Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «СК «Лафорт» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 25.01.2013 року близько 15 год. 50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Фольксваген» д/н [NUMBER] по бул. Вігурівському 5 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на автомобіль «Хюндай» д/н [NUMBER], який належить [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальні збитки. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту № 8035 від 20 березня 2013 року складеного спеціалістом ЗАТ «Експерт-Сервіс», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [PERSON] становить 10189,17 грн. Витрати за послуги оцінювача склали суму в розмірі 400 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. 28 січня 2013 року позивач повідомив ПрАТ «СК «Лафорт» про настання страхового випадку. Також позивач зазначив, що крім пошкодження його власності, в результаті дорожньо-транспортної пригоди він переніс душевне страждання та психологічний дискомфорт, через те що трапилося. На сьогоднішній день ні страховиком, ні винуватцем ДТП, збитки не відшкодовано. Зазначеним фактично порушено нормальний життєвий уклад позивача, а відсутність транспортного засобу під час проведення відновлювального ремонту позбавить його можливості вільно пересуватися та займатися своїми справами, що в свою чергу вплине на його психологічне становище. На підставі зазначеного, позивач просить стягнути з [PERSON] та ПрАТ «СК «Лафорт» на свою користь грошові кошти в розмірі 6205,04 грн. та 4554,10 грн. - відповідно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за викладеними в позові обставинами та просив задовольнити позов в повному обсязі. Інші особи, які беруть участь у розгляді справи, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду, причин своєї неявки в судове засідання відповідачі не повідомили, за таких обставин суд визнав причини їх неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 25.01.2013 року о 15 год. 50 хв. [PERSON] рухаючись заднім ходом на автомобілі «Фольксваген» д/н [NUMBER] по бул. Вігурівському, 5, в . Києві, не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Хюндай» д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. На підставі постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.26) У матеріалах справи міститься довідка №9148793 про дорожньо-транспортну пригоду, з якої вбачається, що в [PERSON] наявний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів терміном дії до 14.08.2013 року виданий ПрАТ «СК «Лафорт» (а.с.30). 28.01.2013 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» з повідомленням про подію, що сталася за участю автомобіля «Фольксваген» д/н [NUMBER], власник якого [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ СК «Лафорт (а.с.27). Але відшкодування збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою не проводилось. Згідно звіту №8035 від 20 березня 2013 року про оцінку автомобіля «Хюндай» д/н [NUMBER], який зазнав пошкодження при ДТП, складеного ЗАТ «Експерт-Сервіс» вбачається, що матеріальна шкода, яка заподіяна автомобілю позивача внаслідок його пошкодження, складає 10189,17 грн., з яких: вартість відновлювального ремонту автомобіля: 4554,10 грн. та величина втрати товарної вартості: 5635,07 грн. (а.с.9-13). Витрати за послуги оцінювача склали суму в розмірі 400 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною копією квитанції (а.с.24). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п.3 ст. 20 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. У відповідності до п. 22.1 ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Таким чином, виходячи з фактично встановлених обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь [PERSON] підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 4554,10 грн., а з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 6036,75 грн. Позовні вимоги щодо стягнення вартості бензину для поїздок в експертний заклад для замовлення і проведення оцінки спричинених збитків, суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень, то судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. Враховуючи характер завданої моральної шкоди, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1000,00 гривень. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. та з Відповідача 2 ПрАТ «СК «Лафорт» судові витрати в розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial