Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві позивач вказує, що 18 лютого 2005 року померла його мати – [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2.47 га., розташованої на території [PERSON] сільської ради. Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2762. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Протягом останніх років до моменту смерті матері позивач проживав разом з нею по вул. Садовій б.7 у с. Приморське, у зв’язку з тим, що декілька років перед смертю [PERSON] була паралізована. Позивач [PERSON] безпосередньо перед смертю проживав разом з матір`ю [PERSON], про відмову від спадщини він не заявляв, таким чином він прийняв спадщину. У держаній нотаріальній конторі йому відмовили у оформленні спадщини. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 2.47 га., розташовану на території [PERSON] сільської ради, що належала [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] суду пояснив, що він фактично прийняв спадщину, постільки користується земельною ділянкою, що належала його матері та має оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. У 2006 році він звернувся до суду з приводу визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням суду йому визначений додатковий строк для прийняття спадщини, одна він не звернувся до нотаріальної контори. У 2013 році він звернувся до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено. Тому просить суд задовольнити позов та визнати за ним право власності на земельну ділянку, що належала його матері. Представник позивача [PERSON] вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Представники відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не з’явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить вирішити позов на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 18 лютого 2005 року у віці 77 років у с. Приморське Василівського району Запорізької області померла мати позивача [PERSON] – [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2.47 га., розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю 111-ЗП №036883, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №2762. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Як вбачається із довідок №314 та №315 від 05 липня 2013 року [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, [PERSON], яка померла 18 лютого 2005 року, проживала і була зареєстрована з 1928 року по день смерті у Запорізькій області Василівському районі с. Приморське вул. Садова б.66. На день смерті [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] у с. Приморське вул. Садова б.7. У зв’язку з тим, що на час смерті місце постійного проживання [PERSON] не відповідало місцю її реєстрації і позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, у Василівській державній нотаріальній конторі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2006 року, [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Однак [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приймаючи до уваги, що перед смертю спадкодавця [PERSON] позивач [PERSON] проживав разом з нею, про відмову від спадщини після смерті матері не заявляв, він фактично володіє та користується земельною ділянкою, що належала [PERSON], суд вважає необхідним визнати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] Суд визнає за [PERSON], [INFO], право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2.47 га., розташовану на території [PERSON] сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю 111-ЗП №036883, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №2762.

Outcome: approved