Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

22 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції та [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на майно зазначене в акті опису та арешту майна від 14.11.2013 року, виключити вказане майно з акту опису та звільнити його з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.11.2013 року за адресою її проживання – [ADDRESS], державним виконавцем відділу ДВС, згідно виконавчого листа № 2-294 від 17.10.2007 р. виданого Южноукраїнським міським судом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 91 750,90 грн. на користь [PERSON], було описано та накладено арешт на наступне майно, що належить їй на праві власності: прихожа коричневого кольору із дзеркалом, журнальний стіл коричневого кольору, комод коричневого кольору, трюмо коричневого кольору із дзеркалом. В акті опису та арешту майна державним виконавцем не було зазначено вартості описаного майна. Описане майно, а саме комод коричневого кольору (4 ящики), трюмо коричневого кольору із дзеркалом є складовими спального гарнітуру, який був придбаний нею на ринку у м. Южноукраїнську. А прихожа коричневого кольору із дзеркалом та журнальний стіл коричневого кольору були їй подаровані з нагоди її 50-річчя старшим сином [PERSON] та перебувають у її власності та користуванні з 2007 року. Отже, описані речі належать виключно їй, а її син, який є відповідачем в даній справі, участі в їх придбанні не приймав, оскільки за вищевказаною адресою лише зареєстрований, але фактично не проживає більше 10 років, що підтверджується актом про обстеження квартири. На основі вищевикладеного просила суд виключити вказане майно з акту опису та звільнити з-під арешту, а також визнати за нею право власності на майно зазначене в акті опису та арешту майна від 14.11.2013 року. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував та суду показав, що дійсно, хоча він і зареєстрований за адресою: [INFO], проте там не проживає більше 10 років. Майно, яке знаходиться за вказаною адресою, зокрема описане, йому не належить, він особисто не приймав участі у його придбанні, оскільки не веде з батьками спільного господарства та до того ж тривалий час не міг працевлаштуватися та не отримував доходів. Відомостей про те, що за вищевказаною адресою, знаходиться майно, яке належить йому на праві приватної власності та на яке можливо звернути стягнення до ДВС він не надавав. До того ж державними виконавцями за адресою: [ADDRESS] неодноразово складалися акти про його не проживання у даній квартирі. Просив суд задовольнити позовні вимоги позивача повністю. Представник відділу ДВС заперечував проти задоволення позову та суду показав, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Южноукраїнського міського суду від 17.10.2007 року за № 2-294 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 91 750,90 грн. на користь [PERSON] З метою належного виконання даного рішення суду, державним виконавцем 14.11.2013 року було здійснено вихід за місцем мешкання боржника зазначеному у виконавчому документі: [ADDRESS], де було описано та арештовано наступне майно: прихожа коричневого кольору із дзеркалом, журнальний стіл коричневого кольору, комод коричневого кольору на 4 ящики, трюмо коричневого кольору із дзеркалом. Під час опису була присутня позивач [PERSON], яка на вимогу держвиконавця надати документи, які б підтверджували належність даного майна саме їй, не надала, також ніяких зауважень в акті опису та арешту майна вона не записала. Просив суд у задоволенні позову позивачу відмовити. Свідок [PERSON] суду показав, що є рідним сином позивача та підтвердив факт того, що з нагоди 50-річчя його матері він подарував їй майно, що наразі перебуває під арештом, а саме: прихожа коричневого кольору із дзеркалом та журнальний стіл коричневого кольору. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача, а також додала те, що відповідач [PERSON] понад 10 років не проживає за місцем своєї реєстрації. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача та надала анологічні показання свідка [PERSON] Додала також, що вона разом з позивачем обирали меблі на ринку м. Южноуркаїнська, приблизно років 6 тому, які позивач згодом купила за особисті кошти. Суд, вислухавши позивача, відповідачів, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з ордеру № 2910 від 12.12.1981 р. виданого на підставі рішення виконавчого комітету Арбузинської районної ради за №482 від 26.11.1981 р. на сім’ю з чотирьох осіб була видана квартира № 89 у буд. №7 по б-ру Курчатова у м. Южноукраїнську Миколаївської області (а.с.10). Як вбачається з акту обстеження квартири № 119 від 18.11.2013 р. відповідач [PERSON]. дійсно не проживає за адресою: [INFO] (а.с.9). Як вбачається з акту опису та арешту від 14.11.2013 року за адресою: [ADDRESS] державним виконавцем Личканем О.О. у присутності понятих [PERSON], [PERSON], представника КП “ЖЕО” - [PERSON], представника Южноукраїнського МВ УМВС ДІМ СДІМ - [PERSON] було описано наступне майно: прихожа коричневого кольору із дзеркалом, журнальний стіл коричневого кольору, комод коричневого кольору, трюмо коричневого кольору із дзеркалом (а.с.5-8). З акту державного виконавця від 19.11.2013 р. та повідомлення про оцінку арештованого майна за вих. № 340/4/16029 від 20.11.2013 р. вбачається, що була визначена вартість описаного майна позивача, а саме: прихожу коричневого кольору із дзеркалом – вартістю 600,00 грн., журнальний стіл коричневого кольору – вартістю 250,00 грн., комод коричневого кольору – вартістю 500,00 грн., трюмо коричневого кольору із дзеркалом – вартістю 400,00 грн., всього майна на загальну вартість – 1750,00 грн. (одну тисяча сімсот п’ятдесят гривень 00 копійок) (а.с.24, 27). Згідно ст. 59 Закону України “Про виконавче провадження”, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 “Про судову практику в справах про виключення майна з опису” за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом виключення з опису та звільнення з-під арешту майна, яке належить на праві власності [PERSON]

Outcome: approved