Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором посилаючись на те, що 06 травня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 з наступними змінами та доповненнями до нього від 15 серпня 2011 року, від 30 вересня 2011 року, від 30 грудня 2011 року, від 30 січня 2012 року та від 25 травня 2012 року, відповідно до якого позивач ПАТ «Банк Національний Кредит» надав відповідачу [PERSON] кредит на поточні потреби в межах максимального ліміту заборгованості до 272 000,00 гривень, відповідач [PERSON] зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, а саме до 24 серпня 2012 року. Однак [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, у передбачені договорами строки заборгованість не погашає. За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань до [PERSON] було застосовано штрафні санкції відповідно до умов договору та нарахована пеня. Станом на 15 березня 2013 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем по кредитному договору становить 342 880,03 гривень, з яких: заборгованість по кредиту -263 723,78 гривень; заборгованість за відсотками - 48 668,45 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 21 168,65 гривень; пеня за несвоєчасне погашення процентів - 2 942,05 гривень; 3% річних від простроченої суми кредиту - 4 233,73 гривень; 3% річних від простроченої суми процентів - 584,51 гривень; індекс інфляції за час прострочки по сплаті кредиту - 1 349,85 гривень; індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів по кредиту - 209,01 гривень. 31.07.2013 року через канцелярію суду від ПАТ «Банк Національний Кредит» надійшла заява №04-11/2544 від 23.07.2013 року про зменшення позовних вимог. Позивач в обґрунтування зменшення позовних вимог зазначає, що 08.07.2013 року згідно квитанції №1404261 відповідачем [PERSON] направлено 186 000,00 гривень на погашення заборгованості за кредитним договором 15ф/2011/05-1411/2-1 від 06.05.2011 року. В якості доказу зарахування вищезазначеної суми на погашення заборгованості надав суду копію квитанції №1404261 від 08.07.2013 року та виписки по особовому рахунку відповідача. З урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог загальна заборгованість [PERSON] за Кредитним договором зменшилась, та станом на 16.07.2013 року становить 206 319,60 (двісті шість тисяч триста дев'ятнадцять гривень 60 копійок)., з яких: 154 610,68 грн. - сума заборгованості за кредитом; 2 573,62 грн. - сума заборгованості за процентами; 4 856,99 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 34 293,76 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 1 149,21 грн. - 3% річних від простроченої суми процентів; 6 901,75 грн. - 3% річних від простроченої суми кредиту; 271,23 грн. - індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів по кредиту; 1 662,36 грн. - індекс інфляції за час прострочки по сплаті кредиту. Тому позивач, зважаючи на порушення відповідачем умов договору, а саме повернення кредиту, відсотків, не виконання зобов'язання в стороки передбачені договором звернувся до суду і просить стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору розгляду справи. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи за відсутності представника, вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 06 травня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 з наступними змінами та доповненнями до нього від 15 серпня 2011 року, від 30 вересня 2011 року, від 30 грудня 2011 року, від 30 січня 2012 року та від 25 травня 2012 року. Відповідно до п. 1.2. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.1. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 Позивачем надано відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених догоговором. Відповідно до п. 1.1.1. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 з урахуванням змін до нього від 25.05.2012 року позивач надавав кредит відповідачу окремими частинами, зі сплатою 36,00 процентів річних та комісій в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 272 000,00 гривень з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 24 серпня 2012 року. Позивачем на підтвердження видачі кредиту надані виписки по особовому рахунку, відповідно до яких відповідачу надано кредит на суму 272 000,00 гривень. Відповідно до п. 1.1.1. Договором про надання відновлювальної кредитної лінії, за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка у розмірі 36% річних, які відповідно до п. 2.4.5. Кредитного договору, повинні сплачуватися відповідачем щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним, в якому нараховані проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 4.1. Кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно п. 4.1.1. Кредитного договору нарахування неустойки (пені) здійснюється щоденно з дня виникнення простроченої заборгованості за Кредитом та/або нарахованими процентами до моменту сплати зазначеної заборгованості, але не більше одного року з моменту виникнення цієї заборгованості. Згідно із розрахунком станом на 16 липня 2013 року, який наданий позивачем разом з заявою про зменшення позовних вимог у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 від 06.05.2011 року у розмірі 206 319,60 гривень, з яких: заборгованість по кредиту -154 610,68 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 25.08.2012 року по 10.07.2013 року - 34 293,76 гривень; заборгованість по процентам - 2 573,62 гривень; пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 10.07.2012 року по 10.07.2013 року - 4 856,99 гривень; 3% річних від простроченої суми кредиту - 6 901,75 гривень; 3% річних від простроченої суми процентів - 1 149,21 гривень;; індекс інфляції за час прострочки по сплаті кредиту - 1 662,36 гривень; індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів по кредиту - 271,23 гривень Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3428 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved