Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

13.11.2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 985 грн. 38 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 24.08.2007 року був укладений кредитний договір № NKХRRX10000593, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1 369 грн. 20 коп. на строк до 24.08.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (комісії) в розмірі 33 грн. 55 коп. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, щомісячну винагороду, внаслідок чого станом на 23.09.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 25 985 грн. 38 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 957 грн. 67 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 9 329 грн. 15 коп.; - заборгованості по комісії в розмірі 134 грн. 20 коп.; - пені в розмірі 13 850 грн. 77 коп.; - штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 213 грн. 59 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги Банку визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього заборгованості за кредитом, процентами та комісії. Проте, не погодився з нарахованими позивачем штрафними санкціями, вважаючи їх занадто завищеними. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 24.08.2007 року був укладений кредитний договір № NKХRRX10000593, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі – Умов). Відповідно до договору Банк зобов’язався надати та в подальшому надав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти в розмірі 1 369 грн. 20 коп. на строк до 24.08.2008 року (включно). Зі своєї сторони позичальник зобов’язався щомісячно (в період з 10 по 15 число кожного місяця) частинами повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 1,0 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а також сплачувати щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в розмірі 33 грн. 55 коп., а всього вносити 155 грн. 31 коп. Крім того, сплатити одноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 228 грн. 20 коп. Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов’язань позичальником є сплата ним Банку пені в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 01 грн. 00 коп. за кожен день прострочення платежу, штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5 % від суми заборгованості (порушення строків платежів більш ніж на 30 днів) (п.п. 5.1, 5.3 Умов), а також підвищених процентів у розмірі 15,17 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов’язку виконання зобов’язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов’язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов’язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи слідує, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з цим станом на 23.09.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 10 421 грн.02 коп., яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 957 грн. 67 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 9 329 грн. 15 коп.; - заборгованості по комісії в розмірі 134 грн. 20 коп. Проте, суд не погоджується з розміром пені, оскільки останній є непропорційно великою сумою компенсації за невиконання кредитного зобов'язання (понад 50% вартості продукції). Так, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що є недійсними несправедливі умови договору, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача. А саме: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором ( п. 5 ч.3 ст. 18 цього Закону). Отже, вимога Банку про сплату відповідачем компенсації за порушення кредитного зобов'язання понад 50 % вартості фінансового продукту є нікчемною. Як вбачається із змісту умов вказаного договору, вартість всієї наданої відповідачу фінансової послуги (продукту) строком на 12 місяців становить приблизно 1 863 грн. 72 коп. (виходячи із такого розрахунку: 155 грн. 31 коп. щомісячно х 12 місяців). Виходячи з наведеного, розмір компенсації за порушення кредитного зобов'язання не може перевищувати 931 грн. 86 коп., оскільки така вимога згідно із п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є нікчемною. Відповідно до Умов, відповідному перерахунку підлягає й штраф, який складає 500 грн. + 521 грн. 05 коп. (10 421 грн. 02 коп. (заборгованість за кредитом) х 5 %). В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, з урахуванням ступеня їх задоволення (48 %) в сумі 124 грн. 73 коп.

Outcome: partial