Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Представник відповідача, відділу Держземагенства у Ренійському районі Одеської області, у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення на позовну заяву, посилаючись на те, що 01.01.2013р. набули чинності Закон України (далі - ЗУ) «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв'язку з цим повноваження територіальних органів Держземагенства в частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди земельних ділянок, земельного сервітуту, користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, користування чужою земельною ділянкою для забудови, припинились. Крім того, зазначила, що акт прийому - передачі межових знаків на зберігання від 28.01.2011р. підписано власником та суміжними землекористувачами, в тому числі і [PERSON], які претензій до існуючих меж не заявляли. Також зазначила, що скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію відбувається лише у випадку поділу чи об'єднання. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якому вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив розглянути справу у його відсутності. Позивач, [PERSON], не з'явився у судове засідання, спочатку надав доповнення до позовної заяви, потім просив ці доповнення залишити без розгляду, також надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на ім'я [PERSON], серії ЯМ № 044834; копія договору дарування від 01.06.2006р.; копія витягу РБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.06.2006р. № 10824973; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], складений 02.06.2006р.; заперечення відділу Держземагенства у Ренійському районі Одеської області від 11.07.2013р. за № 20-20-01/630; копія рішення Ренійської міської ради Одеської області № 1553-V від 08.04.2010р.; копія рішення Ренійської міської ради Одеської області № 31-VI від 28.01.2011р.; копія акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 28.01.2011р.; копія довіреності на ім'я [PERSON] від 16.08.2013р.; копія ордеру ОД № 018583; копія витягу з договору про надання правової допомоги від 26.08.2013р.; копія рішення виконкому Ренійської міської ради № 489 «про дозвіл на реєстрацію гаражу» від 30.09.2005р.; копія рішення Ренійської міської ради № 85 від 19.01.1995р. «Про виділення земельної ділянки в постійне користування по [ADDRESS]»; лист прокурора Ренійського району від 27.06.2013р.; заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутності від 20.08.2013р. за вх. № 6356; заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутності від 24.07.2013р. за вх. № 5699; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 01.06.2006р., державна реєстрація якого була здійснена 02.06.2006 р. за № 12491411, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10824973. У відповідності до технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, складений 02.06.2006р. будинок розташований на земельній ділянці площею 528 кв. м. (за рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради № 22 від 04.02.1954 року земельна ділянка надавалася для будівництва та обслуговування будинку у розмірі 483 кв. м). По сусідству розташований житловий будинок відповідача, якому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку (далі - державний акт), серія ЯМ № 044834 від 01.10.2012 р., державна реєстрація якого відбулася 10.10.2012 р. Зазначений державний акт було видано відповідачу на земельну ділянку, яка розміщується за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ренійської міської ради Одеської області від 28.01.2011р. №31-VI. Площа земельної ділянки у відповідності до державного акту 0,0501 га. Позивач [PERSON] звернувся до органів місцевого самоврядування із заявою про видачу державного акту на земельну ділянку, на якій розташований його житловий будинок. При встановленні меж земельної ділянки відповідно до державного акту відповідача було виявлено, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] накладається на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні позивача та виділена для обслуговування його житлового будинку. Тобто, при виготовленні технічної документації із землеустрою було допущено помилку, через яку земельна ділянка відповідача накладається на земельну ділянку, яка знаходиться біля житлового будинку [PERSON] та виділена для обслуговування його будинку. Тому позивач був вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Вивчивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановлення істини і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 155 Земельного Кодексу України (далі - ЗКУ), у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 044834 видано на ім'я [PERSON] та зареєстровано за № 5124100010001329. Ця земельна ділянка площею 0,0501 га знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Державний акт було видано відповідачу на підставі рішення Ренійської міської ради Ренійського району Одеської області. При встановленні меж земельної ділянки відповідно до державного акту відповідача, було виявлено, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] накладається на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні позивача та виділена для обслуговування його житлового будинку. Цей факт порушує права позивача щодо володіння, користування земельною ділянкою, та конституційне право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та є підставою для визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним. Суд зазначає, що цей факт відповідач [PERSON] не заперечує, про що свідчить його заява, яка міститься в матеріалах справи, в якій він визнає позовні вимоги позивача, тобто не заперечує проти визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та скасування його державної реєстрації. За ст.ст.125,126 ЗК України (в редакції цих статей, що діяла на момент виникнення спору між сторонами) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ч.6ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011р. № 3613-VI та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої земельної ділянки. Згідно ч.6 ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п.22 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого Постановою КМУ від 09.09.2009р. № 1021 (що діяла на момент виникнення спору), запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в розділі Книги записів скасовується (поновлюється) посадовою особою на підставі рішення суду. Таким чином, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним є підставою для скасування його державної реєстрації. При вирішенні даної цивільної справи, суд також бере до уваги те, що відповідач (власник однієї з спірних земельних ділянок, яки знаходяться у власності сторін по справі), визнав позов у повному обсязі. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим задовольнити вимоги позивача про визнання недійсною державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації.

Outcome: approved