Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач звернулась із позовом, в якому зазначила, що 16.03.2012 року між нею та відповідачем укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, а саме: автомобіля TOYOTA Corolla Luna AT, державний номер [NUMBER], 2011 року випуску. 30.11.2012 року о 07 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, Контрактова Площа, 8, сталось зіткнення застрахованого автомобіля з іншим автомобілем, що призвело до пошкодження майна. Позивач зауважує, що в день настання страхового випадку повідомила відповідача та звернулась з повідомленням про настання страхового випадку до голови правління ПАТ Український Страховий Дім [PERSON], надала всі документи на підтвердження настання страхового випадку. Неодноразові звернення позивача на вирішення питання про виплату страхової суми залишено поза увагою страховика. Вказуючи на відповідні положення договору, що визначають строки виплати страхового відшкодування, а також законодавче врегулювання відповідальності страховика в разі прострочення виплати страхового відшкодування, зокрема відповідні норми Закону України Про страхування, ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути 16\~ 542.58 грн. як визначеної СТО ТОВ Автосаміт ЛТД вартості ремонту автомобіля, 1566,36 грн. пені, 321,69 грн. як 3% річних, 50,70 грн. інфляційні, 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 16.03.2012 року між сторонами укладено договір добровільного комплексного страхування наземних транспортних засобів, страхування від нещасних випадків водіїв та пасажирів наземних транспортних засобів та страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту. Зі змісту довідки № 9116131 про дорожньо-транспортну пригоду, постанови Подільського районного суду м. Києва від 31.01.2013 року вбачається, що 30.11.2012 року о 07 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, Контрактова площа, 8, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль TOYOTA, державний номер [NUMBER]. 30.11.2012 року позивачем до ПАТ Український Страховий Дім подано повідомлення про настання страхового випадку. До повідомлення додано договір страхування, довідку ДАІ від 30.11.2012 року, копію посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п.13.4., 13.4.1. договору страхування протягом 15 робочих днів з моменту одержання страховиком від одержувача страхового відшкодування (страхової виплати) документів, передбачених п.12 договору, страховик приймає рішення про здійснення виплати страхового відшкодування (страхової виплати) шляхом складання страхового акта протягом 15 робочих днів з дня отримання останнього документа і протягом 15 робочих днів з дня складання акта здійснює виплату страхового відшкодування (страхову виплату). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України Про страхування страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідально до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Отже, оскільки позивач для підтвердження вартості ремонту автомобіля як розміру страхової виплати надав рахунок-фактуру № [NUMBER] від 10.01.2013 року із відображенням розміру реальних збитків в сумі 16542,58 грн., суд, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що до стягнення з відповідача підлягає за вирахуванням франшизи як 0,5 % страхової суми (900,00 грн.), грошова сума в розмірі 15\~ 642,58 грн. Згідно п.10.4.6. Договору сторони узгодили, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування (страхової виплати) шляхом сплати пені у розмірі 0,01 % від суми заборгованості за кожен день прострочки. Розмір пені за таких обставин становить: 15642,58*0,01*234/100 = 366,04 грн. Відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних становить 100.2*100.2*100.1*15642,58 15642,58 = 78,34 грн. Розглядаючи справу в межах позовних вимог суд приходить до висновку про обґрунтованість предялених як інфляційних грошових сум в розмірі 50,70 грн., а тому стягує їх з відповідача. Підлягає до стягнення також сума 3% річних за прострочення виконання зобовязань, що становить 3%/365/100*234*15642,58 = 300,85 грн. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Суд приходить до висновку, що у звязку з безпідставним ухиленням відповідача від виконання взятих на себе зобовязань за договором, тобто наявністю недоліків у продукції (послузі), позивачу завдано моральну шкоду у вигляді змін у способі та звичайному ритмі життя, нервовому напруженні.

Outcome: partial