Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

15 серпня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 25 грудня 2012 року помер [PERSON]. 06 грудня 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому земельну частку (пай), яка належала йому згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012640 [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 4,680 га, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 25 грудня 2012 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 259450 (а.с.4). 06 грудня 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому земельну частку (пай), яка належала йому згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012640 [PERSON] (а.с.5). [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить земельна ділянка площею 4,680 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ № 012640 (а.с.8-9). Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлого 25 грудня 2012 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину не видавались. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що Державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.14). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved