Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 17.10.2013 року звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з усіма господарськими будівлями та спорудами. Згідно заповіту, який складено [PERSON] 31.10.1996 року усе своє майно вона заповідала [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], у передбачений законом строк він спадщину не прийняв, тому вважається таким, що відмовився від прийняття спадщини. [PERSON] є сином [PERSON], який був сином [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. Оскільки на час відкриття спадщини не було в живих [PERSON], мав право на спадщину онук [PERSON] позивач [PERSON], який є спадкоємцем за законом. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном. На підставі викладеного, представник позивача [PERSON] просить суд визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради - Дзяба Л.В. у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно заповіту, складеного 31.10.1996 року [PERSON] усе своє майно, в тому числі житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], заповідала [PERSON] (а.с.7). Вищевказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності від 02.04.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Новоайдарської районної ради № 78 від 20.02.1990 року (а.с.12), у склад якого входить: А1аа2 -житловий будинок, загальною площею - 40,9 м.кв., житловою площею - 21,2 м.кв., Б - літня кухня, В - сарай, П - погріб, Д - сарай, Е - душ, Ж - сарай, У - вбиральня, №1 - свердловина, №2 - ворота, згідно технічного паспорту на житловий будинок (а.с.13-14). Спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки спадщина відкрилась у 2000 році та не була прийнята до теперішнього часу. Після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] не вчинив дій, передбачених ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, у зв'язку з чим він вважається таким, що відмовився від спадщини. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). В свою чергу [PERSON] був сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України від 20.08.2013 р. №00012628243(а.с.10). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на час смерті [PERSON], було визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, до числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Оскільки на час відкриття спадщини не було в живих [PERSON], мав право на спадщину онук [PERSON], тобто позивач [PERSON], який є спадкоємцем за законом. Позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном. Згідно інформації Новоайдарської державної нотаріальної контори, справи Новоайдарської державної нотаріальної контори по 2000 рік включно передані на постійне державне зберігання до Луганського обласного нотаріального архіву. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] Новоайдарською ДНК в період з 2001 року по теперішній час не заводилась (а.с.28). Відповідно до ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Оскільки позивач є онуком спадкодавця, то відповідно до положень ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, він є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, стаття 549 ЦК містить перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно інформації Дмитрівської сільської ради № 193 від 30.08.2013 року (а.с.11) та облікової картки об'єкта погосподарського обліку (а.с.16-17), домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], є об'єктом погосподарського обліку з номером 0027-6, зареєстрований, як облікова картка об'єкта погосподарського обліку на 2011 - 2015 роки, станом на 01.09.2013 в будинку за вказаною вище адресою проживають квартиранти без реєстрації місця проживання - [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], в зв'язку з вищевикладеним, питання щодо оформлення власності на житловий будинок [PERSON] після померлої [PERSON] може бути вирішене в судовому порядку згідно законодавства України. Позивачем доведено відсутність в нього можливості в позасудовому порядку оформити право на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку, зокрема й шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України (2004 р.). Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вбачає законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки останній є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі першої черги за законом, підтвердив належними доказами обставини, викладені в позові, та відсутність можливості вирішення даного спору в нотаріальному порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 525, 527, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved