Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 вересня 2013 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 09 липня 2012 року помер її дядько [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 7,3090 га, що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 314204. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено державний акт на спадкову земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер 09 липня 2012 року. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 09 липня 2012 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 244445 (а.с.6). 20 жовтня 2003 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,6545 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 314204 та земельна ділянка площею 3,6545 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 314204, які в сумі становлять земельну ділянку площею 7,3090 га (а.с.7). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом (а.с.10). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 09 липня 2012 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що Державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.12). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved