Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Городенківська районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, звернулась в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дочок [PERSON], [PERSON] та про стягнення з відповідача аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь бабусі [PERSON], з якою діти проживають. Позовні вимоги мотивовані тим, що остання звернулась до служби в справах дітей з проханням позбавлення батьківських прав її зятя [PERSON], який перебував в шлюбі з її дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] малолітні діти [PERSON] та [PERSON] залишились на вихованні та утриманні бабусі [PERSON], проживають з нею в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області. Батько, відповідач [PERSON], який проживає в с. Городниця, не займається вихованням дітей, не цікавиться їх життям і здоров'ям, матеріальним забезпеченням, хоча він після смерті дружини отримує пенсію в розмірі 1072,8 грн. по втраті годувальника на двох утриманців. Батько не намагається реалізувати своє право та обов'язок щодо виховання дітей. Його було попереджено про необхідність змінити ставлення до дітей, піклуватись про них. Однак, батько ніяких дій для виконання обіцянок не вчиняв. Неповнолітні діти не відчувають батьківської турботи, страждають через відсутність батьківської уваги. Відповідач 21.10.2013 р. в письмовому поясненні, даному ним службі у справах дітей РДА, ствердив, що не має заперечень стосовно позбавлення його батьківських прав щодо дітей. З 31.10.2013 р. діти [PERSON] та [PERSON] взяті на облік, як діти, які опинились в складних життєвих обставинах. Дітьми опікується бабуся [PERSON] Вона працює технічним працівником Стрільченської школи, але отримуваних нею коштів не вистачає на утримання малолітніх внучок. За результатами обстеження умов проживання дітей встановлено, що проживаючи з бабусею, вони мають умови для повноцінного проживання та навчання. [PERSON] навчається в 1 класі Стрільченської школи, [PERSON] відвідує дитячий садок в с. Стрільче. Діти охайні, доглянуті. Протягом 2013 р. діти двічі перебували на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Городенківської ЦРЛ, в той час за ними постійний догляд здійснювала бабуся, тато інколи відвідував дітей в лікарні. Невиконання батьком батьківських обов'язків суперечить законним інтересам малолітніх дітей, викликає в них хибну уяву про батька, що, в свою чергу, перешкоджає їх нормальному фізичному та моральному розвитку, тому позивач вважає, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітніх [PERSON] та [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача - головний спеціаліст служби у справах дітей підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що 30.10.2013 р. було проведено обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин, де проживають малолітні [PERSON] та [PERSON]. Представник підтримала висновок органу опіки і піклування Городенківської РДА про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та про стягнення аліментів, просить задовольнити позов. Прокурор вважає, що позов слід задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи його відсутності, позов визнає. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку, суд приходить до наступного. Свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] [PERSON], яка народилась [INFO], серії[NUMBER] [PERSON], яка народилась [INFO], стверджено, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6). Остання померла [INFO]., про що свідчить Свідоцтво про смерть [NUMBER], видане виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 10). Малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS], про що свідчить довідка № 824, видана 15.10.2013 р. виконкомом Стрільченської сільської ради (а.с. 8). Про те, що вони проживають разом з бабусею [PERSON] свідчить Акт обстеження матеріально-побутових умов від 30.10.2013 р., складений комісією в складі працівників Служби в справах дітей Городенківської РДА (а.с. 25). Характеристикою, виданою класним керівником Стрільченської ЗОШ І-ІІ ст. стверджено, що [PERSON] навчається в 1 класі цієї школи, позитивно ставиться до навчання, вихована, доброзичлива (а.с. 17). З характеристики на [PERSON], виданої Стрільченським дошкільним навчальним закладом «Казка» слідує, що дитина відвідує заклад з вересня 2011 року, зовнішній вигляд охайний, дитина розвинута, доглянута, сприйняття навколишнього світу і мислення дитини відповідають її віку. З повідомлення цього навчального закладу на адресу Служби в справах дітей РДА слідує, що батько малолітньої [PERSON] дитину в дитячий садок не приводить і додому не забирає, участі у навчально-виховному процесі не приймає, батьківські збори не відвідує, на святкових заходах буває дуже рідко (а.с. 18-19). В судовому засіданні свідок [PERSON], завідуюча ДНЗ «Казка» ствердила наведені в характеристиці та повідомленні обставини щодо виховання, та проживання [PERSON]. З копії паспорта відповідача серії [NUMBER] встановлено, що він народився в с. Городниця, зареєстрований в [ADDRESS]. Однак, із поданої ним до суду заяви про розгляд справи в його відсутності слідує, що фактично він проживає в [ADDRESS] (а.с. 11,37). У відповідності до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач не проживає з дітьми, не займається їх вихованням, не піклується про їх здоров'я та навчання. Діти проживають з бабусею [PERSON], яка їх утримує та займається вихованням. За повідомленням Управління пенсійного фонду України в Городенківському районі № 7313/03 від 14.10.2013 р. [PERSON], [INFO], який проживає по [ADDRESS] отримує пенсію по втраті годувальника на двох утриманців в розмірі 1072,8 грн. (а.с. 13). Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона працює техпрацівницею в Стрільченській школі. Після смерті її дочки [PERSON] внуки [PERSON] і [PERSON] проживають разом з нею в с. Стрільче. Батько дітей, хоча бере гроші для дітей по втраті годувальника, однак він витрачає їх тільки для своїх потреб. Він не дбає про дітей, не турбується про їх виховання, навчання, здоров'я. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає права і обов'язки батьків виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, здобуття освіти, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Висновком органу опіки і піклування Городенківської районної державної адміністрації від 04.11.2013 року № 01-29/487 стверджено, що питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Городенківської районної державної адміністрації 01.11.2013 р., яка вважає доцільним позбавити його батьківських прав стосовно дочок [PERSON] та [PERSON]. Висновок ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своїх дочок [PERSON] та [PERSON]: не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, виховання, не дбає про харчування, медичний догляд, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для повноцінного розвитку дітей, він нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 257 СК України - баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Згідно з ч.2 ст. 258 згаданого кодексу баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, статтею 183 СК України передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки малолітні дочки відповідача проживають разом з бабою [PERSON], а відповідач проживає окремо від своїх дітей, не має інших дітей або осіб, яких він зобов'язаний утримувати, не приймає участі в матеріальному утриманні дітей, тому суд приходить до переконання, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочок [PERSON] та [PERSON] та для стягнення з відповідача на їх утримання аліментів в користь баби, з якою діти фактично проживають. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки позов поданий до суду 14.11.2013 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 164-166,171,180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved