Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті його батька - [PERSON], померлого 11.05.2008, є квартира [ADDRESS]; встановити факт постійного проживання [PERSON], [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON], померлого 11.05.2008, а також на 1/2 частини вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON], померлої 17.12.2012. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Сьомої Харківської державної нотаріальної контори надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 01.12.1994, реєстровий № 3-94 -35630[ADDRESS] по пр.. Маршала Жукова,37 в м. Харкові належить на праві спільною сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]; частки співвласників не визначені [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 січня 1978 року, актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ № 250817. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки з місця проживання дільниці № 23 КП «Жилкомсервіс» від 17.05.2013 за № 1721, в квартирі № 63 по пр.. Маршала Жукова,37 в м. Харкові були зареєстровані [PERSON], [INFO], з 1980 року, знятий з реєстрації 10.10.1995; [PERSON], [INFO], з 1980 року; [PERSON],[INFO], з 1997 року. 11 травня 2008 року помер [PERSON] у стаціонарі неврологічного відділення ЦРЛ в м. Бобровиця Чернігівської області, після його смерті відкрилась спадщину на його частку у справі спільної сумісної власності на квартиру № 63 по пр.. Маршала Жукова,37 в м. Харкові, однак до нотаріальної контори для оформлення спадщини після його смерті спадкоємці не звертались. 17 грудня 2012 року померла [PERSON], місцем її смерті у свідоцтві про смерть також зазначено с. Бобровиця Чернігівської області. При звернення до нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON], оскільки відсутнє рішення суду про встановлення факту прийняття спадщини та встановлення місця відкриття спадщини; після смерті його матері [PERSON] позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про справо на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на частку спадкового майна. Стаття 1221 Цивільного кодексу України встановлює, що місцем відкриття спадщини є останнє відоме місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В матеріалах справи відсутні відомості про адресу місця проживання [PERSON] на момент його смерті 11 травня 2008 року, а тому суд вважає за необхідне встановити, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є місцезнаходження належного йому нерухомого майна, а саме частки у квартирі № 63 по пр.. Маршала Жукова,37 в м. Харкові. Не спростовується також той факт, що [PERSON] мешкав без реєстрації за цією адресою. За таких обставин, враховуючи положення ст. 1268 ЦК України, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, після смерті [PERSON] фактично прийняли спадщину ті спадкоємці, які мешкали з ним за адресою: [ADDRESS]. Оскільки частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] не визначена, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 370 ЦК України визначає, що частки співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рівними та дорівнюють по 1/3 частини кожному Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] суд визнає його дружину [PERSON] та його сина [PERSON] позивача у справі, спадкове майно складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Стаття 1267 ЦК України визначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними, а тому позивач [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] фактично прийняли спадщину у вигляді 1/6 частини квартири № 63 по пр.. Маршала Жукова,37 м. Харкові кожному, однак у встановленому законом порядку не звернулись до нотаріальної контори для її оформлення. Після смерті [PERSON], матері позивача, відкрилась спадщина на 1/3 частини спірної квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, та на 1/6 частини квартири, яку спадкодавець не оформила у встановленому законом порядку після смерті її чоловіка, а всього на 1/2 частини квартири. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син позивач у справі [PERSON], про наявність інших спадкоємців не повідомлено та судом не встановлено. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав разом із спадкодавцем. Оскільки за життя [PERSON] не оформила право власності в порядку спадкування за законом на частку майна, що належала її чоловікові, тому державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved