Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

29 липня 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, уточнивши яку, остаточно просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі [PERSON] зареєстрована разом зі своїм онуком, відповідачем по справі, який без поважних причин не проживає в квартирі з 14.06.2007 року. В зв'язку із тим, що позивачка є пенсіонеркою, не має можливості за всіх сплачувати комунальні послуги, а зніматися з реєстрації відповідач із спірної квартири в добровільному порядку не бажає, з 14.06.2007 року постійно проживає із матір'ю в квартирі [ADDRESS], куди переїхав на постійне місце проживання. [PERSON] вважає онука таким, що втратив право на житло. В зв'язку із викладеним, позивач просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлений належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 72 вказаного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 статті 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25.11.2004 року в задоволенні позову [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] відмовлено. [PERSON] вселили у вказану квартиру. Однак, [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 14 червня 2007 року, в зв'язку із вибуттям до іншого місця проживання - квартири [ADDRESS] Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджений дослідженими в судовому засіданні довідкою від 07.06.2013 року № 59/52-Ав та висновком Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 07.06.2013 року, згідно яких [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 1995 року по даний час (а.с.17,18) Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved