Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

11 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3049 грн. 00 коп. Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що 13 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання не зявлявся два рази поспіль, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд згідно з вимогами статей 224, 225 ЦПК України проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини спірних правовідносин між сторонами у справі. 13 березня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 002-12967-130308. Пунктами 1.2. 1.6. кредитного договору передбачено: позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № 26250902279392 та надає відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. з лімітом кредитної лінії в розмірі 2000,00 грн.; кредитні кошти та власні кошти, на картковому рахунку, використовуються відповідачем для розрахунків за товари, зняття готівки та здійснення інших операцій, передбачених цим договором; кредитна лінія надається строком на 364 календарні дні, а кожна наступна після спливу строку надання попередньої, та не потребує підписання додаткової угоди (а.с. 5). Відповідно до п.п. 2.1. 3.12. кредитного договору відповідач зобовязався щомісяця в строки визначеними правилами здійснювати сплату передбачених цим договором платежів, та погашати частину суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, в розмірі, визначеному тарифами, у встановленому ними мінімальному розмірі обовязкового платежу, а також сплатити всю суму заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній місяць, в тому числі проценти та пеню (а.с. 5). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Починаючи з березня 2008 року за картковим рахунком відповідача проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів. Зняття кредитних коштів відбулося 17 березня 2008 року, а останній платіж на поповнення карткового рахунку відбувся 05 липня 2012 року (а.с. 13). Позивач нарахував відповідачу заборгованість за неповернутими кредитними коштами, загальна сума якої станом на 21 вересня 2013 року становила: 965 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 00 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками; 2084 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією; 150 грн. 00 коп. пеня, а всього 3199 грн. 00 коп. (а.с. 14). Даючи правову оцінку змісту укладеного між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено договір карткового рахунку, який згідно із приписом ст. 1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, положення якого передбачають кредитування в межах відкритої кредитної лінії в загальній сумі 30 000,00 грн. з лімітом в розмірі 2000,00 грн. (ст. 1069 ЦК України). Відповідно до припису ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обовязки сторін, повязанні з кредитуванням банківського рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Згідно з приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. В розумінні змісту цих та вищевказаних норм строк, зазначений в п. 1.4. укладеного між сторонами договору (а.с. 5) та у тарифах та анкеті позичальника (а.с. 7-9), є строком дії кредитної лінії, тобто строком, на протязі якого позивач зобовязався здійснювати кредитування відповідача за укладеним з ним договором карткового рахунку. Визначений договором 364-денний строк дії кредитної лінії з можливістю її подальшого подовження на такий же строк без укладення додаткової угоди, визначає не остаточний строк повернення кредитних коштів, а строк, на протязі якого відповідач мав право користуватися кредитною лінією, відкритою за картковим рахунком, тобто отримувати кредитні кошти. Відповідно до вимог абз. 1, 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України строк повернення кредитних коштів повинен міститися у договорі, такого строку кредитний договір, копія якого була надана позивачем до матеріалів справи, не містить. Згідно із п. 3.6. кредитного договору відповідач зобовязався щомісяця в строки визначеними правилами здійснювати сплату передбачених цим договором платежів, та погашати частину суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, в розмірі, визначеному тарифами, у встановленому ними мінімальному розмірі обовязкового платежу, до складу якого входить частка обовязкового погашення тіла кредиту в розмірі 4,5 відсотків від суми використаних кредитних коштів, 0,0001 відсотків річних за користування кредитною лінією, 2,5 відсотків плати за обслуговування кредиту, плати за прострочення заборгованості (а.с. 5, 7). Таким чином право вимагати повернення кредитних коштів, отриманих відповідачем у попередньому місяці, позивач набував в наступному розрахунковому місяці, за кожним окремим заняттям відповідачем кредитних коштів, в межах кредитної лінії, відкритої за картковим рахунком. Відповідно до вищезазначених приписів діючого законодавча та наявної в матеріалах справи копії договору про відкриття карткового рахунку, позивач мав право вимагати повернення грошових коштів, наданих відповідачу в кредит, після закінчення місячного строку, встановленого для повернення, кожної окремої суми, з пропуском якого заборгованість відповідача вважалася простроченою. З наявного у матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідач не своєчасно повертала отриманні у кредит кошти, а тому позивач отримав право вимагати повернення всього кредиту та відсотків за ним, сплати комісії, а також пені згідно із умовами тарифів на обслуговування кредитної картки. Таким чином враховуючи, що згідно із ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг строку позовної давності після його переривання, розпочався з наступного дня після внесення відповідачем останнього платежу на погашення заборгованості 05 липня 2012 року, даний позов заявлено в межах трирічного строку позовної давності. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved