Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Представник позивача за довіреністю звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту № 006-12125-200911 від 20 вересня 2011 р. в загальній сумі 2135,43 грн., посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позовній заяві, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, в судове засідання не з'являвся три рази поспіль, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд відповідно до вимог статей 224, 225 ЦПК вбачає підстави для проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення за наявними у справі доказами. У судовому засіданні було досліджено такі докази: копія кредитного договору № 006-12125-200911 від 20 вересня 2011 р., укладеного між ПАТ КБ «Дельта» та відповідачем; копія анкети позичальника від 20 вересня 2011 р.; копія сторінок паспорту відповідача; копія рахунку-фактури № Лис-2002 від 20 вересня 2011 р.; копія видаткової накладної № Лис-12336 від 20 вересня 2011 р.; копія меморіального ордеру № 33385903 від 21 вересня 2011 р.; розрахунок ціни позову станом на 26 червня 2013 р.; копія витягу зі статуту позивача; копія свідоцтва про державну реєстрацію позивача. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а відповідно до припису ст. 526 ЦК України зобовязання, що виникло на підставі договору, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до припису ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до правила ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Правові наслідки порушення зобовязання визначені у ст. 611 ЦК України, приписом ч. 1 якої передбачено, що у разі порушення зобовязання застосовуються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу). У судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини спірних правовідносин між сторонами у справі. 20 вересня 2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 006-12125-200911 (а.с. 5-8). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору позивач надає відповідачу грошові кошти у сумі 1668,00 грн. на придбання майна зазначеного у рахунку-фактурі № Лис-2002 від 20 вересня 2011 р., та 250 грн. на оплату страхового платежу, які позивач відповідно до п. 1.4 кредитного договору зобовязався перерахувати на рахунок торгівельно-сервісному підприємству за придбання відповідачем товару (а.с. 5). Відповідно до п.п. 1.1., 2.3., 2.5 кредитного договору споживчий кредит було видано на строк 10 місяця з кінцевим терміном повернення 19 липня 2012 р., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 5 % річних, та за обслуговування кредитної заборгованості плату в розмірі 3,30 % на місяць (а.с. 5,13). В п. 2.9. кредитного договору сторони погодили, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, відповідач щомісячно не пізніше 20 числа зараховує на рахунок відповідача рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 261,00 грн. у відповідності до графіку платежів (а.с. 5). Позивач на виконання взятого на себе зобовязання надав відповідачеві кредит у сумі 1668,00 грн. для придбання товару та 250 грн. на сплату страхового платежу, про що свідчить меморіальний ордер № 33385903 від 21.09.2011 р. та розрахунок заборгованості відповідача (а.с. 15). З наявного у матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідач не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, тому станом на 26.06.2013 р. загальна заборгованість відповідача за вказаним договором становила 2135 грн. 43 коп., у складі якої: 1538 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом; 28 грн. 71 коп. заборгованість по відсоткам; 568 грн. 70 коп. заборгованість по комісії за обслуговування кредиту відповідно до п. 2.5. договору (а.с. 16). За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором споживчого кредиту в загальному розмірі 2135,43 грн. обґрунтованими, підтверджені доданими до справи доказами, та не спростованими відповідачем, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved