Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб між ними розірвано. На даний час позивачка перебуває в шлюбі з [PERSON], після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на «[PERSON]». Спільний син позивачки з відповідачем навчається в Запорізькому гідроенергетичному коледжі Запорізької державної інженерної академії на денній формі навчання, термін закінчення коледжу спливає 31.01.2015 року. У зв'язку з чим, він не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти на своє утримання. Відповідно до договору позивачка за кожний семестр сплачує 2500 грн., крім того є інші витрати, пов'язані з навчанням сина. Син від першого шлюбу та двоє дітей від другого шлюбу перебувають на утриманні позивачки, що ускладнює її матеріальне становище. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним і має таку можливість. Позивачка просить стягнути з відповідача кошти на утримання сина у встановленому законом порядку до досягнення ним двадцяти трьох років у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до закінчення навчання. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з відповідача 1/4 частину заробітку, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення, позовні вимоги визнає частково, просить стягувати аліменти в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп., щомісячно (а.с 28). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] (а.с.7) дійсно перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], який є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Відповідач є працездатним, працював в Відокремленому підрозділі «Дніпроенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на посаді слюсаря по ремонту КПЦ, своєчасно та належним чином сплачував аліменти за виконавчим листом 2-480/2004 від 19.01.2004 року по 14.10.2013 рік. Враховуючи той факт, що з 14.10.2013 року відповідач звільнений з посади слюсаря по ремонту КПЦ з вищезазначеного підприємства (а.с. 23), згоду відповідача на сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн., щомісячно (а.с. 28), заперечення позивача, в яких відповідач зазначає, що цілком усвідомлює свій батьківський обов'язок утримувати свою дитину, ніколи від цього обов'язку не уникав, але не згоден з доводами позивачки, які не підтверджуються письмовими доказами і є на думку відповідача голослівними. Натомість відповідач надав письмові докази своєї добровільної, регулярної допомоги синові від першого шлюбу (а.с. 34). Крім того відповідач одружився вдруге та має від цього шлюбу спільну неповнолітню дитину та дитину своєї дружини від попереднього шлюбу (а.с. 35-37), які також знаходяться на його утриманні, суд прийшов до наступного висновку. Частина 1 ст. 199 СК України встановлює, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 200 СК України регламентує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі викладеного суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково. Позовні вимоги задоволено, тому суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial