Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по платі за користування житлово-комунальними послугами за період з 01.02.2009 р. по 01.05.2013 р. в сумі 12743,33 грн., індекс інфляції 2503,20 грн., 3% річних 1676,73 грн., а всього заборгованості в сумі 16923,26 грн., посилаючись на те, що на підставі ордеру [NUMBER] від 28.12.1973 р. відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно Закону України Про житлово-комунальні послуги споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарних місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Незважаючи не неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, боржник борг не сплатив, що завдає збитків. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру № Г222375 від 28.12.1973 р. відповідачам було надано [ADDRESS]. Відповідно до статті 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Договір між позивачем та відповідачами на утримання будинку та прибудинкової території не укладався, однак відповідачам відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останніми. Оскільки відповідачі не виконують покладені на них законом обовязки, щодо оплати за користування комунальними послугами та відмовляються в добровільному порядку сплатити заборгованість, то порушене право позивача, на стягнення боргу, за надання цих послуг підлягає захисту. Згідно наданих позивачем та перевірених судом розрахунків, заборгованість відповідачів по оплаті комунальних послуг з 01.02.2009 р. по 01.05.2013 р. становить 12743,33 грн., яка обрахована позивачем у відповідності з діючими та затвердженими у встановленому законом порядку тарифами, що діяли на час виникнення заборгованості. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею боргу або іншого обовзку. При цьому слід зазначити, що відповідачами періодично сплачувались комунальні послуги та борг за надані комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості. Так в липні 2011 р. сплачено 1500,17 грн. при нарахуванні 953,86 грн., в лютому 2012 р. сплачено 4600 грн. при нарахуванні 1218,02 грн., в травні 2012 р. сплачено 2270,81 грн., при нарахуванні 288,31 грн., що свідчить про визнання боргу відповідачами. Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаних норм закону та враховуючи, що розрахунок позивача є арифметично вірним, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за комунальні послуги в сумі 12743,33 грн., індекс інфляції 2503,20 грн., 3% річних 1676,73 грн., а всього заборгованості в сумі 16923,26 грн. визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судові витрати в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved