Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 20 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке на теперішній час є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 010/15-54/07-340 з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 200 000,00 дол. США на строк користування кредитними коштами до 20 червня 2017 року включно зі сплатою 12,0 % річних. Відповідно до кредитного договору [PERSON] як позичальник зобов'язався щомісячно, здійснювати часткове погашення кредиту в та відсотків за фактичне використання кредитних коштів відповідно до затвердженого сторонами графіку. Однак свої зобов'язання виконував неналежним чином в зв'язку з цим відповідно до п 1.9.1. кредитного договору ВАТ «Райффайзен банк Аваль» має право вимагати дострокового погашення або стягнення заборгованості за кредитом включаючи нараховані відсотки і штрафні санкції, а позичальник зобов'язаний їх сплатити. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідно до договору іпотеки, укладеного між позивачем та [PERSON] 20 червня 2007 року та посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2114, [PERSON] було передано в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» підвал, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В порушення умов кредитного договору позичальник зобов`язання по поверненню кредиту у строк, передбачений кредитним договором не виконав, проценти за користування кредитними коштами не здійснює. Станом на 10 вересня 2009 року загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 010/15-54/07-340 від 20 червня 2007 року становить 1535383,95 грн. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. На підставі договору іпотеки, що укладений в забезпечення вимог за кредитним договором 010/15-54/07-340 від 20 червня 2007 виникає право «звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання. в інших випадках, передбачених цим договором або кредитним договором». Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» банк має право у випадку порушення боржником основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки в разі якщо боржником не виконані вимоги, що до повного дострокового погашення заборгованості викладені в письмовому повідомленні. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, 20 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке на теперішній час є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір № 010/15-54/07-340 з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 200 000,00 дол. США на строк користування кредитними коштами до 20 червня 2017 року включно зі сплатою 12,0 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено договір іпотеки. Відповідно до договору іпотеки, укладеного між позивачем та [PERSON] 20 червня 2007 року та посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2114, [PERSON] було передано в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» підвал, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 10 вересня 2009 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 010/15-54/07-340 від 20 червня 2007 року склала 1535383,95 грн., яка не була погашена на день розгляду справи. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за таким зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі ст. 39 ч.1 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до зазначеного договору іпотеки, підставою для задоволення вимог іпотекодержатель за рахунок предмету іпотеки є зокрема невиконання [PERSON] у встановлений термін будь-якого з його зобов`язань за кредитним договором № 010/15-54/07-340 від 20 червня 2007 року. Також, відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором № 010/15-54/07-340 від 20 червня 2007 року в розмірі 1535383,95 грн. та відмовлено в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлений факт заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 010/15-54/07-340 від 20 червня 2007 року. В силу ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності та справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позов ПАТ «Ерсте банк» слід задовольнити.

Outcome: approved