Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що 25 листопада 1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, несумісністю характерів і постійних сварок на побутовому ґрунті. Подружні відносини фактично припинені з січня 2011 року, з цього часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Діти проживають з нею, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вважає збереження сім'ї неможливим, просила розірвати їх шлюб, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог, про що надала відповідну заяву, просила стягнути на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на кожну дитину. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, погодився на стягненні з нього аліментів у розмірі 800 грн. Пояснив, що на даний час у нього інша сім'я, 10 місяців тому народилася дитина, постійної роботи він не має. Розуміє, що зобов'язаний всім дітям надавати матеріальну допомогу, та вважає, що зможе сплачувати аліменти у визначеному остаточно позивачем розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 25 листопада 1995 року зареєстрували законний шлюб, про що Відділом запису актів цивільного стану м. Карши Узбекистану, зроблено відповідний актовий запис № 758 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], (а.с.11-12). Подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство з січня 2011 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторони наполягати|настоювати| на розірванні шлюбу|шлюбу|, є|з'являються,являються| обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Правовідносини щодо стягнення аліментів регулюються статтями 180-183 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що відповідач офіційно не працює, тому аліменти мають бути присуджені у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 114,70 грн., крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн. З урахуванням викладеного, на підставі статей 104, 105, 110-112, 180-183 Сімейного|родинного| кодексу України,

Outcome: approved