Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 187,46 доларів США, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами - в розмірі 6 526,82 доларів США та 1 346 744,97 гривень пені. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №52/АА-004.07.2. Відповідно до п.п 1.1. та 1.2. кредитного договору банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 12871,00 долар США 00 центів терміном по « 15» листопада 2014 року включно, з цільовим використанням кредитних коштів -купівля автомобіля згідно з договором №СА-120-К купівлі-продажу автомобіля від « 15» листопада 2007 р. та сплатою позичальником 12,5% процентів річних за користування кредитними коштами, а згідно додаткової угоди №1 до кредитного договору від 24 вересня 2008 року -14,5% процентів річних. 15 листопада 2007 року між банком та позичальником в забезпечення кредитного договору було укладено договір застави транспортного засобу №52/АА-004.07.2. Предметом застави є автомобіль марки DАСІА, модель LOGAN, рік випуску 2007, сірий колір, реєстраційний номер [NUMBER], який належить позичальнику на праві власності згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 14 листопада 2007 р. РЕВ З МРВ ДАІ м. Острог ВДАІ УМВС України в Рівненській області. Предмет застави оцінено сторонами вартістю 12871,68 доларів США , що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладання договору застави складало 65002,00 гривень. 15 листопада 2007 року між банком та [PERSON] [INFO] було укладено договір поруки. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором №52/АА-004.07.2 від 15 листопада 2007 року та додатковими угодами до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії. 15 листопада 2007 року між банком та громадянкою [PERSON] [INFO] було укладено договір поруки. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором №52/АА-004.07.2 від 15 листопада 2007 року та додатковими угодами до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, зокрема позичальнику було видано через касу банку готівкою кредитні кошти в розмірі 12871,00 доларів США . У відповідності до п. 3.9. кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Позичальник порушує свої зобов'язання за кредитним договором - не сплачує заборгованість за кредитом у передбачені договором строки та проценти за користування кредитом. Банк направляв позичальнику та поручителям вимоги про погашення заборгованості №141-407 від 22 серпня 2011 року, №141-408 від 22 серпня 2011 року, №141-409 від 22 серпня 2011 року, №62-653 від 18.12.2012 р., №62-655 від 18.12.2012 р., №62-654 від 18.12.2012 р., де їх попереджено про наслідки невиконання власних зобов'язань по кредитному договору, на які позичальник та поручителі жодним чином не відреагували. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору банк має право у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Згідно із абзацом другим п. 1.7. кредитного договору позичальник відповідає перед банком за зобов'язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать на праві власності, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України. Пунктом 3.2. договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед банком за зобов'язаннями, що випливають з цього договору, майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Просять стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства „Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором у сумі 17 714,28 доларів США та 1346744,97 грн. В письмових запереченнях проти позову відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказують, що розмір нарахованої банком пені значно перевищує розмір збитків, що є підставою для її зменшення. Також позивач не надав жодного доказу надання [PERSON] кредиту на загальну суму 12871,00 доларів США , просяь в задоволенні позову відмовити. В письмових запереченнях проти позову відповідач [PERSON] вказує, що із позовної заяви я дізнався, що 24 вересня 2008 року ПАТ «Родовід Банк» підписав з [PERSON] додаткову угоду №1 до кредитного договору №52/АА-004.07.2 від 15.11.2007р., згідно якої банк та позичальник дійшли спільної згоди пункт 1.5. розділу 1 «Предмет договору» кредитного договору №52/АА-004.07.2 від 15.11.2007р. викласти у наступній редакції: « 1.5. Процентна ставка за кредитами за цим Договором встановлюється в розмірі 14,5 % процентів річних», тобто банк та позичальник збільшили розмір відсоткової ставки за користування кредитом з 12,5% до 14,5% річних. Про збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом він, як поручитель, повідомлений не був, з ним таке підвищення погоджено не було. Просить відмовити позивачу у стягненні заборгованості за кредитом солідарно з [PERSON] у зв?язку із припиненням поруки. В письмових запереченнях проти позову відповідач [PERSON] вказує, що 14 серпня 2009 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис № 729 за заявою ПАТ «Родовід банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 52/АА-004.07.2 від 15.11.2007р., звернувши стягнення на автомобіль марки DАСІА, модель LOGAN, рік випуску 2007, колір - сірий, шасі, реєстраційний номер: [NUMBER], який він надав у заставу зазначеному банку. На підставі зазначеного виконавчого напису та за заявою відповідача державним виконавцем Лелех І.Ю. ВДВС Рівненського міського управління порушено виконавче провадження № 15653170, яке триває. Отже, на даний час відповідач [PERSON] вважає, що він вже є притягнутим позивачем до цивільно-правової відповідальності за заявою позивача та на підставі виконавчого напису, за яким з нбого стягуються збитки банку, штрафні санкції тощо, а тому вдруге притягнутим до юридичної відповідальності навіть у судовому порядку на підставі того ж кредитного договору за позовом того ж самого банку він не може. Просить в позові відмовити. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсними умов договору. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що між [PERSON] та відповідачем був укладений кредитний договір №52/АА-004.07.2 від 15.11.2007р., згідно якого відповідач надав [PERSON] споживчий кредит на купівлю автомобіля. У розділі 3. «Позичальник зобов'язується» кредитного договору згідно стандартної форми міститься пункт З.9., який передбачає, що «За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості». Суть та наслідки пункту 3.9. кредитного договору при підписанні [PERSON] кредитного договору, [PERSON] та [PERSON] договорів поруки , як пересічним громадянам не було роз'яснено. Відсутність даних роз'яснень їм при укладанні кредитного договору, договорів поруки та необізнаність в цьому, перешкоджало зрозуміти правові наслідки укладання даного договору, зокрема пункту 3.9. Розмір нарахованої пені відповідачем в 9,5 рази перевищує суму заборгованості за кредитним договором, що є несправедливим, недопустимим та суперечить нормам чинного законодавства. Отже, пункт 3.9. кредитного договору є несправедливим, порушує принцип рівності сторін і є таким, що вносить істотний дисбаланс в обсяг договірних прав та обов'язків. Просять визнати недійсним пункт 3.9. кредитного договору №52/АА-004.07.2 від 15.11.2007р., в якому зазначено: «За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості». В запереченнях на зустрічну позовну заяву позивач вказує, що Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору - істотні, звичайні та випадкові - з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно до ч.І ст. 549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Пунктом 7.9 договору передбачено, що держатель (відповідач), підписуючи цей договір, підтверджує, що він отримав в письмовій формі та ознайомився з інформацією наданою банком про умови користування, вартість супутніх послуг, орієнтовану сукупну вартість СК, про умови кредитування, вартість супутніх послуг, орієнтовну сукупну вартість кредиту наданого у формі кредитної лінії. Детальний розпис сукупної вартості споживчого кредиту наведено у додатку 1 до цього договору. Таким чином, вважаємо, що договір укладено у порядку визначеному цивільним законодавством України, умови договору були узгоджені сторонами у тому числі і щодо _ розміру неустойки за порушення виконання кредитних зобов'язань. Крім того, цивільним законодавством чи договором не визначено порядку додаткового роз'яснення будь-яких умов договору, зокрема банком позичальнику, адже останній був наділений можливістю до його укладення звернутись до будь-якого фахівця для додаткового роз'яснення. Більше того, позичальник не був обмежений у часі для вивчення проекту договору, наслідків його невиконання, адже з моменту подання заяви про надання кредиту до підписання договору пройшов значний проміжок часу. Просять в задоволенні зустрічного позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити. Зустрічний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях проти зустрічного позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову. Зустрічний позов просить задовольнити та визнати недійсним пункт 3.9. кредитного договору №52/АА-004.07.2 від 15.11.2007р., в якому зазначено: «За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості». Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Родовід Банк» підлягає до задоволення частково, а в зустрічному позові слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №52/АА-004.07.2. Відповідно до п.п 1.1. та 1.2. кредитного договору банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 12871,00 долар США 00 центів терміном по « 15» листопада 2014 року включно, з цільовим використанням кредитних коштів -купівля автомобіля згідно з договором №СА-120-К купівлі-продажу автомобіля від « 15» листопада 2007 р. та сплатою позичальником 12,5% процентів річних за користування кредитними коштами, а згідно додаткової угоди №1 до кредитного договору від 24 вересня 2008 року -14,5% процентів річних. 15 листопада 2007 року між банком та позичальником в забезпечення кредитного договору було укладено договір застави транспортного засобу №52/АА-004.07.2. Предметом застави є автомобіль марки DАСІА, модель LOGAN, рік випуску 2007, сірий колір, реєстраційний номер [NUMBER], який належить позичальнику на праві власності згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 14 листопада 2007 р. РЕВ З МРВ ДАІ м. Острог ВДАІ УМВС України в Рівненській області. Предмет застави оцінено сторонами вартістю 12871,68 доларів США , що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладання договору застави складало 65002,00 гривень. 15 листопада 2007 року між банком та [PERSON] [INFO] було укладено договір поруки. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором №52/АА-004.07.2 від 15 листопада 2007 року та додатковими угодами до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії. 15 листопада 2007 року між банком та громадянкою [PERSON] [INFO] було укладено договір поруки. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором №52/АА-004.07.2 від 15 листопада 2007 року та додатковими угодами до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, зокрема позичальнику було видано через касу банку готівкою кредитні кошти в розмірі 12871,00 доларів США . Відповідно до п. 3.1. кредитного договору позичальник зобов'язувався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 153,22 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3 кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Крім того, позичальник зобов'язався сплачувати нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 1.6 цього договору, виконувати інші зобов'язання визначені кредитним договором належним чином та у повному обсязі. У відповідності до п. 3.9. кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник порушує свої зобов'язання за кредитним договором - не сплачує заборгованість за кредитом у передбачені договором строки та проценти за користування кредитом. Банк направляв позичальнику та поручителям вимоги про погашення заборгованості №141-407 від 22 серпня 2011 року, №141-408 від 22 серпня 2011 року, №141-409 від 22 серпня 2011 року, №62-653 від 18.12.2012 р., №62-655 від 18.12.2012 р., №62-654 від 18.12.2012 р., де їх попереджено про наслідки невиконання власних зобов'язань по кредитному договору, на які позичальник та поручителі жодним чином не відреагували. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору банк має право у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Згідно із абзацом другим п. 1.7. кредитного договору позичальник відповідає перед банком за зобов'язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать на праві власності, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України. Пунктом 3.2. договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед банком за зобов'язаннями, що випливають з цього договору, майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню солідарно на користь банку заборгованість по кредиту в розмірі 11 187,46 доларів США; заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами - в розмірі 6 526,82 доларів США; а всього 17 714,28 доларів США. Що стосується нарахованої банком пені, то відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки сума нарахованої пені 1 346 744,97 гривень значно перевищує розмір збитків, суд вважає за можливе зменшити її розмір до 20 000 гривень. Зустрічний позов до задоволення не підлягає, оскільки згідно ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Пунктом 7.9 договору передбачено, що держатель (відповідач), підписуючи цей договір, підтверджує, що він отримав в письмовій формі та ознайомився з інформацією наданою банком про умови користування, вартість супутніх послуг, орієнтовану сукупну вартість СК, про умови кредитування, вартість супутніх послуг, орієнтовну сукупну вартість кредиту наданого у формі кредитної лінії. Детальний розпис сукупної вартості споживчого кредиту наведено у додатку 1 до цього договору. Таким чином, договір укладено у порядку визначеному цивільним законодавством України, умови договору були узгоджені сторонами у тому числі і щодо _ розміру неустойки за порушення виконання кредитних зобов'язань. Крім того, цивільним законодавством чи договором не визначено порядку додаткового роз'яснення будь-яких умов договору, зокрема банком позичальнику, адже останній був наділений можливістю до його укладення звернутись до будь-якого фахівця для додаткового роз'яснення. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial