Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, уточнила позовні вимоги, а саме просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень, в разі неявки в судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги позивача визнає повністю, згоден сплачувати аліменти на навчання доньки в розмірі 500 гривень а також зазначив, що на даний час він офіційно ніде не працює. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ксерокопії свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ №003032, вбачається, що 27.07.1996 року Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №240 (а.с.6). З огляду на ксерокопію свідоцтва про народження, вбачається, що у шлюбі народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу позивачеві на утримання неповнолітньої доньки не надає. Своїми діями, відповідач порушує свої зобовязання закріплені статтею 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, згідно якої батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст.180 Сімейного Кодексу України. Принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, зазначено, що дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Україною 27.09.1991 року вказано, що держави-учасники зобовязуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обовязки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ст.11 цього ж Закону вказано, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього, кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків, предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього закону - виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Outcome: approved