Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання їй права на побачення з дитиною, - [PERSON], [INFO], щодо якої її за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.04.2010 року позбавлено батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її син, щодо якого її позбавлено батьківських прав в теперішній час перебуває у дитячому будинку «Родина», вона не має можливості навідувати дитину, приділяти їй хоча б трохи уваги та материнської турботи, яка необхідна дитині в такому віці. Позивач в позові вказує, що в теперішній час вона не перебуває на обліку у лікаря психіатра, в зв'язку із чим вважала, що у суду є всі підстави для надання їй права на побачення з дитиною, в зв'язку із чим просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала, та, посилаючись на обставини, що викладені вище, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності - Головань Г.Г. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі та, підтримавши Висновок Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської ради, просила суд в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - комунального закладу «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради», що діє на підставі довіреності - Полухіна Ю.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та повністю підтримала Висновок Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської ради щодо недоцільності надання позивачу права на побачення з малолітнім [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.02.2010 року задоволено позов Виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Вказане рішення суду набрало законної сили. Серед підстав задоволення вказаного позову, судом зокрема, зазначено не виконання [PERSON] своїх обов'язків щодо участі у вихованні дитини, забезпечення належних умов проживання дитини, отримання дитиною своєчасної та належної медичної допомоги. Також в рішенні суду зазначено та не було спростовано [PERSON] під час розгляду справи, що остання веде аморальний спосіб життя, часто залишає дитину без нагляду, перебуває на обліку в міському наркологічному диспансері з діагнозом - синдром алкогольної залежності, встановлено відсутність позитивних змін у поведінці матері дитини щодо його виховання, свідоме ухилення нею від виконання батьківських обов'язків, недбале ставлення до дитини, тощо. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, згідно положень ст. 168 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. При цьому, суд вважає, що обов'язковою умовою збереження особистого зв'язку дитини і батьків є дотримання правила: "якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню дитини". Складне питання про можливість і доцільність побачення дитини і позбавлених батьківських прав батьків має глибокий психологічний і педагогічний підтекст. Щоб таке питання не було формалізоване і не носило абстрактний характер, суд вважає за необхідне, щоб згоду на таке спілкування дали ті, хто має можливість адекватно оцінити ситуацію, визначити істинні інтереси дитини і, що не менш суттєво, впевнитись що такий зв'язок буде корисним для дитини. Доцільно для надання дозволу побачення дитини і батьків, позбавлених батьківських прав дізнатись позицію з цього приводу органу опіки та піклування і тієї особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною, зокрема, опікуна (піклувальника), усиновлювачів, прийомних батьків або адміністрації закладу, де знаходиться дитина. Так,матеріали справи містять Висновок Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської ради щодо надання [PERSON] права на побачення з малолітнім [PERSON] від 07.08.2013 року № 441, в якому, крім іншого зазначено таке. [PERSON] на засіданні комісії пояснила, що має бажання бачити та спілкуватись із дитиною, що доля малолітнього [PERSON] їй не байдужа, на теперішній час вона більше не вживає алкогольні напої веде належний спосіб життя… Однак мати малолітнього [PERSON], [PERSON] не надала довідку із наркологічного диспансеру, офіційно не працює, з 2010 року не цікавилась долею сина, умови проживання [PERSON] не були обстежені, оскільки вона відмовляється розмовляти із співробітниками служби у справах дітей. [PERSON] не надала доказів зміни своєї поведінки та способу життя. Є підстави вважати, що спілкування дитини із матір'ю буде перешкоджати нормальному вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed