overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви про стягнення аліментів до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на її утримання. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3) вона народилася 24 лютого 2005 року, її батьком вказаний відповідач [PERSON], а матір’ю – позивач [PERSON] Як вбачається із довідки № 2186, виданої Томашгородською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області (а.с. 4), неповнолітня дитина сторін по справі проживає з матір’ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір суд стягує із відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

На підставі ч.3 ст.209 ЦПК України, слід відкласти виготовлення рішення (заочного) у повному обсязі на строк п’ять днів з дня закінчення розгляду справи, оголосивши вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 07 вересня 2006 року, який зареєстрований у відділі РАЦС міста Самбора Самбірського МРУЮ, Львівської області за актовим записом № 225. Від спільного життя подружжя має одну дитину: доньку – Марту, [INFO]. Позивач звернувся із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що подружнє життя із самого початку склалося нормально, але з часом почало поступово погіршуватись, внаслідок чого призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, в результаті чого виникали сварки, скандали, тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, примирення між ними не можливе, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Киницька». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, але подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, з позовом згідний. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 07 вересня 2006 року у відділі РАЦС міста Самбора Самбірського МРУЮ, Львівської області за актовим записом № 225 (свідоцтво про одруження серія І-СГ № 224711). Від шлюбу сторони мають одну дитину: доньку – Марту, [INFO]. У відповідності до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сім’ї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати. Спору відносно спільного майна не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений на протязі п’яти днів. На підставі викладеного, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

20.12.2013 року позивач звернулася до суду із заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 459/5215/13-ц щодо того, з якого дня присуджені до сплати в її користь аліменти. Вимога обґрунтована тим, що у рішенні суду від 12.12.2013 року не вказано, з якого часу присуджені аліменти підлягають стягненню з відповідача. У судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Відповідач просить у задоволенні заяви відмовити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як видно з позовної заяви, зміст позовних вимог полягає в ухваленні рішення про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред’явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково: вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], на користь [PERSON] матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їхнім сином – [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 04.10.2016 року. Стосовно інших заявлених вимог, зокрема, решти розміру аліментів та часу, з якого вони підлягають стягненню, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, судом рішення не ухвалено. У своїй заяві позивач порушує питання про ухвалення додаткового рішення лише стосовно позовної вимоги про час, з якого слід стягувати аліменти. За таких обставин наявні підстави для ухвалення додаткового рішення як за заявою позивача, так і за власною ініціативою суду (у частині, що стосується решти розміру аліментів). Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача решти розміру аліментів, крім присуджених судом (різниці між 1/4 та 1/10), то у її задоволенні слід відмовити. Самі ж мотиви присудження позивачеві матеріальної допомоги на її утримання у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача наведені у рішенні суду. Не підлягає задоволенню й вимога позивача про стягнення аліментів від дня пред’явлення позову до суду, оскільки на відміну від стягнення аліментів на дитину, на утримання повнолітніх непрацездатних дочки, сина, та на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, аліменти на утримання яких присуджуються від дня пред’явлення позову до суду (статті 191, 201 СК України), матеріальна допомога на утримання, зокрема, дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, з огляду на відсутність у законі спеціальної вказівки щодо часу присудження такої допомоги, підлягає стягненню у загальному порядку, тобто з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

За рішенням Куп’янського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2013 року за №2/628/1565/13 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, було задоволено. При ухваленні судового рішення не в повному обсязі було стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір. У судове засідання сторони не з’явилися, з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши рішення суду, судом встановлено наступне. Так, за рішенням Куп’янського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2013 року за №2/628/1565/13 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, було задоволено. При ухваленні рішення суду, судом не в повному обсязі було стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір, а саме: 214 грн. 60 коп., замість – 229 грн.40 коп. . Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вище викладена,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулась до Куп’янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина – [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач на сина добровільно не надає матеріальної допомоги, чим ставить в скрутне матеріальне становище, що і змусило її звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивачка не з’явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила суд його задовольнити у повному обсязі, а також у випадку неявки до суду належним чином повідомленого відповідача прийняти рішення у заочному порядку. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення у офіційному виданні, однак до суду він не з’явився, причину своєї неявки не повідомив, заяви про перенесення слухання справи чи можливих заперечень проти заявленого позову до суду не надав. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка з відповідачем знаходились у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується копією рішення Куп’янського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 05.09.2011 року (а.с.4,6). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5), який мешкає з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця мешкання ( а.с.3). Вивченням відомостей про особу відповідача було встановлено, що відомості про його працевлаштування відсутні, інших стягнень по виконавчим листам не має. У порядку ст. ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, у зв’язку з чим даний позов підлягає задоволенню. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 09 грудня 2013 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 липня 2013 року. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину – [PERSON],[INFO], батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі. Дитина постійно мешкає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В зв’язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з’явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності. Крім того, уточнила свої позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі ? частини його заробітку(доходу),але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно,починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності. Крім того, надав заперечення, в якому зазначив,що не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового рівня для дитини відповідного віку,що становить на теперішній час 309,60грн,з урахуванням індексу інфляції.. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12 липня 2013 року,що підтверджується копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2013року( а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину – [PERSON],[INFO], батьком якої являється та зареєстрований відповідач по справі, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області серії 1-ВЛ№271431 від 24 січня 2012 року ( а.с.6). Дитина постійно мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов»язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

представник [PERSON] [PERSON] Г.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа – Південна товарна біржа, про визнання договору № 8849 купівлі-продажу квартири № 16 в будинку № 15, корпус 1 по вул. Заводській в м. Миколаєві, укладеного 05. 06. 1998 на Південній товарній біржі між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] – з іншої, дійсним. Позивач свої вимоги мотивувала тим, що сторонами виконано всі умови за вказаним договором, нерухомість передано, оплату отримано, однак договір нотаріально посвідчений не був. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом. До судового засідання представник позивача не з’явилася, суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, викладені в позові обставини підтвердила, просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач та представник третьої особи не з’явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися завчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідних заяв та документів суду не надали. Справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України на підставі наявних в матеріалах справи доказів з ухаленням у справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05. 06. 1998 на Південній товарній біржі між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON] – з іншої, було укладено договір № 8849 купівлі-продажу квартири № 16 в будинку № 15, корпус 1 по вул. Заводській в м. Миколаєві. Даний договір було зареєстровано в Миколаївському МБТІ за реєстровим № 17866 від 09. 06. 1998, про що свідчить реєстраційний напис на вказаному договорі, а також довідка від 09. 09. 2013. Всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі, але нотаріально договір посвідчено не було. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК УРСР, що діяв на час укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до положень ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу дійсним, а тому позовні вимоги підлягаю задоволенню. Вимог про відшкодування відповідачкою понесеного судового збору позивачами не заявлялося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд проголошує його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, посилаючись на те, що вона проживала з відповідачем однією сім’єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони не проживають разом, дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, коштів позивачці на її утримання не надає. Тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення дитиною 3-річного віку. У судове засідання позивачка не з’явилася, надала судові заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином , про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони проживали однією сім’єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] / а. с. 7/. На теперішній час сторони однією сім’єю не проживають, дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні / а. с. 8/. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, позивач має право на утримання від батька дитини до досягнення сином трирічного віку, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 01.10.1999 р. в Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 320. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що шлюбні відносини припинені через подружню невірність відповідача, та протягом останнього часу він зловживає спиртними напоями, застосовує методи фізичної розправи. Також стосунки між ними припинені через несумісність характерів і взаємного непорозуміння, на ґрунті чого виникали постійні сварки та конфлікти, а тому позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, сім’я розпалась остаточно. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також просила після розірвання шлюбу зазначити їй дошлюбне прізвище «Пазієнко». Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 01.10.1999 р. в Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 320, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 017734, виданого 01.10.1999 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбні стосунки між сторонами припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя. Строк наданий сторонам на примирення, позитивного результату не дав. Майнового спору немає. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved