Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №DND0G10006233 від 05.07.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 32 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.07.2037 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відмоткам, комісією, а також інші витрати. В порушення умов договору та закону відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в наслідок чого станом на 11.10.2012 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 40\~571,83 доларів США, що є еквівалентом 324 168 грн. 92 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 32\~096,57 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 5\~892,26 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 869,44 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1\~713,56 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] уклала з банком договір іпотеки № DND0G10006233 від 05.07.2007 року, за яким відповідач надала в іпотеку квартиру №4, загальною площею 36,00 кв.м., житловою площею 20,30 кв.м., яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Киргизька, буд.5-а. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором в розмірі 40\~571,83 доларів США, що є еквівалентом 324 168 грн. 92 коп., звернути стягнення на вказану квартиру шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входить питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремій заяві, поданій до суду просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 05.07.2007 року між [PERSON] та «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ "ПРИВАТБАНК", був укладений кредитний договір № DND0G10006233. Відповідно до п.7.1. кредитного договору банк надав [PERSON] в кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 43 000 доларів США, з яких 11\~000 доларів США сплата страхових внесків, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.07.2037 року для купівлі квартири. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] уклала з банком договір іпотеки №DND0G10006233 від 05.07.2007 року, за яким відповідач надала в іпотеку квартиру №4, загальною площею 36,00 кв.м., житловою площею 20,30 кв.м., яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Киргизька, буд.5-а. За п.1. договору іпотеки предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.33.3. цього договору, в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 181111, [PERSON] в зв"язку з одруженням 18.12.2010 року змінила прізвище на [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала умови кредитного договору, в звязку з чим має прострочену заборгованість. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановленим іпотечним договором, іпотекодержатель має право дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст.33 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що станом на 11.10.2012 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 40\~571,83 доларів США, що є еквівалентом 324 168 грн. 92 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 32\~096,57 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 5\~892,26 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 869,44 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1\~713,56 доларів США. В зв"язку з зазначеним, банком на адресу відповідача направлялася письмова вимога від 10.09.2012 року № 30.1.0.0/2-567 про необхідність погашення заборгованості та виплату суми кредиту в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, що виконано відповідачем не було.. Таким чином, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, право вибору способу реалізації предмета іпотеки наведеними положеннями договорів та чинного законодавства надано саме у даних правовідносинах позивачу. Питання щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано сторонами договору у договірному порядку, згідно якого банк має право звернути стягнення на заставлене майно на підставі рішення суду. Тобто, при укладенні вказаного договору іпотеки відповідач погодився з тим, що у разі порушення ним зобовязання за Кредитним договором, забезпеченого іпотекою, можливо бути звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду і, підписуючи цей договір, він виявив своє волевиявлення на виконання обовязків за цим договором та погодився з його умовами, що відповідало положенням ч.1 ст.590 ЦК України. Як вбачається із вказаних кредитного договору та договору іпотеки, вони були підписані їх сторонами і на час їх підписання ними було досягнуто згоди з усіх істотних їх умов, на час укладання договорів сторони володіли необхідним обсягом цивільної дієздатності, волевиявлення учасників договорів було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Вказані договори в судовому порядку недійсними не визнавалися і тому звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку не суперечить умовам договорів. З огляду на наведене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру №4, загальною площею 36,00 кв.м., житловою площею 20,30 кв.м., яка розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Киргизька, буд.5-а, яка належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DND0G10006233 від 05.07.2007 року в розмірі 40\~571,83 доларів США, що є еквівалентом 324 168 грн. 92 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 32\~096,57 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 5\~892,26 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 869,44 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1\~713,56 доларів США, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Разом з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про виселення відповідача та інших осіб із вказаної квартири, яка є предметом іпотеки, із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зважаючи на наступне. Як зазначено в роз»ясненнях, викладених в п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.3012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Разом з цим, суду не надано підтвердження направлення банком на адресу відповідача вимоги про звільнення квартири та не надано доказів відмови відповідача від добровільного звільнення квартири, тобто вказані позовні вимоги про виселення та зняття з реєстрації є передчасними. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 3053,69 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial