Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування заявлених позовних вимог, посилається на те, що в шлюбі за час спільного проживання однією сім'єю із відповідачем народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з ним та перебуває на 1ого матеріальному утриманні і вихованні. Вказує, що відповідачка за час їх окремого проживання, а це вересня 2012 року матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, її вихованням не займається, не цікавиться здоров»ям дитини, яка часто хворіє простудними захворюваннями. Посилаючись на вимоги ст.ст. 180, 184 СК України, зазначаючи те, що відповідач є дієздатною, працездатною особою, однак має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців і неповнолітніх дітей, крім доньки не має, просить, стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1210 грн. до досягнення дитиною повноліття, з дня звернення в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, захист своїх інтересів в суді доручив представляти представнику [PERSON], який в засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та у наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в заяві, в інтересах свого довірителя, просить заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] народження задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, захист своїх інтересів в суді доручив представляти представнику [PERSON], який в засіданні проти стягнення з його довірительки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини частково заперечував, вказуючи у наданих поясненнях на те, що не погоджується із розміром аліментів, визначених позивачем, вважаючи, виходячи з позиції [PERSON], що кошти які стягуватимуться на сплату аліментів, будуть витрачатися не на утримання дитина, а на особисті потреби позивача. Суд, заслухавши пояснення відповідно представників сторін, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем узгоджуються з вимогами закону і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.09.2012р. (а.с. 3 - 5), як таке що набрало законної сили, шлюб, між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом РАЦС за актовим записом № 999 від 18.08.2001р. було розірвано. В шлюбі, за період спільного проживання сторонами однією сім'єю, народилася дитина [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Судом встановлено і дане було визнано відповідно представниками сторін, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає із позивачем та перебуває на його матеріальному утриманні та вихованні, проживає за місцем проживання позивача, що підтверджується довідкою № 1409 від 01.07.2013р. (а.с.7). Аналогічне було в судовому засіданні підтверджено показами свідка [PERSON], яка пояснила, що [PERSON], [INFO] проживає з батьком, позивачем по справі і який тільки один опікується дитиною, матеріально її утримує, так як мати - [PERSON] з часу розлучення з її сином - [PERSON] виїхала за кордон і матеріально дитині не допомагає. З досліджених доказів - виписки з єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 8,9) вбачається, що [PERSON] є приватним підприємцем. Доводи представника відповідача про те, що його довірителька [PERSON] є непрацездатною особою, будь - яких доходів не має, спростовуються дослідженим договором оренди приміщення від 30.03. 2011 року (а.с. 58 - 60) та відповідних квитанцій про перерахування на ім.»я [PERSON] щомісячно 2500 грн. за оренду приміщення ПП РА «Світ Реклами», директором якої є Гаврищук В.І., суто між яким і відповідачем був укладений вищенаведений і досліджений договір (а.с. 51 - 57). Визнано було в судовому засіданні представником відповідача і те, що на даний час його довірителька [PERSON] працює за межами країни. Як вбачається з наданих пояснень представником позивача, його довіритель хоча і є приватним підприємцем, працює, однак грошових коштів щомісячно на утримання дитини не вистачає. Отже, суд оцінивши надані відповідно сторонами докази в їх сукупності за дослідженими матеріалами, вважає, що вимоги позивача грунтуються на законі, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак, домовленості між позивачкою та відповідачем про участь останнього в утриманні сина не досягнуто. Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на утримання дитини сторони не укладали. [PERSON], [INFO] народження є неповнолітньою, доходів чи права власності на нерухоме майно не встановлено. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, відповідач, [PERSON] проживає окремо від родини, постійної участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини не приймає; при цьому судом враховується і те, що відповідач є працездатною, інших осіб, які б перебували на утриманні [PERSON] не має, остання має певний дохід від здачі в оренду належного їй приміщення, а тому, суд виходячи з сукупності досліджених по справі доказів в їх сукупності вважає, що відповідач, є спроможною сплачувати аліменти на утримання своєї доньки - [PERSON], [INFO] до її повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання дитини, суд з урахуванням положень ст. 182 СК України, враховує як матеріальне становище позивача, так і матеріальне становище відповідача, який як достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, проживає окремо від родини, матеріальної допомоги родині в повній мірі не надає, офіційно не працює, є особою працездатного віку, будь-яких психічних чи фізичних захворювань не має, стягнень за виконавчими документами відносно нього не проводиться, інших утриманців і непрацездатних осіб не має. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід встановити в розмірі 700 гривень, щомісячно, що на думку суду, на підставі доказів досліджених в засіданні в їх сукупності, буде достатнім для забезпечення утримання дитини та спроможнім до сплати відповідачем. При цьому виходячи також і з вимог визначених законодавцем про те, що батьки зобов»язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов»язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов»язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Посилання представника відповідача [PERSON] про відсутність в останньої будь - якого доходу і не спроможності сплачувати на утримання дитини аліментів, оскільки вона як працездатна особа офіційно не працює, не є підставою для звільнення відповідача від обов»язку належно утримувати свою неповнолітню доньку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу п 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно до положень ч.3 ст.88 , п.4 ч.3 ст.81 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню в дохід держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial