Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

20 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що з 08 грудня 2006 року він є власником будинку № 4 по вул. Пугачова в смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області. У належному йому будинку з лютого 1994 року зареєстроване місце проживання відповідача, який фактично там ніколи не проживав, місце його проживання не відоме. Реєстрація місця проживання відповідача у будинку перешкоджає йому розпоряджатися своєю власністю, а тому просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. Позивач в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2006 року за позивачем визнано право власності на будинок № 4 по вул. Пугачова в смт. Березнегувате Миколаївської області (а.с.5). 30 березня 2007 року право власності позивача на житловий будинок зареєстроване Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації (а.с.6). З копії будинкової книги, для прописки громадян, що проживають у будинку вбачається, що з 03.02.1994 року у будинку зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.9). Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені сроки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до акту депутата селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 19 вересня 2013 року відповідач з дня реєстрації його місця проживання у будинку позивача, у ньому не проживав. За поясненнями позивача місце проживання відповідача йому не відоме. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин не проживає у [INFO] вже більше 19 років, місце його проживання та перебування не відоме, беручи до уваги, що реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку створює перешкоди у користуванні власністю позивачу, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved