Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач 18.08.2013 року звернувся з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» заборгованість у розмірі 47718, 64 грн., а саме: за кредитом 40044,74 грн., по відсотках 7203,21 грн., по комісії 209, 38 грн., штраф 261,3131 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи у всіх судових засіданнях без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, позов підтримав та просив задовільнити у повній мірі. У разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності ухвалити заочне рішення /а.с.28/. Відповідач та його представник позов не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не довів свої позовні вимоги у відповідності до ст. 60 ЦПК України, вмисно скрив дійсні обставини по справі, не повідомив суд, що разом з кредитним договором було укладено договір застави транспортного засобу, що відповідач погашав заборгованість за кредитним договором, та що предмет застави знаходиться у позивача. Суд вислухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступне: як встановлено в судовому засіданні позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 18.08.2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (надалі первинний кредитор) уклали кредитний договір № 06014994735 (далі кредитний договір) з відповідачем [PERSON], відповідно до умов кредитного договору первинний кредитор зобовязується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором надати відповідачеві кредит у сумі 55100,00 грн. Відповідач в свою чергу зобовязується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, виплачуючи неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком до нього графіком платежів /а.с. 5-9/. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю (далі договор відступлення) відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобовязується відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору відступлення. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 066014994735 від 18.08.2008 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» (позивачу). Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ТОВ «ПростоФінанс» (за текстом далі первинний кредитор) відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договором, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору відступлення. Первинний кредитор свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 55100,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.05.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом 40044,74 грн., по відсотках 7203,21 грн., по комісії 209,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, станом на 10.05.2013 року розмір неустойки становить 261,31 грн. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази копію кредитного договору /а.с. 5-9/, копію договору купівлі продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року /а.с.12-16/, витяг з додатку № 1 до договору купівлі продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 рокуу /а.с.17/, розрахунок заборгованості за кредитом у гривні /а.с.18/, копію витягу з уставу позивача, копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Кредитні Ініціативи» /а.с.21/, копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Кредитні Ініціативи» /а.с. 22/, наказ №11/02/13 від 11 лютого 213 р. про прийняття на роботу [PERSON] /а.с. 23/, копію довіреності № ДВК 279 /а.с. 24/, вимога про досудове врегулювання спору на імя відповідача /а.с.25/, реєстр відправки рекомендованим листом кореспонденції та список згрупованих поштових відправлень /а.с. 26-27/. На підтвердження своїх позовних вимог не надав суду відомості, яку саме суму заборгованості було викуплено позивачем у первинного кредитора, не надав доказів, що до вартості залогового майна, яке було отримано від відповідача, що між відповідачем та первинним кредитором 29.10.2009 року було укладено договори про внесення змін до кредитного договору та до договору застави транспортного засобу та графіку платежів в новій редакції від 29.10.2009 року. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, в судовому засіданні встановлено, що 18.08.2008 року між первинним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір цільового призначення в розмірі 55100 грн. на придбання автомобіля марки VAZ (LADA) модель 21703 (110-01), рік випуску 2008 та відповідач був зобовязаний погашати кредит відповідно до графіку платежів /а.с.5-9/. Крім того, 18.08.2008 року між первинним кредитором та відповідачем було укладено договір застави транспортний засіб - VAZ (LADA) модель 21703 (110-01), рік випуску 2008 /а.с. 64-68/. Між відповідачем та первинним кредитором 29.10.2009 року було укладено договори про внесення змін до кредитного договору та до договору застави транспортного засобу та графіку платежів в новій редакції від 29.10.2009 року термін дії договору було встановлено до 10.08.2015 року. 18 травня 20012 року між первинним кредитором та позивачем було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю відповідно до ст.3 вказаного договору - «Кредитний портфель» - права вимоги до позичальника (їх поручителя) щодо погашення загальної суми заборгованості позичальників перед продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти нараховані на суму такого боргу, комісії, усі та будь-які штрафні санкції (у разі їх наявності), та інші грошові платежі, а також права зазначені у пункті 3.3 цього договору, станом на дату відступлення. Відповідно до п.3.2 вказаного договору - кредитний портфель, із зазначенням балансової вартості, передається продавцем покупцю в дату відступлення, що підтверджується укладеним сторонами акту приймання передачі кредитного портфелю, який після його належного підписання сторонами становитиме невідємну частину цього договору. Також відповідно до ст. 4 вказаного договору право власності на кредитний портфель переходить від продавця до покупця в дату відступлення відразу після укладення акту приймання передачі кредитного портфелю, але позивач не надав суду акт приймання передачі кредитного портфелю з вказанням заборгованості відповідача, що позбавляє суд зробити висновок про те, що саме кредитний договір укладений відповідачем увійшов до кредитного портфелю відповідно до вказаного договору /а.с.12-16/. Всупереч умов договору позивач надав витяг з додатку № 1 до договору купівлі продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року, який на думку суду не може свідчити про те що кредитний договір який уклав відповідач увійшов до кредитного портфелю у відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь який передбачений договіром спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Тому, суд вважає помилковими посилання позивача на ст. ст. 1077, 1078, 1080, 1084 ЦПК України, оскільки як встановлено в судовому засіданні між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «ПростоФінанс» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, виходячи з приписів ч. 8 ст. 8 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із засад законодавства (аналогія права), оскільки позивач є відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи зареєстрований як ТОВ «Кредитні Ініціативи» - фінансова установа /а.с.22/ та відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 2 липня 2001 року № 2664-III, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника. Також позивачем не надано суду доказів про вартість заставленого майна - транспортного засобу - VAZ (LADA) модель 21703 (110-01), рік випуску 2008, так як вбачається з матеріалів справи, заставлене майно та документи знаходиться у позивача /а.с.76/. Не надано суду доказів дійсної заборгованості відповідача та виплат які здійснював відповідач, договорів про внесення змін до кредитного договору та договору застави транспортного засобу /а.с. 51-61, а.с.78-80/, та доданий до матеріалів справи розрахунок заборгованості про це не свідчить /а.с. 18/. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачу. в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено за недоведеністю позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed