Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Сторони по справі перебували в шлюбі із 07.06.2002 року по 07.10.2010р. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], 05.01.2005р.н. 22.10.2003 року сторони по справі за договором купівлі-продажу частини будинку за скасувальною умовою придбали 31/100 житлового будинку із господарськими спорудами, що розташовані в м. Золотоноша, Черкаської обл., вул. Неверовського, 15, правовстановлюючі документи на який оформлені на [PERSON] Відповідно до державного акту серії ЧР № 039683 від 01.12.2003р. на підставі рішення Золотоніської міської ради № 65-20-24 від 23.10.2003р. [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, розміром 0,0330 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за місцем знаходження житлового будинку по вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша, що стверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ЧР № 039683. Вищезазначений житловий будинок із надвірними спорудами придбано сторонами за кредитні кошти, що стверджується кредитним договором № CSA0G002100738 від 03.11.2003р., на що була дана згода співвласником будинку дружиною [PERSON], та цей же будинок відповідно до договору застави нерухомого майна № Дз- CSA0G002100738 від 10.11.2003р. перебував у заставі до повного виконання зобов’язань за кредитним договором від 03.11.2003р., яка була скасована 31.03.2010 року у зв’язку із повним виконанням зобов’язань за кредитним договором. 02.01.2009р. у надвірній споруді розміром 5х7м, що розташована в м. Золотоноша по вул. Неверовського, 15, що належить [PERSON] та [PERSON] внаслідок короткого замикання електропроводки будівлі, сталася пожежа та була повністю зруйнована ця споруда, що стверджується актом про пожежу від 02.01.2009р. та довідкою ВДПН в м. Золотоноша за №1 від 06.01.2009р. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об’єктом права спільної сумісної власності та [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та стягнення компенсації за відновлювальний ремонт господарської споруди та сплачений ним кредит. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та представник позивача [PERSON] з урахуванням змінених у ході розгляду справи позовних вимог, позов підтримали та наполягали на визнанні за [PERSON] права власності на 60% житлового будинку та надвірних споруд та 60% земельної ділянки, що розташовані за адресою вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, яка залишилася проживати із позивачем після розірвання шлюбу сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] та представник [PERSON] пояснили, що вона із [PERSON] перебуваючи у шлюбі за кредитні кошти у 2003р. придбали частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша. Правовстановлюючі документи на житловий будинок та кредит були оформлені на відповідача. У 2003р. [PERSON] була приватизована земельна ділянка та на його ім’я виданий державний акт на землю. Позивач [PERSON] також пояснила, що в жовтні 2005р. помер її батько, який надавав її сім’ї матеріальну допомогу, а відповідач перестав утримувати дитину, а вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, а тому вона була змушена переїхати тимчасово проживати до своєї матері та звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач [PERSON] має на даний час заборгованість по аліментах в сумі 5 918 грн., яку не погашає, а сплачує в мінімальному розмірі поточні виплати по аліментах, оскільки офіційно не працює. В період із 2006р. по жовтень 2010р. вона періодично із дочкою проживала то разом із відповідачем в будинку по вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша, то в будинку її матері. Фактично шлюбні відносини між ними припинено у вересні 2010р. та 07.10.2010р. був розірваний шлюб. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 60% житлового будинку із господарськими спорудами та 60% земельної ділянки з урахуванням інтересів дитини, оскільки відповідачем на даний час не погашена заборгованість по аліментах в сумі 5 918 грн., а крім того він сплачує мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, що становить десяту частину витрат на її утримання, які вимушена нести вона – мати дитини. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] критично розцінюють висновок судової будівельно-технічної експертизи від 27.06.2013р., згідно якої дійсна вартість 31/100 частини житлового будинку із господарськими спорудами становить 131 784 грн., що є значно меншою від експертної оцінки за ринковою вартістю, що становить 213 610 грн., згідно звіту ПП «Консультант» від 17.09.2010р. Зустрічний позов [PERSON] вона не визнає повністю та просить в його задоволенні відмовити. Свої заперечення вона мотивує тим, що на період пожежі, тобто на січень 2009р., вона проживала разом із дочкою по вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша та приймала участь у відновленні господарської споруди, яка була відновлена на протязі року до початку 2010р. та кредит ними також був погашений 24.03.2010р., тобто в період спільного проживання в шлюбі. Спільне проживання та шлюбні відносини між ними повністю були припинені після розірвання шлюбу у жовтні 2010р. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали та просили відмовити в його задоволенні, наполягаючи при цьому на задоволенні зустрічного позову в останній редакції та просили визнати за сторонами право власності на 50% у 31/100 частині житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша за кожним та стягнути з [PERSON] ? частину вартості відновлення двоповерхової споруди внаслідок пожежі, вартості експертизи, а також ? частину кредиту, що був наданий на придбання житла, що разом становить 45 411,36 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, надані сторонами письмові докази, вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають до часткового задоволення, виходячи із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 60 СК України (ст. 22 КпШС України) "майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя". Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбними договором. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" п. 19 "вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу". Суд, проаналізувавши надані сторонами в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що 31/100 частина житлового будинку із господарськими спорудами та земельна ділянка, площею 0,0330 га по вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша є спільною сумісною власністю сторін та підлягає поділу між ними в рівних частинах, а тому визнає за [PERSON] право власності на 50% у 31/100 частині житлового будинку із господарськими спорудами та земельної ділянки. При цьому суд приймає до уваги доводи позивача [PERSON] в частині того, що відновлювальні роботи господарської споруди та кредит був погашений в період шлюбу, що стверджується також актом про пожежу від 02.01.2009р., де зазначено, що даний акт був підписаний інженером ВНДП Золотоніського РВ [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], а також квитанціями на придбання будівельних матеріалів, вікон, на ім’я [PERSON] за 2009 рік, даними виписки «ПриватБанку» щодо погашення [PERSON] кредиту, з якого вбачається, що остання проплата та повне виконання зобов’язань за кредитним договором відбулося 24.03.2010р. Із свідоцтва про одруження серії І-СР № 068570 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.06.2002р. Із виписки із рішення суду від 07.10.2010р. вбачається, що шлюб між сторонами розірваний. Із договору купівлі-продажу частини будинку за скасувальною умовою від 22.10.2003р. вбачається, що сторони придбали 31/100 частину житлового будинку із відповідною частиною господарських споруд, що розташовані по вул. Неверовського, 15 м. Золотоноша. Таким чином, суд приходить до висновку, що відновлення господарської споруди та повне погашення кредиту відбулося в період шлюбу, який був розірваний 07.10.2010р. та з цього часу були припинені шлюбні відносини та право у [PERSON] на майно, що було придбане [PERSON] після 07.10.2010р. в спільній сумісній власності подружжя. За цих обставин, суд відмовляє [PERSON] у задоволенні зустрічного позову, щодо стягнення із [PERSON] ? частини вартості відновлювального ремонту двоповерхової споруди, пошкодженої внаслідок пожежі 023.01.2009р. в сумі 27 883, 20 грн. та ? частини кредиту в сумі 16 254,90 грн., який був сплачений, починаючи із березня 2006р. по 27.03.2010р., оскільки всі ці витрати були понесені сторонами в період їх перебування в шлюбі. Суд також вважає, що сторони спільно проживали однією сім’єю із усіма обов’язками та правами в тім числі і матеріальними витратами, які були проведені із спільного бюджету до жовтня 2010р., оскільки [PERSON] не надано суду переконливих доказів, що спростовували б даний факт. Суд не може прийняти як доказ фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, факт звернення [PERSON] із позовною заявою до суду про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки дана обставина, крім доводів [PERSON], спростовується також вищенаведеними доказами (актом про пожежу від 02.01.2009р.). На думку суду, з урахуванням усіх вищенаведених обставин, не підлягає до задоволення позов [PERSON] в частині визнання за нею права власності на 60% будинковолодіння та земельної ділянки. Судові витрати, понесені сторонами по справі по оплаті держмита, експертизи та експертної оцінки, суд залишає сторонам.

Outcome: partial