Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до Заводського районного суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які продовжують навчання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 16 лютого 1991 року по 10 листопада 2004 рік. Від спільного життя з відповідачем народила двох синів, близнюків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони 10.11.2004 року розірвали шлюб і в теперішній час мешкають окремо, на даний час сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] навчаються і потребують матеріальної допомоги. Тому, позивач просила стягувати з відповідача, на її користь на утримання повнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку/прибутку/, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до закінчення їх навчання. Позивач до судового розгляду справи звернулася з письмовою заявою, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить суд розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи, третя особа також просила суд розглянути справу без його участі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, що підтверджується повідомленням (а.с.14,15) і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, як засновані на законі і підтверджуються зібраними по справі доказами. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходились у шлюбних відносинах, з 16 лютого 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.15), який 10 листопада 2004 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, яке було видано відділом РАЦС Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська в Дніпропетровській області та актовим записом № 305 (а.с.8). Сторони від шлюбу народили дітей, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження, які були видані Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська у Дніпропетровській області та актовими записами № 803 та 804 відповідно, де в графі батьки записано батьком відповідача а матір'ю позивачку (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи повнолітні [PERSON], [INFO] в теперішній час навчається в Дніпропетровському національному університеті група БЛ2011-1, на безоплатній, денній формі навчання (ІУ рівень акредитації), з терміном навчання з 01.09.2011 року до 01.07.2015 року, що підтверджується відповідною довідкою № 125/10 від 11.10.2013 року (а.с.10), та [PERSON], [INFO], в теперішній час навчається на 4-му курсі Дніпропетровського медичного інституту традиційної і нетрадиційної медицини, денного відділення за контрактною основою, з оплатою щомісячно 1580 грн.00 коп., з терміном навчання з 01.09.2010 року до 01.07.2016 року, що підтверджується відповідною довідкою № 62 від 28 жовтня 2013 року (а.с.13). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки про доходи, позивач працює в управлінні каналу «Дніпро-Донбас» та має загальну суму доходу за період з 01.03.2013р. по 30.08.2013 року дев'ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві тисячі гривень 33 коп. (а.с.11). Як вбачається з паспортів громадян України, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з синами [PERSON], [INFO] та [PERSON] (а.с.3-4,5,6). В даний час повнолітні сини знаходиться на утриманні позивачки та позивач потребує матеріальної допомоги.. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивача та стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітної плати (доходів), до закінчення навчання, а саме до 01.07.2016 року. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved