Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] в особі його представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання її та її неповнолітньої доньки такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, у якій вказує, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2001 року. У їхній сімї є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. До 2011 року, вказано в позовній заяві, позивач, відповідачка і їхня донька зареєстровані і проживали в [INFO] у будинку, який належить позивачу. З 2011 року відповідачка і її донька [PERSON] проживають в [INFO]. Зважаючи на це, позивач у позовній заяві поставив питання про визнання відповідачки і її неповнолітньої доньки такими, що втратили право користуватися житлом у будинку №2 по вул. Калініна с. Буцьківка Валківського району Харківської області. У процесі розгляду справи в суді представник змінив позовні вимоги і просив суд визнати такою, що втратила право користуватися житлом тільки [PERSON] і зняти її з реєстрації за цією адресою. Неповнолітню доньку [PERSON] просить не визнавати такою, що втратила право користування житлом у зазначеному будинку і не ухвалювати рішення про зняття її з реєстрації у цьому будинку. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], у якій вказує, що вона перебувала з 2001 року у шлюбі з [PERSON], у сімї є неповнолітня дитина донька [PERSON]. Сімя проживала разом до 2011 року і була зареєстрована в будинку позивача як дружина. [PERSON] зловживав спиртним, у сімї створив умови, за яких проживати разом неможливо. Він вигнав її з неповнолітньою донькою з будинку, в 2011 році влітку змінив замки у дверях. Вона з дитиною тимчасово залишила будинок не за своєю волею, а змушена була це зробити, а повернутися в будинок також не може, оскільки у дверях замінено замок, а добровільно [PERSON] у будинок її і дитину не впускає. За таких умов вона не може користуватися житлом у будинку. Тому просить усунути перешкоди в користуванні житлом і вселити її з неповнолітньою донькою [PERSON] в будинок №2 по вул. Калініна с. Буцьківка Валківському районі Харківської області. У судовому засіданні представник позивача позов [PERSON] підтримав і пояснив, що [PERSON] з 2011 року у будинку не проживає і через це втратила право користуватися житлом у ньому, а також підтвердив той факт, що замок у вхідних дверях будинку позивач дійсно змінив. Зустрічний позов [PERSON] про усунення перешкод користуватися житлом у будинку №2, який знаходиться в с. Буцьківка по вул. Калініна с. Буцьківка, і вселення в будинок не визнав. Просить задовольнити позов [PERSON] [PERSON] позов просить задовольнити, він не бажає проживати із колишньою дружиною в своєму будинку. В даний час із ним проживає син із сім'єю, у них не має іншого житла. Вважає, що [PERSON] втратила право на житло, вона сама залишила його дім, а він поміняв замки, так як між ними відбулася сварка в 2011 році. Позов [PERSON] не визнає. [PERSON] від свого імені і від імені неповнолітньої доньки позов [PERSON] не визнала і пояснила, що добровільно житло у будинку №2 по вул. Калініни с. Буцьківка вони не залишали, а їх фактично вигнав [PERSON] і замінив замок у вхідних дверях у будинок. Тому вони не могли і не можуть користуватися житлом. Зустрічний позов підтримала і пояснила, що [PERSON] позбавив її з дитиною можливості користуватися житлом у будинку і чинить постійні перешкоди для її повернення у нього. Іншого житла вона не має, проживає в знайомих. Просить позов задовольнити, а [PERSON] в задоволенні позову відмовити. Представник служби у справах дітей просить позов [PERSON] задовольнити в повному обємі, в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача і її представника, думку представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватися житлом у будинку, що знаходиться в с. Буцьківка по вул. Калініна №2 Валківського району Харківської області, і про зняття її з реєстрації у цьому будинку задоволенню не підлягає. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом у вказаному будинку для неї і для її неповнолітньої доньки [PERSON] і про їх вселення у цей будинок, підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходилися до грудня місяця 2013 року у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.04.2013 року (повторне) серія І-ВЛ №202707, актовий запис №10, видане Відділом ДРАЦС РС Валківського РУЮ у Харківській області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.05.2001 року, серія 1-ВЛ № 214579, актовий запис №05, видане Відділом РАГС Валківського РУЮ у Харківській області. Як вбачається із паспорта МН 900981, виданого 15 травня 2007 року Валківським РВ ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] з 22 грудня 2010 року. Вищезазначений будинок належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі рішення суду від 02.04.2007 року. Факт реєстрації позивачки та її доньки у спірному будинку підтверджується довідкою ВК Шарівської сільської ради Валківського району від 12 липня 2013 року, яка видана [PERSON] в тім, що він дійсно зареєстрований та проживає у власному житловому будинку в селі Буцьківа вул.Калініна 2, Валківського району та має склад сімї зареєстрованих, а саме, [PERSON] Анатолійович-син, [PERSON] Володимирівна-невістка, [PERSON] Анатоліївни-донька, [PERSON] Володимирівна-дружина. Із пояснень позивача [PERSON] вбачається, що з 2001 року він мешкав разом з [PERSON] та їх малолітньою донькою [PERSON] [INFO] однією родиною за адресою Харківська область, Валківський район, с. Буцьківка, вул. Калініна, буд.2. У 2011 році між сторонами виник конфлікт, після чого відповідачка разом з донькою пішли з дому та до теперішнього часу мешкають за адресою с.Шлях, вул. Заводська 13 Валківського району, Харківської області. Одразу після того як пішла дружина, позивач змінив замки у дверях, ключі від будинку відповідачка не отримала. У 2012 році до позивача переїхав жити його син з родиною, [PERSON], який в свою чергу зайняв житловий будинок у цілому, а позивач переїхав до літньої кухні, в якій мешкає і на даний час. Позивач стверджує, що відповідачка не проживає у спірному будинку,понад один рік без поважної причини та за власним бажанням. Позивачка [PERSON] пояснила, що вона та відповідач [PERSON] та їх донька, постійно мешкали за адресою Харківська обл.., Валківський район, с.Буцьківка, вул. Калініна, буд.2, разом будували, робили ремонти, дбали про господарство, до того часу поки разом з ними не оселився син відповідача, [PERSON], який зареєструвався за даною адресою 12.12.2012 року. З цього часу у родині почалися сварки. З 2011 року [PERSON] з донькою [PERSON] у будинку не проживають, тому що [PERSON] створив умови, за яких вони не можуть проживати у будинку, змінив замок у вхідних дверях. Тому вони змушені проживати в іншому жилому приміщенні. Наведене свідчить про те, що житло у будинку №2 по вул. Калініна с. Буцьківка вони покинули не добровільно. Позивач, відповідачка і їхня неповнолітня донька є членами сімї і проживали в будинку, що належить [PERSON] Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Як члени сімї власника будинку, відповідачі користувалися нарівні з власником всіма житловими приміщеннями у ньому. Відповідно до частини 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і неповнолітня донька сторін не проживають у будинку, власником якого є [PERSON], з поважних причин, оскільки вони фактично позбавлені права на проживання у будинку [PERSON] Право членів сімї власника житла на користування ним визначається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах певної особи члена сімї власника житла, у даному випадку в інтересах [PERSON] і неповнолітньої доньки сторін. Оскільки зміст сервітуту визначається при його встановленні, не допускається зміна умов за волею власника в процесі реалізації сервітутного права після його встановлення. Це право може припинятися лише у випадку спливу строку дії сервітуту або його невикористання без поважних причин протягом строку, встановленого законом. [PERSON] і її неповнолітня донька не відмовлялися від встановленого сервітуту на житло, а у праві використати сервітут їм перешкоджав [PERSON] Судом допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили суду, що [PERSON] з неповнолітньою донькою не проживають у [INFO] з 2011 року. Аналізуючи пояснення свідків у сукупності з іншими доказами по справі, суд дійшов висновку, що показання свідків не є підставою для задоволення позову [PERSON], оскільки, підтверджуючи факт непроживання [PERSON] з донькою в указаному будинку певний період часу, вони не підтверджують того факту, що вона не проживала у будинку без поважних причин. Посилання у позовній заяві на статті 71 і 72 Житлового Кодексу України є безпідставними, оскільки ними встановлені строки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців. [PERSON] і її донька не були наймачами жилого приміщення. Сторони підтвердили в суді, і сам [PERSON] пояснив, що він замінив у вхідних дверях будинку замок і це є перешкодою для [PERSON] і її доньки в користуванні житлом у будинку №2 по вул. Калініна с. Буцьківка. Суд вважає, що цей факт не потребує доказуванню, оскільки він сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на підтвердження позовних вимог чи заперечень проти них. Таким чином, надані суду докази свідчать про те, що причиною тривалої відсутності відповідачки у спірному будинку\~\~стала неправомірна поведінки відповідача, який позбавив її та доньку доступу до житла. Відповідно до частин 2 та 3\~статті 18 Закону України «Про охорону дитинства»\~діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином, діти, які не є власниками майна, що належить на праві власності їх батькам, набувають права користування таким майном в силу прямого припису Закону\~\~(ст. ст.\~3,\~176 СК,\~ст. 405 ЦК України). При цьому дане право не залежить від фактичного стану сімейних відносин.\~\~Дитина власника житлового приміщення не може стати колишнім членом його сім'ї. Отже, виселення неповнолітньої дитини з квартири, яка знаходиться у власності одного з батьків, неможливе. Хоча дитина і не має прав на власність батьків, право користування житловим приміщенням за нею зберігається до її повноліття. Враховуючи, що [PERSON] та її донька [PERSON] були вселені у спірне жиле приміщення з дотриманням вимог чинного законодавства, позивачка за зустрічним позовом та її донька набули право користування цим житловим приміщенням. [PERSON] та її донька [PERSON] мають рівні з власником житла права користування спірним житловим приміщенням. Згідно\~ст. 10 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] надала суду\~\~ належні та допустимі докази, довела суду їх переконливість, а також довела обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог.\~\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому в їх задоволенні суд відмовляє в повному обсязі,стосовно зустрічних позовних вимог, то суд приходить до висновку про наявність перешкод у здійсненні [PERSON] та її донькою [PERSON]\~\~житлових прав користувачів за адресою с.Буцьківка вул. Калініна 2, Валківського району, Харківської області з боку [PERSON]. Зазначені обставини відповідачем не оспорюються і підтверджуються фактичними обставинами справи, тому зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про вселення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і ґрунтуються на вимогах закону. Судові витрати розподілені за правилами\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved