Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Веселівської сільської ради; третя особа: Відділ Держземагенства у Бериславському районі Херсонської області про визнання права власності. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] в селі Веселе Бериславського району, Херсонської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1861 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. За її заявою приватним нотаріусом була заведена спадкова справа. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1861 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав зазначених у позовній заяві, просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1861 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача Веселівської сільської ради в судове засідання не з'явилися, до суду подали заяву, просили справу розглянути у відсутність їх представника. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду подали заяву, просили справу розглянути у відсутність їх представника. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Згідно листа Відділу Держземагенства у Бериславському районі Херсонської області від 30.09.2013 року [PERSON] був виписаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №262682, для ведення особистого селянського господарства площею 0,1861 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], але видати його не можливо в зв'язку з його списанням. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] 09.02.2013 року після укладення шлюбу позивачці було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). З відповіді нотаріуса вбачається, що за заявою позивачки була заведена спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] Заяв від інших спадкоємців не надходило. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності. Спадкоємець не має права прийняти лише одну частину зі складу спадщини, а від прийняття іншої відмовитись, в тому числі не може прийняти лише права, а відмовитись від прийняття на себе обов'язків спадкодавця; спадкодавець, який приймає спадщину, не має права обумовити її прийняття. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке діяло на час виникнення правовідносин, одним із правовстановлюючих документів, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна є свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями. У зв'язку з тим, що Державний акт було списано, позивачка позбавлена можливості позасудовим порядком підтвердити своє право власності, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved