Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду міста Макіївки із позовом до КП «БТІ міста Макіївки» «Про визнання рішення суду дійсним та зобов'язання надати витяг з реєстру права власності», мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті знайшли заповіт від 13.04.2007 року, відповідно до якого цей належний їй на праві власності будинок, відповідно до рішення другої дільниці Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 26.05.1945 року, померла /[PERSON]/ заповідала позивачу. Для оформлення спадщини в нотаріальну контору їй необхідно було надати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, однак у його видачі КП «БТІ міста Макіївки» відмовило. Приймаючи таке рішення відповідач посилався на те, що рішення суду, відповідно до якого визнано право власності на вище вказаний будинок за [PERSON], не зареєстровано в КП «БТІ міста Макіївки». Однак в 1945 році реєстрація рішень суду про визнання права власності на будинки здійснювалась не БТІ, а Міським житловим управлінням, про що свідчить реєстраційний штемпель на рішенні суду від 26.05.1945 року (реєстраційний № 172 від 24.09.1945 року). Також доказом того, що будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], є будинкова книга та технічна документація на нього, факт проживання [PERSON] в будинку з 1945 року по [INFO]. Вважає дії КП «БТІ міста Макіївки» про відмову їй у видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно неправомірною. Крім того, вони вимагають від неї довідку з Центрально-Міського районного суду міста Макіївки, яка б підтверджувала дійсність зазначеного вище рішення суду від 26.05.1945 року. Звернувшись до суду 24.12.2012 року, вона отримала відповідь, що в зв'язку із пожежею в приміщенні суду в 2000 році, алфавітні книжки за 1940 - 1950 роки знищені, а тому надати копію рішення суду від 26.05.1945 року не має можливості. Однак вона має оригінал рішення другого відділення Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 26.05.1945 року про визнання права власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] Просила визнати дійсним зазначене рішення суду та зобов'язати КП «БТІ міста Макіївки» видати їй витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно у виді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутність, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача КП «БТІ міста Макіївки» у судове засідання також не з'явився, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за їх відсутності не надавав. Відповідно до приписів частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у позивача по справі свідчить її відповідна заява, зареєстрована за вхідним № 21442/13 від 04.10.2013 року, долучена до матеріалів справи. Згідно частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази по справі, - суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Відповідно до рішення нарсуду 2-ї дільниці ЦГРС міста Макіївки від 26.05.1945 року, позов [PERSON] задоволено та визнано на правах власності домоволодіння, які розташовані у [ADDRESS] /а. с. 6/. Згідно до свідоцтва про одруження /серії [NUMBER]/, виданого 11.04.1960 року Центрально-Міським районним ЗАГС міста Макіївки, [PERSON] та [PERSON] одружились 11.04.1960 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 11.04.1960 року зроблено відповідний запис за № 520. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON] /а. с. 9/. Зі свідоцтва про смерть /серії [NUMBER]/, виданого 07.05.2012 року Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 551 /а. с. 10/. Відповідно до відомостей, що містяться у домовій книзі для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS], [PERSON] є особою, на ім'я якої оформлена зазначена домова книга /а. с. 11 - 13/. Як убачається з Заповіту, складеного 13 квітня 2007 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, та те, що буде належати їй на день її смерті, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала [PERSON] /а. с. 14/. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 9266179 від 13.04.2007 року убачається, що 13.04.2007 року зареєстровано заповіт у спадковому реєстрі під № 42203294 /номер в реєстрі нотаріальних дій 2-500/, у якому заповідачем є [PERSON] /а. с. 15/. Відповідно до свідоцтва про шлюб /серії [NUMBER]/, виданого 28.09.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.09.2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 28.09.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 1489. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] /а. с. 8/. Згідно повідомлення заступника голови Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 27.12.2012 року № 8/40789, у зв'язку з пожежею, яка трапилась в приміщенні суду в 2000 році, алфавітні покажчики по цивільним справам за 1940 - 1950 роки знищені пожежею, цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності після пожежі виявлена не була, тому перевірити та надати копію рішення суд не має можливості /а. с. 7/. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з положень чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Так, з огляду на положення частини першої статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини /цивільні відносини/, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями частини другої статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд /частина перша статті 20 Цивільного кодексу України/. Згідно до положень частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми права, що містяться у положеннях частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, передбачають способи захисту цивільних прав та інтересів. Правовий аналіз визначених чинним законодавством України способів захисту цивільних прав та інтересів дає підстави дійти суду до висновку про відсутність зазначеного позивачем способу захисту його прав та інтересів, який полягає у визнанні дійсним рішення суду. При цьому, суд враховує, що з огляду на положення частини п'ятої статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, а також роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у пункті 13 своєї Постанови «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01 листопада 1996 року, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином, діюче законодавство України не встановлює додаткових вимог для набрання судовими рішення законної сили та не визначає необхідності підтвердження їх дійсності у окремому, іншому судовому провадженні. Крім того, вирішуючи спірні правовідносини суд враховує, що з огляду на положення статей 55, 124 Конституції України, статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, а також роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у пункті 2 своєї Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У свою чергу, з огляду на положення пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до положень частини першої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. При цьому, відповідачем у цивільному процесі визнається особа, яка порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача. З досліджених судом матеріалів справи не убачається, що права, свободи чи інтереси позивача були порушені з боку відповідача КП «Бюро технічної інвентаризації міста Макіївки». Взагалі матеріали справи не містять в собі жодних звернень позивача до КП «Бюро технічної інвентаризації міста Макіївки» та відмов з боку відповідача у задоволення законних вимог позивача. Більш того, розглядаючи позовні вимоги про зобов'язання КП «Бюро технічної інвентаризації міста Макіївки» надати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Положення статті 6 та статті 8 зазначеного вище Закону України визначають, що державну реєстрацію прав здійснює Міністерство юстиції України та його територіальні органи, які є органами державної реєстрації прав. На території міста Макіївки державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснює Державна реєстраційна служба Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Згідно до положень частини п'ятої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав забезпечують органи державної реєстрації прав, державні реєстратори. Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 1 і 16 Наказу Міністерства Юстиції України «Положення про районні, районні у містах, міські /міст обласного значення/, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції» № 1707/5 від 23 червня 2011 року управління юстиції мають правовий статус юридичної особи, тому можуть виступати стороною у цивільному судочинстві. У свою чергу, суд, враховуючи положення статті 33 Цивільного процесуального кодексу України та пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», не знаходить підстав для залучення за власною ініціативою до участі у справі Державну реєстраційну службу Макіївського міського управління юстиції Донецької області, у якості співвідповідача, бо з досліджених матеріалів справи не убачається, що зазначеною службою були порушені, не визнанні або оспорювані права, свободи чи інтереси позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed