Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ будинку в натурі та припинення права спільної часткової власності, посилаючись на те, що 18.09.1996 року вона отримала в дар 15/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Домоволодіння складалося з житлового будинку, льоху, літньої кухні, сараїв, гаража, вбиральні, огорожі, вимощення. Власником іншої частини будинку є відповідач. На даний час нею здійснено добудову тамбуру, який відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 04.07.2013 року введено до експлуатації. На даний час між нею та відповідачем, не має згоди щодо володіння та розпорядженням будинком, а тому виникла необхідність у виділі її частини будинку в натурі. Вважає, що з технічної сторони поділ належного їм з відповідачем будинку можливий, а також з урахуванням тих приміщень, якими вони на даний час користуються може бути поділений в наступному вигляді: їй у власність можна виділити кухню площею 9,5 кв.м., жилу кімнату площею 11,0 кв.м., тамбур площею 3,0 кв.м., а відповідачу веранду площею 14,8 кв.м., житлові кімнати площами 11,6 кв.м., 17,7 кв.м., 16,6 кв.м., кухню 11,3 кв.м., ванну 4,8 кв.м., туалет 1,5 кв.м., тамбур 2.2 кв.м. З господарських споруд виділити їй у власність прибудову а1, погріб та вбиральню. Просить суд поділити в натурі житловий будинок, загальною площею 104 кв. м., та господарські спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], передавши [PERSON] та [PERSON] і визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку, та господарські споруди, що відповідають розміру відповідно 4/25 та 21/25 часток сторін у спільному майні. Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. 28 листопада 2013 року позивачем скерована до суду заява про зміну позовних вимог, в якій просить суд виділити їй в натурі в в будинку [ADDRESS] в будинку А-1: кухню 9,5 кв.м, житлову кімнату 11,0 кв.м, тамбур /прибудова а1/ 3,0 кв.м, з надвірних споруд погріб «З», вбиральня «К», визнавши за нею право власності на вказане майно та припинивши право спільної часткової власності на будинок. В судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18.09.1996 року [PERSON] отримала в дар 15/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Домоволодіння складалося з житлового будинку, льоху, літньої кухні, сараїв, гаража, вбиральні, огорожі, вимощення. Власником іншої частини будинку є [PERSON]. На даний час позивачем здійснено добудову тамбуру, який відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 04.07.2013 року введено до експлуатації. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст.ст. 358, 361 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування належної йому частини спільного майна в натурі, а також має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України) Між сторонами відсутня згода щодо володіння та розпорядженням будинком, а тому виникла необхідність у виділі її частини будинку в натурі. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки фактично на даний час будинок і поділений на дві ізольовані квартири, в одній з яких проживає позивач [PERSON], в іншій проживає - [PERSON]. Виходячи, з фактичного користування сторонами будинком, а саме фактичного поділу його на дві квартири, вважає за можливе виділити [PERSON] у власність в будинку А-1: в будинку А-1 - кухню приміщення 2-1 площею 9,5 кв.м., жилу кімнату приміщення 2-2 площею 11,0 кв.м., тамбур приміщення ІІ /прибудова а1/ площею 3,0 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди - погріб «З», вбиральня «К», а відповідачу [PERSON] - у власність в будинку А-1: веранду приміщення 1-1 площею 14,8 кв.м., житлові кімнати: приміщення 1-2 площею 11,6 кв.м., приміщення 1-3 площею 17,7 кв.м., приміщення 1-4 площею 16,6 кв.м., кухню приміщення 1-5 площею 11,3 кв.м., ванну приміщення 1-6 площею 4,8 кв.м., туалет приміщення 1-7 площею 1,5 кв.м., тамбур приміщення І площею 2.2 кв.м., а також надвірні будівлі та споруди - погріб «Б», сарай «Г», гараж «Д», вбиральня «Е», огорожа № 1, 2, 3, замощення І. Саме такий поділ відповідатиме фактичному використанню та найбільше врахує інтереси обох сторін, а також частки сторін в спільній частковій власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved