обставини, позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала вказані позовні вимоги, заявлені до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. [PERSON] зазначила, що примирення подружжя та збереження шлюбу, укладеного нею із відповідачем [PERSON], є неможливим із-за поведінки відповідача. З пояснень позивачки слідує, що відповідач [PERSON] не поважає її, постійно ображає її грубими нецензурними словами та застосовує відносно неї фізичну силу. Окрім цього, позивачка [PERSON] пояснила, що відповідач не надає належної та регулярної матеріальної допомоги малолітній дитині дочці [PERSON], [INFO], а її заробітної плати недостатньо для повного утримання малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів позивачка просила суд врахувати достатній розмір заробітної плати відповідача [PERSON], потребу малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в регулярній матеріальній допомозі зі сторони батька в силу хворобливого стану її здоровя та необхідності у заняттях із логопедом. При цьому [PERSON] підтвердила, що на теперішній час відповідач здійснює оплату плати за житло та комунальні послуги, а вона оплачує надані послуги по забезпеченню житла електроенергією, телефонним та інтернет звязком. З врахуванням цих обставин, позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений із відповідачем [PERSON], залишивши їй на виховання малолітніх дітей дочок [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідач частково визнав позовні вимоги [PERSON], вказавши в судовому засіданні, що не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного із позивачкою, та погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 18 (вісімнадцяти) процентів свого заробітку (доходу). При цьому відповідач [PERSON] просив суд врахувати сплату ним аліментів на утримання старшої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 (четвертої) частини його заробітку (доходу) відповідно до рішення суду та здійснення оплати плати за житло і наданих комунальних послуг. Відповідач підтвердив, що він дійсно працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», одержує заробіток в розмірі 4100 (чотири тисячі сто) грн. 00 коп. та інших утриманців, окрім двох малолітніх дочок, не має. Заслухавши пояснення сторін, суд дослідив і оцінив у сукупності докази справи та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Слідуючи вимогам ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку судом встановлено наступні обставини. 01 лютого 2010 року позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали між собою шлюб у відділі РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 01 лютого 2010 року зроблено запис за №11. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №052489, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 01 лютого 2010 року. В період цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: 01 квітня 2005 року дочка [PERSON] та 29 квітня 2010 року дочка [PERSON]. На теперішній час [PERSON] і [PERSON] є малолітніми дітьми. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №005124, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 квітня 2005 року (актовий запис №151 від 12 квітня 2005 року) та свідоцтвом про народження серії I-ГЮ №120125, виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 06 травня 2010 року (актовий запис №218 від 06 травня 2010 року). Зі змісту позовної заяви [PERSON] та пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні, слідує, що між подружжям позивачкою [PERSON] і відповідачем [PERSON] немає взаєморозуміння через протилежні погляди на шлюб, сімю та взаємні обовязки подружжя. Між ними часто виникали сварки в сімї, в тому числі у присутності малолітніх дітей, що негативно впливає на їх психічний стан. Під час цих сварок відповідач ображав, принижував позивачку та чинив відносно неї фізичне насильство, що є неприпустимим. Дані обставини призвели до того, що їх сімя фактично розпалася. На теперішній час примирення сторін не наступило. Проживати однією сімєю позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] обопільно не бажають. Наведені обставини свідчать, що сімя позивачки [PERSON] і відповідача [PERSON] фактично не існує, подальше шлюбне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сімєю сторони не бажають, тому за таких обставин шлюб не може бути збереженим. З наведених підстав, шлюб, укладений між позивачкою [PERSON] і відповідачем [PERSON], необхідно розірвати. Відповідно до довідки управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради №1694-09 від 03 грудня 2013 року позивачка [PERSON] за місцем роботи в ДНЗ №1 за період часу з грудня 2012 року до листопада 2013 року включно отримала заробітну плату в загальному розмірі 23796 (двадцять три тисячі сімсот девяносто шість) грн. 13 коп. Зазначеного доходу позивачки [PERSON] недостатньо для здійснення повноцінного матеріального забезпечення малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], без участі в цьому батька дитини відповідача. Даючи пояснення в судовому засіданні, відповідач [PERSON] визнав, що він одержує регулярний щомісячний дохід у виді заробітної плати в розмірі 4100 (чотири тисячі сто) грн. 00 коп. і інших утриманців, окрім двох малолітніх дітей, не має. Отже, відповідач є працездатною особою та за своїм матеріальним становищем спроможний утримувати малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Доводи позивачки щодо ненадання належної та регулярної матеріальної допомоги малолітній дитині дочці [PERSON], [INFO], зі сторони її батька в даному випадку відповідачем не спростовано. Разом з цим суд врахував, що на теперішній час відповідач [PERSON] оплачує плату за житло і комунальні послуги та на виконання судового рішення у примусовому порядку здійснює утримання старшої дочки [PERSON], [INFO], сплачуючи в користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 (четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дані обставини визнані сторонами, тому доказуванню не підлягають. Відповідач частково визнав позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, підтвердивши свою фінансову спроможність та наявність згоди на сплату в користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 18 (вісімнадцяти) процентів свого заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, наведені обставини, зазначені сторонами у судовому засіданні, в своїй сукупності свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обовязків щодо утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], незважаючи на наявну фінансову спроможність. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище обох сторін, наявність у них на спільному утриманні двох малолітніх дітей, працездатність відповідача та хворобливий стан здоровя малолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд визнав за належне визначити аліменти, які підлягають щомісячному примусовому стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої дитини дочки: [PERSON], [INFO], з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, у розмірі 1/6 (шостої) частини заробітку або іншого доходу відповідача щомісячно. З врахуванням встановлених обставин, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 183, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved