Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину та додаткових витрат посилаючись на те, що вона перебувала з 15 січня 1994 року по 31 жовтня 1995 року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на денній контрактній формі навчання, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач також, відповідно до ст. 185 СК України, повинен приймати участь у додаткових витратах на дитину, в зв'язку з понесеними витратами в сумі 10582 грн. 91 коп. та у розмірі половини майбутніх витрат в розмірі 17638 грн. 17 коп. Тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 30% від прожиткового мінімуму щомісяця, це становить на серпень 2013 року від 1147 грн. у розмірі 344 грн., починаючи з 20.08.2013 року та до закінчення навчання доньки, чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку, - у зв'язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою; стягнути з відповідача на її користь 10582 грн. 91 коп. додаткових витрат по оплаті навчання [PERSON] за період з 01.09.2012 року по 01.02.2014 року; стягнути з відповідача на її користь 1/2 частини майбутніх витрат по оплаті за навчання [PERSON] з 01.09.2013 року до закінчення навчання доньки, чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку, - у зв'язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою, виплати стягувати упродовж 34 місяців, щомісячно, не менше 830 грн., без перерв на зимні та літні канікули до погашення суми у розмірі майбутніх витрат 17638 грн. 17 коп. та понесених витрат 10582 грн. 91 коп. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в зв'язку з навчанням та додаткові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачем не додано доказів того, що третя особа на даний час продовжує навчатися у вищому навчальному закладі. Щодо додаткових витрат, то в цій частині вимоги позивача є не обґрунтовані, оскільки позивач не додала доказів того, що вона зверталась до відповідача щодо сплати додаткових витрат. Крім того, такі витрати не сплачуються на повнолітню доньку. Тому відповідач не заперечує сплачувати аліменти згідно вимог, які визначені чинним законодавством. Третя особа в судовому засіданні позов вважає обґрунтованим та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судове засідання 02.12.2013 року не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Довідкою від 09.07. 2013 року підтверджується, що [PERSON] є студенткою денного відділення факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету (а.с.12). З договору №61030-0419 про підготовку фахівця з вищою освітою вбачається, що загальна вартість навчання [PERSON] становить 56 442 грн. 16 коп. (а.с.11). Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Заперечуючи проти позову представник відповідача пояснив, що позивачем не надано доказів того, що [PERSON] дійсно на даний час навчається у вищому навчальному закладі, оскільки сплата за навчання не доказом того, що [PERSON] була переведена на ІІ курс навчання. На даний час [PERSON] є студентом ІІ курсу денного відділення факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету, що підтверджується копією довідки № 15-01/19-3533 від 01 жовтня 2013 року (а.с.53), термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Довідкою про доходи від 14.10.2013 року № 1477 Управління освіти Шевченківської РДА у місті Києві підтверджується, що [PERSON] справді працює в ДНЗ №155 з 17.08.2009 року та займає посаду сторожа (а.с.64). [PERSON] працює в ТОВ «АНКОР Пенрсонал Україна» з 01.10.2013 року (а.с.61). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні позивачем не надано доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка навчається в розмірі 30% від прожиткового мінімуму щомісяця, тому з урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.08.2013 року і до закінчення навчання на денній формі, 30.06.2016 року. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей [PERSON], в зв'язку з навчанням, то вони стягненню не підлягає з наступних підстав. Питання щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюється нормами Глави 16 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються також норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стаття 185 СК України про участь батьків у додаткових витратах на дитину регулює правовідносини по утриманню неповнолітніх дітей і розміщена у Главі 15 СК України, посилання на цю норму також відсутнє й у ст. 201 СК України. Тому посилання позивача на правила статті 185 СК України до спірних правовідносин є неправильним. Оскільки правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачений ст. 185 СК України, поширюється на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей і правила цієї статті не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між повнолітньою [PERSON] та її батьком, тому позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial