Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на земельну ділянку площею 0,965 га масив № 25 ділянка [NUMBER], розташовану на території Комишівської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 0,564 га масив № 37 ділянка [NUMBER], розташовану на території Комишівської сільської ради передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку відсутній. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,965 га, масив № 25 ділянка [NUMBER], розташована на території Комишівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також земельна ділянка площею 0,564 га, масив № 37, ділянка [NUMBER], розташована на території Комишівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035209, виданого 09.03.2004 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 27 лютого 2003 року № 138/А 2003, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-06-133. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2012 року, виданого виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 03.01.2012 року, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка, площею 0,965 га масив № 25 ділянка [NUMBER], розташована на території Комишівської сільської ради передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 0,564 га масив № 37 ділянка [NUMBER], розташована на території Комишівської сільської ради передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 31530394 від 31.08.2012 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є син [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.1963 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 28.08.2012 року, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій наданою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 31.08.2012 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку відсутній. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved