Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що вона є власником будинку та господарських споруд, що розташовані по вул. Памяті, 18 в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку крім неї зареєстровані її дідусь [PERSON], [INFO], її мати [PERSON], [INFO], а також її дядьки відповідачі по справі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останні в належному їй домоволодінні не проживають з 2003 року, спільним побутом з нею не повязані, взаємних прав та обовязків з нею, як власником будинку не мають, домоволодіння в належному стані не підтримують. Вона як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів в будинку, саме тому, просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №18 по вул. Памяті в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши її вищенаведеним, просила її задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, не надали суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит в адресно довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області за №6112/13-вх та №6111/13-вх від 07.10.2013 року (а.с.23-24) відповідачі [PERSON] та [PERSON], зареєстровані в [INFO]. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд вважає, що позов доведений та обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Памяті, 18 в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується договором дарування серії ВРП №634716 (а.с. 6), витягом про державну реєстрацію прав №33610398 від 27.03.2012 року серії СЕВ №941750 (а.с.18). У вказаному будинку крім позивача [PERSON] зареєстровані також її дідусь [PERSON], [INFO], її мати [PERSON], [INFO], а також її дядьки відповідачі по справі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що видно з довідки виконкому Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1128 від 23.09.2013 року (а.с.15), акту обстеження матеріально побутових умов проживання сімї [PERSON] №369 від 26.09.2013 року (а.с.20). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у домогосподарстві позивача [PERSON] не проживають, спільним побутом з нею не повязані, взаємних прав та обовязків не мають, домоволодіння в належному стані не підтримують. Вказане підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов проживання сімї [PERSON] №369 від 26.09.2013 року (а.с.20), актом опитування свідків [PERSON], [PERSON] (а.с.16, 17). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили той факт, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані в домоволодінні позивача [PERSON], однак протягом 8-10 років в ньому не проживають. На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у її домоволодінні. Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частина 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відомості щодо укладення між сторонами договору найму (оренди) житла у відповідності до ст.ст. 810, 814 ЦК України у суду також відсутні. Угоди про користування спірним житлом не мають. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по вул. Памяті, 18 в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved