Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 25 241,61 грн. та судовий збір, посилаючись на наступне. 14.03.2011 року між Приватним акціонерним товариством „Лізинг інформаційних технологій", в особі СПД ФО «Мостовий Ігор Анатолійович», який діяв від імені та за дорученням позивача на підставі Довіреності № 11030101 від 01.03.2011 року, та [PERSON] було укладено Договір № 120308054 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: планшету марки «Apple Ipad», загальною первісною вартістю 10 296,12 гривень. Зі свого боку позивач у повному обсязі виконав свої договірні обов'язки, оскільки поставив вказане обладнання [PERSON] належним чином та відповідної комплектації, вказане в Акті прийому-передачі обладнання № 120308054 від 14.03.2011 року. Відповідач взяті на себе договірні зобовязання не виконав, у зв'язку з чим станом на день подання позову має заборгованість в розмірі 25 241,61 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду клопотання слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявися, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідно до ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи обставини наведені вище, те, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без повідомлення ними причин неявки, суд, заслухавши думку представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.03.2011 року між Приватним акціонерним товариством „Лізинг інформаційних технологій", в особі СПД ФО «Мостовий Ігор Анатолійович», який діяв від імені та за дорученням позивача на підставі Довіреності № 11030101 від 01.03.2011 року, та [PERSON] було укладено Договір № 120308054 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: планшету марки «Apple Ipad», загальною первісною вартістю 10 296,12 гривень. (а.с. 4). На виконання умов Договору, позивач передав [PERSON] вказане обладнання, що підтверджується актом прийому-передачі майна № 120308054 від 14.03.2011 року (а.с.12). Відповідно до умов п. 7.1. договору № 120308054 від 14.03.2011 року, право власності на ІТ-обладнання та інші товари переходить до клієнта відповідно до умов обраного клієнтом пакету LeaseІT та правил, якими встановлено, що право власності на обладнання, переходить до клієнта за умови сплати ним всіх, передбачених пакетом платежів. Відповідно до п.1.2 Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІT, які є невідємною частиною цього Договору. Пунктом 6 договору передбачено, що клієнт сплачує на користь оператора LeaseІT платежі згідно з умовами пакету LeaseІT та цим договором. Клієнт отримує рахунки оператора LeaseІT в строк до 15 числа поточного місяця та сплачує платежі в строк до 20 числа поточного місяця. Розрахунки між сторонами здійснюються в гривнях. Умовами укладеного між сторонами договору встановлено, що клієнт зобовязаний своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі передбачені пакетом LeaseІT та цим договором. Відповідно до п. 14.1. договору сторони несуть відповідальність встановлену договором, правилами та чинним законодавством. Розрахунок загальної заборгованості [PERSON] з урахуванням передбачених Договором штрафних санкцій наданий суду та відповідає вимогам закону (а.с. 13). За таких обставин, судом вбачається, що відповідач [PERSON], взяті на себе за зобовязання не виконав. Положенням статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 762 ЦК України,за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (оренди). Згідно ст. 806 ЦК України, особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовна заява є оюгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів сплачені позивачем судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 252, 41 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved