Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що вони являються власниками квартири за адресою [ADDRESS], в якій зареєстровані та проживають. Також в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. Але 2011 року він переїхав жити в інше місце. В їхній квартирі за адресою: [ADDRESS] відповідач більше двох років не проживає. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, пояснив, що відповідач виїхав, але місце свого проживання не повідомив, просив позов задовольнити. Позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] повідомив, що вони з'явитися не можуть у зв'язку з сімейними обставинами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, через засоби масової інформації (газета "Черкаський край"). Зі згоди позивача [PERSON] суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі виданого відкрити акціонерним товариством "Кам'янський машинобудівний завод" від 10.01.1997 р. свідоцтва, у власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] знаходиться квартира [ADDRESS] (а.с. 11). В цій квартирі зареєстрований також відповідач (а.с. 13). Як вбачається з довідки голови будинкому [PERSON] від 07.08.2013 р. відповідач [PERSON] протягом двох років не проживає у вказаній квартирі (а.с. 12) Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 2 Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сім 'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу положень ст.ст. 71, 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Непроживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право на користування житлом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній по місцю реєстрації без поважних причин понад встановлені законами строки збереження за ним займаного приміщення. Витрат по утриманню цього житла не здійснює, що є перешкодою у здійсненні позивачами права власності на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, є підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст.ст. 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України,

Outcome: approved