Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

У червні 2013 року позивач звернувся в суд із позовом про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він є власником спадкового майна, успадкованого після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO], незакінченого будівництвом житлового будинку, процент готовності якого становить 5 відсотків, розташованого за адресою: [ADDRESS] В березні 2013 року позивачу стало відомо, що в незакінченому будівництвом житловому будинку, крім його матері [PERSON], зареєстрована відповідач [PERSON] з 25.05.2001 року. З моменту своєї реєстрації відповідач у спірному будинку фактично ніколи не проживала, не сплачувала комунальні послуги, а позивач в свою чергу жодних перешкод їй у проживанні не чинить. Крім цього, [PERSON] має заборгованість перед банком, і через це на адресу позивача постійно приходить кореспонденція на ім'я відповідачки, що спричиняє незручності позивачу. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, будь яких заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу в м. Миколаєві [PERSON] за № 405 від 25.11.2004 року [PERSON] належить незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю - 5 відсотків, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). З листів ПАТ ПриватБанк, які почали надходили на адресу спірного будинку позивачу стало відомо, що у спадковому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] Звернувшись до паспортного столу, позивачу стало відомо, що відповідач зареєстрована у спірному будинку, зі згоди попереднього власника будинку, його батька - [PERSON], з 25.05.2001 року (а.с.10). Однак [PERSON] з моменту своєї реєстрації у спірному будинку ніколи не проживала, не сплачувала комунальні послуги, не приймала участь в утриманні будинку, і жодних своїх речей у будинку не залишала, що підтверджується актом про не проживання від 17.04.2013 року (а.с.9). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідачки у зазначеному житловому приміщенні більше 10 років. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved