Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що 30.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-201/392/2009. 30.08.2007 року, згідно з кредитною заявкою позивач здійснив видачу кредитних коштів відповідачу у сумі 81188 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 1 від 30.08.2007р. Відповідач [PERSON] зобов’язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно з пунктом 3 ч.1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотку 9,99 % річних. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахунком на поточний рахунок банку. Відповідно до п.1.5.1.1 кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Датою остаточного повернення кредиту є 30.08. 2013 року. Банк виконав умови договору повністю, а відповідач порушив умови договору. Позивачем на підставі п.1.9 кредитного договору було направлено вимогу щодо дострокового виконання [PERSON] його зобов’язань за кредитним договором в повному обсязі. Станом на 01.09.2010р. заборгованість [PERSON] по кредиту складає 59019,76 доларів США, що за офіційним курсом Нацбанку України на 01.09.2010р. складає 465471,15 грн.; - сума заборгованості за тілом кредиту; 3674,33 доларів США, що за офіційним курсом Нацбанку України на 01.09.2010р. складає 28978,34 грн. – відсотки.; 25348,72 гривень – нарахована пеня, а всього 519798,21 грн. Позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 519798,21 гривень, а також витрати по оплаті держмита в сумі 1 700,00 грн. і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 56976,03 доларів США – тіло кредиту; 4178,46 доларів США – заборгованість по відсоткам; 223213,89 доларів США- пеня за період з 27.12.2010 по 26.12.2011 року, що становить 1783322,74 грн., а всього загальна заборгованість – 2 272 130,58 грн. Відповідач проти позову заперечує, вказавши, що 30.08.2007 р. було укладено договір застави автотранспортного засобу. Предметом застави є автомобіль AUDI, держномер АР 3999ВА. 06.10.2010 року було вчинено нотаріальний напис нотаріусом [PERSON] Крім того, він отримав кредит у доларах, а в позовній заяві просить стягнути у гривнях. Строк повернення кредиту 2013 рік. В матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували факт відступлення права грошової вимоги фактору. Відповідно до ст.. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав. З матеріалів справи не можливо встановити чи дійсно мало місце відступлення права грошової вимоги фактору. В матеріалах справи відсутній акт передачі документів згідно п. 4.1 договору купівлі продажу кредитного портфелю ПАТ «ОТП Банк». Відсутні докази сплати ТОВ ОТП Факторинг Україна ПАТ «ОТП Банк» винагороди, передбаченою ст..5 договору купівлі-продажу кредитного портфелю. Законодавством передбачено, що в договорі купівлі-продажу кредитного портфелю повинні бути зазначені відомості про суму, строк виплати та повний перелік вимог. ТОВ «ОПТ Факторинг Україна» не надав ліцензію з надання фінансових послуг, відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій. До матеріалів справи не долучено договір комісії, що позбавляє відповідача права ознайомитися з його змістом та з’ясувати яким чином він вплине на його законні інтереси та права. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 30.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-201/392/2009. 30.08.2007 року, згідно з кредитною заявкою позивач здійснив видачу кредитних коштів відповідачу у сумі 81188 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 1 від 30.08.2007р. Відповідач [PERSON] зобов’язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно з пунктом 3 ч.1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотку 9,99 % річних. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахунком на поточний рахунок банку. Відповідно до п.1.5.1.1 кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Датою остаточного повернення кредиту є 30.08.2013 року. Банк виконав умови договору повністю, а відповідач порушив умови договору. Позивачем на підставі п.1.9 кредитного договору було направлено вимогу щодо дострокового виконання [PERSON] його зобов’язань за кредитним договором в повному обсязі. Станом на 26.12.2011р. заборгованість [PERSON] по кредиту складає 2272130,58грн. Відповідно до п. п. 1 п.1 та п.3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов’язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з правилами п. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом; Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На а.с.52 міститься договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року, який на теперішній час не визнано недійсним та який ніким не скасовано. Згідно додатку до договору купівлі-продажу кредитного портфелю ОТП Факторинг Україна отримало право вимоги боргу [PERSON], а також зазначена сума боргу боржника , сума процентів, загальна сума боргу, ціна купівлі-продажу кредитного договору, номер договору та дата укладення. Посилання представника відповідача на невідповідність ст.. 1078 ЦК України безпідставні. Представником позивача надано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» серії А01№480427 (а.с.65), а також довідка АА №217291 з єдиного державного реєстру України (ЄДРПОУ) де зазначено вид діяльності – надання кредитів. Інші фінансові посередники під іноземним контролем, крім страхових корпорацій та недержавних пенсійних фондів. На а.с. 184 міститься свідоцтво про реєстрацію фінансової установи - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» інд.код 36789421 види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій або дозволів відповідно до законодавства - надання факторингу. Відповідач звертався до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору, договору застави та договору поруки недійсним в тому числі і тому, що банк не мав ліцензії на видачу кредиту у валюті. Ці обставини досліджувалися в судовому засіданні та у задоволені позову [PERSON] було відмовлено. Рішення набрало законної сили, тому згідно до ст..61 ЦПК України не потребує доказуванню. Посилання представника відповідача на несплату ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ПАТ «ОТПБанк» винагороди, передбаченої ст..5 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю як на підставу для відмови у позові неспроможні, оскільки це не порушує права відповідача та не є предметом даного спору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як роз’яснює Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов’язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов’язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов’язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов’язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на наявність нотаріального напису [PERSON] не сплатив борг банку. Разом з тим, відповідно до вимог ст.611 ЦК України при порушенні зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема – сплата пені. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею у Кодексі визначається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 551 ЦК України передбачено, що якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту -56976,03 дол.США, що за курсом НБУ станом на 26.12.2011 року становить 455198,59 грн.; заборгованість за відсотками - 4178,46 дол. США (33382,97грн.). Пеня у сумі 1783322,74 грн. значно перевищує розмір заборгованості, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] пеню у сумі 488581,56 грн. Підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті держмита в сумі 1700,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Доводи адвоката про те, що банк повинен пред’являти вимоги в іноземній валюті, а не в гривнях неспроможні, т.я. згідно до ст.533 ЦК України зобов’язання має бути виконане у гривнях.

Outcome: partial