Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

10.10.2013 року позивачка звернулась із позовною заявою про стягнення моральної шкоди внаслідок загибелі чоловіка та батька на виробництві. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її чоловік, [PERSON], був прийнятий на ГОАО «шахта «Комсомольська» ДП ГКХ «Антрацит» у якості ГРОЗ 5-го розряду. 15.04.2002 р. з ним стався нещасний випадок на виробництві, у зв’язку з чим він отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям. На момент смерті [PERSON] на його утриманні знаходились неповнолітній син, [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], [INFO], яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною. У 2004 р. позивачка уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON]. Неповнолітній син залишився на утриманні матері, яка має другу групу інвалідності по загальному захворюванню. Коли стався нещасний випадок на виробництві з чоловіком позивачки, життя для неї втратило весь сенс. Через утрату дорогої людини, позивачка змушена систематично лікуватися в лікарнях, більшість за свій рахунок. Позивачка стала нервовою та дратівливою людиною, не можу в повній мірі займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних фізичних зусиль. Син позивачки, [PERSON] зростає без батька, після смерті якого душевний стан дитини змінився. Він постійно чекав повернення батька, плакав та сумував за ним. Дитину часто ображають однолітки з приводу того, що він зростає без батька. Позивачка вважає, що їй та сину було заподіяно моральну шкоду, оскільки, у зв’язку з втратою рідної людини, їх життя змінилось з матеріального та морального боку. У зв’язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду, завдану їй внаслідок загибелі чоловіка на виробництві у розмірі 50 000 грн. та морально шкоду, завдану дитині внаслідок загибелі батька у розмірі 50 000 грн., що в сумі складає 100 000 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що [PERSON] в письмовому вигляді був попереджений про небезпечні для життя та здоров’я умови праці, але 15.02.2002 року, після виконання робіт, грубо порушуючи правила безпеки, з метою пересування став використовувати працюючий конвеєр, який не є транспортним засобом та не призначений для перевезення людей, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям. У представника відповідача викликає сумнів факт морального страждання позивачки, оскільки вона на момент загибелі чоловіка знаходилась з ним у стадії розірвання шлюбу, а через два роки після його смерті вдруге вступила в офіційний шлюб та вела нормальний спосіб життя. Крім того, позивачка, до повторного заміжжя, не зверталась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди та під час звернення до суду мала сім’ю та не була самотньою. Також представник відповідача вважає, що позивач пропустив строки позовної давності, передбачений трудовим законодавством України. Вислухавши доводи представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], працював на ГОАО «Шахта «Комсомольська» ДП ГКХ «Антрацит» у період з 11.02.2002 р. по 16.04.2002 р. горно робочим очисного забою, робота припинена у зв’язку зі смертю, що підтверджується копією трудової книжки серії АА №252205, виданої 15.04.1996 р. Згідно довідки про проходження навчання горноробочим очисного забою дільниці №2 шахти «Комсомольська» [PERSON], табельний №425 за період роботи на шахті «Комсомольська» з 11.02.2002 р. по 16.04.2002 р. підтверджує, що [PERSON] пройшов навчання з охорони праці: ввідний інструктаж при учбовому пункті шахти 11-13.02.2002 р. та первинний інструктаж на робочому місці горно робочого очисного забою дільниці №2 14.02.2002 р. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 16.04.2002 р. у віці 24 років, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського міського управління юстиції Луганської обл. зроблено відповідний актовий запис №351. Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 15.04.2002 року о 02 годині 30 хвилин у ВАТ «Шахта «Комсомольська» ДХК «Антрацит» від 29.04.2002 р., причинами нещасного випадку є: використання горно робочим для механізованого пересування по лаві скребкового конвеєру СП-87ПМ, не призначеного для цих цілей, що призвело до порушення умов параграфа 36 «Інструкції з охорони праці для ГРОЗ»; низька продуктивність дисципліни серед робочих та ІТР дільниці №2, що призвело до порушення вимог ст.ст. 17,18 ЗУ «Про охорону праці». Актом №20 про нещасний випадок на виробництві від 29.04.2002 року встановлено, що смерть [PERSON] настала через експлуатацію скребкового конвеєра СП-87ПМ, внаслідок чого постраждалий отримав перелом шийного відділу хребта з пошкодженням спинного мозку. Згідно свідоцтво про одруження, шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], РФ зареєстрований 08.08.1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського міськвиконкому у Луганській обл., актовий запис №204. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка – Тарасов, дружини – [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 27.08.1998 року в м. Антрацит Луганської обл, у графі батько записаний – [PERSON], у графі мати записана – [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Антрацитівського міськвиконкому у Луганській обл. зроблено відповідний актовий запис № 302. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано 14.02.2004 року відділом ЗАЦС адміністрації м. Гуково Ростовської обл., актовий запис №25. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка – [PERSON], дружини – [PERSON]. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовуються незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов’язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, якщо шкода завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім’єю, що передбачено ч. 2 ст.1168 ЦК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої смертю. Оскільки смерть [PERSON] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода його рідним має бути відшкодована незалежно від вини відповідача. Також суд не приймає заперечення відповідача з приводу пропуску позивачем тримісячного строку позовної давності, передбаченого ст.233 КЗпП України, оскільки між сторонами відсутній трудовий спір, а вимоги заявлені з приводу відшкодування шкоди, завданої смертю. Разом з тим, позивачем та його представником не надано суду доказів на підтвердження глибини душевних страждань та не обгрунтовано розмір заподіяної дружині та сину моральної шкоди в сумі 50000 грн. кожному. Враховуючи той факт, що позивач звернулась із позовом про відшкодування моральної шкоди через 11 років після загибелі чоловіка, а також перебування її в другому шлюбі та проживання сина [PERSON] з відчимом понад 9 років, відповідно до вимог розумності та справедливості суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди внаслідок загибелі чоловіка на виробництві у розмірі 1500 грн. та моральну шкоду, завдану дитині внаслідок загибелі батька у розмірі 1500 грн., а всього на користь позивача підлягає стягненню 3000 грн. Оскільки відокремлений підрозділ "Шахта "Комсомольська" не має статусу юридичної особи, моральну шкоду відповідачу має бути відшкодовано за рахунок Державного підприємства "Антрацит". Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. 23, 268, 1167, 1168 ЦК України,

Outcome: partial