Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], без його згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON] з 1999 року перебуває на диспансерному психіатричному обліку Жмеринської центральної районної лікарні з приводу хронічного психічного захворювання; багаторазово стаціонарно лікувався в психіатричних відділеннях Вінницької обласної психіатричної лікарні ім. акад. Ющенко; останній раз з 06.09. по 07.11.2013 року проходив лікування у 1-му відділенні Вінницької обласної психіатричної лікарні ім. акад. Ющенко, у звязку із погіршенням психічного стану під час якого скоїв суїцидальну спробу, і висновком лікувально-консультативної комісії [PERSON] рекомендовано амбулаторне примусове психіатричне лікування. 20.11.2013 року лікарем психіатром Жмеринської центральної районної лікарні [PERSON] був оглянутий [PERSON], який зробив висновок про наявність у нього тяжкого психічного розладу, в результаті якого [PERSON] завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога та потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його-Шрамко М.В. згоди. В судовому засіданні лікар психіатр Жмеринської ЦРЛ [PERSON] підтримав заяву та просив її задовольнити. [PERSON] не заперечує проти задоволення даної заяви. Заслухавши пояснення лікаря психіатра Жмеринської ЦРЛ [PERSON], [PERSON], думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до висновку лікаря психіатра Жмеринської ЦРЛ від 20.11.2013 року (а.с.2) та висновку ЛКК від 24.10.2013 року (а.с.4) та епікриза (а.с.3) встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад, є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, внаслідок чого потребує примусового амбулаторного лікування без його згоди. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» - амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України - питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. До заяви про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра (ч.2 ст.280 ЦПК України). Заява про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом протягом десяти днів з дня надходження до суду (ч.1 ст.281 ЦПК України). В даному випадку суд, враховуючи пояснення лікаря психіатра Жмеринської ЦРЛ [PERSON] та його висновку №268 від 20.11.2013 року, висновку ЛКК від 24.10.2013 року, епікризу історії хвороби №9939, приходить до висновку, що [PERSON] потребує призначення примусового амбулаторного лікування без його згоди. Враховуючи наведене та

Outcome: approved