overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 листопада 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2452. В шлюбі у них 12 листопада 2009 року народився син - [PERSON]. Через різні погляди на життя сварки та непорозуміння між сторонами постійно виникали, сварки, які стали носити постійний характер, що стало суперечити інтересам позивачки. Заходи направлені на збереження сім'ї ніяких результатів не принесли, тому позивачка просить суд ухвалити рішення яким розірвати її шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з’явилася, надала суду заяву в якій ствердила позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з’явився, надав суду заяву в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 16 листопада 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2452, прізвище дружини після реєстрації шлюбу – [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія 1-БП № 029569 (а.с. 6). В шлюбі у них 12 листопада 2009 року народився син – [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 094034 (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, та інтересам сина, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

16.12.2013р. [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з 15.08.2009р. уклала з відповідачем шлюб. Від спільного життя дітей не мають. Відразу після шлюбу стали проживати окремо, припинили спілкуватися. Позивачка вважає, що їх сім’я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з’явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15 серпня 2009р. зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1827, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-БП № 075386 від 15.08.2009р.(а.с.8) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сім’я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2009 року в виконкомі Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 02. В шлюбі у них 12 липня 2010 року народився син - [PERSON]. Через різні погляди на життя сварки та непорозуміння між стронами постійно виникали, сварки, які стали носити постійний характер, що стало суперечити інтересам позивача, шлюбні відносини між стронами припинені. Сторони не проживають разом близько трьох років. Дитина проживає разом з позивачем. Заходи направлені на збереження сім"ї ніяких результатів не принесли, тому позивач просить суд ухвалити рішення яким розірвати їх шлюб з відповідачкою. Позивач в попередньому судовому засіданні ствердив позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 20 листопада 2009 року в виконкомі Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 02, прізвище дружини після реєстрації шлюбу – [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія 1-БП № 050947 (а.с. 5). В шлюбі у них 12 липня 2010 року народився син – [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП № 103127 (а.с. 6). [PERSON] зареєстрований та проживає [INFO] разом з батьком – [PERSON], матір’ю – [PERSON] та сином – [PERSON] Син перебуває на повному його утриманні, що стверджується довідками Великовисторопської сільської ради від 02.12.13 року №02-22/729 та №02-22/728 (а.с. 7,8). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою, оскільки вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства близько трьох років. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, та інтересам сина, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на неможливість збереження сім*ї, оскільки між сторонами спільного життя не існує, тобто сім*я фактично розпалася і поновити її неможливо. Просила розірвати шлюб, стягнувши аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч.2 ст.112 CК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 29 вересня 2007 року. Сімейні відносини припинені з квінця 2012 року. З зазначеного часу сторони сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2002 року. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. 11 березня 2013 року шлюб розірвано. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку( доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття щомісячно. В судове засідання позивачка не з»явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 березня 2002 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 11 березня 2013 року шлюб розірвано. Донька проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходів).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на земельні ділянки загальним розміром 1,34га., а саме: рілля - 1,23га, (кадастровий номер 6122684500:01:001:0471) пасовище -0,11га. (кадастровий номер 6122684500:01:001:0781), які розташовані на території Кальненської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 010967, посилаючись на те, що після смерті матері він є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та послалася на бставини, викладені у позові. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про те, щоб справу слухати без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 10 січня 2013 року померла мати позивача [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок загальним розміром 1,34га., а саме: рілля - 1,23га, (кадастровий номер 6122684500:01:001:0471) пасовище -0,11га. (кадастровий номер 6122684500:01:001:0781), які розташовані на території Кальненської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 010967. 29 листопада 2002 року [PERSON] в Кальненській сільській Раді розпорядилася своїм майном склавши заповіт в користь позивача. Інших спадкоємців в тому числі на обов’язкову частку немає. Звернувшись до Зборівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він прийняв спадщину вступив в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на легковий автомобіль марки Volkswagen модель Golf, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , грошові вклади у філії - Тернопілсььке обласне управління ПАТ “Державний ощадний банк України” № 10019/023 на рахунках: № 14328, №91551-154, № 200, № 91551-4451, посилаючись на те, що вона після смерті чоловіка є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що 18 серпня 2011 року помер чоловік позивачки [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із легкового автомобіля марки Volkswagen, модель Golf, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , грошових вкладів у філії - Тернопілсььке обласне управління ПАТ “Державний ощадний банк України” № 10019/023 на рахунках: № 14328, №91551-154, № 200, № 91551-4451. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є позивачка по справі та його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від спадкування своїх часток в спадковому майні в користь позиваці. Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачці було відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки діти спадкодавця своєчасно не подали зави про відмову від прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в шлюбі, який зареєстровано 30.12.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя із відповідачем не склалося з причини відсутності взаємопорозуміння, шлюб носить формальний характер. Враховуючи, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, а також те, що подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе, позивачка просила суд шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна в них немає. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 ч. 2, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 08 листопада 2000 року. Від шлюбу мають двух неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі спільного сімейного життя вони не змогли знайти спільних поглядів щодо основних засад сім'ї. Шлюбні стосунки між ними фактично припиненні. Діти проживають з позивачем і в подальшому позивач просить залишити дітей на його утриманні та вихованні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його, з підстав викладених у позові і залишити дітей на його утриманні та вихованні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, проте надала суду заяву про визнання позову та просила справу розглядати за її відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2000 року. Від шлюбу мають двух неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Шлюбні відносини вони припинили з причин різних поглядів на сімейне життя. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дітей. Сторони до збереження сім'ї не прагнуть, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

11.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільшаницької сілької ради Білогірського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 20 квітня 2012 року. Вказала, що [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт,яким все своє майно заповіла їй. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку вона, як спадкоємець за заповітом, має право, проте вчасно не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, в зв’язку з чим позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача – представник Вільшаницької сільської ради - в судове засідання не з’явився, подав до суду заяву, в якій вимоги позивача визнав, просив справу слухати без їх участі. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із пояснень позивачки та досліджених письмових доказів встановлено, що 20 квітня 2012 року померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 19 від 20 квітня 2012 року та видано свідоцтво про смерть серії 1-БВ №187042. Згідно заповіту складеного 23 лютого 2012 року та посвідченого секретарем Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області [PERSON] 23 лютого 2013 року [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те,що буде належати їй і на що вона матиме право вона заповіла [PERSON]. Померла [PERSON],[INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована [INFO]. Позивачка зверталася до Білогірської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON], однак у зв’язку із пропуском шестимісячного строку у прийнятті такої заяви їй було відмовлено. Вказане підтверджується відмовою Білогірської державної нотаріальної контори №180-01-09 від 10.12.2013 року. У повідомленні Білогірської державної нотаріальної контори № 195/01-09 від 18.12.2013 року зазначено, що будь-якої інформації щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] не має. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Позивачка просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений через тривалу хворобу. Так, згідно довідки Білогірської районної лікарні №21 від 26.12.2013 року вбачається, що дійсно [PERSON] хворіє з діагнозом стан після видалення матки з додатками. Посткастраційний синдром. Злуки малого тазу. Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved