Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що в липні 2013 року він прибувши за викликом до начальника кадрів Головного управління юстиції Тернопільської області йому стало відомо, що відповідачем розповсюджено щодо нього недостовірну інформацію, а саме: що в червні 2012 року при здачі документів для участі в конкурсі на заміщення вакантної посади державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції він повідомив про себе недостовірні дані, а саме скрив інформацію, що раніше був засуджений та є судимим. У зв'язку з цим, щодо нього було розпочато повторну перевірку його біографії та достовірності поданих ним у червні 2012 року документів. З даного приводу цього ж місяця 2013 року він надавав відповідні пояснення працівнику служби безпеки України у Тернопільській області, який також проводив щодо нього перевірку фактів про які в заяві зазначив відповідач. Обов"язком державного виконавця згідно Закону України «Про виконавче провадженії», є забезпечення своєчасного виконання в тому числі рішень судів різної юрисдикції. Виконання покладених на нього обов'язків відбувається у постійній взаємодії та спілкуванні з іншими людьми. Своєчасне і точне виконання покладених обов'язків на державного виконавця в значній мірі залежить також від ділових якостей державного виконавця, а також від його авторитету та ділової репутації, яка склалась про нього в оточуючих за час його роботи. Розповсюдивши подібну інформацію про нього, у людей з якими він спілкується у зв'язку із своєю роботою, а це і керівники підприємств, установ, організацій всіх форм власності, вважає що склалось про нього негативне враження як про людину, яка може ввести в оману, обманути тощо, що в свою чергу впливає на виконання ним покладених на нього трудових обов'язків. З моменту повторної перевірки фактів його біографії відділом кадрів Головного управління юстиції Тернопільської області, працівником служби безпеки України у Тернопільській області та його безпосередніми керівниками відділу державної виконавчої служби Чортківського РУЮ, він почав себе погано почувати, нервуватись, погіршились відносини з близькими йому людьми та знайомими, у зв'язку з чим він змушений був 02 серпня 2013 року звернутись в Чортківську поліклініку центральної комунальної районної лікарні. Лікарем поліклініки йому було діагностовано захворювання:невротичний синдром та призначено відповідне лікування. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсягі згідно викладених в позовній заяві мотивів, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомив суд письмово, просить справу слухати в його відсутності, в позові відмовити. Представник відповідача не заперечує, що відповідач [PERSON]дійсно звертався із заявою до Міністра Юстиції України відносно позивача [PERSON].Однак вважає, що дана заява була подана в порядку Закону "Про звернення громадян". Позов не визнає, просить відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. а що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд визначаючи її розмір виходив із зібраних доказів і вважає, що вішкодуванню підлягає частково в сумі 1000 гривень, враховуючи моральні страждання позивача. У постанові від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Пленум Верховного Суду України зазначив: чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування. її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі.» У постанові від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України зазначив: Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними, діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я, потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Таким чином, відповідач розповсюдив щодо позивача недостовірну інформацію Міністру юстиції України, яка в результаті цього була доведена до відома керівників апарату Головного управління юстиції в Тернопільській області, заступнику та начальнику відділу ДВС Чортківського РУЮ, працівнику служби безпеки України у Тернопільській області- а також іншим особам. Даними діями відповідач принизив честь і гідність та зіпсував ділову репутацію позивача , як чесної людини, що в подальшому призвело до душевних та психічних страждань в результаті чого погіршились стосунки з сімєю, близькими йому людьми та друзями. Підтвердженням того, що поширена відповідачем інформація щодо позивача є недостовірною є: 1.Довідка Міністерства Внутрішніх Справ України серія МВС № 1121652 в якій зазначено, що станом на 23.04.2012 року позивач вважається таким, що судимості не має; 2.Копія автобіографії, яка знаходиться в особовій справі позивача, в якій зазначено, що в 2010 році він притягався до кримінальної відповідальності. В даному випадку порушені права позивача, які підлягають поновленню шляхом задоволення позовних вимог, а в частині стягнення моральної шкоди до часткового задоволення.

Outcome: partial