Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 913,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., витрати за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 631,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка 06 серпня 2010 року була залита водою з вини відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживають в квартирі №6 цього ж будинку. Про факт здійснення заливу КЖРЕП №14 було складено акти обстеження приміщення 09.08.2010 року та 12.08.2010 року. Внаслідок залиття квартири були пошкоджені стеля та стіни у кухні і ванній кімнаті. Крім того, 07.08.1996 року, 13.12.1996 року, 28.03.2011 року та 14.05.2012 року з вини відповідачів також відбувалися заливи її квартири, про що свідчать акти, складені КЖРЕП №14. Вона неодноразово зверталася до відповідачів з проханням усунути виявлені під час обстежень їхньої квартири несправності, на що відповідачі відповідали погрозами та відмовились відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Також, як зазначено у позові, незаконними діями відповідачів їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв»язку із знищенням і пошкодженням її майна. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, підтвердивши викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала факту залиття 06.08.2010 року квартири позивача, однак вказала, що це відбулося не з їхньої вини, а у зв»язку з тим, що прорвало трубу загального користування. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе, розглянути справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторонни, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2010 року та 12.08.2010 року комісією у складі техніка, майстра та слюсаря-сантехніка КЖРЕП №14 складено акт обстеження квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначеним актами встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] в період з 06.08.2010 по 11.08.2010 року сталося з вини мешканців квартири №6 (власник квартири [PERSON]). Через залиття на стелі та стінах наявні ознаки заливу та замокання. Причина залиття 09.08.2010 року точно встановлена не була, оскільки мешканці кв. 6 двері не відчиняють, а 12.08.2010 року причиною залиття стала несправність вентиля подачі холодної води до газової колонки та пральної машини в квартирі №6. Крім того, як зазначено у позовній заяві, 07.08.1996 року, 13.12.1996, 25.03.2011 та 14.05.2012 року з вини відповідача також відбувалися заливи квартири позивача, про що свідчать акти, складені КЖРЕП-14 та додані по зазначеного позову. Відповідно до висновку №1202 експертного будівельно-технічного дослідження, складеного СП Західно-Український Експертно-Консультатичний Центр» від 26.08.2010 року вартость ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести в приміщенні квартири [ADDRESS], для усунення наслідків її залиття становить 913,00 гривень. Згідно з ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог п.п. 3, 5 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006р., власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. За змістом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст.1192 ЦК розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілим, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З положень ст.ст. 1166 та 1167 ЦК України вбачається, що для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в шкоді, завданій позивачу. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вина відповідачів у залитті квартири за адресою: [ADDRESS], підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема актами обстеження від 09.08.2010 року та 12.08.2010 року, складеними КЖРЕП-14. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування фактів, зазначених у вказаних актах обстеження відповідачами суду не надано. Тобто відповідачі не надали суду доказів про відсутність їхньої вини в заподіянні шкоди. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зазначені докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати за проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 631 грн. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач не надала суду належних доказів та розрахунків того, що саме на суму 5000 грн. їй причинена моральна шкода, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню частково на суму 2 000 грн. Крім того, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідчів на користь позивача 458,80 грн. суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved