Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач ОСББ «Лісовий» звернувся до суду з позовною заявою (а.с.34-35), в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 5 000 грн. Посилаючись на ст. ст. 79, 88 ЦПК України, свої вимоги мотивують тим, що у червні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вимогою до Правління ОСББ «Лісовий» про визнання неправомірними підвищення тарифів, на підставі чого 19 липня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва було винесено рішення про відмову у задоволенні позову. Для захисту інтересів ОСББ «Лісовий» з АО «Каленюк і партнери» був укладений договір від 04 липня 2013 року про надання юридичної допомоги. На виконання умов договору ОСББ отримав послуги, передбачені умовами договору, про що свідчить акт виконаних робіт, згідно з яким вартість наданих послуг становить 5 000 грн., які простять стягнути як понесені судові витрати. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладене. Відповідач та його представник позов не визнали, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 04 липня 2013 року між ОСББ «Лісовий» та АО «Каленюк і партнери» укладено договір про надання юридичної допомоги. (а.с.3-5) За умовами укладеного Договору предметом договору є зобов'язання надавати юридичну допомогу у цивільній справі за позовом [PERSON] до ОСББ «Лісовий» про визнання неправомірними підвищення тарифів та зобов'язання вчинити дії. Договірна ціна вартості послуг - 5000 грн. (п.4.1 Договору), при цьому у Договорі передбачено, що Акт виконаних робіт є звітним документом, що підтверджує факт надання послуг. (п.4.2 Договору). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 липня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2013 року, у задоволенні позову [PERSON] до ОСББ «Лісовий» про визнання неправомірними підвищення тарифів та зобов'язання вчинити дії, відмовлено. (а.с.38-43) При розгляді справи та винесенні вказаного рішення сторонами не заявлялася вимога щодо компенсації судових витрат на правову допомогу. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи, проте порядок їх стягнення визначений у ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що питання про стягнення понесених витрат на правову допомогу вирішується судом при ухваленні судового рішення і не може бути предметом окремого судового позову. Стаття 88 ЦПК України передбачає, що відшкодуванню підлягають лише витрати на правову допомогу, що надається стороні в процесі розгляду цивільної справи. Тобто, Договір про надання юридичної допомоги було укладено до початку розгляду справи по суті та правова допомога надавалася в рамках вище зазначеної цивільної справи. На підтвердження вимог про надання юридичної допомоги стороною позивача надані 2 (два) акти виконаних робіт, в одному з яких зазначено загальну вартість виконаних робіт - 5000 грн., в іншому - зазначено проведені заходи, дату, результат та оплату кожної процесуальної дії, при цьому в акті не зазначено дійсної кількості затраченого часу на певні дії та включено в акт оплату за послуги, які не є предметом Договору про надання юридичної допомоги, зокрема, підготування 26.09.2013 р. і подача до суду позову про стягнення з [PERSON] заподіяної шкоди та представництво у судовому процесі по розгляду цієї справи - 19.11.2013 р., оплата яких складає 1000 грн. (п.п.7 і 8) Крім того, не зрозуміле трактування п.2, яким передбачено процесуальну дію як «ухвала про прийняття справи до розгляду», оплата якої складає 800 грн., однак квитанція про сплату за надання правової допомоги оплачена ще у липні 2013 року. Також заслуговує на увагу та обставина, що інтереси ОСББ «Лісовий» в суді представляли представники на підставі довіреностей. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Крім того, ч. 2 ст. 56 ЦПК України передбачено, що особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участі, у справі. Виходячи зі змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. В судовому засіданні за клопотанням сторін було оглянуто цивільну справу за № 2 - 361313. Представниками ОСББ «Лісовий» не подавалася заява про допуск до участі у справі особи, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги та судом не приймалася ухвала з приводу цього питання. Відомостей про те, що вони були допущені до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні. Представники здійснювали представництво інтересів ОСББ «Лісовий» на підставі довіреностей. Разом з тим, подання [PERSON] позову до ОСББ «Лісовий» не може вважатись порушенням їх прав, оскільки таке право надане з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, згідно з якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, безпідставним є твердження щодо необхідності та невідворотності несення таких витрат ОСББ «Лісовий». Так, Цивільний процесуальний кодекс України не зобов'язує сторін мати своїх представників або звертатись за оплачуваною правовою допомогою. Рішення про укладення цивільно-правового договору із особою, що надає юридичну допомогу, є особистим правом, а не обов'язком. На свій власний розсуд ОСББ «Лісовий» було обрано контрагента в даних договірних відносинах та погоджено з ним вартість наданих ним послуг (принцип свободи договору). Згідно з п. 2 ч. 3 ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, та є судовими витратами. Суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині. (п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК). Отже, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги є такими, що понесені ОСББ «Лісовий» у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав під час розгляду певної справи в порядку цивільного судочинства. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. З позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач ОСББ «Лісовий» звернувся в суд з позовом про стягнення судових витрат, які вони понесли при розгляді іншої цивільної справи. Згідно з ч. 1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У разі не вирішення судом питання про судові витрати, суду, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано, можливість ухвалити додаткове рішення (п. 4 ч. 1 ст.220 ЦПК). Таким чином, чинним законодавством України передбачений спеціальний механізм компенсації учаснику цивільної справи витрат, пов'язаних з оплатою вартості правової допомоги. Такі вимоги не можуть бути предметом розгляду в окремому цивільному провадженні. Вбачається, що заявлена вимога про стягнення витрат за надання правової допомоги не підлягає захисту в іншому провадженні, ніж провадження, в якому повинно було розглядатись таке питання. Виходячи з наведеного, підстав для задоволення позову не вбачається.

Outcome: dismissed