Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Прокурор Буського району Львівської області звернувся в суд з позовом в інтересах ПАТ «Родовід Банк» про стягнення заборгованості, оскільки на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 10 червня 2009 року № 580 державою була здійснена капіталізація АТ «Родовід Банк» у зв»язку з чим 99,9 % статутного капіталу Банку належить державі в особі Міністерства фінансів України. Позов мотивує тим, що 13 травня 2008 року між фізичною особою [PERSON] та ВАТ «Родовідбанк» укладено кредитний договір. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» найменування ВАТ змінено на ПАТ. Згідно умов договору відповідачу надано споживчий кредит в сумі 11999,9 гривень зі строком погашення до 13.05.2010 року з процентною ставкою 7 % річних. Позивач свої зобов»язання виконав, а відповідач взяті на себе зобов»язання не виконав. Станом на 15.04.2011 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 10097, 21 гривня, заборгованість за нарахованими відсотками - 1195,02 гривні, плата за користування кредитом -1832,52 гривні, пеня - 140344,95 гривні. Загальна сума заборгованості становить 153469,70 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що позов визнає частково, а саме в частині загальної суми заборгованості в розмірі 9124,75 гривень і пені в розмірі простроченої заборгованості 9124,75 гривень. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Укладений кредитний договір 13 травня 2008 року (а.с. 10) між представником ВАТ «Родовід Банк» (кредитор) і [PERSON] (позичальник). Кредитний договір був укладений на суму 11999,9 гривень. Строк повернення кредиту передбачений 13 травня 2010 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За недотримання умов договору позичальник несе відповідальність перед кредитором у вигляді сплати пені за прострочку погашення заборгованості, заборгованість за кредитом. Згідно ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що [PERSON], в терміни, встановлені кредитним договором, кошти у повному обсязі не повернув. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір основної заборгованості за кредитним договором становить 9124, 75 гривень та пені становить 320057,15 грн. Відповідно до ст.549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонам домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність з розміром основного зобов"язання. Сума заборгованості за основним боргом становить 9124,75 гривень, відтак враховуючи вимоги закону, сума нарахованої пені банком не містить в собі принципу співмірності. Враховуючи вимогу закону, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача слід стягнути пеню в розмірі основної заборгованості, а саме 9124,75 гривень. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст. 525,526,530,541, 543, 553, 554, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved