Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду із позовом до відділу ДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві, [PERSON], про звільнення заставленого майна з-під арешту. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачка за договором застави № КЗУ0АК24150110 від 03.07.2008 р., укладеним з банком, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № КЗУ0АК24150110 від 03.07.2008 р., передала в заставу власний автомобіль ЗАЗ, модель: 110307, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковой, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], право власності на цей автомобіль підтверджується технічним паспортом серії [NUMBER]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03.07.2008 р. було звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль ЗАЗ, модель: 110307, д. н. [NUMBER], шляхом продажу цього автомобіля з укладанням банком від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям з обліку в органах ДАІ України, та надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Проте, постановою державного виконавця відділу ДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 28.11.2011 р. ВП №29594057 на все майно, належне [PERSON], накладений арешт. Перебування заставного автомобіля під арештом за постановою державного виконавця від 28.11.2011 р. ВП №29594057 перешкоджає повному та своєчасному виконанню рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 р. про звернення стягнення на предмет застави . Позивач просив заставлений автомобіль «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER], належний відповідачці, звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем Подільського районного управління юстиції м. Києві. У судове засідання представник позивача за довіреністю, Каракоця О.Р., не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, [PERSON], також не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити. Відділ ДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві з позовом ознайомлений, заперечень не надав, представник у судове засідання повторно не з»явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Суд установив, що 03.07.2008 р. відповідачка, [PERSON], у забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором № КЗУ0АК24150110 від 03.07.2008 р. передала у заставу ПАТ КБ «Приват Банк» власний автомобіль ЗАЗ, модель: 110307, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковой, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], технічним паспортом серії [NUMBER] ( а. с. 13-16). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 р. в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 52578 грн. 68 коп. за кредитно-заставним договором від 03.07.2008 р. звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль ЗАЗ, модель: 110307, д. н. [NUMBER] шляхом продажу цього автомобіля з укладанням ПАТ КБ «Приват Банком» від імені відповідачки, [PERSON], договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям з обліку в органах ДАІ України, та надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу ( а. с. 10-12). Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 10.07.2008 р. зареєстровано: заборону відчуження транспортного засобу ЗАЗ 110307 № кузова/шасі: [NUMBER], д.р.н. [NUMBER]; тип обтяження: застава, реєстратор: Дніпропетровська філія ДП «Інформаційний центр», обтяжував: ПАТ КБ «Приват Банк»; боржник: [PERSON]; розмір основного зобов»язання: 33478 грн. 58 коп.; 03.10.2011 р. зареєстровано звернення стягнення; підстава: договір застави; змінено: 14.12.2012 р., підстава: вилучення обтяження ( а. с. 5-7). Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 28.11.2011 р. ВП №29594057 на виконання судового наказу №2-Н-110, виданого 11.02.2011 р. Подільським районним судом м. Києва, на все майно боржника, [PERSON], накладено арешт за борговими зобов»язаннями перед стягувачем, ВАТ «Укртелеком», в сумі 682 грн. 53 коп., який не є заставодержателем ( а. с. 9). Відповідно до відомостей з поточних результатів звірення по «АІС» «Арешт АМТ», тип «Арешт, заборона відчуження», постанова відділу ДВС Подільського районного управління юстиції від 11.02.2011 р., ВП 29594057; АМТ:ЗАЗ 110307, кузов: [NUMBER] ( а. с. 8) Відповідно до ч.1, п.5 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Частина 1 ст.57 цього Закону визначає, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Як убачається з матеріалів справи, арешт накладений на все майно боржника за борговими зобов»язаннями перед стягувачем, який не є заставодержателем, боргові зобов»язання та обтяження за якими виникли значно пізніше, а розмір заборгованості заставодавця заставодержателю перевищує вартість предмета застави. Відповідно до ч. ч. ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відтак, орган державної виконавчої служби, наклавши арешт на заставне рухоме майно без повідомлення про застосування обтяжень заставодержателя, усупереч вимогам закону, та Інструкції про проведення виконавчих дій, порушив право позивача як заставодержателя, в тому числі на позасудове звернення стягнення на заставлене майно, тому це право потребує захисту. Перебування заставного автомобіля під арештом за постановою державного виконавця від 28.11.2011 р. ВП №29594057 перешкоджає виконанню рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 р. про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 114 грн. 70 коп., по 57 грн. 35 коп. з кожного. На підставі наведеного, ст. ст. 11, 54, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1, 19 Закону України «Про заставу», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved