Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], в яких просить стягнути з останнього відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.04.2012 його колишній зять [PERSON] разом зі своїм батьком та знайомим приїхав у домоволодіння [ADDRESS] та став розбирати дерев'яну бесідку у дворі. Коли [PERSON] намагався зупинити розбирання бесідки, [PERSON] почав говорити в сторону [PERSON] брудні слова, недостойні висловлювання, крім того - побив позивача та його дружину. Вважає, що діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 20000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі та пояснив, що домоволодіння [ADDRESS] належить його донці [PERSON]. У зв'язку з тим, що вона на той час була відсутня, він вважав необхідним захистити належне їй майно. Після сварки позивач викликав міліцію. 06.04.2012 постановою Приазовського РВ ГУМВС України в порушенні кримінальної справи було відмовлено. Зазначив, що після вищевказаних подій стан здоров'я його значно погіршився, у зв'язку з чим він був госпіталізований до лікарні. Від проходження судово-медичної експертизи - відмовився, так як не бажав для [PERSON] кримінальної відповідальності. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він є колишнім чоловіком [PERSON]. Позивач є батьком його колишньої дружини. Рішенням Приазовського районного суду було поділено спільне майно подружжя, що складалося з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, обслуговуючої житловий будинок: за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності по ? частині вищевказаного майна. На сусідній земельній ділянці знаходиться житловий будинок батьків [PERSON]. Дійсно, 06.04.2012 він, разом зі своїм батьком та знайомим приїхали на подвір'я будинку. Так як межа між належним йому та [PERSON] домоволодінням та домоволодінням, належним позивачу, відсутня, [PERSON] безперешкодно прийшов на чужу територію та почав вимагати, щоб [PERSON] поїхав. В той час [PERSON] розбирав належну йому бесідку, не звертаючи уваги на погрози [PERSON] Після того, як [PERSON] намагався вдарити [PERSON] палицею по голові, останній вирвав її з рук нападника. Ніяких слів, що принижують честь та гідність, а також фізичного впливу до позивача не застосовував. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є батьком відповідача [PERSON]. 06.04.2012 він разом із своїм сином та його другом приїхали на подвір'я будинку [ADDRESS], 12 частина якого належить його сину [PERSON] В той час, коли [PERSON] розбирав дерев'яну бесідку, що знаходилась на подвір'ї, [PERSON] прийшов на територію цього домоволодіння та намагався вигнати їх з подвір'я. [PERSON] разом з батьком та другом ігнорували образливі слова [PERSON] Тоді, [PERSON] замахнувся палицею, маючі намір вдарити [PERSON] по голові. Побачивши це, свідок рукою захистив сина. Після чого, [PERSON], повернувшись, вирвав палку із рук [PERSON] На цьому конфлікт скінчився. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні 06.04.2012 між [PERSON] та [PERSON] на території подвір'я домоволодіння [ADDRESS] стався конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, пов'язаних з розлученням відповідача [PERSON] з донькою позивача [PERSON] Вищезазначене домоволодіння згідно рішення Приазовського районного суду від 20.03.2012 належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Постановою Приазовського РВ УМВС України в Запорізькій області від 06.04.2012 в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] було відмовлено у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. Зазначена постанова ніким не оскаржена, не скасована. Відповідно до ст. 297 ЦК України - кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. П. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» , чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень свідків,третіх осіб, інших представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів,висновків експертів. Судом встановлено, що [PERSON] від проходження судово-медичної експертизи відмовився, що позбавляє суд можливості з'ясувати наявність у нього тілесних ушкоджень. Крім того, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що внаслідок конфлікту в нього погіршився стан здоров'я та він був госпіталізований до лікарні. Слід зазначити, що конфлікт стався 06.04.2012, а госпіталізований [PERSON] був лише 26.04.2012. Згідно виписки з історії хвороби, [PERSON] поставлений діагноз хвороб, які мають хронічний характер. Крім того, із анамнезу хвороби вбачається, що [PERSON] проходить щорічне стаціонарне лікування , причиною госпіталізації 26.04.2012 в ЗОКБ стало погіршення стану 25.04.2012, тобто через тривалий проміжок часу з подіями, з яким позивач пов'язує погіршення свого стану здоров'я. В суді сторони не заперечували що мають між собою неприязні стосунки, але [PERSON] не довів в суді, що дії [PERSON] були противоправні і незаконні, що йому спричинена моральна шкода та в чому вона виявилась. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed