Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить поділити спільно нажите ними майно, а саме, виділивши йому компютер вартістю 8500 гривень, компютерний стіл вартістю 1500 гривень, вітальню вартістю 3000 гривень, мякий куток вартістю 6000 гривень, стіл вартістю 1500 гривень, млинок вартістю 1800 гривень, корморізку вартістю 1000 гривень, 12 мішків цукру вартістю 2640 гривень, 3,25 тонни зерна вартістю 4500 гривень, на загальну суму 30440 гривень та стягнути з відповідачки 57 940 гривень від вартості набутого майна подружжя за загальною вартістю 88 380 гривень. Все інше майно із всього ним перерахованого на загальну суму 88 380 гривень залишити відповідачці. Позивач посилається на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.04.1989 року, який рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26.11.2012 року розірвано. За час шлюбу було придбане майно, яке належить до спільної сумісної власності подружжя. За час спільного проживання вони в житловому будинку зробили ремонт кімнат, встановлено девять пластикових та три дубових вікон, придбано дошки на підлогу. На добудову житлового будинку ними також було придбано камінь, лісоматеріали, плитку керамічну, дахову покрівлю та споруджено огорожу. До будинку проведено газопровід, водопровід, санвузол, поштукатурено будинок, придбані та встановлені шість газових конвекторів та 2 колонки, дві кахельні груби, придбано холодильник, телевізор, компютер, компютерний стіл, ноутбук, мякий куток, газову плиту, два столи ,вітальню, кухонний гарнітур, корморізку, млинок, чотири вулики з бджолосімями. За свою працю і на пай він отримав 6,5 тон зерна, 24 мішки цукру. В добровільному порядку не досягнуто згоду на поділ майна ,оскільки відповідачка порушила домовленість між ними щодо спільного майна і подала до суду позов про стягнення аліментів, а він їх не може сплачувати, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник неодноразово уточнюючи позовні вимоги, просили посилаючись на обставини викладені в уточненнях до позовної заяви поділити між ними спільно нажите майно, виділивши позивачу у власність холодильник «Норд» вартістю 3099 гривень, газову колонку « Vailant» вартістю 1519 гривень, компютер в комплекті зі сканером, мишею, клавіатурою, монітором, системним блоком, принтером вартістю 7000 гривень, три газових конвектори «Аог-20» вартістю по 1040 гривень за кожен на суму 3120 гривень, два вулики з бджолосімями вартістю по 1000 гривень за кожен на суму 2000 гривень, млинок вартістю 1800 гривень, корморізку вартістю 1000 гривень, два столи вартістю по 400 гривень за кожен на суму 800 гривень. Усього вартість виділеного майна 20338 гривень. Виділити у власність [PERSON] тумбочку із дзеркалом вартістю 1500 гривень, м»який куток вартістю 6000 гривень, два конвектори «АОГ-30» вартістю по 1120 гривень за кожен на суму 2240 гривень, газову колонку « Vailant» вартістю 1519 гривень, фотоапарат « Olimpic» вартістю 1399 гривень, електронасос «Водолій» вартістю 1249 гривень, два мобільні телефони «Nokia» вартістю 990 гривень та 789 гривень за кожен на суму 1779 гривень, телевізор вартістю 1000 гривень, кухонний гарнітур вартістю 2000 гривень, вітальню вартістю 3000 гривень, плиту газову вартістю 2500 гривень, два вулика з бджолосімями вартістю 1000 гривень. Усього вартість виділеного майна 24186 гривень. Просить стягнути з відповідачки половину витрат на ремонт будинковолодіння в сумі 3182 гривень, яке позивач підтвердив на суму 6364 гривень, як витрати на покупку шифера на суму 5600 гривень та цементу на суму 764 гривень та вартість заміни вікон два металопластикових вікна вартістю 880 гривнь, кожне на суму 1760 гривень, три металопластикових вікна вартістю вартістю 892 гривень, кожне на суму 2676 гривень, пять металопластикових вікна вартістю вартістю 934 гривень, кожне на суму 4670 гривень, які сторони по справі купували в шлюбі разом , всього на суму 9106 гривень і поділити між ними як рівні внески в ремонт домоволодіння та стягнути половину цих витрат з відповідачки в користь позивача в сумі 4553 гривень, всього стягнути з відповідачки в його користь половину витрат на ремонт домоволодіння на загальну суму 7735 гривень. також стягнути з [PERSON] половину суми кредиту 7800 гривень. Також вказав, що кредитний договір укладав в ПАТ «Креді Агріголь банк» на ремонт їх житлового будинку. Отриманні кошти в сумі 20 000 гривень отримав по кредитній картці в ПАТ «Дельта Банк» з метою погашення взятого кредиту у ПАТ «Креді Агріголь банк».Вимог про поділ житлового будинку він не ставить. Відповідач в судовому засіданні кінцеві уточнені позовні вимоги позивача визнала частково, пояснивши, що позовні вимоги в частині стягнення з неї половини витрат на ремонт будинковолодіння, що в с.Постолівка Гусятинського району Тернопільської області на суму 7735 гривень та половини суми сплаченого позивачем кредиту в ПАТ «Креді агріголь банк» згідно договору 1/11538833 від 04.04.2012 року не визнає ,оскільки вищевказане будинковолодіння є власністю її матері [PERSON] і будівельні матеріали, які придбавалися на ремонт житлового будинку, придбання майна до нього здійснювалося за кошти не лише їх сімейні, але й за кошти і її матері [PERSON] суми яких були значними. Вказала, що конструктивні матеріали житлового будинку, який не ділиться згідно позову також не підлягають поділу. Кредитний договір позивач з вищевказаним банком уклав без її згоди, в той час коли вона була на заробітках на Кубані для ремонту в зазначеному вище житловому будинку. Вказала, що вона також отримувала кредит в установі банку під час шлюбу для ремонту в будинку та покращення умов для проживання, проте не ставить питання про стягнення частини отримуваних коштів з позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що його батьками сторонами по справі дійсно проводилися капітальні ремонти в їх житловому будинку (вставлялися підлоги, мінялися вікна, дах перекривався) до будинку проведено газопровід, водопровід, встановлювалися кахельні грубки, придбавалися: меблі ,побутова техніка для покращення умов проживання, сільськогосподарська техніка. Також додав, що на вище вказані потреби також йшли всі отриманні його бабою [PERSON] пенсії. Ноутбук було подаровано батьками його сестрі [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 01.04.1989 року перебували зареєстрованому шлюбі до листопада 2012 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, двоє з яких [PERSON] та [PERSON] на даний час є повнолітніми, а дочка [PERSON] ,[INFO] є неповнолітньою, яка на даний час проживає з відповідачкою по справі. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені серії І-ИД № 008950, виданого відділом РАЦС реєстраційної служби Гусятинського РУЮ у Тернопільській області 16.10.2013 року відповідач змінив прізвище з «Мороз» на «Гордійчук». За час спільного проживання подружжя придбало холодильник «Норд» вартістю 3099 гривень, дві газових колонки« Vailant» вартістю 1519 гривень за кожну, три газові конвектори «Аог-20» вартістю по 1040 гривень за кожен, два конвектори «АОГ-30» вартістю 1120 гривень, електронасос «Водолій» вартістю 1249 гривень, фотоапарат « Olimpic» вартістю 1399 гривень, мобільні телефони «Nokia» вартістю 990 гривень та 789 гривень, компютер в комплекті зі сканером, мишкою, монітором, клавіатурою, системним блоком, принтером вартістю 7000 гривень, млинок вартістю 1800 гривень, корморізку вартістю 1000 гривень, два столи вартістю 400 гривень за кожен, тумбочку із дзеркалом вартістю 1500 гривень, мякий куток вартістю 6000 гривень, телевізор вартістю 1000 гривень, кухонний гарнітур вартістю 2000 гривень, вітальню вартістю 3000 гривень, плиту газову вартістю 2500 гривень, чотири вулики з бджолосімями вартістю 1000 гривень за кожен на суму 45524 гривень, а також вказані в позовній заяві будівельні матеріали на їх житловий будинок. Ту обставину, що вищезазначене майно є обєктом спільної сумісної власності позивач в судовому засіданні підтвердив, а відповідачка не заперечила. Відповідно до ст.ст. 60,63 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними ,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.71 СК України майно що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна ,спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини ,чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, неподільні речі присуджуються одному з подружжя ,якщо інше не визначено домовленістю між ними. Судом встановлено, що житловий будинок в с.Постолівка Гусятинського району Тернопільської області в якому зареєстровані строни по справі та в якому проводилися капітальні ремонти останніми не є спільною сумісною власністю подружжя, так як є колгоспним двором, що підтверджується довідкою Постолівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 05.08.2003 року № 570 тому поділу не підлягає. Немає даних хто залишився власником, а хто позбувся власності. Сторони по справі можуть бути співвласниками, а співвласники повинні підтримувати будинок в належному стані. Тому позов в частині вимог щодо стягнення з відповідачки половини витрат на ремонт будинковолодіння в сумі 3182 гривень та половини вартості по заміні вікон у вказаному житловому будинку на суму 4553 гривень на загальну суму 7735 гривень не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст. 57,61 СК України суд може визнати особистою власністю дружини, чоловіка майно набуте нею, ним під час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Судом також встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з 12 листопада 2012 року, що стверджується матеріалами справи, позивачем по справі та не заперечено відповідачем по справі в судовому засіданні. Так, позивач із заявою про розірвання шлюбу звернувся до суду 06 листопада 2012 року. Встановлено, що позивач [PERSON] уклав з ПАТ «Креді агріколь банк» 04.04.2012 року кредитний договір, згідно якого отримав 15600 гривень на споживчі потреби, а саме на ремонт житлового будинку. Даний факт стверджується копією кредитного договору № 1/1153883 від 04.04.2012 року та самим позивачем в судовому засіданні. Проплати за вказаним кредитом проведені позивачальником [PERSON] з 23.11.2012 року до 23.05.2013 року в сумі 15347 гривень, що стверджується квитанціями (а.с.103,104,106,107,108) . 12 листопада 2013 року в ПАТ «ДельтаБанк» [PERSON] оформив кредитну картку на власні потреби для зняття кредитних коштів на суму 20000 гривень. Проплати за вказаною кредитною карткою проводилися [PERSON] з 23.01.2013 року до 06.06.2013 року в сумі 7430 гривень, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідачки половини отриманої суми кредиту в розмірі 7800 гривень за вищевказаним кредитним договором № 1/153883 від 04.04.2012 року укладеним між ПАТ «Креді Агріколь банк» та [PERSON] позивачем по справі є безпідставним, оскільки взятий споживчий кредит позивач використовував в інтересах сімї, а саме для ремонту у вищевказаному житловому будинку як стверджено позивачем та не заперечено відповідачем в судовому засіданні. По вищезазначеній отриманій кредитній картці в ПАТ «Дельта Банк» позивачем по справі знято кошти в сумі 20000 гривень для власних потреб, а не для погашення кредиту за договором № 1/153883 від 04.04.2012 року. Отримана ця кредитна картка в ПАТ «Дельта Банк» позивачем по справі після припинення шлюбних відносин між сторонами. Твердження позивача про те, що кредитні кошти в сумі 20 000 гривень він взяв у ПАТ «Дельта Банк» для погашення кредиту взятого в «Креді Агріголь банк» суд вважає безпідставними оскільки спростовуються вищевказаним кредитним договором укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 12.11.2013 року. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки з приводу того, що вказана позивачем вартість телевізора -1000 гривень, кухонного гарнітура -2000 гривень, газової плити -2500 гривень не відповідає дійсних їх вартостям, оскільки будь-яких доказів щодо спростування визначеної позивачем вартості вищеперерахованого майна відповідачем не подано. Посилання відповідачки на те, що мякий куток це є подарунком для їх спільної дочки [PERSON] суд не приймає до уваги, як таке, що не доведено відповідачкою. Посилання відповідачки на те, що оскільки з чотирьох бджолосімей залишилося лише три і тому позивачу слід виділили два вулики з бджлосімями, а її залишили один не можливо - суд вважає безпідставними. Будь-яких доказів загибелі однієї бджолосімї відповідачка суду не надала. Суд вважає, що при визначені часток при поділля майна подружжя слід врахувати інтереси неповнолітньої дочки сторін [PERSON], [INFO], відповідно до вимог ч.3 ст.70 СК України, яка проживає разом з відповідачкою по справі та перебуває на її утриманні,а розмір аліментів, які вона одержує зі сторони свого батька позивача по справі недостатні для забезпечення її фізичного,духовного розвитку та навчання, а тому слід відступити від засад рівності часток подружжя при поділлі майна подружжя в сторону збільшення частки майна відповідачці по справі. Таким чином, проаналізувавши докази по справі в їх сукупності з огляду на те, що сторони частково дійшли згоди щодо предмету спору, визначення вартості майна,, що підлягає поділу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом виділення у власність [PERSON] холодильника «Норд» вартістю 3099 гривень, газової колонки « Vailant» вартістю 1519 гривень, компютер в комплекті зі сканером, мишею, клавіатурою, монітором, системним блоком, принтером вартістю 7000 гривень, три газових конвектори «Аог-20» вартістю по 1040 гривень за кожен на суму 3120 гривень, два вулики з бджолосімями вартістю по 1000 гривень за кожен на суму 2000 гривень , млинок вартістю 1800 гривень, корморізку вартістю 1000 гривень, два столи вартістю по 400 гривень за кожен на суму 800 гривень. Усього вартість виділеного майна 20338 гривень. А у власність [PERSON]: тумбочки із дзеркалом вартістю 1500 гривень, м»якого кутка вартістю 6000 гривень, двох конвекторів «АОГ-30» вартістю по 1120 гривень за кожен на суму 2240 гривень, газової колонки « Vailant» вартістю 1519 гривень, фотоапарата « Olimpic» вартістю 1399 гривень, електронасоса «Водолій» вартістю 1249 гривень, двох мобільних телефонів «Nokia» вартістю 990 гривень та 789 гривень за кожен на суму 1779 гривень, телевізора вартістю 1000 гривень, кухонного гарнітура вартістю 2000 гривень, вітальню вартістю 3000 гривень, плити газової вартістю 2500 гривень, двох вуликів з бджолосімями вартістю 1000 гривень. Усього вартість виділеного майна 25186 гривень. В решті позовних вимог [PERSON] щодо поділу майна в частині стягнення з відповідачки: половини витрат на ремонт будинковолодіння в сумі 7735 гривень; половини суми кредиту в розмірі 7681 гривень відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі наведеного, ст.368,372 ЦК України, 60,63,69,70,71 СК України, п.п.22,23,24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: partial