Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на те, що між [PERSON] та ВАТ "Ощадбанк", від імені якого діяла філія - Хмельницьке обласне управління, 12 грудня 2007 року укладено договір про іпотечний кредит №488 про надання кредиту останньому у сумі 343400,00 грн. на придбання квартири за договором купівлі-продажу, із сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 14,0 % річних. Кредит надавався на 24 роки із терміном остаточного погашення не пізніше 12 грудня 2031 року. Позивач взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору виконав повністю та зарахував відповідачу безготівкові кошти на його вкладний рахунок, що підтверджується меморіальним ордером №832727_001 від 12.12.2007 р. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між філією ВАТ "Ощадбанк" та іпотекодавцем - [PERSON] 12.12.2007 р. укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом іпотеки якого є квартира [ADDRESS] загальною площею 55,1 м2, житловою площею 29,4 м2, що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстраційним номером 8414. [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань щодо погашення тіла кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, чим порушує умови кредитного договору (п. 1.5; п.п. 4.3.2.). Сума прострочених платежів за тілом кредиту становить 31001,36 грн. заборгованість зі сплати відсотків становить 66105,16 грн. Позичальник нерегулярно (з порушенням графіку) сплачує по кредиту, однак суми, які надходили в погашення заборгованості були недостатніми для погашення поточної заборгованості. Протягом всього періоду користування кредитними коштами [PERSON] постійно порушував умови кредитного договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків, а з вересня 2012 р. припинив сплачувати будь-які кошти в погашення заборгованості за кредитом, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до умов кредитного договору (п. 5.2.) за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16.09.2013 р. становить 379935,56 грн., із них: залишок кредиту 293320,88 грн. (в тому числі прострочені платежі у сумі 31001,36 грн.), нараховані та несплачені відсотки 66105,16 грн., нарахована відповідно до п. 5.2. договору пеня за несвоєчасну сплату заборгованості за період з 09.10.2009 р. по 15.09.2013 р. у сумі 20509,52 грн. Пунктом 4.3. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно: а) основну суму кредиту; б) проценти за користування кредитом; в) комісійну винагороду, визначену кредитним договором; г) нараховані та несплачені на момент реалізації права іпотеки штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором (пеня, штраф); д) витрати, понесені іпотекодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце; е) спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно довідки ЖЕК №7 від 17.09.2013 р. №0530 у квартирі зареєстрований [PERSON] Банком було направлено [PERSON] письмову вимогу від 13.06.2013 р. про звільнення житлового приміщення (квартири) протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, вимога отримана останнім про, що свідчить власноручно проставлений підпис та дата отримання. У зазначений у вимозі строк [PERSON] не звільнив передане в іпотеку банку житлове приміщення. Позивач просить звернути стягнення на заставлене згідно іпотечного договору майно, а саме: [ADDRESS], загальною площею 55,1 м2, житловою площею 29,4 м2, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті суб'єкта оціночної діяльності на момент реалізації для погашення заборгованості за кредитним договором №488 від 12.12.2007 р. перед публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Хмельницьке обласне управління у сумі 379935,56 грн., із них: залишок кредиту 293 320,88 грн. (в тому числі прострочені платежі в сумі 31001,36 грн.), нараховані та несплачені відсотки у сумі 66105,16 грн., пеню за несвоєчасну сплату заборгованості за період з 09.10.2009 р. по 15.09.2013 р. у сумі 20509,52 грн. Виселити [PERSON] із кв. [ADDRESS] та зняти із реєстраційного обліку в Управлінні ДМС у Хмельницькій області. У судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.19 Закону України "Про іпотеку" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Аналогічне за змістом правило передбачено і ст.589 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку" предмет застави, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення, може бути реалізований іпотекодержателем будь-якій особі - покупцеві, зокрема, шляхом застосування процедури продажу предмету застави, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Згідно із ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником зобов'язання іпотекодержатель вправі вимагати задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.п. 3.1.3., п. 6.1. іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому іпотечним договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором, в тому числі невиконання або неналежне виконання зобов'язання за договором цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше двох місяців. Судом встановлено, що між [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" від імені якого діяла філія - Хмельницьке обласне управління, 12 грудня 2007 року укладено договір про іпотечний кредит № 488 про надання кредиту останньому у сумі 343400 грн. на придбання квартири за договором купівлі-продажу, із сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 14,0 % річних. Кредит надавався на 24 роки із терміном остаточного погашення не пізніше 12 грудня 2031 року. Позивач взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору виконав повністю та зарахував відповідачу безготівкові кошти на його вкладний рахунок, що підтверджується меморіальним ордером №832727_001 від 12.12.2007 р. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між філією ВАТ "Ощадбанк" та іпотекодавцем - [PERSON] 12.12.2007 р. укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом іпотеки якого є кв. [ADDRESS] загальною площею 55,1 м2, житловою площею 29,4 м2, що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстраційним номером 8414. Згідно п. 1.5. кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного платіжного місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами у сумі 1 192,37 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у ВАТ "Ощадбанк" починаючи з січня 2007 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у відділенні Хмельницького облуправління ВАТ "Ощадбанк". Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 12 грудня 2031 року. Відповідно до умов кредитного договору (пп. 1.6.1.) проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань щодо погашення тіла кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, чим порушує умови кредитного договору (п. 1.5; п.п. 4.3.2.). Відповідачу вручалось повідомлення про погашення заборгованості перед банком. Відповідно до п. 4.2.2. кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених договором, банк в праві вимагати дострокового повернення заборгованості за договором в примусовому порядку, втому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Протягом всього періоду користування кредитними коштами [PERSON] постійно порушував умови кредитного договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків, а з вересня 2012 р. взагалі припинив сплачувати будь-які кошти в погашення заборгованості за кредитом, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до умов кредитного договору (п. 5.2.) за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Судом встановлено, що сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до п. 4.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо), що передбачені умовами цього договору ( п.7.8. кредитного договору). Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16.09.2013 р. становить 379935,56 грн., із них: залишок кредиту 293320,88 грн. (в тому числі прострочені платежі у сумі 31001,36 грн.), нараховані та несплачені відсотки 66105,16 грн., нарахована відповідно до п. 5.2. договору пеня за несвоєчасну сплату заборгованості за період з 09.10.2009 р. по 15.09.2013 р. у сумі 20509,52 грн. Пунктом 4.3. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотеко держателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно:а) основну суму кредиту;б) проценти за користування кредитом; в) комісійну винагороду, визначену кредитним договором; г) нараховані та несплачені на момент реалізації права іпотеки штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором (пеня, штраф); д) витрати, понесені іпотеко держателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце; е) спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку у частині виселення [PERSON] з [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки наявна письмова вимога банку як іпотекодержателя про виселення відповідача з означеної квартири. Позовні вимоги щодо зняття з реєстрації є передчасними, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а тому не підлягають задоволенню..

Outcome: partial