Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

29 квітня 2013 року Кобеляцька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат в інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що, відповідачка є матір'ю малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в актовому записі зроблені згідно ст. 135 Сімейного кодексу України. З 08.10.2012 року малолітня [PERSON] за заявою [PERSON] була зарахована до Кобеляцької школи-інтернату, де перебуває до цього часу. За цей час мати жодного разу не відвідала дитини, не цікавилась здоров'ям, навчанням та вихованням своєї доньки, не надавала матеріальної допомоги. Зі слів [PERSON] відповідачка залишила дитину біля його будинку і дівчинки більш ніж півроку перебувала у нього. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь дитини аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання представник позивача не з'явився, підтримав позовні вимоги у письмовій заяві на адресу суду, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також прохаючи розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи орган опіки та піклування Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву та висновок, згідно якої підтримує позов, вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої донько, а також розглянути справу за відсутності представника. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували у повному обсязі. Так, [PERSON] пояснила, що дійсно у неї є донька [PERSON], [INFO]. Вона проживала із нею та співмешканцем [PERSON] у с. Лутовинівка Козельщинського району Полтавської області. Співмешканець зловживав спиртними напоями, бив її і тому вона була вимушена поїхати із села. Доньку вона відвезла до батьків співмешканця, який є біологічним батьком дитини, пообіцявши забрати її як влаштується, а сама поїхала до своєї матері у м. Полтаву. Але влаштуватись там вона не змогла. Там вона познайомилась із мешканцем м.Костянтинівки, Донецької області [PERSON], який запропонував їй переїхати до нього, що вона і зробила у листопаді 2012 року. Вона зареєструвалась у будинку рідної сестри [PERSON] - [PERSON]. Увесь цей час вона вважала, що її дитина знаходиться у [PERSON]. Про те, що дитина перебуває у Кобеляцькій школі-інтернаті вона довідалась тільки у березні 2013 року, коли отримала лист із сільради. Після цього вона неодноразово їздила до школи-інтернату відвідати доньку, але їй спочатку не давали доньку, а потім вона з нею зустрічалася. Представник відповідачки також пояснив, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] не має, просив врахувати те, що відповідачка є інвалідом другої групи загального захворювання, бажає займатись вихованням доньки, але не може цього зробити через обставини, що склалися. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради пояснив у судовому засіданні, що на доручення позивача та вимогу суду, комісія органу опіки обстежила житлові умови відповідачки [PERSON], провела з нею бесіду і вважає, що за місцем теперішнього проживання відповідачки відсутні належні умови для розвитку, утримання та виховання дитини відсутні. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, заслухавши думку прокурора, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Лутовинівка Козельщинського району Полтавської області, її матір'ю являється відповідачка [PERSON], батько у свідоцтві про народження записаний згідно ст.135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6). Згідно актів, доданих до позовної заяви дитина [PERSON] з 08 жовтня 2012 року перебуває на вихованні Кобеляцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Полтавської області, станом з 08.10.2012 року по 22.03.2013 року відповідачка жодного разу не навідувала дитину (а.с. 7-11). Відповідачка [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, потребує нагляду психіатра, отримує пенсію, зареєстрована і мешкає за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання характеризується позитивно: веде нормальний спосіб життя, підтримує стосунки із сусідами, спиртні напої не вживає, з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, стосунків не підтримує (а.с. 13, 53-55). Згідно акту обстеження житлових умов за місцем реєстрації відповідачки відсутні належні умови для розвитку, утримання та виховання дитини (а.с. 57). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - [PERSON], 2006 року народження, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дитини, однак, враховуючи, що відповідачка страждає психічним захворюванням, за місцем її проживання на час розгляду справи відсутні умови для повноцінного виховання та утримання дитини, суд вважає можливим здійснити захист дитини шляхом її відібрання від матері без позбавлення її батьківських прав в порядку ст. 170 СК України, відповідно до якої суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених в тому числі п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволення позову Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Полтавської області до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно дитини - [PERSON] Приймаючи до уваги, що малолітня [PERSON], 2006 року народження, знаходиться на вихованні та утриманні в Кобеляцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Полтавської області, суд вважає за необхідне передати дитину цьому закладу. В силу ч.4 ст. 170 СК України, відповідно до якої при задоволення позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], 2006 року народження, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В силу ст.ст. 83, 88 ЦПК України, з урахуванням наявності у відповідачки [PERSON] другої групи інвалідності, і вона звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід віднести за рахунок держави (а.с. 1).

Outcome: partial