Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду із позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління юстиції в Київській області, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання недійсним шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 02.12.2010 року помер батько Позивача [PERSON], який все своє майно заповідав йому. В 1999 році [PERSON] виїхав до Ізраїлю, з якого повернувся до України у 2004 році. 15.02.2006 року спадкодавець змінив прізвище Петренко на Костенко, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. Під час оформлення спадкових прав після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Проте, як вбачається з актового запису про шлюб № 3 від 11.03.2000 року у відомостях про чоловіка зазначено прізвище Костенко, хоча на час укладання шлюбу батько Позивача мав прізвище Петренко, тобто, на думку Позивача, шлюб Відповідача був укладений з іншою людиною, а не [PERSON]. Крім того, на час укладення шлюбу спадкодавець не перебував на території України, а отже не міг фізично бути присутнім при укладенні шлюбу. Представник Позивача подав заяву про зміну підстав позову в порядку вимог ч. 2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), яка була прийнята судом, посилаюсь на те, [PERSON] згоди на реєстрацію шлюбу не надавав, оскільки територіально не знаходився в Україні, не був присутнім під час укладення шлюбу та не ставив свого підпису. Так, копією витягу з Книги реєстрації актів про одруження щодо актового запису № 3 від 11 березня 2000 року, наданого на запит суду Архівним відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області графі відомості про чоловіка зазначено, прізвище до одруження, друкованими літерами Петренко, закреслено від руки і записано Костенко; прізвище після одруження Петренко, закреслено та від руки записано Костенко. Аналогічно і графі відомості про дружину вказано прізвище до одруження Давиденко; відомості після одруження Петренко, закреслено та від руки записано Костенко. [PERSON] вважав, що укладений 11.03.2000 року та зареєстрований у виконавчому комітеті Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, шлюб [PERSON] та [PERSON] є фіктивним, а тому просив суд визнати його недійсним. Представником Позивача була подана заява про зміну підстав позову в порядку вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України, яка була прийнята судом, відповідно до якої зазначено, що почеркознавчим висновком від 08.11.2012 року спеціаліста Відділення з експертно-криміналістичного забезпечення роботи Києво-Святошинського районного відділу Головного управління МВС України в Київській області Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні МВС України в Київській області від 08.11.2012 року, який було зроблено у звязку з розглядом матеріалів ЖРЗПЗ від 02.11.2012 року № 10801/3/12, а також почеркознавчим висновком вищевказаного експерта № 13 від 18.01.2013 року встановлено, що підписи в актовому записі про шлюб в стовпчику громадянин/громадянка в графі 11 підписи осіб, які одружились (дошлюбні прізвища) на бланку акта про одруження № 3 від 11 березня 2010 року виконані [PERSON] ([PERSON] [PERSON]) [PERSON], а не [PERSON]. Тобто, як зазначає представник Позивача, [PERSON] не ставив свій особистий підпис в актовому записі № 3 виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області і відповідно не міг надавати згоду на укладення шлюбу з [PERSON]. Підпис Відповідача в актовому записі № 3 від імені батька Позивача, на думку [PERSON], є грубим порушенням порядку реєстрації шлюбу та підробленням офіційного документу. Позивач просив суд визнати недійним шлюб від 11 березня 2000 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за актовим записом № 3, що був укладений між [PERSON], який на момент смерті мав змінене прізвище Костенко, з [PERSON], яка на момент смерті [PERSON] мала змінене прізвище Костенко. Представником Відповідача до Києво-Святошинського районного суду Київської області була подана зустрічна позовна заява, відповідно до якої зазначено, що 11.03.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 188089. Після одруження [PERSON] та [PERSON] разом виїхала до Ізраїлю, де і проживали разом до 2004 року. Після повернення Позивач за зустрічним позовом та [PERSON] разом проживали в будинку [PERSON] за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Київська, 127а, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 966 від 03.09.2011 року. 15.02.2006 року [PERSON] та [PERSON] змінили прізвище з Петренко на Костенко, що підтверджується свідоцтвами про зміну імені серія 1-ОК за № 000307 та № 000308. Укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений за взаємною згодою та з наміром створити сім'ю. Крім того, Позивач за зустрічним позовом зазначила, що [PERSON] [PERSON] [PERSON] проживали разом ще до часу реєстрації шлюбу, зокрема з квітня 1993 року та до самої смерті [PERSON], що підтверджується актом обстеження земельної ділянки в с. Гатне по вул. Київська, 127-а від 10.09.2011 року. [PERSON] просила суд визнати дійсним шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 11 березня 2000 року у виконавчому комітеті Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а до первісної позовної заяви застосувати строк позовної давності. В судовому засіданні представники [PERSON] просили суд задовольнити первісний позов, у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити. Представник [PERSON] заперечував проти задоволення первісної позовної заяви, просив суд задовольнити зустрічні позовні вимоги. Сільський голова Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області подав до суду заяву від 25.12.2012 року за вх. № 27969 з проханням слухати справу у відсутності представника Гатненської сільської ради, проти позову не заперечують. Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції подав до суду заяву від 25.12.2012 року за вх. № 27970 з проханням слухати справу без представника відділу. Представник Головного управління юстиції в Київській області подав до суду заяву від 25.02.2013 року за вх. № 4496 з проханням слухати справу у відсутність представника Головного управління юстиції в Київській області. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення первісної позовної заяви та відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про шлюб серії I-ОК № 012801, 11.03.2000 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.1 розділу VІІ Прикінцевих положень Сімейного Кодексу України, цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав та обовязків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права та обовязки, визначаються на підставах передбачених СК України у тому числі й положеннями ч.1 ст.74 цього Кодексу. Суд приходить до висновку про застосування положень Кодексу про шлюб та сім'ю (далі - КпШС), який регулював сімейні відносини до 01.01.2004 року для розгляду даної справи. Відповідно до ст. 15 КпШС для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку. Згідно з ст. 45 КпШС України шлюб може бути визнано недійним у випадку порушення умов, встановлених статтями 15-17 даного Кодексу, а також у випадку реєстрації шлюбу без наміру створити сім'ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Відповідно до правил, передбачених ст. 47 КпШС України позов про визнання шлюбу недійсним може бути предявленим одним із подружжя, прокурором і особами, права яких порушені. Згідно з вимогами ст. 48 КпШС шлюб, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його укладення. Відповідно до п. 55 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні № 22/5 від 29.12.1984 року, яка діяла на момент реєстрації спірного шлюбу, особи, які бажають зареєструвати шлюб, подають особисто письмову заяву за встановленою формою до органу реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання однієї із них або за місцем проживання їх батьків. Згідно з п.71 вказаної вище Інструкції реєстрація шлюбу провадиться в органах реєстрації актів громадянського стану в присутності осіб, які укладають шлюб. Укладення шлюбу по довіреності або через представника, тобто, заочно не дозволяється. Почеркознавчим висновком від 08.11.2012 року спеціаліста Відділення з експертно-криміналістичного забезпечення роботи Києво-Святошинського районного відділу Головного управління МВС України в Київській області Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні МВС України в Київській області від 08.11.2012 року, який був повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо помилкового висновку, який було зроблено у звязку з розглядом матеріалів ЖРЗПЗ від 02.11.2012 року № 10801/3/12, а також почеркознавчим висновком вищевказаного експерта № 13 від 18.01.2013 року встановлено, що підписи в актовому записі про шлюб в стовпчику громадянин/громадянка в графі 11 підписи осіб, які одружились (дошлюбні прізвища) на бланку акта про одруження № 3 від 11 березня 2010 року виконані [PERSON] ([PERSON] [PERSON]) [PERSON], а не [PERSON]. Крім того, відповідно до довідки, виданої 06.01.2011 року за № 10 виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] не проживав спільно з Відповідачем за первісною позовною заявою однією сімєю, спільне господарство ними не велось, оскільки з 16.05.1984 року до дня смерті спадкодавець проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з яким на день смерті проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] проживала та зареєстрована за адресою: [INFO]. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність [PERSON] при реєстрації шлюбу як нареченої особи, а також про його небажання вступати в шлюбні відносини та створювати сімю з Відповідачем за первісною позовною заявою [PERSON], що є підставою визнання шлюбу недійсним, зазначеною в статті 45 КпШС , а також суперечить пункту 71 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні № 22/5 від 29.12.1984 року, яка діяла на момент реєстрації спірного шлюбу, згідно яких реєстрація шлюбу через представника не допускається. Тобто, присутність нареченої особи є обовязковою. Крім того, суд приходить до висновку, про те, що [PERSON] не пропустив строк звернення до суду, передбачений законодавством України, так як він 06.01.2011 року звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, де й дізнався про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Стосовно зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання шлюбу дійсним, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. Оскільки законодавцем не передбачено такий спосіб захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів як визнання шлюбу недійсним; у звязку із задоволення первісної позовної заяви; тим фактом, що позовні вимоги [PERSON] є не обґрунтованими, такими що не відповідають письмовим доказам у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви. На підставі ст. ст. 15, 45, 47, 48 Кодексу про шлюб та сім'ю, ст. ст. 5, 15 Цивільного кодексу України, пункту 71 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні № 22/5 від 29.12.1984 року та

Outcome: approved