Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років . Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Щолкінської міської ради Ленінського району АР Крим сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося, подружні стосунки сторони не підтримують, відновлення подружніх стосунків неможливе. Оскільки відповідач усунувся від надання матеріальної допомоги дитини, просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частки з всіх видів заробітку, але не нижче 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на своє утримання в розмірі 14 частки з всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. До судового засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволені позову наполягає. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, по час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, надав заперечення на позов. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнає. В задоволені позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років просить відмовити. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 2 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Щолкінської міської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим сторони зареєстрували шлюб ( а.с. 6), від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] ( а.с 7).З наявної в матеріалах справи довідки Комунального Підприємства « Щолкіне- Азов» видної 30.07.203 року вбачається, що дитина проживає з позивачем ( а.с. 8). Судом встановлено, що сторони сімейні відносини тривалий час не підтримують,разом не проживають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому , що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім"я розпалися остаточно та існують формально. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги беручи до уваги інтереси малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а отже позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України" № 3 від 15 травня 2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , яка на сьогоднішній день не втратила чинності, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі ст. ст. 112, 181, 182,184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved