Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 60 413.02 грн. Позов мотивує тим, що 13.06.2008 року між Кредитною спілкою «Респект» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 84-2-08, за яким [PERSON] отримав кредит у сумі 1500 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 48% річних від розміру кредиту з погашенням заборгованості частинами згідно графіку та зі сплатою 1% від загальної суми заборгованості за кожен день затримки чергового платежу. 24.07.2013 року між КС «Респект» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором та перейшло право вимоги боргу, з урахуванням суми неповерненого кредиту, несплачених відсотків та пені. У зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав, станом на 24.07.2013 року має заборгованість за кредитом у розмірі 1500 грн., відсотками у розмірі 3 389,28 грн., по пені 55 809,28 грн., а всього 60 413,02 грн., просить стягнути з нього зазначену суму боргу та судовий збір. У ході розгляду справи позивач уточнив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідача 17077,57 грн. боргу (а.с.39) згідно розрахунку (а.с.42) станом на 24.10.2013 року. Позивач в судове не з'явився, суду надав заяв про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути з нього суму боргу, що була присуджена до стягнення з нього за судовим наказом Приморського районного суду від 30.01.2009 року в розмірі 1400 грн. заборгованості за кредитом та 827,94 грн. - відсотків, вважає, що розмір пені зазначений позивачем необґрунтовано. В іншій частині позовних вимог просить відмовити за безпідставністю. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Між сторонами склалися цивільні правовідносини зобов'язального характеру. Судом встановлено, що 13.06.2008 року між Кредитною спілкою «Респект» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 84-2-08, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит на споживчі цілі в сумі 1400 гривень строком на 12 місяців, а відповідач зобов'язався повернути кредити та сплатити проценти у розмірі 48% річних від фактичної суми заборгованості згідно графіку платежів з моменту видачі коштів. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 24.07.2013 року (а.с. 6), укладеного між КС «Респект» і [PERSON], до [PERSON] перейшло право вимоги за договором споживчого кредиту №84-2-08 від 13.06.2008 року, в тому числі й щодо оплати заборгованості по вказаному договору у сумі 60 413,02 грн., з яких згідно довідки про заборгованість станом на 24.07.2013 року (а.с.7) сума основного боргу - 1500 грн., заборгованість за відсотками - 3 389,28 грн., заборгованість по пені - 55 809,88 грн. Відповідно до ст.516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідно до вищевказаного Договору про відступлення права вимоги позивач набув права вимоги по договору з відповідачем, що ніким не заперечується. Як вбачається з п.п.2.1, 3.2.2 Договору відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати проценти в строки, визначені графіком платежів, що є додатком до договору, однак не пізніше 13.06.2009 року та у порядку передбаченому п.4.1 Договору. Згідно п.5.2 Договору у випадку невиконання або несвоєчасного виконання Договору Позичальник несе відповідальність в розмірі свого пайового внеску до Спілки та заставного майна, а також сплачує додаткові відсотки у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен день затримки чергового платежу. Відповідно до п.9.1 Договору він набирає чинності з дня його укладання та діє до повного виконання Позичальником зобов'язань за ним. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Кредитодавець свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1400 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 440464 від 13.06.2008 року (а.с.24). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором за заявою КС «Респект» Судовим наказом Приморського районного суду м.Одеси від 30 січня 2009р. № 2-н-366/09 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1400 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 417 грн., заборгованість за відсотками за користування простроченим кредитом - 803 грн.49 коп., яка утворилась станом на 26.01.2009 року (а.с.33, 34). Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.11.2012 року виконавче провадження по виконанню вище зазначеного судового наказу закінчено, у зв'язку відсутністю боржника за адресою, зазначеною у виконавчому документі (а.с.37), яку листом за вих..№ 63687 від 13.11.2011 року було направлено стягувачу (а.с.36). На підставі наведеного, строк позовної давності був перерваний до моменту надходження з Приморської виконавчої служби постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом в межах строку позовної давності. Відповідач за судовим наказом заборгованість не сплатив, суму боргу, присуджену до стягнення за наказом не оспорює. Згідно розрахунку заборгованості станом на 29.11.2013 року позивач вказує на наявність заборгованості відповідача по договору за тілом кредиту у розмірі 1400 грн., відсотками - 2 816,73 грн. та пені - 736, 29 грн., тобто понад суми стягнені з відповідача за тим же договором за судовим наказом. Порядок нарахування відсотків по кредиту за вказаним розрахунком відповідачем у судовому засіданні не оспорювався, а тому суд приймає його до уваги у цій частині. Згідно п.17 Постанови Пленуму ВССУ України за №5 від 30.03.2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. З урахування наведеного, оскільки з відповідача за рішенням суду від 30.01.2009 року (судовим наказом) було стягнено тіло кредиту та відсотки, що залишились не погашеними, правовідносини, що виникли між сторонами не припинились, тому є правомірним нарахування лише процентів по даному договору до строку визначеному позивачем (29.11.2013р.), але з вирахуванням вже присудженої суми боргу станом на 26.01.2009 року, тобто у розмірі (2816,73 - 417,90грн.- 803,90 грн.) 1594,93 грн. Суми присуджені до стягнення з відповідача за судовим наказом, який не скасований, підлягають стягненню з відповідача у порядку його виконання. Оскільки стягнення пені Договором, укладеним між сторонами, не передбачено, то позивач безпідставно вимагає її стягнення з відповідача. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1594,93 грн. заборгованості за відсотками по кредитному договору. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 229 грн.40 коп. судового збору.

Outcome: approved