Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

12 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з січня 2001 року вона почала проживати з відповідачем у цивільному шлюбі. Від цивільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. 17 жовтня 2003 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Після укладання шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з січня 2013 р., спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Просить розірвати зареєстрований між ними шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений через засоби масової інформації в газету «Вісті Придніпров'я» № 98 (1489) від 17.12.2013 р. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, надали письмові заяви, відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця мешкання дітей залишені без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов, у силу ст.ст. 104-107 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2003 року, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 652 (а.с. 9). Сторони від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с. 10) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 873 (а.с. 11). Стаття 112 Сімейного кодексу України, передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Фактично взаємини сторін як подружжя відсутні з січня 2013 р., тому суд вважає за можливе їх шлюб, в якому є двоє дітей, розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved