Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів зазначивши, що 13 серпня 2007 року між АБ «Український комунальний банк» Донецьке відділення № 1 та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00969/07-0401, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 14 777 гривень на строк по 12 серпня 2009 року зі сплатою 12 % річних за використання кредиту та комісійної винагороди в розмірі 1.2 % для придбання меблів. За умовами п. 1.1 кредитного договору [PERSON] був зобов’язаний погашати отриманий кредит згідно графіка, проте незважаючи на прийняті на себе обов’язки останній ухиляється від виконання взятих на себе зобов’язань та його заборгованість на момент звернення із позовом до суду складає 17 809 гривень 34 копійки, з яких: - заборгованість по кредиту – 13 338.16 грн.; - заборгованість по відсотках – 1 760.51 грн.; - пеня – 405.51 грн.; - комісійна винагорода 2 305.16 грн. 10 квітня 2007 року між банком та САТ «Саламандра - Лтава» було укладено генеральний договір добровільного страхування кредитів КР № 00040. Об’єктом страхування, згідно п.1 вказаного договору є майнові інтереси банку та можливі фінансові збитки внаслідок повного або часткового невиконання позичальником своїх зобов’язань встановлених кредитним договором. Згідно реєстру кредитних договорів від 12 червня 2007 року майнові права за вказаним кредитним договором є застрахованими. У 2008 році на адресу банку надійшов лист ЗАТ «СК «Саламандра - Україна» з повідомленням про те, що ЗАТ є правонаступником САТ «Саламандра - Лтава». У зв’язку з тим, що [PERSON] допустив невиконання прийнятих на себе обов’язків згідно кредитного договору, то банк повідомив ЗАТ про настання страхового випадку у спосіб та строки передбачені договором страхування, а 28 жовтня 2008 року банк направив на адресу ЗАТ заяву про настання страхового випадку. У зв’язку з відсутністю позитивної відповіді та страхового відшкодування з боку ЗАТ «СК «Саламандра - Україна», з метою зменшення завданих збитків банк 28 жовтня 2008 року, відповідно до п. 3.7 кредитного договору та п. 11.12.5 договору страхування, направив на адресу відповідачів листа, згідно якого повідомив про свої наміри достроково припинити свої обов’язки за кредитним договором та вимагав повернути всю заборгованість, включаючи борг за кредитом, відсотки за користування кредитом, комісійну винагороду та пеню, у зв’язку з чим, позивач вимушений звертатися до суду із вказаним позовом про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення сум в солідарному порядку. Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, представник позивача прохав суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, що не є перешкодою у розгляді вказаної справи, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Від представника ПрАТ «СК «Саламандра - України» на адресу суду надійшла заперечення на позов, згідно яких ПрАТ заперечувала проти позову у повному обсязі мотивуючи це тим, що відповідно до умов договору страхування, при настанні події, яка може бути кваліфікована як страховий випадок, вигодонабувач повинен використати всі можливі заходи й засоби досудового впливу для забезпечення повернення кредиту. Якщо додаткові заходи не дали результату, вигодонабувач зобов’язаний в найкоротший термін, але не пізніше трьох робочих днів, з моменту коли дізнався, або повинен був дізнатися про настання події, яка може бути кваліфікована як страхова письмово повідомити страховика про її настання, а також прийняти заходи по врегулюванню виниклої ситуації. П. 2 договору страхування передбачено, що страховий випадок – ймовірне отримання прямих майнових збитків вигодонабувачем внаслідок невиконання (неналежного виконання) страхувальником фінансових зобов’язань, передбачених кредитним договором, а саме, неповернення або часткове неповернення страхувальником кредиту, відсотків, щомісячної комісії банку впродовж 30 днів з моменту порушення графіку повернення кредиту. Отже, заяву про виплату страхового відшкодування позивач мав направляти відповідачеві з урахуванням графіку погашення заборгованості за кредитним договором у випадку прострочення зобов’язання впродовж 30-денного строку починаючи з дати початку прострочення виконання зобов’язання за кредитним договором кожного місяця. Проте, вигодо набувач, в порушення умов договору страхування невчасно повідомив страховика про настання страхового випадку, що стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Крім цього, представник відповідача звернув увагу на те, що вимога про розірвання кредитного договору є підставою за договором страхування для відмови у проведенні виплати страхового відшкодування, відповідно до умов договору страхування. Договором добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту передбачено, що страховик не несе відповідальності та не відшкодовує збитки, понесені вигодонабувачем, які сталися внаслідок зміни умов кредитного договору без погодження зі страховиком, за таких підстав представник ПрАТ «СК Саламандра - Україна» прохав частину позовних вимог до ПрАТ залишити без задоволення. Суд, дослідивши додані письмові матеріали та докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 серпня 2007 року між АБ «Український комунальний банк» Донецьке відділення № 1 та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00969/07-0401, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 14 777 гривень на строк по 12 серпня 2009 року зі сплатою 12 % річних за використання кредиту та комісійної винагороди в розмірі 1.2 % для придбання меблів. (а.с. 8) За умовами п. 1.1 кредитного договору [PERSON] був зобов’язаний погашати отриманий кредит згідно графіка, що є невід’ємною частиною кредитного договору. Наданою позивачем довідкою та розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджується наявність заборгованості станом на 3.11.2008 року. Пунктом 3.7 кредитного договору передбачено право банку про порушенні умов договору достроково припинити свої зобов’язання та стягнути або вимагати від позичальника повернути всю заборгованість, включаючи суму кредиту, відсотки за його користування, комісію та пеню. Листом № 6444 від 28 жовтня 2008 року банк повідомив [PERSON] про наміри припинити достроково свої обов’язки та пропонував повернути заборгованість. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання. Через порушення зобов’язання, як передбачено ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про дострокове стягнення з позичальника [PERSON] заборгованості за кредитним договором засновані на умовах договору та є законними. В цій частині суд задовольняє вимоги АБ «Український комунальний банк» про стягнення суми заборгованості у розмірі 17 809 гривень 34 копійки з відповідача – [PERSON] Також суд вважає обґрунтованими вимоги про розірвання кредитного договору. Як передбачено ст. 651 ч. 2 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимоги однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. А істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Приймаючи до уваги, що відповідач після укладення кредитного договору з банком фактично його не виконував, оскільки тільки один раз вніс кошти на його погашення, суд вважає, що з боку відповідача – [PERSON] було істотне порушення умов кредитного договору. Щодо позовних вимог, заявлених до ЗАТ «СК «Саламандра - України», то суд їх відхиляє. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується ц разі настання повної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувлаьникові) грошову суму, а останній зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору. Судом встановлено, що між страховою компанією, відповідачем по справі, та АБ «Український комунальний банк» 10 квітня 2007 року укладено генеральний договір добровільного страхування кредитів, згідно предмету якого об’єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов’язані з грошовими коштами, що надаються позичальнику за кредитним договором і можливими фінансовими збитками страхувальника внаслідок невиконання позичальником в обумовлені строки зобов’язань, встановлених кредитним договором. За умовами даного договору страхування п. 9.1 встановлено обов’язок страхувальника повідомити страховика не пізніше за 3 робочі дні про наявність простроченої заборгованості. Відповідно до встановлених кредитним договором строків погашення кредиту до 5 числа банк повинен був звернутися до страхової компанії не пізніше 5 жовтня 2007 року, але таку заяву направив на адресу страхової компанії лише 28 жовтня 2008 року (а.с. 27) Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування» несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин є підставою для відмови у здійсненні страхових виплат. Крім того, відповідно до п. 11.12.5 договору страхування, дострокове розірвання страхувальником кредитного договору без попереднього узгодження з страховиком є підставою для відмови у проведенні виплати страхового відшкодування. Позивачем по справі заявлена вимога про розірвання кредитного договору, укладеного з [PERSON], що виключає можливість виплати страхового відшкодування. До того ж, позивач вимагає стягнути зі страхової компанії всю суму заборгованості за кредитним договором, що не передбачено договором страхування, а саме п.п. 3.2, 7.1.4, 7.1.5. На підставі викладеного та

Outcome: partial