Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON], про визнання дій незаконними та визнання права власності. У позовній заяві позивач просить суд визнати факт належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку розташованого у [ADDRESS] на земельній ділянці 5000 кв.м., визнати дії відповідача [PERSON] по ухиленню від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] - неправомірними. Визнати дійсним договір купівлі-продажу цілого житлового будинку, який розташований у [ADDRESS], який був укладений 18 листопада 2010 року між позивачем [PERSON] та [PERSON], та визнати за нею - [PERSON] право власності на цілий житловий будинок, розташований у [ADDRESS] на земельній ділянці 5000 кв.м. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18 листопада 2010 року між нею та [PERSON], була досягнута домовленість про продаж житлового будинку по [ADDRESS], за 10 000 гривень. Тоді ж, 18 листопада 2010 року, позивач передала [PERSON] вказану суму грошей, про що [PERSON], власноруч написала розписку про отримання грошей. За домовленістю [PERSON], повинна була підготувати документи для подальшого нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу цілого житлового будинку, але неодноразово ухилялася від посвідчення договору купівлі-продажу, з різних причин. А 05.08.2012 року [PERSON] померла. Вказані обставини і стали приводом для звернення до суду. Судом задоволено клопотання позивача [PERSON] про заміну первісного відповідача [PERSON], та у відповідності до ст.33 ЦПК України замінено на належного [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, але в матеріалах справи є заява [PERSON], відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу в його відсутність. Суд, у зв'язку з неявкою сторін по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності сторін, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставою їх виникнення, поряд з іншими, є договори та інші правочини. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Щодо визнання дій [PERSON] по ухиленню від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] - неправомірними, позивачем по справі не надано жодного доказу, який би підтверджував ухилення [PERSON] від нотаріального посвідчення. Жодних письмових повідомлень, заяв та листів, які б також підтвердили намагання позивача зобов'язати [PERSON] до нотаріального посвідчення угоди за життя останньої, позивачем також до матеріалів справи не додано. Тому ці позовні вимоги є передчасними, та такими які не відповідають фактичним обставинам справи, а тому і не підлягають задоволенню. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 376 ЦК України, нерухоме майно вважається самочинним, якщо воно збудоване на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. На вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.392 ЦК України, у разі відсутності правового документу на майно, право власності на нього може бути визнано судом за особою, яка є його власником. 18 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON], у простій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та приміщеннями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці 5000 кв.м.. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і того ж дня 18 листопада 2010 року відбулося повне його виконання, тобто [PERSON] повністю сплатила вартість житлового будинку, а [PERSON] написала розписку про отримання грошей за продану нерухомість. Однак на даний час за ствердженням позивача, [PERSON] ухилялася від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, та 05.08.2012 року померла. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. Із зазначеного випливає, що 18 листопада 2010 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та приміщеннями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та відбулося повне виконання умов зазначеного договору, а тому вимоги позивача у частині визнання факту належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку розташованого у [ADDRESS] на земельній ділянці 5000 кв.м., визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок підлягають задоволенню.

Outcome: partial