Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») в особі Севастопольського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 945/08-652.САФ від 04 липня 2008 року та додатковою угодою № 1 від 26 червня 2009 року про внесення змін до кредитного договору № 945/08-652.САФ від 04 липня 2008 року у розмірі 614.324,34 грн., а також заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 945/08-653.В від 04 липня 2008 року у розмірі 15.939,73 грн., та судового збору в сумі 3.441,00 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON], порушуючи норми чинного законодавства і умови договорів, кредити у встановленому порядку не погашає, відсотки за їх використання не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти вимог позову заперечував, вказував на те, що він є неналежним відповідачем по справі оскільки автомобілем марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero 3.0 IV6GS», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], з метою придбання якого, та оплати страхових внесків за договором добровільного страхування якого, ним були укладені кредитні договори з банком, у лютому 2010 року незаконно заволоділи. За фактом цього постановою слідчого СВ Гагарінського РВ УМВС України в м. Севастополі А.А.Аржаєвою від 01 березня 2010 року була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. А оскільки зазначений транспортний засіб був застрахований У ВАТ «НАСК «ОРАНТА» на випадок настання страхового ризику, зокрема, незаконного заволодіння, то й збитки понесені внаслідок його викрадення, повинна відшкодовувати вказана страхова компанія. Вислухавши заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 липня 2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту № 945/08-652.САФ на купівлю автотранспортних засобів, а 26 червня 2009 року між тими ж сторонами була укладена додаткова угода № 1 до вищезазначеного договору, відповідно яких позивач надав [PERSON] кредитні кошти на оплату придбаного автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero», 2008 року випуску, у розмірі 42.087,00 доларів США зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим терміном повернення до 12 липня 2017. Банк видав кредитні кошти відповідачу, що підтверджується копіями заяв на видачу готівки № 2878/авт від 04 липня 2008 року та № 45 від 26 червня 2009 року, які представлені позивачем у матеріали справи. Відповідно до п.п. 3.3.7, 3.3.9 договору відповідач зобов'язався оплачувати банку відсотки за користування кредитом щомісячно, сплачувати можливі штрафні санкції, а так само погашати кредит згідно встановленого графіку. 03 липня 2008 року між ВАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортоного засобу № 2621403071289, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованим транспортним засобом, а саме, автомобілем марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero 3.0 IV6GS», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], на випадок настання страхового ризику, зокрема, незаконного заволодіння. Вигодонабувачем за цим договором виступає АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк». Також встановлено, що 04 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 945/08-653.В про надання кредиту на здійснення страхових платежів за договором добровільного страхування транспортоного засобу № 2621403071289 від 04 липня 2008 року в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 10.143,77 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 24% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 03 липня 2015 року. Відповідно до п.п. 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7 договору відповідач зобов'язався оплачувати банку відсотки за користування кредитом щомісячно, сплачувати неустойку (пеню, штраф), а так само погашати кредит згідно встановленого графіку. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 Цивільного кодексу України також встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Також, згідно до статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 22 лютого 2012 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушень зобов'язання за договором кредиту. [PERSON] не виконав свої зобов'язання по кредитними договорами перед позивачем, порушив вимоги кредитних договорів, своєчасно не повернув кредити та не сплатив відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості наданих кредитів та заборгованість за відсотками за їх користування станом на 30 квітня 2013 року склала: 1) за договором кредиту № 945/08-652.САФ на купівлю автотранспортних засобі від 04 липня 2008 року, та додатковою угодою № 1 від 26 червня 2009 року про внесення змін до договору кредиту № 945/08-652.САФ на купівлю автотранспортних засобі від 04 липня 2008 року - 76.857,79 доларів США, що за курсом НБУ складає 614.324,34 грн., а саме: - сума заборгованості за кредитом у розмірі 39.688,50 доларів США, що за курсом НБУ складає 317.230,18 грн.; - сума заборгованості за відсотками у розмірі 20.181,10 доларів США, що за курсом НБУ складає 161.307,54 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2.389,42 доларів США, що за курсом НБУ складає 19.098,63 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 2.624,85 доларів США, що за курсом НБУ складає 20.980,45 грн.; - штрафи передбачені п.п. 4.2, 4.3 кредитного договору у розмірі 11.973,92 доларів США, що за курсом НБУ складає 95.707,54 грн. 2) за договором відновлювальної кредитної лінії № 945/08-653.В від 04 липня 2008 року - 15.939,73 грн., а саме: - сума заборгованості за кредитом у розмірі 6.311,02 грн.; - сума заборгованості за відсотками у розмірі 5.663,14 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 962,43 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 560,81 грн.; - розмір інфляційних втрат за кредитом 31,56 грн.; - розмір інфляційних втрат за відсотками 15,94 грн.; - штрафи передбачені п.п. 4.2 кредитного договору у розмірі 2.394,84 грн. Відповідач відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України не представив доказів повної та своєчасної оплати кредитних договорів, не заперечував протии розмірів сум заборгованостей за кредитами, не надав у судове засідання контррозрахунків. За таких обставин, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті 614.324,34 грн., та 15.939,73 грн. Вказані розрахунки перевірені судом, є обґрунтованими, через що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що саме страхова компанія повинна погасити виниклі заборгованості, виходячи з наступного. Згідно постанови слідчого СВ Гагарінського РВ УМВС України в м. Севастополі А.А.Аржаєвої від 01 березня 2010 року була порушена кримінальна справа по факту незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. Однак, на думку суду, постанова слідчого не є безумовною підставою виплати страховою компанією страхового відшкодування вигодонабувачу. Виплата страхового відшкодування - це завершальна стадія, певної процедури, яка складається з комплексу послідовних дій, передбачених Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», умовами договору страхування. Відповідно до ст.21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний, зокрема, повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування, а відповідно до ст.25 цього ж Закону, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до підпункту 2.10.1.2 пункту 2.10.1 договіру добровільного страхування транспортоного засобу № 2621403071289 від 03 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON], при настанні події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник або довірена особа зобов'язані негайно повідомити цілодобову сервісну службу страховика. Якщо страхувальник або довірена особа не могли зробити цього з об'єктивних причин, вони повинні повідомити цілодобову сервісну службу страховика відразу, як тільки це стане можливим. Згідно з положеннями пунктів 2.10.2, 2.10.3 цього ж договору, у можливий найкоротший строк, але в будь якому разі не пізніше двох робочих днів з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку повідомити страховика про обставини події та подати стаховику письмову заяву про страхову виплату. Якщо з поважних причин страхувальник чи довірена особа не могли надати страховику заяву про страхову виплату у встановлений термін, вони повинні підтвердити це документально. Тобто, з наведеного можна зробити висновок, що відповідач [PERSON], як страхувальник, повинен був повідоми страховика ВАТ «НАСК «Оранта» про страховий випадок та подати заяву про страхову виплату. Попри це, відповідачем не надано доказів звернення до страхової компанії, та повідомлення про страховий випадок. Витребувані ухвалою суду від 02 жовтня 2013 року з ВАТ «НАСК «Оранта» відомості про звернення ПАТ «Укрсоцбанк» або [PERSON] з заявою про страхову виплату, до суду не надійшли, що розцінюється судом як відсутність таких взагалі. З повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» на адресу суду вбачається, що ніяких виплат від страхової компанії в рахунок погашення кредитного договору 945/08-652.САФ від 04 липня 2008 року не поступало. Що стосується договору відновлювальної кредитної лінії № 945/08-653.В від 04 липня 2008 року, то вимоги банку про повернення заборгованості за цим договором ніяким чином не пов'язані з можливим обов'язком страхової компанії здійснити страхову виплату. З наведеного суд робить висновок про необгрунтованість доводів відповідача [PERSON] про те, що він є неналежним відповідачем по справі. Згідно вимогам ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 611, 612, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved