Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

24.10.2012р. представник ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11169581000 у сумі 67551,40 доларів США, що еквівалентно 539938,34 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3219 гривень, посилаючись на те, що 14.06.2007 року між позивачем та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 11169581000. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.2.2 договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 47300,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 238865,00 гривень, надання кредиту здійснюється у термін до 14.06.2017 року, а відповідач [PERSON] зобов’язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов’язання згідно договору у повному обсязі. Згідно з п.1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5% річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 1.5 договору, кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Банк виконав взяті на себе зобов’язання в повному обсязі. [PERSON] всупереч умов договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов’язання. З метою забезпечення виконання зобов’язань [PERSON] за договором, 14.06.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, [PERSON] зобов’язується відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов’язань, що виникли з договору. Відповідальність відповідача [PERSON], відповідачки [PERSON] є солідарною. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, за порушення відповідачем [PERSON] термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов’язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Станом на теперішній час, в порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов’язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 12.09.2012 року відповідач [PERSON] має заборгованість в розмірі 67551,40 доларів США, що еквівалентно 539938,34 гривень, з яких: заборгованість за кредитом – 40204,62 долара США, що еквівалентно 321355,53 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 22692,71 доларів США, що еквівалентно 181382,83 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом – 16815,75 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам – 20384,23 гривні. Згідно курсу НБУ станом на 12.09.2012 року (7,9930 грн. за 1 дол. США). Сторони в судове засідання не з’явились. В матеріалах справи є заяви представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, згідно яких він позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 17.04.2013 року на 14 годину 30 хвилин не з’явився. 10.04.2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи в зв’язку з тим, що він до липня 2013 року буде перебувати у тривалому відрядженні. Однак, [PERSON] не надав суду доказів про знаходження у тривалому відрядженні, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] не з’явився в судове засідання з поважних причин. 17.06.2013 року представник відповідачки [PERSON] – [PERSON] в судове засідання не з’явився, звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи в зв’язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні в іншому суді, однак, не надав суду доказів, які б підтверджували, що представник відповідачки не з’явився в судове засідання з поважних причин. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з’явилися (викликалися в судове засідання на 17.06.2013 р. та 11.11.2013 р.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, при першому виклику повістка відповідачу [PERSON] надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а згідно з конвертом з судовою повісткою, що повернувся до суду з довідкою відділення “Укрпошти”, відповідач за цією адресою не проживає, але відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином, а при другому виклику – згідно поштових повідомлень “за закінченням терміну зберігання”, [PERSON] та [PERSON] не з’явились до поштового відділення для отримання конверта з поміткою “судова повістка”. Зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими належним чином. Про причину своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. В зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] звернулись до ПАТ «УкрСиббанк» з заявою про надання іпотечного кредиту. 14.06.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11169581000 (а.с. 22-29). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.2.2 договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 47300,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 238865,00 гривень, надання кредиту здійснюється у термін до 14.06.2017 року, а відповідач [PERSON] зобов’язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов’язання згідно договору у повному обсязі. Згідно з п.1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5% річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 1.5 договору, кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. 14.06.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 121082 (а.с. 37-38), відповідно до умов якого, [PERSON] зобов’язується відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов’язань, що виникли з договору. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, за порушення [PERSON] термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов’язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. 14.06.2007 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений іпотечний договір про передачу в іпотеку нерухомого майна – квартири, розташованої за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 132/41. [PERSON] не заперечувала проти передачі в іпотеку квартири за вищевказаною адресою, що підтверджується копією заяви [PERSON] від 14.06.2007 року. [PERSON] повідомлявся шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов’язань згідно умов кредитного договору № 11169581000 від 14.06.2007 року. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов’язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов’язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином свої зобов’язання по поверненню кредиту не виконали та не здійснили повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Згідно розрахунку, наданого позивачем, який перевірений судом, станом на 12.09.2012 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 67551,40 доларів США, що еквівалентно 539938,34 гривень, з яких: заборгованість за кредитом – 40204,62 долара США, що еквівалентно 321355,53 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 22692,71 доларів США, що еквівалентно 181382,83 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом – 16815,75 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам – 20384,23 гривні. Згідно курсу НБУ станом на 12.09.2012 року (7,9930 грн. за 1 дол. США) (а.с. 6-21, 71). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову банку про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 67551,40 доларів США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені платіжним дорученням.

Outcome: approved