overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

[PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. Батьки шлюб у 2004 році розірвали, відповідач сплачував на доньку аліменти у відповідності до закону. З 01.09.2013 року [PERSON] є студенткою денної форми навчання - «Каховського професійного ліцею сфери послуг» та закінчує навчання 22.11.2014 року, не має можливості працювати та заробляти кошти на проживання. Розмір її стипендії не забезпечує нормального проживання і її навчання, також позивачка має інші витрати, пов'язані з навчанням - робота в комп'ютерній мережі, опрацювання навчальної літератури. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання доньки, не цікавиться питанням забезпечення дитини речами першої необхідності, гігієни та сезонним одягом. На всі звернення батька та доньки щодо виділення коштів на харчування та інше він не реагує. Позивачка просить суд в судовому засіданні стягнути з відповідача у справі аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку до досягнення дочкою [PERSON] 23 річного віку, чи до закінчення навчання, в залежності яка із обставин настане раніше. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він вже сплачує аліменти на меншу його доньку [PERSON], [INFO], тому згоден на сплату аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] лише у розмірі ? частини всіх його заробітків, враховуючи, що він є інвалід і отримує лише пенсію. Заслухавши сторони, дослідивши надані суду докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача з наступних підстав: Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, де право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, де при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батько [PERSON] хворіє, постійної роботи не має, є інвалідом, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне її майно. Позивач, являючись єдиним спадкоємцем за законом, на час відкриття спадщини не проживав з померлою однією сім'єю та у шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся. Причиною пропуску строку є те, що він є інвалідом першої групи загального захворювання, постійно хворіє та потребує стороннього догляду. Звернувшись до нотаріуса, 08.10.2013 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки він не прийняв спадщину у встановлений законодавством строк. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк - три місяці, для подачі заяви до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті на адресу суду надійшла заява від Шляхівського сільського голови, в якій він позовні вимоги визнав в повному розмірі та просив справу слухати без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] Спадкоємцем на майно померлої за заповітом є [PERSON], який 08.10.2013 року звернувся до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не було вчасно прийнято спадщину. Відповідно до довідки Шляхівської сільської ради №1333 від 02.10.2013 року інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно до акта огляду МСЕК № 523020 позивач інвалідом першої групи загального захворювання, що визнано судом, як поважну причину, по якій він вчасно не прийняв спадщину, так як без сторонньої допомоги не міг цього зробити. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені обставини та виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

13 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], від імені та в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] у місті Алчевську Луганської області. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі гаражу сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але не зробили цього з вини представника відповідача. Фактично умови договору були виконані. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] у місті Алчевську Луганської області, укладений 13 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], від імені та в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON]; визнати за ним право власності на вказаний гараж. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.24). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Незалежний арбітраж» по справі № 63/08 від 20.11.2008 року (а.с.9-12) гараж [ADDRESS] у місті Алчевську Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON]. 13 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], від імені та в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] у місті Алчевську Луганської області. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі гаражу сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000 грн. (а.с.15), про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але не зробили цього з вини представника відповідача. Фактично умови договору були виконані. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] у місті Алчевську Луганської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 10 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування квартири [ADDRESS]. На підтвердження договору дарування [PERSON] передала [PERSON] комплект ключів від квартири, документи та розписку та домовились до 21 вересня 2013 засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 10 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про визнання позову (а.с.17). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору купівлі-продажу від04.06.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 10 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування квартири [ADDRESS]. На підтвердження договору дарування [PERSON] передала [PERSON] комплект ключів від квартири, документи, розписку (а.с.7) та домовились до 21 вересня 2013 засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що 09 серпня 2012 року між нею та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір позики, відповідно якого [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 1 000 євро та зобов'язалась до 01 жовтня 2013 року повернути борг та проценти за користування грошовими коштами за кожний місяць у розмірі 500 грн. До теперішнього часу відповідач борг не повернула. Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь борг з урахуванням процентів у розмірі 17 820,12 грн. та судовий збір у розмірі 229.40 грн. Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] борг у розмірі 12 593 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 09 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір позики, відповідно якого [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 1 000 євро, про що свідчить розписка (а.с.6) та зобов'язалась до 01 жовтня 2013 року повернути борг та проценти за користування грошовими коштами за кожний місяць у розмірі 500 грн. Станом на 07 листопада 2013 року [PERSON] повернула [PERSON] частково борг у розмірі 5 227,12 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином з [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 12 593 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн., відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 21 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір дарування квартири [ADDRESS]. Договір дарування не було засвідчено нотаріально через те, що представник відповідача ухиляється від його посвідчення. Фактично умови договору були виконані. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 21 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах [PERSON]; визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про визнання позову (а.с.17). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на житло за № 23953 від 26 червня 2013 року Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 21 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір дарування квартири [ADDRESS] луганської області. Договір дарування не було засвідчено нотаріально через те, що представник відповідача ухиляється від його посвідчення. Фактично умови договору були виконані. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 13 травня 2013 року між ним та [PERSON] був укладен договір на технічне обслуговування та ремонт автомобілю [NUMBER], який належить [PERSON]. Згідно акту виконаних робіт від 25.06.2013 року вартість робіт склала 33 040 грн. Відповідно до п.4.2 договору замовник сплачує виконавцю вартість визначених робіт протягом 3-х банківських днів від дати підписання. На теперішній час оплата по договору замовником не сплачена. Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг по договору на технічне обслуговування та ремонт автомобілю у розмірі 33 040 грн. та судовий збір у розмірі 330 грн. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 13 травня 2013 року між ним та [PERSON] був укладен договір на технічне обслуговування та ремонт автомобілю [NUMBER] (а.с.3-4), який належить [PERSON]. Відповідно до акту прийому виконаних робіт по ремонту автомобілю [NUMBER] (а.с.5) вартість виконаних робіт складає 33 040 грн. Відповідно до п.4.2 договору замовник сплачує виконавцю вартість визначених робіт протягом 3-х банківських днів від дати підписання. На теперішній час оплата по договору замовником не сплачена. Згідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку не сплачує борг, то з нього на користь [PERSON] підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 33 040 грн. та судовий збір у розмірі 330 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 27.10.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони прожили у спільному шлюбі майже 10 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, але останні роки вони не проживають як сім'я разом, виконувати сімейні обов'язки один до одного не можуть. 04.07.2013 року відповідачем було заподіяно позивачу легкі тілесні ушкодження, після чого вона прийшла до висновку, що подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законодавством порядку, про що свідчить вручене 18.10.2013 року рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, заяв та клопотань відповідач не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, шлюб між сторонами укладено 27.10.2003 року, про що зроблено актовий запис № 41. Відповідно до копій свідоцтв про народження сторони мають дітей, [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам їх дитей, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду з вказаною заявою, в якій зазначила, що згідно свідоцтва про народження заявника його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла мати заявника, яка в офіційних документах, окрім свідоцтва про народження заявника, зазначена як [PERSON] Після смерті матері заявника залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, яку за заповітом вона заповідала заявнику, проте він не може оформити спадкове майно у зв'язку з розбіжністю прізвищ заявника та його матері у офіційних документах. Заявник просив суд встановити факт того, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій проти задоволення заяви не заперечував, просив проводити розгляд справи без його участі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії свідоцтва про одруження виданого 12.02.1961 року Прогнойським РАЦС Голопристанського району Херсонської області, 12.02.1961 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Згідно витягу №689 від 30.09.2013 року з погосподарської книги, у період часу з 1964 року по 1973 рік, 1986 року по 1990 рік до складу сім'ї [PERSON] входили, в тому числі її сини, [PERSON] та [PERSON] Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії ІV- ХС №008695, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,99, яка знаходиться в межах Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Відповідно до заповіту від 06.10.2011 року, [PERSON] заповідала належну їй на підставі державного акту ІV ХС №008695 земельну частку (пай) своєму сину [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявником, [PERSON] було надано достатньо доказів того, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

03 червня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005, у п. 22 ст. 1 зазначено, що споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. У відповідності з ЗУ «Про електроенергетику» від 01.07.2010, у ст. 1 зазначено, що енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Згідно з п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (далі - Правила), енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Так, при проведенні планових перевірок представниками Позивача 04.10.2010 [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]) було виявлено самовільне під'єднання після від'єднання. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення. Тому,

Outcome: approved