Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за процентами за кредитом, посилаючись на те, що відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії №2476-н від 10.10.2008 року банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 732400,00 грн з терміном остаточного погашення не пізніше 10.10.2018 року та сплатою 21% річних, видавши грошові кошти готівкою. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №1 від 10.10.2008р, згідно з якими поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість боржника перед Банком. 02.09.2010 року заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області на користь Банку стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом станом на 02.10.2009р. у сумі 838659,78 грн. Рішення суду набрало законної сили. Оскільки кредитний договір не було розірвано - нарахування відсотків та пені за користування кредитом не припинено, а тому станом на 25.12.2012р. сума заборгованості відповідачів перед Банком становить 636672,94 грн. В позові позивач просив стягнути на користь банку з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за процентами за кредитним договором у сумі 636672,94 грн та в рівних частинах судовий збір у сумі 3441,00 грн. Також представник позивача просив суд внести зміни до кредитного договору №2476-н від 10.10.2008р.: в п.1.2 слова та цифри «Остаточним терміном повернення Кредиту є 10 жовтня 2018 року» замінити на «терміном остаточного погашення кредиту встановити дату подання позовної заяви»; в п.1.5.1.3 «Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 10 жовтня 2018 року» замінити на «Останню сплату процентів здійснити не пізніше дати подання позовної заяви». По справі 20.06.2013 року було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON], [PERSON] були задоволені частково. 17.07.2013 року [PERSON] було надано заяву про перегляд заочного рішенння від 20.06.2013 року. Ухвалою суду від 02.10.2013 року заочне рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.06.2013 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. Однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про час та день слухання справи за адресами, зазначеними в заяві про перегляд заочного рішення, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у їх відсутність суду не надавали. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором за №2476-н від 10.10.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у ВАТ "Державний ощадний банк України" у сумі 732400,00 грн, зі сплатою 21% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 10.10.2018р., (а.с.10-16). Відповідно до укладеного договору поруки №1 від 10.10.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та гр.[PERSON] поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором (а.с.17). Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.09.2010 року по цивільній справі №2-346/2010 за позовом ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 838659,78 грн - позов задоволено у повному обсязі. Вказаним рішенням суду з відповідачів у солідарному порядку стягнуто на користь банку заборгованість станом на 02.10.2009р. за кредитним договором №2476-н від 10.10.2008 року у сумі 838659,78 грн. Рішення суду набрало законної сили (а.с.8-9). Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки кредитний договір до теперішнього часу сторонами не розірвано, має місце нарахування відсотків та пені за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості процентів та пені за кредитним договором [PERSON] станом на 25.12.2012 року має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 636672,94 грн, з яких: прострочені проценти за користування кредитом за період з 03.10.2009р. по 25.12.2012р. 487151,95 грн; пеня за період з 18.04.2011р. по 25.12.2012р. 149520,99 грн (а.с.7). У відповідності до п.17 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правові відносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених.2 ст.625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків та пені правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України, та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за процентами та пені за кредитним договором на суму 636672,94 грн, в межах заявлених позовних вимог. Що стосується внесення змін до кредитного договору, судом встановлено наступне. Ст.651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд вважає, що підстав для внесення змін до кредитного договору №2476-н від 10.10.2008 року, передбачених ст.651 ЦК України не має. Крім того, відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період в часі , зі спливом якого пов"язана подія чи дія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями. тижнями, днями або годинами. Разом з тим із настанням певної події законодавець пов"язує термін ,який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252). У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача мають бути стягнуті в рівних частках понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 3441,00 грн. На підставі ст.ст.530, 533, 543, 549-552, 554, 611, 624, 629, 651, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial