overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП ДАК «Хліб України» Миргородський КХП №1 про стягнення заборгованості по заробітній платі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що він з 18червня 2010 року працює у відповідача на посаді сторожа пожежно-сторожової охорони. Підприємством за період із квітня 2013 року по вересень 2013 року включно не виплачена заробітна плата в порушення вимог ст.115 КЗпП України, розмір заборгованості становить 7765 грн. 10 коп. Просить стягнути з відповідача7765 грн. 10 коп. заробітну плату за період з квітня по вересень 2013 року та В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що він перебуває у трудових відносинах з відповідачем. На протязі 2013 року йому заробітна плата не виплачувалася за період з квітня по вересень 2013 року включно заборгованість становить 7765грн.10 коп. яку він просить стягнути на свою користь з відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.8). Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення. Зважаючи на відсутність відомостей про причину неявки відповідача, згоду позивача на розгляд справи, суд вважає за можливе відповідно до ст. ст. 224-228 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до правил ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно наказу №284-к від 26.10.2011 року переведений на посаду водія пожежного автомобіля Миргородського КХП №1, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача (а.с.2). Відповідач не виплатив заробітну плату позивачеві за квітень,травень,червень,липень, серпень та вересень 2013 року, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 7765 грн.10 коп., що підтверджується довідкою №97 від 23 вересня 2013 року (а.с.3). Отже згідно ст. 115 КЗпП України ця сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача ДП ДАК «Хліб України» Миргородський КХП №1 на користь Державного бюджету України 229 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Позивачка 26.07.2013 року звернулася до суду з даним позовом покликаючись на те, що з 1977 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу в них у 1979 році народився син [PERSON]. Спочатку сімейне життя у них складалося добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршувалися. Син у 2001 році став інвалідом по зору, вона являється інвалідом 2-ї групи загального захворювання. Відповідач тривалий час зловживає алкогольними напоями, на її неодноразові прохання не вживати алкоголь та допомогти утримувати сім»ю не реагує. З 2003 року вона з відповідачем спільно не проживає та не підтримує подружніх відносин. Вважає, що їх шлюб набув формального характеру, примирення між ними не можливе тому просить шлюб розірвати Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення від 10.09 2013 р. з невiдомих причин не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. З»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СГ № 387017 [PERSON] та [PERSON] 12.11.1977 р. зареєстрували шлюб у [PERSON] урочистих подій, актовий запис № 3689. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] [INFO], який є повнолітнім. Судом встановлено, що відносини між сторонами вже тривалий час мають негативний характер, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, у зв’язку з чим з 2003 р. вони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини. Факт неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність бажання зберегти шлюб. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Встановлені в судовому засіданні обставини унеможливлюють перебування у шлюбі позивача та відповідача, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому шлюб необхідно розірвати . Згідно ст.88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.02.2006 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №10. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею. Спільним сімейним життям з відповідачем вони прожили до травня 2013 року. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Заболотна». Позивачка у судове засідання не з’явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання також не з‘явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов не визнає, на розірвання шлюбу не згідний, хоче зберегти сім’ю та просить дати йому строк для примирення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 04.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №10 (свідоцтво І-МИ №009357). Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою. Сім’я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, відповідач свої мотиви до збереження сім’ї не довів. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім’ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього дружини, тому суд відхиляє вимогу відповідача про надання подружжю часу для можливого примирення. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Начальник Залізничного ВДВС СМУЮ АРК звернувся до суду із зазначеною заявою і просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме - житловий будинок [ADDRESS] який є предметом іпотеки і належить [PERSON]. Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні в Залізничному ВДВС СМУЮ АРК знаходиться виконавче провадження №20018488 за виконавчим листом №2-1950/2009, виданого 31.07.2009 року Київським районним судом м. Сімферополя про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1118519,32 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим у справі №2-2822/08 від 23.04.2008 на житловий будинок, який є предметом іпотеки у вищезазначеній справі, накладено арешт. Таким чином, для повного виконання рішення суду у справі 2-1950/2009, просить заяву задовольнити. Сторони про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином; у судове засідання не з'явилися. Відповідно до положень частини 5 статті 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з наступного. Згідно з положеннями частини 3 статті 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Зі змісту статті 154 ЦПК України, вчинення судом такої процесуальної дії як скасування заходів забезпечення позову, можливо за заявою сторін по цивільній справі, до кола яких не віднесено державного виконавця. Враховуюче викладене, суд дійшов до висновку про відмову Начальник Залізничного ВДВС СМУЮ АРК у задоволенні заяви про знаття арешту з майна - житлового будинку [ADDRESS]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного подружнього життя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. В даний час сім'я розпалась, за час проживання окремо чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання сина. Оскільки дитина знаходиться на її повному утриманні, їй не вистачає коштів на його утримання і тому вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 14 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала заяву, в якій просила її позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав повністю, погодився сплачувати аліменти на неповнолітнього сина. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 16.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб , виданого 16.01.2010 року Бобрицькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Від спільного шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 16.01.2010 року Бобрицькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області та який перебуває на утриманні позивачки , що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач [PERSON] в даний час не працює. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що вона із відповідачем перебували у шлюбі, зареєстрованому у Радошівській сільській раді. За період перебування у шлюбі 22 грудня 2003 року ними придбано житловий будинок № 27 по вул. Комсомольській у с. Радошівка Ізяславського району. У даний час сім’я розпалася, добровільно розділити житловий будинок не змогли, тому просить провести розподіл у судовому порядку. В судовому засіданні [PERSON], її представник [PERSON] позов підтримали. Відповідач проти розподілу житлового будинку не заперечив. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 грудня 2003 року [PERSON] придбав у власність житловий будинок № 27 по вул. Комсомольській в с. Радошівка Ізяславського району. Житловий будинок придбано за період перебування у шлюбі із [PERSON], зареєстрований у БТІ за відповідачем. Згідно висновку експерта від 01 червня 2013 року технічно можливі 2 варіанти розподілу будинку на ? та ? частини, які викладені у плані. В судовому засіданні сторони між собою погодили варіант 2 розподілу житлового будинку. Відповідно до даного розподілу позивачу має бути виділена кімната(1-5) площею 11,3 м.кв., кімната (1-6) площею 23,8 м.кв., кухня площею 12,2 м.кв. Відповідачу підлягає виділенню коридор площею 8,3 кв.м., коридор площею 3,1 м.кв., кладова площею 3,96 м.кв., столова площею 9,4 м.кв., житлова кімнату (1-3) розміром 12,0 м.кв., житлова кімната (1-4) площею 9,0 м.кв., коридор площею 7,1 м.кв. Оскільки для відповідача по даному варіанту розподілу припадає на 2,78 м.кв. площі більше, то він повинен сплатити для [PERSON] грошову компенсацію в сумі 2715,6 грн. за надлишкову площу житлового будинку. Також [PERSON] повинен сплатити для [PERSON] компенсацію вартості ? частини вартості погреба, який знаходиться в його частині будинку, у сумі 2482,5 грн. Також кожному із співвласників припадає ? частини хліва загальною площею 28,15 кв.м. вартістю 5168 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов»язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просив розірвати шлюб, укладений з [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбне життя у них не склалось, спільне господарство не ведеться, спору щодо майна та місця проживання дитини не має. В судове засіданні позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв"язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в порядку, визначеному ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 1988 року сторони уклали шлюб, перебуваючи в якому народили доньку, [PERSON] [INFO] На момент розгляду справи судом сторони фактично припинили шлюбне життя, спільне господарство не ведеться. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з небажання позивача продовжувати подальше спільне життя, що випливає з факту пред»явлення даного позову, зважаючи на те, що спору між останніми щодо місця проживання дитини та поділу майна подружжя немає, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, тривалий час сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання також не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 11 липня 2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сторони народили дочку [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, тривалий час сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

У червні 2013р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного договору № б/н від 04.05.2006р. відповідач [PERSON] 04.05.2006р. отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку від 04.05.2006 р. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого становлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом прєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому . Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення зазначених норм закону та вимог договору Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 30.04.2013р. має заборгованість перед Банком у сумі 26016 грн. 55 коп., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 4480 грн. 50 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 19820 грн. 98 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1215 грн. 07 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 26016 грн. 55 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом 11.09.2013 року, в якому просить встановити опіку над [PERSON], [INFO].2. Призначити опікуном малолітнього [PERSON],[INFO], мене, [PERSON], [INFO].3. Визначити місце проживання заявником племінника [PERSON], [INFO], за [PERSON], [INFO], за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] Перед початком судового засідання сторони, заявили клопотання про слухання справи без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сестра заявника, [PERSON] , померла [INFO]. , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.01.10.2013 р. [PERSON] , народила сина - [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 07.11.2003 р. було зроблено відповідний запис, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції. Батько дитини записаний відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України , що підтверджується випискою з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України Позивачка будучи рідною тіткою [PERSON] , хоче взяти на себе турботу про нього. Вона має постійне місце проживання , пенсію , додатковий заробіток. Таким чином , вона має можливість утримувати його та виховувати [PERSON] Також вона зобов'язуюся максимально забезпечувати всі його потреби , займатися вихованням дитини , проявляти турботу про фізичне і духовний розвиток дитини , набувати йому одяг , взуття , інші необхідні речі , докладу всіх зусиль , щоб дитина отримувала відповідне його віку і потребам харчування. Згідно зі ст. 243 СК України , опіка встановлюється над дитиною органом опіки та піклування , а також судом у випадках , передбачених Цивільним кодексом України . Як зазначено в ст. 60 ЦК України , суд встановлює опіку над малолітньою особою , якщо при розгляді справи буде встановлено , що вона позбавлена ??батьківського піклування.

Outcome: approved