Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в частці від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в серпні місяці 2008 року шлюбу в них мається троє спільних малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], 13.10.2012р.; в даний час шлюб між ними розірвано, діти залишилася з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач проживає окремо від сім'ї й ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, стягнувши з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі ? частини його доходу. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ст.74 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач, шлюб між якими було укладено 23 серпня 2008 року і розірвано рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2013 року, являються батьками трьох малолітніх дітей – сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які згідно довідки Плисківської сільської ради Борзнянського району №755 від 13.12.2013р. проживають з матір'ю. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й отримує щомісячну державну допомогу в розмірі 1780 грн., інших джерел доходів не має. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, відомостей про своє працевлаштування та джерела доходів не надав, матеріальну допомогу на утримання дітей не виділяє, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України також не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи, виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, ігнорування відповідачем явки в судове засідання та неподання ним заперечень проти позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання трьох малолітніх дітей аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved