Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Утравні 2013 року позивачка [PERSON]звернуласьдо суду з вказаним позовом, просила стягнути на свою користь в рахунок компенсації відшкодування моральної шкоди, завданої їй як дружині [PERSON],загиблого [INFO] внаслідок нещасного випадку на виробництві - 250000грн. з відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі -ПАТ «Кривбасзалізорудком»). В обґрунтування вимог вказала, що в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебувала, однак рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2012 року по справі № 0413/7024/2012 2/0413/3302/2012, встановлено факт їхнього проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, з серпня 2006 року по [INFO]. Вказане рішення суду набрало законної сили 29.10.2012 року. Відповідно до Акту № 6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 02.11.2011 року, комісія, оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з пояснювальними записками свідків нещасного випадку, технічною документацією, провівши опитування свідків та ознайомившись с висновком судово-медичної експертизи № 1808 ОКЗ «Бюро СМЕ» встановила: Підземний електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування [PERSON] з початку зміни та під час виконання ним трудових обов'язків на погіршення стану здоров'я не скаржився; звернень потерпілого до поверхового чи підземного медпунктів [INFO] у першу зміну не було; впливу шкідливих та небезпечних факторів на [PERSON] не було; Потерпілий [PERSON] проходив медичний огляд 09.05.2011 року. Робота, яку виконував потерпілий, згідно медичного висновку, виданого КЗ «Міська клінічна лікарня № 6» від 09.05.2011 року про стан його здоров'я, йому не протипоказана. Згідно висновку № 1808 ОКЗ «Бюро СМЕ» смерть [PERSON] наступила від вродженої первинної гіпертрофічної кардіоміопатії, яка супроводжувалась хронічною недостатністю кровообігу та ускладнилась гострою серцево-судинною недостатністю. Пунктом 10 Акту № 6 (Форма Н-1) про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 02.11.2011 року встановлено, що осіб підприємства, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, комісія не виявила. Внаслідок втрати чоловіка вона пережила психологічний стрес, постійно перебуває у нервовому стані, втратила інтерес до життя. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що вимоги про стягнення моральної шкоди з підприємства - відповідача обґрунтовує положенням ч.2 ст.1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізорудком» позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень вказав, що не надано доказів завдання моральної шкоди підприємством, обов*язок відшкодування шкоди позивачу як застрахованій особі покладено законом на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Вважають, що норма ст. 1168 ЦК України до даних правовідносин не застосовується. Вивчивши матеріали справи, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] при виконанні трудовихобов*язків внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18). Позивачка в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебувала, однак рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2012 року по справі № 0413/7024/2012 2/0413/3302/2012, встановлено факт їхнього проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, з серпня 2006 року по [INFO]. Вказане рішення суду набрало законної сили 29.10.2012 року(а.с.19-22). Відповідно до Акту № 6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 02.11.2011 року, комісія, оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з пояснювальними записками свідків нещасного випадку, технічною документацією, провівши опитування свідків та ознайомившись с висновком судово-медичної експертизи № 1808 ОКЗ «Бюро СМЕ» встановила: Підземний електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування [PERSON] з початку зміни та під час виконання ним трудових обов'язків на погіршення стану здоров'я не скаржився; звернень потерпілого до поверхового чи підземного медпунктів [INFO] у першу зміну не було; впливу шкідливих та небезпечних факторів на [PERSON] не було; Потерпілий [PERSON] проходив медичний огляд 09.05.2011 року. Робота, яку виконував потерпілий, згідно медичного висновку, виданого КЗ «Міська клінічна лікарня № 6» від 09.05.2011 року про стан його здоров'я, йому не протипоказана. Згідно висновку № 1808 ОКЗ «Бюро СМЕ» смерть [PERSON] наступила від вродженої первинної гіпертрофічної кардіоміопатії, яка супроводжувалась хронічною недостатністю кровообігу та ускладнилась гострою серцево-судинною недостатністю(а.с.10-14). Судом встановлено, що внаслідок загибелі на виробництві чоловіка позивачки під час виконання трудових обов*язків завдано моральної шкоди - вона перебуває в стресовому стані, втратила інтерес до життя через думки про смерть чоловіка не покидають її навіть зараз. Через стресовий стан та пригніченість втратила зв*язки зі своїми друзями та знайомими, що також завдає моральних переживань, потребує докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до Закону України "Про Охорону Праці», на підприємство покладено обов'язок забезпечити якісні та безпечні умови праці. Згідно статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Пунктом 10 Акту № 6 (Форма Н-1) про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 02.11.2011 року встановлено, що осіб підприємства, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, комісія не виявила. Частина 2 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана особам, які мають на це право внаслідок смерті працівника має відшкодовуватись роботодавцем. Представник ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" у своєму запереченні стверджує, що вини підприємства немає, оскільки не встановлено осіб підприємства, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку. В даному випадку наявність чи відсутність вини підприємства не має значення, оскільки моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку з втратою близької людини також встановлений в судовому засіданні - у зв'язку із втратою чоловіка позивачка позбавлена можливості отримувати від нього турботу та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв'язків особи та необхідності докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Враховуючи встановлені родинні зв'язки позивачки та загиблого, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON], про відшкодування моральної шкоди підприємством - грунтуються на законі та відповідають вимогам ч.2 ст. 1168 ЦК України. Таким чином, підлягає стягненню моральна шкода з підприємства на користь позивача. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості та незворотності наслідків для позивача,суттєвості вимушених змін в житті позивачки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тяжкість моральних страждань позивачки, тих обставин, що актом розслідування нещасного випадку на виробництві встановлена також винасамого загиблого працівника, який порушив вимоги Інструкції, посадових осіб підприємства, на якому працював загиблий,з урахуванням доводів представника відповідача в судовому засіданні, вважає необхідним призначити позивачу компенсацію моральної шкоди в розмірі 70 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Заперечення відповідача про те, що оскільки загиблий працівник був застрахованою особою, то відповідальність за завдання моральної шкоди повинен нести Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності», є необґрунтованими, оскільки встановлені між сторонами правовідносини врегульовані нормами Цивільного кодексу України, а вказаний спеціальний закон не регулює правовідносини між родичами та членами сім*ї загиблого застрахованого працівника та підприємства - роботодавця. Інші доводи щодо відсутності вини ПАТ «Кривбасзалізорудком» та наявності вини самого загиблого в заподіянні нещасного випадку, в запереченні також спростовуються наведеними висновками суду. На підставі Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial