Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

20 серпня 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом яким просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, що знаходиться в с.Вишеньки Бориспільського району, що була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2007 року,посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1584. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що їй було відмовлено Реєстраційною службою Бориспільського МРУЮ в Київській області в державній реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, оскільки подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, в зв язку з тим, що нею не було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, що передбачалось чинним на той час законодавством та п.10 Договору купівлі продажу. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги та слухати справу у свою відсутність. Відповідач свого представника до суду не направила, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надали заперечення на позов, в якому зазначили, що вони не є належними відповідачем у справі, просили у задоволенні позову відмовити та справу слухати у відсутність свого представника На підставі ст.197 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 24.04.2007 року між позивачем [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , як продавцем, в особі представника [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,12 га, яка розташована на території села Вишеньки, Бориспільського району Київської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № 3220880301:01:015:0172, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1584. Даний факт підтверджується копіює договору купівлі-продажу (а.с.6), витягом з державного реєстру правочинів (а.с.7) , копією державного акту (а.с.8). Пунктом 10 вказаного договору купівлі-продажу та чинним на той час законодавством, зокрема ст.ст.125 ч.1, ч.1 ст.126 ЗК України, було передбачено необхідність отримання позивачем державного акту на право приватної власності на землю та його державної реєстрації для виникнення права власності на спірну земельну ділянку. Жодних дій направлених на одержання державного акту на право приватної власності на землю та його державної реєстрації позивачем вчинено не було. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. З даних довідки Управління Держземагенства у Бориспільському районі № 183-к від 01.06.2013 року слідує, що кадастровий номер спірної земельної ділянки було змінено на № 3220880301:01:015:0612 Судом встановлено, що позивач звертався до Реєстраційної служби Бориспільського МРУЮ Київської області для державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку. Рішенням № 3849277 від 11.07.2013 року їй було відмовлено в реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, так як подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.12) Вимогами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 5 ч.1 ст.19 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та пп.10 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що правовстановлюючий документ відсутній, що право позивача було порушено, що наявний договір, який підтверджує право позивача на спірну земельну ділянку, суд прийшов до висновку, що право позивача було порушено і воно підлгає поновленню шляхом визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована на території села Вишеньки, Бориспільського району Київської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № 3220880301:01:015:0612. Іншим чином, ніж в судовому порядку, поновити права позивача не вбачається можливим. Разом з цим суд оцінює критично заперечення відповідача, в частині неналежного його визначення в даній цивільній справі. В зв`язку з вищевикладеним, на підставі пп.10 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року; п.5 ч.1 ст.19 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-ІV від 01.07.2004 року; ст.ст.16 ч.2 п.1, 392 ЦК України,

Outcome: approved