Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку жилого будинку [ADDRESS] на підставі ст. 22 КпШС України, та на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, оскільки є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] і був власником будинку, придбаного під час шлюбу в 1983 році. В Біловодській державній нотаріальній конторі позивачці було відмовлено в оформлені спадщини та рекомендовано звернутися до органів нотаріату за місцем останнього проживання померлого чоловіка. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, які прохає суд задовольнити. Відповідачі - представник Біловодської селищної ради Луганської області Іванович Р.П., [PERSON], [PERSON] в суді позов визнали. [PERSON] та [PERSON] не заперечують, щоб мати стала власником жилого будинку. Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.. 22 КпШС (1969р) майно, яке нажито подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, що узгоджується з вимогами ст.. 60 СК України. Згідно до ст.529, 549 ЦК України( 1963р) у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном. В суді встановлено,що згідно свідоцтва про укладання шлюбу від 11.03.1969 року, позивачка була дружиною [PERSON] , який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. 31 березня 1983 року позивачка та [PERSON] придбали за договором купівлі-продажу житловий будинок в [ADDRESS], жилою площею 25 кв.м. Договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований в Старобільській виробничій групі Лисичанського міжміського бюро технічної інвентаризації. Всі правовстановлюючі документи на житловий будинок,у тому числі і технічний паспорт, були виготовлені на ім'я [PERSON] У 1987 році [PERSON] поїхав до Краснодарського краю (Росія) на заробітки і зв'язок з ним припинився. У квітні 2013 року позивачка із переписки зі знайомою, яка проживає у Росії , дізналася, що її чоловік [PERSON] помер. Позивачка написала листа до органу ЗАГС Усть-Лабінского району Краснодарського краю з проханням видати свідоцтво про смерть гр. [PERSON], яке у вересні 2013 року отримала. Із свідоцтва довідалась, що чоловік помер [INFO] у станиці Кірпільськая Усть-Лабінского району Краснодарського краю(Росія). На час смерті спадкоємцями по закону також були донька (відповідачка) [PERSON] та син (відповідач) [PERSON], які не виявили наміру прийняти спадщину. Всі вони проживають окремо від батьків і мають своє житло. Позивачка прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння житловим будинком, оскільки з 1983 року постійно проживає у даному будинку 14 листопада 2013 року позивачка звернулася до Біловодської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини після смерті чоловіка,але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до органів нотаріату за місцем останнього проживання померлого чоловіка. У зв'язку з тим, що позивачці останнє місце проживання померлого чоловіка невідомо,вона правомірно звернулася до суду з даним позовом. Оскільки позивачка має право на 12 частки жилого будинку нарівні з чоловіком, [PERSON], який помер у 2003 році, є спадкоємицею на 12 частку спадкового майна жилого будинку [ADDRESS], відповідачі не заперечують визнати за позивачкою право власності на 12 частку жилого будинку, в порядку спільної сумісної власності подружжя та на 1/2 частку в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливе визнати позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. На виконання вимог ст.88 ЦПК України позивачка просить не стягувати з відповідачів судові витрати, понесені нею при здачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved