Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що 17.04.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір на виготовлення меблів. За вказаним договором він сплатив відповідачу 5000 грн. в якості завдатку. В порушення умов договору відповідач не в виготовив меблі. Тому позивач просить стягнути з відповідача 5000 грн. суму завдатку, відповідальність за порушення зобовязання у розмірі завдатку 5000 грн., 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В судове засідання позивач не зявився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. На позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання 07 жовтня та 13 листопада 2013 року не зявився. На адресу його міста знаходження, вказаного в договорі, надіслані повістки, які ним не отримані. Згідно з ч.1,5 ст. 77 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно з ч.5 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, він повторно в судове засідання не зявився, через що, відповідно до ч.5 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 17.04.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір на виготовлення шафи-купе, вартістю 7110 грн. Пунктом 2.2. договору передбачений завдаток 5000 грн. Пунктом 3.2 договору встановлений строк виконання замовлення 25 робочих днів. Згідно з п. 4.2 договору у випадку невиконання зобовязання з вини виконавця, він виплачує неустойку у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з довідкою СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізької області 10.08.2013 року внесено до ЄРДР звернення [PERSON] щодо дій ФОП [PERSON] Відповідно до ст.. 525,530 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідач не виконав зобовязання в строк, то внесена сума 5000 підлягає стягненню з нього. Стаття 22 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачає, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак п.5 ч.1 ст. 4 цього Закону встановлює випадки, коли споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, а саме: споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; Тобто, невиконання зобовязання не передбачає відшкодування моральної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача відповідальність за порушення зобовязання у розмірі завдатку на підставі ст.. 571 ЦПК України. Відповідно до ст.. 571 ЦПК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Стаття 509 ЦПК України визначає поняття зобовязання та сторін у нього наступним чином: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки у даному зобовязанні відповідач є боржником, то у суду немає законних підстав для покладання на нього відповідальності кредитора. Тому у стягненні подвійної суми завдатку та моральної шкоди слід відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial