overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що їхнє сімейне життя погіршувалося протягом останніх років. Маючи різні погляди на сімейне життя між ними часто виникали сварки з різних його аспектів, починаючи з питань особистих взаємин і закінчуючи вихованням дитини. Позивачка зазначає, що різке погіршення сімейних відносин сталося приблизно три роки тому, коли відповідач застосував до неї фізичну силу. Також позивачка вказує на неодноразові погрози з боку відповідача про застосування відносно неї фізичної сили. Враховуючи те, що сварки між ними стають частіше, а дії відповідача агресивні, позивачка постійно перебуває у постійному страху, що негативно впливає на її психічний стан. Такий стан речей виснажує її морально та фізично. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи; суду подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд, з урахуванням заяви позивачки, вважає за можливе розглянути справу в відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч.4, ст.. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14 грудня 2007 року про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві зроблений відповідний актовий запис № 2043 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 18 жовтня 2008 року вона вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 05. Від указаного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, близько півтора року вони проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків, у них повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини. Між ними часто виникали конфлікти та суперечки, чоловік матеріально сім'ю не забезпечував, спільне життя стало неможливим та нестерпним. Позивач створила сім'ю з іншим чоловіком, тому її шлюб із відповідачем носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання, на розгляд справи позивач не з'явилась, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить судовий розгляд провести у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с.14). Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, заяв не надходило (а.с.13). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких підстав, дослідивши матеріали справи: ксерокопію паспорта громадянина України позивача та ксерокопію картки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.4); свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.10.2008 року Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 05 (а.с.5); ксерокопію свідоцтва про народження дитини [PERSON], яка народилася [INFO] року (а.с.6); квитанції про сплату позивачем судового збору та послуг адвоката (а.с.1,7), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати з урахуванням заявлених вимог покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначає, що 18 жовтня 2008 року вона вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстровано Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №05. Від указаного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, на даний час позивач подала позовну заяву про розірвання шлюбу із відповідачем до суду. Донька проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині, хоча є працездатною людиною. Оскільки позивач не володіє інформацією щодо місця роботи відповідача, то просить стягнути аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнути витрати по справі. У судове засідання сторони не з'явились. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с.14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв не надходило (а.с.13). За таких підстав суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.184 ч.1 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.184 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, дослідивши матеріали справи: ксерокопію паспорта громадянина України позивача та ксерокопію картки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.3); ксерокопію свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.10.2008 року Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 05 (а.с.4); ксерокопію свідоцтва про народження дитини [PERSON], яка народилася 29.01.2009 року (а.с.5); довідку Новоселівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 07.08.2013 року № 755 про те, що на утриманні [PERSON] знаходиться її донька [PERSON], [INFO] року народження (а.с.6); квитанцію про сплату послуг за надання юридичної допомоги (а.с.7), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати з урахуванням заявлених вимог та матеріального положення сторін покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] та залишився після смерті [INFO] його матері - [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Подали заяви про можливість слухання справи за їх відсутності. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду матеріалів справи, позивач є спадкоємцем за законом на майно, що відкрилося після смерті [INFO] її матері [PERSON] та складається із житлового будинку [ADDRESS], загальною площею . У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог позову щодо визнання права власності за позивачами на земельну ділянку не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, така заява відповідача приймається судом. У зв'язку з наведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,126 га, кадастровий номер 3221482001:01:001:0024, що розташована по [ADDRESS], вказуючи на те, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON], однак не може здійснити реєстрацію права власності на вказане майно, оскільки за життя [PERSON], в свою чергу, не встигла оформити право власності на належну їй земельну ділянку. Сторони надіслали заяви про можливість слухання справи за їх відсутності. Відповідач при прийнятті рішення покладається на думку суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.09, за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову посилається на те, що 16 квітня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганській області за актовим записом № 27. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинили через несумісність характерів з відповідачем. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути за його відсутності.. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході слухання справи встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітної плати (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що з 24.11.2002 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але 25.10.2013 року подала до суду заяву, згідно з якою свої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі, а також просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання також не з'явився, але 25.10.2013 року подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав, аліменти платити згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії рішення Антрацитівського міськрайонного суду від 13 серпня 2010 справа № 2-3346/10, вбачається, що шлюб який зареєстрований 24 листопада 2002 року Іванівською селищною радою Антрацитівського району Луганської області, актовий запис № 33, між [PERSON] та [PERSON] розірваний. (а.с.3 ) З копії свідоцтва про народження, яке було видане 26 лютого 2003 року Іванівською селишною радою Антрацитівського району, Луганської області вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4 ). Згідно із довідкою від 23.09.2013 року, № 1322 виданою виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району, Луганської області, [PERSON] мешкає разом із донькою [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що відповідач фізично здоров, працездатний, але не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітної плати (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що з 2003 року вони з відповідачем спільно проживають, і мають неповнолітню дитину, в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але 25.10.2013 року подала до суду заяву, згідно з якою свої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі, а також просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання також не з'явився, але 25.10.2013 року подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав, аліменти платити згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження, яке було видане 17 липня 2006 року виконкомом Боково-Платівської селищної ради, міста Антрацит, Луганської області вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3 ) Згідно із довідкою від 02.08.2013 року, виданої виконкомом Боково-Платівської селищної ради, міста Антрацит, Луганської області, [PERSON] мешкає разом із донькою [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що відповідач працює, але не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Уточнивши позовні вимоги позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з»явилася, проте подала заяву про підтримання уточнених позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2013 р. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження: серія [NUMBER] виданим 10.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2611. Із довідки ТзОВ «Коменерго - Тернопіль» №1377 від 23.10.2013 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрований разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]). Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров"я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2013р. до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, стан здоров»я та матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником вказаної квартири, на підставі договору дарування від 01.07.2006 р. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте з серпня 2012 р. у квартирі [ADDRESS] не проживає. Усі витрати по оплаті за користування даним жилим приміщенням та за комунальні послуги покладені виключно на неї. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. У судовому засіданні 07.10.2013 р. позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити, пояснила, відповідач є її колишнім чоловіком з яким вона 05.01.20012 р. розірвала шлюб. У останнє судове засідання позивач не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні 07.10.2013 р. з приводу задоволення позову заперечив. У останнє судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Із реєстраційного посвідчення виданого 04.07.2006 р. ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі Договору дарування посвідченого 01.07.2006 р. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №4118, що додатково стверджується зазначеним договором дарування . Із витягу будинкової книги на квартиру [ADDRESS] вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у даній квартирі з 11.12.2006 р. Відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає та особистих речей останнього у вказаній квартирі немає, що стверджується актом ПП «Східний массив» від 20.12.2012 р. Відповідно до вимог ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку ( ст.72 ЖК України). У судовому засіданні доведено факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше шести місяців без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаною квартирою. На підставі наведеного,

Outcome: approved