overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: архівну виписку № 1367 від 28.11.2013 року, атестат № 4754 від 15.06.1970 року, військовий квиток серії НК № 3468585, трудову книжку № 777 від 15.03.1975 року, трудову книжку серії УКР № 0197466, посилаючись на те, що відповідно до паспорту його прізвище зазначено «Вітвіцький», тоді як в архівній виписці № 1367 від 28.11.2013 року, атестаті № 4754 військовому квитку серії НК № 3468585, трудовій книжці № 777 зазначено «Витвицький», а в трудовій книжці від 15.03.1975 року та в трудовій книжці серії УКР № 0197466 зазначено «Витвіцький», через це у нього виникли труднощі з оформленням пенсії по віку, тому просить встановити йому факт належності вищевказаних правовстановлюючих документів. Заявник у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Управління ПФУ в Гусятинському районі в судове засідання не зявився, проте 10.12.2013 року подав до суду заяву про слухання справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають повністю. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із паспорта громадянина України серії НЮ № 103938 та ідентифікаційного номера платника податків прізвище заявника вказано як Вітвіцький (а.с.3). У свідоцтві про народження серії ФГ № 471130, виданого Черновським Райбюро ЗАГС 25.11.1953 року прізвище заявника значиться як «Витвицький» (а.с.4). Атестат № 4754 виданий СПТУ № 7 селища Хоростків Тернопільської області 15.06.1970 року виданий на прізвище «Витвицький» (а.с.5). Відповідно до архівної виписки № 1367 від 27.11.2013 року виданої Гусятинським трудовим архівом Гусятинської РДА в документах архівного фонду КСП «Зоря» с. Клювинці Гусятинського району містяться відомості про роботу [PERSON] (а.с.6). Згідно військового білету серії НК № 3468484 від 1.11.1972 року прізвище заявника значиться як «Витвицький» (а.с.7). Із трудових книжок серії № 0197466 від 18.06.1982 року та від 15.03.1975 року вбачається прізвище заявника «Витвіцький» (а.с.9). В трудовій книжці колгоспника № 777 вказано прізвище «Витвицький» (а.с.10). Відповідно до вимог п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і числом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином суд вважає, що факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме архівну виписку № 1367 від 28.11.2013 року, атестат № 4754 від 15.06.1970 року, військовий квиток серії НК № 3468585, трудову книжку № 777 від 15.03.1975 року, трудову книжку серії УКР № 0197466, виданих на імя [PERSON]/[PERSON] підтверджений, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , третіх осіб , на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

В жовтні 2013 р. позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 05.05.2012 р. позивач та відповідач уклали шлюб. Однак, сторони припинили підтримувати будь-які сімейні стосунки та проживають окремо, у звязку з чим позивач просить шлюб між сторонами розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, разом з тим 20.11.2013 р. через канцелярію суду подав заяву, якою позов підтримує, а позовні вимоги просить задовольнити та справу слухати без його участі. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судові засідання не зявлявся, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані позивачем документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.05.2012 р. серія І-СР № 096705, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаський області. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO], дитина проживає з матір'ю [PERSON] Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів та втратою поваги один до одного, все це призвело до повного відчуження між ними. У звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Згідно ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від строку на примирення сторони відмовились. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

В жовтні 2013 р. позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23.01.1993 р. позивач та відповідач уклали шлюб. Однак, сторони припинили підтримувати будь-які сімейні стосунки та проживають окремо, у звязку з чим позивач просить шлюб між сторонами розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, разом з тим 02.12.2013 р. через канцелярію суду подала заяву, якою позов підтримує, а позовні вимоги просить задовольнити та справу слухати без її участі. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судові засідання не зявлявся, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані позивачем документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.1993 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.06.2008 р. серія 1-БК № 083582, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], дитина проживає з матір'ю [PERSON] Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів та втратою поваги один до одного, все це призвело до повного відчуження між ними. У звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Згідно ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від строку на примирення сторони відмовились. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів позивача, зазначених у позовній заяві на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

у листопаді 2013 року до суду звернувся прокурор Гадяцького району в інтересах держави в особі фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на лікування, вказуючи, що [PERSON] умисно спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя своїй співмешканці [PERSON], яка в результаті отриманих ушкоджень перебувала на лікуванні в Гадяцькій ЦРЛ, вартість лікування складає 1976 грн. 85 коп. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрито в звязку з відмовою потерпілої від обвинувачення, цивільний позов прокурора залишено без розгляду. Витрати понесені Гадяцькою ЦРЛ на лікування потерпілої підлягають утриманню з [PERSON] Прокурор прокуратури Гадяцького району [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 13 квітня 2013 року [PERSON] умисно спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя своїй співмешканці [PERSON] Відповідно довідки Гадяцької ЦРЛ Полтавської області [PERSON] знаходилася на лікуванні в хірургічному відділенні з 15.04.13р. по 03.05.13р., вартість лікування становить 1976 грн. 85 коп. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрито в звязку з відмовою потерпілої від обвинувачення, цивільний позов прокурора залишено без розгляду. Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно ст. 1206 ч.1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Суд встановив, що Гадяцька ЦРЛ понесла витрати на лікування потерпілої [PERSON] внаслідок спричинення їй [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя , тому позов підлягає задоволенню і підлягають стягненню з відповідача витрати на лікування в сумі 1976 грн. 85 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів позивач, зазначених у позовній заяві, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач в липні 2013 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей, 2010 та 2011 року народження. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач нехтує сімейними цінностями, постійно виникають сварки, при цьому протягом останніх півтора року сімейне життя погіршувалося, що фактично призвело до припинення фактичних відносин. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. Враховуючи думку відповідача, який заперечував проти розірвання шлюбу, сторонам надавався строк на примирення - до 20 грудня 2013 року. В судовому засіданні, призначеному після надання строку на примирення, позивач підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила шлюб розірвати, посилаючись на викладене у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис, зроблений власноруч. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з № 419. (а.с.4) Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. (а.с.5-6) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити стосунки позивач не бажає. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення суду, пов'язану з потребою у наведенні доводів та нормативного обґрунтування, суд вважає за необхідне проголосити його вступ-ну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

24.10.2012 року представник КП "Комунальне транспортне підприємство" звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], є абонентом підприємства і повинна здійснювати оплату за вивезення твердих побутових відходів. Станом на 01.10.2012 року за нею утворилася заборгованість за вивезення ТПВ в сумі 607 грн 38 коп. Відповідачка попереджалася про необхідність розраху-ватися, але добровільно сплатити борг остання не бажає. Представник позивача просила зазначену суму заборгованості стягнути. В судовому засіданні представник КП „Комунальне транспортне підприємство" ( далі „КТП") позов до [PERSON] підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі, оскільки остання добровільно не сплачує заборгованість за вивезення ТПВ. [PERSON] в судовому засіданні позов КТП „КТП" не визнала та пояснила, що вона не мешкає тривалий час у зазначеній квартирі. Просила відмовити у задоволенні позову, а в разі част-кового задоволення - врахувати позовну давність до позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] проживає в багатоквартирному будинку, в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності на житло, що визнається відповідачкою і не потребує доказування. Договір про надання послуг із збирання та вивезенню твердих побутових відходів сторо-нами по справі не укладався, що не заперечується самими сторонами. Однак, фактично, ці послуги виконувалися, що підтверджується відповідними доказами (а.с.9-16). Особовий рахунок відкритий на [PERSON], її заборгованість по оплаті зазначених послуг станом на 01.10.2009 р. складає 607 грн 38 коп., що підтверджується копією особового розрахунку [NUMBER], остання попереджалася про необхідність погашення боргу (а.с.8), але по-передження залишилося без відповіді. Згідно ст.15 п.б Закону України "Про відходи", громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов'язані вносити у встановленому порядку плату за користування послугами під-приємств, установ та організацій, що займаються збиранням, перевезенням, знешкодженням, вида-ленням і захороненням відходів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповід- но до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки Відповідно ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сто-рони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачка заявила клопотання про застосування позовної давності, суд вважає, що заборгованість може бути стягнута за період з 01.10.2009 р. по 01.10.2012 р. в сумі 319 грн 92 коп. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку, передбаченому ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України суд відкладає складання повного рішення на строк не більш як п»ять днів з дня закінчення розгляду справи та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. З повним рішенням сторони зможуть ознайомитись 24 грудня 2013 року. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. У судове засідання позивачка не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони з 09.09.1999 р. перебувають у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ИД №043743, виданим 09.09.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, актовий запис №1051. Від шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження: серії І-ИД №016745 виданим 21.07.2000 р. Відділом реєстрації атів громадянського стану Тернопільської міської ради, актовий запис №1157 та серії І-ИД №147300 виданим 13.04.2004 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1918. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 02.10.2013р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, стан здоров»я та матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти.

Outcome: approved