Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з цим позовом і вказали, що вони на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Жмеринською міською державної нотаріальною конторою 02.12.1995 року, реєстраційного посвідчення виданого 03.10.2008 року, та свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 26.11.2013 року є власниками 14/25 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель по вул.Залізничній 4/2 в м.Жмеринка Вінницької області. У вказаній частині житлового будинку, належному позивачам, зареєстрованою є відповідачка [PERSON], бувша дружина позивача [PERSON], шлюб між якими був розірваний 11.04.2013 року, яка там не проживає з жовтня 2011 року і в звязку з цим позивачі вимушені додатково сплачувати за відповідачку суму комунальних платежів. Відповідачка до числа осіб, за якими зберігається жиле приміщення у разі її відсутності понад шість місяців, не відноситься. Просили суд винести рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку 4/2 по вул..Залізничній в м.Жмеринка Вінницької області та зняття її з реєстрації в державній міграційній службі Жмеринського району Вінницької області. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги на підставах викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] також повідомив, що відповідачка не проживає у спірній частині будинку з грудня 2011 року і має іншу сімю. Позивачі не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст.321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним; ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні; ст.316 ЦК України вказує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; ст.317 ЦК України вказує, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном; ч.1 ст.319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд; ст.391 ЦК України вказує на те, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а ч.2 ст.386 ЦК України встановлює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення у випадках та протягом строків, встановлених ст.71 ЖК України; ст.ст.71,72 ЖК України вказує, що при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що реєстрація відповідачки в частині житлового будинку по вул.Залізничній 4/2 в м.Жмеринка порушує права позивачів як власників квартири, що не дає можливості позивачам у повній мірі розпоряджатись своєю власністю, а також відповідачка не проживає у спірній квартирі з грудня 2011 року. Це стверджується сукупністю доказів. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони проживають по сусідству з належною позивачам частиною будинку по вул.Залізничній 4/2 в м.Жмеринка; знають проте, що відповідачка не проживає там з грудня 2011 року і їм невідомо де відповідачка знаходиться. З ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.1995 року (а.с.4), реєстраційного посвідчення від 03.10.2008 року (а.с.5), свідоцтво про право власності від 26.08.2013 року (а.с.6,7) видно, що позивачі є власниками 14/25 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель по вул.Залізничній 4/2 в м.Жмеринка Вінницької області. З ксерокопій домової книги видно, що відповідачка зареєстрована [INFO] (а.с.14-15), а з акту від 20.08.2013 року (а.с.8), довідки від 20.08.2013 року видно, що відповідачка не проживає за вказаною адресоюз жовтня 2011 року. З ксерокопії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 11.04.2013 року видно, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано (а.с.10). Ці докази суд приймає до уваги так як вони зібрані з дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються і не суперечать один одному. Суд вважає, що вимога позивачів про винесення судового рішення про зняття [PERSON] з реєстрації, по вул.Залізничній 4/2 в м.Жмеринка, в державній міграційній службі Жмеринського району Вінницької області задоволенню не підлягає, оскільки ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судовій збір по 114,70 грн. на користь позивачів кожному (.с.1,21).

Outcome: partial