Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 листопада 2013 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (адвокат, діє не підставі угоди про надання правової допомоги) позов підтримав та пояснив, що 12 березня 2012 року помер батько позивача, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області та була успадкована ним після смерті [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлого батька за законом, однак оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може через відсутність правовстановлюючих документу на спадкове майно на ім’я померлого батька, який за життя не встиг оформити спадщину на себе. У зв’язку з цим просив позов задовольнити. Представник відповідача - Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської в судове засідання не з’явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №292 від 27 листопада 2013 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи – відділу Держземагенства в Кодимському районі в судове засідання не з’явився. У зв’язку з цим, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників відповідача та третьої особи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 12 березня 2012 року помер батько позивача – [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №292698, виданим 16 березня 2012 року Смолянською сільською радою Кодимського району Одеської області. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON], як між батьком та сином, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії 1-ЖД №271774, виданим 31 червня 1962 року відділом РАЦС Балтського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №25 масив №8, площею 2.305 га., яка розташована на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області та на підставі рішення Кодимського районного суду від 06 квітня 2009 року (справа №2-213/09) була успадкована ним після смерті [PERSON], померлої, 25 червня 2008 року (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №067841, виданий 25 листопада 2003 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №761 від 19 листопада 2003 року). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. [PERSON] за життя заповіту не складав, тому позивач [PERSON], як син померлого, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем його спадкового майна за законом першої черги. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно з ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини батька та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус відмовила через відсутність у нього правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме державного акту на землю (відмова нотаріуса №918/01-16 від 17 жовтня 2013 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у зв’язку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України він прийняв спадщину померлого батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved