Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Імексбанк» 19.09.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 54 535,11 грн. та судового збору у розмірі 545,35 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.11.2012 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено Договір № 999-00030513/1 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту за допомогою платіжної картки «Visa Electron», з максимальною сумою заборгованості 50 000 грн., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 18.11.2014 року. Також 19.11.2012 року між банком та Позичальником укладений Договір № 999-00030513 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Згідно з умовами договорів Банк зобов’язався надати для власних потреб Позичальника у готівковій чи безготівковій формі, шляхом сплати з поточного рахунку коштів понад кредитний залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Банк своїх зобов’язання за договорами виконав та надав Відповідачу кошти, що підтверджується виписками з особового рахунку. Однак, Відповідач свої зобов’язання за договором кредиту належним чином не виконує протягом тривалого часу. У зв’язку з чим, станом на 05.09.2013 року, за ним перед Банком утворилася заборгованість за зазначеним договором у розмірі 54 535,11 грн.. В судове засідання 21.11.2013 року представник позивача ПАТ «Імексбанк» - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 19.03.2013р.) не з’явилася, але 19.11.2013 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з’явився, хоча повідомлявся належним чином у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання, поважних причин щодо неявки не надавав, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Суд, у зв’язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2012 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено Договір № 999-00030513/1 про надання кредиту (надалі кредитний договір), шляхом відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту за допомогою платіжної картки «Visa Electron», з максимальною сумою заборгованості 50 000 грн., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 18.11.2014 року (а.с.9-13). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці договору. Також, 19.11.2012 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 999-00030513 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Також, відповідачем [PERSON] та Банком було узгоджено повернення кредиту шляхом внесення відповідачем ануїтентних щомісячних платежів, згідно Додатку № 1 до кредитного договору, який в свою чергу також був підписаний сторонами (а.с.14). З позову та виписки з карткового рахунку Відповідача вбачається, що Позивач умови кредитного договору виконав та надав Відповідачу [PERSON] кошти, які зазначені у кредитному договорі (а.с.17-19). Відповідач [PERSON] свої зобов’язання за кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює своєчасно відповідні платежі щодо погашення кредиту, не з’являється до позивача у зв’язку з вирішенням питання щодо його заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого у нього перед Позивачем утворилася заборгованість за кредитним договором. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань за кредитним договором № 999-00030513/1 від 19.11.2012 року у Відповідача [PERSON] перед Позивачем ПАТ «Імексбанк», станом на 05.09.2013 року виникла заборгованість, загальна сума якої складає - 54 535 (п’ятдесят чотири тисячі п’ятсот тридцять п’ять) гривень 11 копійок, з яких: - сума заборгованості за кредитом - 42 457 (сорок дві тисячі чотириста п’ятдесят сім) грн. 48 коп.; - сума заборгованості за відсотками - 3 557 (три тисячі п’ятсот п’ятдесят сім) грн. 63 коп.; - сума заборгованості за комісією - 4 320 (чотири тисячі триста двадцять) грн.; - сума заборгованості по штрафним санкціям - 4 200 (чотири тисячі двісті) грн.. Розрахунок заборгованості доданий до матеріалів справи (а.с.15-16). Жодних доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду не має. Пунктом 3.3.5. зазначеного договору кредиту встановлено, що Позичальник зобов’язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими відсотками за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені Договором. Згідно п. 1.4. договору кредиту встановлено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються згідно Додатку № 1, який є невідємною частиною цього Договору, та відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватись щомісячно. Пунктом 4.8. договору кредиту передбачено, що у випадку невиконання Позичальником зобов’язань, визначений п.3.3. договору, протягом більше тридцяти днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач до Банку не з’являється, не вирішує питання щодо погашення заборгованості в наслідок чого Банк несе збитки, що призводить до погіршення його фінансового стану. Судом встановлено, що Банк направляв Боржнику [PERSON] письмове повідомлення за Вих. № 6912 від 13.08.13 року, щодо погашення заборгованості за договором кредиту, однак заборгованість так і не була погашена. Отже, допустивши прострочення кредиту, Відповідач порушив не тільки свої договірні зобов’язання, а й вимоги законодавства України. За таких обставин суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача всієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язаний повернути кредит та сплатити проценти. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець (Банк) відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача всієї суми заборгованості за вищезазначеним кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст. 1050 ЦК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем умов кредитного договору № 999-00030513/1 від 19.11.2012 року, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 545 (п’ятсот сорок п’ять) гривень 35 копійок, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № 8620 від 10.09.2013 року, на зазначену суму (а.с.1). Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved