Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний Банк „ПриватБанк звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що між ними та відповідачем [PERSON] 07.11.2006 р. було укладено кредитний договір № LVKBSE00000192 у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання зобовязання [PERSON] станом на 11.06.2013 р. утворилась заборгованість у розмірі 124070.95 грн. Представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, просить позов задовольнити та у разі відсутності відповідача постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд за згодою представника позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомлений про час розгляду справи, до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 07.11.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 15000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № № LVKBSE00000192 від 07.11.2006 р. укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 11.06.2013 р. заборгованість [PERSON] становить 124070.95 грн. В заяві від 07.11.2006 р. вона вказує, що ознайомлена і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами виконання банківських послуг, а також тарифами банку, які наданій їй у письмовому вигляді. Своїм підписом вона підтвердила факт наданої їй інформації щодо кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», а також при підписанні даної заяви відповідачка отримала довідку про умови кредитування. Згідно умов та правил надання банківських послуг договір про надання банківських послуг складається з заяви на надання послуг, умов та правил надання банківських послуг або тарифів. Саме підписом на заяві на надання банківських послуг клієнт висловлює свою згоду, дані умови регулюють відносини між банком та клієнтом по відкриттю та обслуговуванню рахунку клієнта, а також інших банківських послуг вказаних в заяві. Відповідно до вимог ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом наленим чином не виконує та не вносить передбачені договором платежі, через що станом на 11.06.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 124070.95 грн., з яких 9974.73 грн. заборгованість за кредитом, 45769.81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 64726.41 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязаннь за договором. В зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та з відповідачки слід солідарно стягнути в користь ПАТ КБ „ПриватБанк 124070.95 грн. заборгованості за кредитним договором № LVKBSE00000192 від 07.11.2006 року. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved