Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Підтримуючи позов позивач, представник позивача [PERSON] пояснили, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0805га кадастровий номер 6522384300:02:001:0104 за адресою: [ADDRESS]. Власником суміжної земельної ділянки є відповідачка по справі, яка встановила паркан, захопивши декілька метрів земельної ділянки позивача. Добровільно відновити межі земельної ділянки [PERSON] відмовляється, тому позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом зобов'язання [PERSON] прибрати бетону огорожу, встановлену з боку його земельної ділянки, та привести її у належний стан, який існував до встановлення бетонної огорожі, а також стягнути з відповідачки судові витрати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачки і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши позивача, його представника, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0805га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Власником суміжної земельної ділянки є [PERSON] Статтею 103 Земельного кодексу України визначено зміст добросусідства. Так, згідно із ч. 1 вказаної статті власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Згідно частини першої статті 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Матеріали справи свідчать, що на частині належної позивачу земельної ділянки, всупереч вимогам ст. ст. 95, 96 Земельного кодексу України, відповідачкою [PERSON] встановлено бетонну огорожу Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Оскільки встановленим відповідачкою парканом зайнята частина земельна ділянки, що належить на праві приватної власності [PERSON], вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні власною земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонної огорожі, зведеної відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved