Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те що, станом на 15.04.1991 р. в житловому будинку в с.Верхні Петрівці вул.М.Емінеску, 114, Сторожинецького району, Чернівецької області були зареєстровані та проживали [PERSON] голова двору та [PERSON]. та двір відносився до категорії колгоспних дворів. 21.09.2001 році [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину всього майна, що знаходиться за вказаною вище адресою. [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини, так як залишився проживати у спадковому будинку. 28 березня 2002 року [PERSON] склав на імя позивача заповіт, який посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Сторожинецького району та зареєстрований в реєстрі за №40. Заповіт не змінювався та не відмінявся. 04.12.2012 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Позивач, як спадкоємець за заповітом подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у звязку з розбіжностями у заповіті йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом. Позивач просив суд встановити факт належності померлому [PERSON] заповіту виданого [PERSON] та визнати за позивачем право власності на спадкове майно, яке знаходиться в с.Верхні Петрівці, вул.М.Емінеску, 114, Сторожинецького району, Чернівецької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на викладені обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, виходячи з цього суд знаходить можливим розглядати справу по суті та ухвалити судове рішення. Судом встановлено, що будинковолодіння в с.Верхні Петрівці по вул.М.Ємінеску, 114, Сторожинецького району, Чернівецької області, станом на 15.04.1991 р. відносилось до категорії колгоспних дворів. В колгоспному дворі були зареєстровані та проживали, згідно довідки Верхньопетрівецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області за №1165 від 10.04.2013 року, голова колгоспного двору [PERSON] та [PERSON]. Та набули по ? частці у майні колгоспного двору. [PERSON] померла 19.09.2011 році, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданого 10.07.2012 р. (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку у майні колишнього колгоспного двору. [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини, так як залишився проживати у спадковому будинку. 28 березня 2002 р. [PERSON] склав на імя [PERSON] заповіт, згідно якого заповів йому належне йому майно. Заповіт складено в [PERSON] сільській та зареєстровано в реєстрі за № 40 (а.с.15). 04.12.2012 року [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва серії 1-МИ №113031 про смерть виданого 05.12.2012 р. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на все майно, яке належало йому на час смерті. Позивач прийняв спадщину, оскільки 21.02.2013 року подав до Сторожинецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується довідкою нотконтори (а.с.17). Відповідач по справі спадкоємець за законом на спадщину не претендує, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався та на спадкове майно не претендує, про що подав до суду відповідну заяву. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту будинковолодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, ганку літ. а, сараю літ. Б, сараю літ. В, літньої кухні літ. Г, сараю літ. Д, сараю літ. Е, вбиральні літ. Є, воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці №3, які розташовані на земельній ділянці площею 0,08 га (а.с.12). За таких обставин суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на майно, що розташоване за вказаною вище адресою. В погосподарській книзі Верхньопетрівецької сільради, особовий рахунок №314, та згідно свідоцтва про смерть, спадкодавець записаний як [PERSON] (а.с.10,18). Згідно довідки Верхньопетрівецької сільської ради від 07.06.2013 № 1828, встановлено що [PERSON] та [PERSON], що зазначено в заповіті №40 від 28.03.2002 року одна і та ж особа (а.с.23). Вказаного доказу, позовної заяви, пояснень представника позивача, на думку суду, достатньо для встановлення факту про який просить позивач.

Outcome: approved