Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У грудні 2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та постановити рішення, яким шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у тому розмірі, що просить позивач; просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони по справі одружились 14.06.09 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 01; місцем реєстрації шлюбу є Виконком Петрівської сільської ради Щорського району Чернігівської області. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Шлюбні відносини сторони припинили з серпня 2013 року. Подружнє життя не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги, постійні конфлікти; різні погляди на життя та обов'язки подружжя; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Належних доказів того, що відповідач надавав матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у меншому розмірі ніж просить позивач. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи, що відповідач не виконує батьківський обов'язок по утриманню малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідачу роз'яснено наслідки визнання позовних вимог. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved