Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення порядку користування квартирою та розподіл особистих рахунків. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що йому на підставі ордеру на житлове приміщенням від 19 жовтня 1991 року виданого бюро по обміну житлової площі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів видана квартира [ADDRESS]. Він є основним квартиронаймачем вказаної квартири. На підставі ордеру в квартирі було зареєстровано його дружину [PERSON] та сина [PERSON] Рішенням Самарського районного суду [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На теперішній час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані син позивача [PERSON] та його онук [PERSON] Відповідачка [PERSON] проживає в спірній квартирі без реєстрації. З 2009 року стосунки від сторонами погіршилися, постійно відбувалися сварки та скандали. Через що позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів. Позивач є пенсіонером і йому не по силі сплачувати комунальні послуги, а з відповідачами він не може знайти згоду щодо розподілу рахунків в квартирі та стосовно порядку користування спірною квартирою. Таким чином з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд зобов'язати відповідачів усунути йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом не перешкоджати йому користуватися кімнатою площею 10,4 кв.м. та приміщеннями загального користування - коридором, кухнею, ванною кімнатою, кладовкою, балконом, просить зобов'язати відповідачів повернути йому речі - а саме: шкаф-купе, телевізор Toshiba, холодильник Siemen; зобов'язати КП ЖЕП № 54 змінити умови договору найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS], виділивши йому в користування ізольовану кімнату площею 10,4 кв.м., залишивши у користуванні відповідачів житлову кімнату площею 17,2 кв.м.; залишити у спільному користуванні коридор, кухню - площею 7,7 кв.м., кладовку, ванну кімнату та балкон; зобов'язати КП ЖЕП № 54 відкрити на його ім'я окремий фінансовий особовий рахунок для сплати комунальних платежів та укласти окремий договір найму житлового приміщення та відкрити рахунок на ім'я [PERSON]. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2013 року до участі у справі в якості третьої особи залучено КП ЖЕП №54 м. Дніпропетровська. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. дніпропетровська від 24 липня 2013 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ВРЖЕП Амур-Нижньодніпровського м. Дніпропетровська Позивач [PERSON] в судовому засідання надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, підтримавши надані письмові заперечення на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представники третіх осіб - Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №54» Дніпропетровської міської ради до суду своїх представників не направили, повідомлені належним чином. Суд, вислухавши сторони, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Спірні відносини регулюються Житловим кодексом Української РСР. Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3 ст.9 ЖК України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 61 ЖК України Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Судом встановлено, що згідно ордеру на житлове приміщення №003613 від 10 грудня 1991 року виданого на підставі протоколу комісії по обміну житлової площі № 49 від 04 грудня 1991 року, [PERSON] надана в користування квартира [ADDRESS] на склад сім'ї три чоловіка - його, як основного квартиронаймача, його дружину [PERSON] та сина [PERSON] Згідно ст.64, ч.4 ст.156 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2010 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Судом також встановлено та визнається сторонами, що на теперішній час користувачами житлового приміщення - квартири [ADDRESS] є позивач по справі [PERSON], його син [PERSON] та члени сім'ї сина - син [PERSON], які зареєстровані в спірній квартирі, та дружина [PERSON], яка проживає в квартирі, але у визначеному Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку в квартирі не зареєстрована. В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами виникли неприязненні стосунки з приводу спільного проживання та утримання спірної квартири, що не заперечували самі сторони по справі та свідчать надані письмові докази щодо звернення сторін до правоохоронних органів з питання спільного проживання та користування квартирою. Відповідно до ст. 104 Житлового кодексу Української РСР, член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму. Відповідно до роз'яснень викладених у абз. 1 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», в силу ст. 104 Житлового кодексу України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Розглядаючи справу, з урахуванням думки сторін, та враховуючи вимоги ЖК України, суд вважає за можливе встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] житловою площею 27,4 кв.м., виділивши [PERSON] житлову кімнату площею 10,4 кв.м., відповідачу [PERSON] та його сім'ї [PERSON] та [PERSON] - житлову кімнату площею 17,2 кв.м. з балконом. Коридор, ванну кімнату, туалет, кухню, кладову - залишити в спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №54» Дніпропетровської міської ради відкрити окремі особові рахунки [PERSON] на кімнату 10,4 кв. м., [PERSON] на кімнату 17,2 кв.м. Суд не може погодитися з вимогами позивача щодо залишення балкону в спільному користуванні сторін по справі, оскільки це приміщення, балкон, пов'язано єдиним проходом з кімнати 17,2 кв.м., яка виділена в користування відповідачам, що унеможливлює одноособове користування відповідачами виділеною кімнатою, та буде порушувати їх права. Що стосується позовних вимог про повернення позивачу його речей, а саме: шафи-купе, телевізора Toshiba, холодильника Siemen, суд вважає, що в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що, ці речі перебувають у користуванні відповідачів і останні перешкоджають позивачу в їх користуванні. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов'язання відповідачів усунути позивачу перешкоди в користуванні його кімнатою, оскільки, як встановлено в судовому засіданні і визнано сторонами, на теперішній час таких перешкод не існує. Чи існували такі перешкоди раніше судом не встановлено, а позивачем не доведено. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір по 57 грн. 35 коп. з кожного.

Outcome: partial