Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 30 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № Д010/АА-022.07.2. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов'язання відкрити відновлювальну кредитну лінію Відповідачу в доларах США на купівлю автомобіля, в загальному розмірі 7274,00 доларів СIIIА. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу позивачем у відповідності з положеннями пункту 1.4. кредитного договору, тобто готівкою з подальшим їх обов'язковим продажем через касу Банку для проведення подальших розрахунків. Факт видачі кредиту відповідачу за кредитним договором підтверджується заявою про видачу готівки № 2203501012.840.07022, 2207901012.840.07022, 2208001012.840.07022, 2209101012.840.07022. Кредит був виданий відповідачу під обов'язок сплати ним Банку: процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе обов'язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 122,00 доларів США на рахунок, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до „10"-го числа (включно) кожного частково погашати заборгованість за кредитами згідно з графіком платежів"; повернути одержані кредити згідно з умовами кредитного договору не пізніше 27 липня 2012 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10- го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 27 липня 2012 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачем неодноразово порушувались вищезазначені умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу відповідач ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується виписками з банківських рахунків відповідача. Пунктом 5.2. кредитного договору Банку надано право у разі порушення відповідачем умов кредитного договору вимагати від нього дострокового повернення наданих кредитів та нарахованих процентів за період фактичного користування кредитом, а у разі невиконання вищевказаних вимог - звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави, та договорів застави, які можуть бути укладені в майбутньому між банком та боржником в рахунок забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Скориставшись своїм правом, банк надіслав на адресу відповідача Вимогу №151.6- 11-6.6/1712 від 24 березня 2011 року, в якій позивач вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором у семиденний строк. До теперішнього часу відповідь на зазначену Вимогу до позивача від відповідача не надходила. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача складає 2907,77 доларів США, що станом на 20 вересня 2013 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 23233,08 гривень та 20486,89 гривень, зокрема з яких: заборгованість за кредитом - 2849,60 доларів США, що станом на 20 вересня 2013 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 22768,30 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 58,17 доларів США, що станом на 20 вересня 2013 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 464,78 гривень; пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань - 18289,53 гривень; відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України - 2197,36 гривень. Просили стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 2907,77 доларів США, та 20486,89 гривень, відшкодування судових витрат 437,29 гривень. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву с проханням розглянути справу у його відсутність, вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суду невідомі, заяв до суду не надходило, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд вважає наступне. В судовому засіданні та матеріалами справи встановлено, що 30 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № Д010/АА-022.07.2 (а.с. 5-10). Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов'язання відкрити відновлювальну кредитну лінію Відповідачу в доларах США на купівлю автомобіля, в загальному розмірі 7274,00 доларів СIIIА. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу позивачем у відповідності з положеннями пункту 1.4. кредитного договору, тобто готівкою з подальшим їх обов'язковим продажем через касу Банку для проведення подальших розрахунків. Факт видачі кредиту відповідачу за кредитним договором підтверджується заявою про видачу готівки № 2203501012.840.07022, 2207901012.840.07022, 2208001012.840.07022, 2209101012.840.07022 (а.с. 16-29). Кредит був виданий відповідачу під обов'язок сплати ним Банку: процентів за користування грошовими коштами в розмірі 12,5% річних. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе обов'язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 122,00 доларів США на рахунок, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до „10"-го числа (включно) кожного частково погашати заборгованість за кредитами згідно з графіком платежів"; повернути одержані кредити згідно з умовами кредитного договору не пізніше 27 липня 2012 року; сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10- го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 27 липня 2012 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. У відповідності до ст. 509 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України), згідно якою передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, з якої вбачається що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно із ст. 536 ЦК України, якою передбачено що, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. У відповідності до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачем неодноразово порушувались вищезазначені умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу відповідач ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується виписками з банківських рахунків відповідача (а.с. 11-14). Пунктом 5.2. кредитного договору Банку надано право у разі порушення відповідачем умов кредитного договору вимагати від нього дострокового повернення наданих кредитів та нарахованих процентів за період фактичного користування кредитом, а у разі невиконання вищевказаних вимог - звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави. Банк надіслав на адресу відповідача Вимогу №151.6- 11-6.6/1712 від 24 березня 2011 року, в якій позивач вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором у семиденний строк.(а.с. 30). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, з боку відповідача мало місце порушення зобов'язання, що відповідно до ст.611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки. Як вбачається із ст. 549 ЦК України, неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення. Оскільки п. 3.9. кредитного договору передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредитів чи сплати процентів, відповідач зобов'язується сплачувати Банку за кожен день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п. 1.5. кредитного договору, від суми простроченого платежу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлюється, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальний розмір заборгованості відповідача складає 2907,77 доларів США, що станом на 20 вересня 2013 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 23233,08 гривень та 20486,89 гривень, зокрема з яких: заборгованість за кредитом - 2849,60 доларів США, що станом на 20 вересня 2013 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 22768,30 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 58,17 доларів США, що станом на 20 вересня 2013 року, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 464,78 гривень; пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань - 18289,53 гривень; відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України - 2197,36 гривень. За офіційним курсом Національного банку України станом на 20 вересня 2013 року 1 долар США дорівнює 7,9930 гривень - згідно Службового розпорядження НБУ від 19 вересня 2013 року за № 205/360 «Про офіційний курс гривні до іноземних валют». (а.с.15). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 43719,97 гривень. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду і розглядом цієї цивільної справи, по сплаті судового збору у розмірі 2197,36 гривень (а.с.1), що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанціями долученими до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 530, 533, 554, 1050 ЦК України,

Outcome: approved