Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину де їй було роз'яснено, що оскільки договір купівлі - продажу спадкового нерухомого майна було укладено без дотримання нотаріальної форми договору то правочин необхідно визнати у судовому порядку дійсним. 27 грудня 1996 року між відповідачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON], який помер [INFO] укладено договір купівлі - продажу частини будинковолодіння [ADDRESS] , що розташовано на земельній ділянці площею 668 кв.м.. На присадибній земельній ділянці розташовані : житловий будинок, цегляний позначений літерой А, житловий будинок, глинобитний , обкладений цеглою, позначений літерою Б і надвірні прибудови : водопровід 2, сараї -Л,В,Е,Д, гаражі -И,З, вбиральня -Г, житловий підвал під літерою А, цегляний - пд.. Відповідно до п. 2 вказаний в п. 1 Договору купівлі - продажу житловий будинок А, житловий будинок Б, житловий підвал -пд складається з 17 кімнат загальною площею 276,4 кв.м., житловою площею 180,1 кв.м. та підсобних приміщень. Зазначений договір купівлі - продажу був зареєстрований на товарній біржі " Строй- інвест" посвідчено 27 грудня 1996 року виконавчим директором Товарної біржі " Строй- інвест" Линовецьким В.Н. про що в журналі реєстрації договорів купівлі - продажу за № 035 від 27.12.1996 року зроблено відповідний запис. Право власності на 13\\100 частини будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано в ОП ЗМБТІ 31 грудня 1996 року реєстровий номер № 5561. На момент укладення договору купівлі - продажу № 035 від 27 грудня 1996 року діяли положення ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, тому зазначений договір було зареєстровано без дотримання нотаріальної форми договору. З моменту укладення договору купівлі - продажу № 035 від 27 грудня 1996 року її родина проживала постійно у зазначеному будинку, користувалася, відкрито володіла, добудовувала прибудову та розпоряджалася майном. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, тому визнання угоди дійсною у судовому порядку породжує для неї правові наслідки правовідносин щодо успадкування майна. Просить суд визнати договір купівлі - продажу від 27 грудня 1996 року за реєстраційним № 035 на 13\\100 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений 27 грудня 1996 року виконавчим директором Товарної біржі " Строй - Інвест" Линовецьким В.Н. - дійсним. Позивач у судове засідання не з'явилася , суду надала заяву, просить справу розглядати без її участі, та винести заочне рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. . Відповідач у судове засідання не з'явився , повідомлявся належним чином. 3-тя особа у судове засідання не з'явилась , повідомлялась належним чином. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 244 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. 27 грудня 1996 року між відповідачем [PERSON] та чоловіком позивачки [PERSON], який помер [INFO] було укладено договір купівлі - продажу частини будинковолодіння [ADDRESS] , що розташовано на земельній ділянці площею 668 кв.м.. На присадибній земельній ділянці розташовані : житловий будинок, цегляний позначений літерой А, житловий будинок, глинобитний , обкладений цеглою, позначений літерою Б і надвірні прибудови : водопровід 2, сараї -Л,В,Е,Д, гаражі -И,З, вбиральня -Г, житловий підвал під літерою А, цегляний - пд.. Відповідно до п. 2 вказаний в п. 1 Договору купівлі - продажу житловий будинок А, житловий будинок Б, житловий підвал -пд складається з 17 кімнат загальною площею 276,4 кв.м., житловою площею 180,1 кв.м. та підсобних приміщень. Зазначений договір купівлі - продажу був зареєстрований на товарній біржі " Строй- інвест" посвідчено 27 грудня 1996 року виконавчим директором Товарної біржі " Строй- інвест" Линовецьким В.Н. про що в журналі реєстрації договорів купівлі - продажу за № 035 від 27.12.1996 року зроблено відповідний запис. Право власності на 13\\100 частини будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано в ОП ЗМБТІ 31 грудня 1996 року реєстровий номер № 5561 на [PERSON], який помер [INFO] . На момент укладення договору купівлі - продажу № 035 від 27 грудня 1996 року діяли положення ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, тому зазначений договір було зареєстровано без дотримання нотаріальної форми договору. Відповідно до ст.. 4 ЦК України ( від 18.07.1963 р) - цивільні права і обов'язки виникають з підстав , передбачених законодавством, в тому числі і з угод. У відповідності до ст.. 41 ЦК України ( від 18.07.1963р) " Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків". Згідно до п.2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст.. 29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31 жовтня 1975 № 45\\5 державні нотаріуси посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму. Відповідно до діючого законодавства обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають такі угоди: договори про відчуження ( купівля - продаж, міна, дарування, довічне утримання) житлового будинку ( частини будинку), квартири в будинку житлового-будівельного колективу індивідуальних забудовників. Згідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально , дійсним. Таким чином у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання договору купівлі - продажу від 27 грудня 1996 року за реєстраційним № 035 на 13\\100 часток житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , та посвідчений 27 грудня 1996 року виконавчим директором Товарної біржі " Строй - Інвест" Линовецьким В.Н. - дійсним.

Outcome: approved