Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини: з відповідачем перебувають в шлюбі з 04 жовтня 2006 року, який був зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1512. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Своє прохання мотивує тим, що шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2013 року через те, що вони з відповідачем перестали розуміти один одного через те, що у них різні погляди на життя, відсутні сумісні інтереси, що призводило до частих сварок в сім'ї по самих незначних приводах, в ході яких відповідач застосовував до позивачки фізичне насильство. Все це призвело до того, що вони втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного та, у наслідок, родина розпалася. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини немає. Примирення вважає неможливим. Просить суд розірвати шлюб, стверджуючи, що дитина залишиться на вихованні у неї. Одночасно, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Відповідач є працездатним, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги на виховання дитини не надає. У зв'язку з вищезазначеним Позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття з моменту подачі заяви до суду. Ухвалою суду від 01 жовтня 2013 року за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам був наданий строк для примирення на два місяця. В судове засідання, після закінчення строку на примирення позивачка [PERSON] не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, відповідно до якої, позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, оскільки після наданого строку на примирення стосунки з відповідачем не змінилися. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги у частині розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, але позовні вимоги у частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина визнав частково у розмірі 1000 гривень, вважав, що сума аліментів 1500 гривень це забагато, оскільки він на теперішній час офіційно не працевлаштований. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 жовтня 2006 року, який був зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1512 (а.с.8). Подружжя від даного шлюбу має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 240 (а.с.9). Сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство з вересня 2013 року. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані суду докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, майновий спір між подружжям відсутній, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в статті в статті 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (стаття 181 СК України). З'ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач працездатний, але офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий щомісячний заробіток, хронічних захворювань або інвалідності не має, інших осіб, на утримання яких він повинен сплачувати аліменти не має, тому, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Крім того, згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок, а також на користь позивачки, сплачену нею суму судового збору 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Outcome: partial