Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

13 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Костянтинівського державного хімічного заводу про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, в якому, з урахуванням поданих уточнень зазначила, що вона перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом. Заробітна плата позивачці не виплачувалась, у зв*язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 6796 гривень 86копійок. Незаконними діями відповідача, які полягали у невиплаті заробітної плати, позивачці заподіяно моральну шкоду. [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 6796грн 86коп; середній заробіток за час затримки розрахунку з 02 серпня 2013 року до ухвалення судового рішення та моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, та зазначила, що моральна шкода полягає у стражданнях та переживаннях, пов*язаних із порушенням відповідачем її трудових прав, зокрема, на своєчасне отримання заробітної плати. Представник Костянтинівського державного хімічного заводу в судовому засіданні частково визнав позов, не заперечував проти стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості із заробітної плати у розмірі 6796грн 86коп та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнав і просив відмовити в їх задоволенні у зв*язку з недоведеністю, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача Гетьман Г.В., дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом, та був звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8) та наказом № 58-к від 31 липня 2013 року (а.с.9-11). Відповідно до довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 980 від 04 листопада 2013 року (а.с.4) заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати становить 6796 грн 86коп. Згідно довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 1067 від 17 грудня 2013 (а.с.23) розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 118грн 74коп. Як вбачається з довідки відповідача по справі № 18/47 від 17 грудня 2013 року (а.с.24), за графіком кількість робочих днів [PERSON] з 02 серпня 2013 року по 20 грудня 2013 року включно мала становити 59 робочих днів. Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку, що з Костянтинівського державного хімічного заводу на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість із заробітної плати за період часу у розмірі 6796 гривень 86 копійок. Середній заробіток [PERSON] за час затримки розрахунку за період часу з 02 серпня 2013 року по 20 грудня 2013 року включно становить 6989грн 73коп (59 робочих днів за графіком х 118грн 47коп) які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення з боку відповідача трудових прав [PERSON] в частині невиплати в строки, передбачені ст.ст.115, 116 КЗпП України належних їй сум заробітної плати, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи тривалість порушення трудових прав, суд вважає, що виходячи із засад розумності виваженості і справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст.115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.32 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial