Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору без номера від 09.09.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача під заявою. Відповідно до п.9.12 Умов надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання . Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Посилаючись на статті 526,527,530,599 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач зазначає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідач зобов'язання належним чином не виконав, тому на підставі ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач вважає, що у нього є право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Позивач надав у позові розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем, згідно з яким відповідач повинен сплатити: заборгованість по кредиту - 5839,08 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 16356,32 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) - 1109,77 грн., а всього заборгованість складає 23805,17 грн. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судові витрати 238,05 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 09 вересня 2005 року згідно з укладеним договором б/н [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підставі п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно умов договору кредиту відповідач [PERSON] зобов'язався повертати кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки відповідач [PERSON] в односторонньому порядку порушив умови Договору, суд вважає за необхідне стягнути з нього кредит та нараховані відсотки у повному обсязі, відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Пунктом 8.6. Умов та правил визначено, що в разі порушення позичальником строків погашення суми боргу по сплаті кредиту та нарахованих відсотках більше, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в сумі 500 грн. та штраф у розмірі 5% від суми боргу (тіла кредиту та відсотків). Таким чином, у зв'язку із простроченням позичальником [PERSON] сплати суми кредиту та нарахованих відсотків, з нього також підлягає стягненню нарахована сума штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та сума штрафу в розмірі 1109,77 грн (процентна частина). В порушення умов договору відповідач кредит не повернув у повному обсязі та не проводить оплату за користування ним. Як було встановлено у судовому засіданні та підтверджується розрахунком суми боргу, наданої представником ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк", заборгованість [PERSON] по кредитному договору станом на 17.10.2013 року становить: заборгованість по кредиту - 5839,08 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 16356,32 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) - 1109,77 грн., а всього заборгованість складає 23805,17 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу по кредиту та нарахованим відсотках законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved