Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Піщанська сільська рада Білоцерківського району Київської області, Білоцерківська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, у якому просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчений секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області [PERSON] від 18 січня 2013 року. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO]. 15.03.2000 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого, у випадку її смерті належне їй право на земельну частку (пай) заповідається йому, [PERSON], що підтверджується копією заповіту серії АВІ № 423535 від 15.03.2000 року. Право власності на вказану земельну частку (пай) підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 695276. 02.04.2013 року звернувшись до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, йому повідомили про наявність іншого заповіту, складеного пізніше та посвідченого [INFO] секретарем Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, тобто за п'ять днів дня смерті його матері [PERSON]. Згідно з заповітом від 18.01.2013 року, у разі смерті все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідається його рідному брату [PERSON]. Вважає, що останній заповіт був складений під психічним впливом з боку [PERSON]. В той час [PERSON] дуже хворіла, частково втратила зір. Заповіт був складений особою, яка не мала на це права. Заповіт був складений з порушенням вимог щодо форми та посвідчення і є нікчемним. Заповіт не відповідав волі матері. Позивач та його представник в судовому засіданні цілком підтримали позовні вимоги та доводи викладені в позові. Просили суд Позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що ніякого насильства матері [PERSON] він, [PERSON] не застосовував. [PERSON] сама запропонувала зробити заповіт на його ([PERSON] ) ім'я. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивач і його представник не надали суду доказів в підтвердження позову. Третя особа Піщанська сільська рада Білоцерківського району Київської області, Білоцерківська районна державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила. В своїх письмових заявах просять суд розглянути справу у відсутності їх представників. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не було встановлено, щоб на [PERSON] хтось здійснював тиск або на його волевиявлення при складанні заповіту чи отсання не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Пояснення вищевказаних свідків у суду сумніву не викликають, оскільки вони не протиречать іншим доказам по справі і не заперечуються сторонами. Але з пояснень вищевказаних свідків не видно, щоб на [PERSON] хтось оказував тиск або на її волевиявлення при складанні заповіту. З тексту заповіту від 18 січня 2013 року, посвідченого секретарем Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області [PERSON], вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно заповідала [PERSON]. У судовому засіданні було встановлено та підтверджено показами свідка [PERSON], що у [PERSON] був поганий зір, встановлено діагноз: катаракта обох очей, гострота зору становла 0,09/.,08, що свідчило про його часткову втрату. Рецепту щодо придбання окулярів вона не виписувала, їй не відомо було чи користувалась остання окулярами. Заповіт зачитано уголос заповідачем [PERSON] власносручно підписаний нею у присутності [PERSON] та свідка [PERSON], що підтверджено відповідачем [PERSON], та допитаню в судовому засіданні свідком [PERSON]. Так, відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну абокілька фізичних осіб, незалежно від наявності нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В даному випадку [PERSON] обрала своїм спадкоємцем свого сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Вказаний заповіт складений письмово та посвідчений секретарем Піщанської сільської ради Білоцерківського району Київської області.. Згідно до ст.1248 ЦК України нотаріуспосвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Статтею 1253 ЦК України передбачено, що на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: 1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. 5. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. 6. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Суд вважає, що вимоги ст.ст.1242,1252,1253 ЦК України при складанні заповіту не дотримані. Відповідно до вимог ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Суд вважає, що позивач [PERSON] і його представник [PERSON] відповідно до вимог ст.ст.10,11, 60 ЦК України не надали суду доказів того, що заповіт, складений з порушенням вимог цивільного законодаства.. Вони також не надали суду доказів того, що волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало її волі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вказаний заповіт [PERSON] зробила за своєю волею, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]. Статтею 1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт, а також скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Суд вважає, що [PERSON] мала право скласти новий заповіт. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів. Оскільки заповіт відповідно до вимог ст.1233 ЦК України є одностороннім правочином, то і немає підстав вважати, що він був вчинений під впливом обману, а тому оспорюваний заповіт не може бути визнаний судом недійсним з цих підстав. Посилання позивача [PERSON] і його представника [PERSON] на те, що заповіт був складений особою, яка не мала на це права; заповіт не відповідав волі матері, судом до уваги не приймаються, оскільки в підтвердження цих обставин не надано належних доказів. Таким чином, суд в задоволенні позову [PERSON] відмовляє за необґрунтованістю. На підставі ст.ст. 202-203, 207, 210, 215, 231, 1233-1235. 1247-1248,1253-1254, 1257 ЦК України,

Outcome: dismissed