Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивач, посилався на те, що внаслідок ДТП, яке відбулося 18.06.2012 року за участю відповідача [PERSON] та позивача, останньому було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2 659,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн. З урахуванням викладеного, просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 2 659, 00 грн., моральну шкоду 3 000,00 грн., та стягнути судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, на їх задоволенні наполягав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 18.06.2012 року приблизно о 19 год. 00 хв. по вул. Донецьке шосе в м. Дніпропетровську, в районі е/о 385, відбулася ДТП за участі автомобіля ВАЗ 2107, д/н 54191АА, під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] Вказане ДТП сталося з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 18.07.2012 року за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України. У відповідності зі ст.61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням, яке набрало чинності по адміністративній справі, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, у відношенні яких встановленні ці обставини. Постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, яка вступила в закону силу, є преюдиціальним фактом та обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, у відношенні якої винесена ця постанова. Автомобіль «ВАЗ-2107», д/н [NUMBER] належить по праву приватної власності [PERSON] на підставі нотаріального доручення. Цивільно правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована згідно полісу АА/5148794 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик ПрАТ СК «Укргазпромполіс». В результаті ДТП автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень на загальну суму у розмірі 1 352,58 грн., що підтверджується страховим актом № ДН23000297 від 11.10.2012 року. Страхова компанія ПАТ СК «Укргазпромполіс» виплатила свою частину згідно договору 352,58 грн., решту суми (франшизу) 1000,00 грн. поклала на власника автомобіля «ВА-2107», д/н 54191АА [PERSON]. Позивач [PERSON] внаслідок ДТП поніс додаткові матеріальні збитки. Згідно п.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 зі змінами: шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок, а у випадку, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути солідарно на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 2 100,00 грн. З пояснень позивача вбачається, що автомобіль ВАЗ 2107, д/н 54191АА, під керування якого перебував [PERSON], належить [PERSON], то обовязок відшкодування шкоди також покладається на останнього. Суд вважає, що в діях відповідача [PERSON] наслідки цивільно правої відповідальності, передбачені ст. 1166 ЦК України, виражаються в тому, що він надав реєстраційне посвідчення та автомобіль відповідачу [PERSON], який перебував у стані алкогольного спяніння. У результаті ДТП позивачу також була причинна моральна шкода, яка виразилася у спричиненні незручностей, порушенням звичного ритму життя. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром і не пов'язаний з розміром цього відшкодування.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У судовому засіданні знайшло підтвердження спричинення позивачу з вини відповідачів моральної шкоди у звязку з пошкодженням її майна, оскільки позивач не міг довгий час користуватися своїм автомобілем, вимушений був прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на його користь. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved