Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 03 грудня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя у них з відповідачем не склалось через постійні сварки, різні характери, погляди на сімейне життя та виховання дитини. З травня 2013 року вони не проживають разом та не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить її інтересам. Позивач просить шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 03 грудня 2010 року у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 48 - розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, надала суду пояснення, що з відповідачем не проживає з травня 2013 року, з цього часу проживає в [ADDRESS] із [PERSON], з яким веде спільне господарство та від якого чекає дитину, перебуваючи на 29 тижні вагітності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо їх задоволення, пояснив що з позивачем та їх спільною дитиною не проживає протягом останніх шести місяців, про що надав довідку сільської ради. З того часу позивач проживає разом із [PERSON], він якого чекає дитину. Враховуючи термін вагітності позивача, суду пояснив що він не є біологічним батьком дитини, на яку чекає позивач, оскільки шлюбні відносини між ними припинені ще до травня 2013 року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає разом із [PERSON] та її донькою [PERSON], веде спільне господарство та чекає народження їх дитини, оскільки [PERSON] перебуває на 29 тижні вагітності. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, заслухавши свідка, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судоми встановлено, що 03 грудня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 03.12.2010 року(а.с.4). Після укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.2011 року (а.с. 5). Згідно довідки, виданої виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 16.12.2013 року за №1571 вбачається, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із своїм співмешканцем [PERSON] та своєю дитиною [PERSON] у квартирі матері [PERSON] (а.с. 19). Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17.12.2013 року за №1584, відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Дружина з дитиною за вказаною адресою не зареєстрована та не проживає на протязі останнього пів року (а.с.20). В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] перебуває на 29 тижні вагітності, чекає дитину від [PERSON] з яким веде спільне господарство, що також в судовому засіданні підтвердив [PERSON] Судом оглянуто картку вагітної [PERSON], витяг якої долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що позивач [PERSON], станом на 28.11.2013 року перебуває на 26 тижні вагітності. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки сторони з травня 2013 року не проживають однією сім'єю, кожен з них проживає окремо, шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує формально. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 за №11, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, вагітна від іншого чоловіка, батьківство зачатої дитини ним визнано, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 229 грн. 40 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved