Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

20 березня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю, присудити позивачу грошову компенсацію замість частки у праві спільної сумісної власності на майно у розмірі 108 808 гривен (1/2 вартості майна) та 71 048,00 гривен (1/2 половини банківського вкладу), а також стягнути з відповідача на користь позивача у якості завданої моральної шкоди 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривен та 1/2 витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з 05 червня 2004 року по 02 грудня 2010 Позивачка - [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. Позивач зазначає, що за час шлюбу за спільні кошти подружжям було набуте наступне майно: автомобіль марки HYUNDAI SONATA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2007, вартість якого становила 23 306 доларів США, що згідно встановленого Національним банком України курсу (7,95 гривень за 1 долар США) становить 185 282,70 гривень; стоматологічна установка «Галлант» вартістю 18 056,00 гривень; крісло стоматологічне AG.03200, вартістю 10 326,00 гривень; відсмоктуючий агрегат V-250, вартістю 2350,00 гривень; компресор ТORNADO-130, вартістю 6 554,70 гривень; компресор ТORNADO-40, вартістю 3 212,00 гривень; насос роторний вакуумний DUO, вартістю 9 225,00 гривень; бокс ультрафіолетовий TAU ULTRA VIOL, вартістю 932,26 гривень; глассперленовий стерилізатор TAU QUARTZ 500, вартістю 767,75 гривень; ультразвуковий стоматологічний апарат PIEZODENT, вартістю 2 384,00 гривень; стоматологічні матеріали та інструменти, вартістю 40 000,00 гривень; ендодонтичний апарат, вартістю 8 000,00 гривень; ультрафіолетова лампа, вартістю 2 400,00 гривень; наконечники (8 шт.) вартістю 5 000,00 гривень. Позивач вказує, що в період шлюбу сторонами по справі, як подружжям, було укладено з Шевченківською філією АКБ «Київ» договір про депозитний вклад від 04.07.2008 року № 6734/1 та відкрито банківський рахунок, на якому у вказаний період було накопичено суму у розмірі 142 097,31 грн., однак після розірвання шлюбу позивачу стало відомо, що відповідачем одноособово, таємно від неї зазначені кошти було знято готівкою. Окрім цього, позивач посилається на завдання їй моральних страждань з боку відповідача [PERSON], які вона оцінює у 50 000 грн. Посилаючись на можливість присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно просила в судовому порядку вирішити вказаний спір та задовольнити поданий нею позов. У березні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про поділ спільного майна подружжя. З урахуванням уточнень до зустрічної позовної заяви [PERSON] (останні, викладені в письмовій репліці до дебатів) просить суд залишити за собою автомобіль Hyundai Sonata, [NUMBER], та стягнути з [PERSON] свою користь 1 294,43 гривні в якості компенсації вартості майна, а також відмовити в задоволенні позовних вимог за первісним позовом щодо стягнення моральної шкоди; за [PERSON] залишити наступне майно: - ролет на вікно, вартістю 5037 гривень. Вказаний ролет був встановлений за адресою: [ADDRESS] (а.с. 121). Зазначена обставина підтверджується видатковою накладною №000 000 0002 від 26.02.2010 року. - меблі в комплекті (міні кухня, шафа-купе) на загальну суму 11580 гривень. Меблі були придбані для приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 123). Зазначена обставина підтверджується договором на виготовлення меблів № 207-133-09 від 29.12.2009 року, дизайн-проектом, квитанцією до прибуткового номеру. - рекламна вивіска, вартістю 750 гривень, що підтверджується рахунком 2167 від 17.03.2010 року, товарним чеком від 17.03.2010 року; - диван, вартістю 1800 гривень, що підтверджується накладною від 04.03.2010 року, квитанцією від 04.03.2010 року; - відеодомофон, вартістю 2400 гривень, що підтверджується товарним чеком від 24.03.2010 року. В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] посилається на те, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] ними було придбане вищевказане майно, яке він просив поділити між ними в порядку поділу майна подружжя. Зазначив, що вартість автомобіля Hyundai Sonata, [NUMBER], з урахуванням його зносу становить 92 213,04 гривень, тобто половина вартості автомобіля - 46 106,52 гривень. Однак, слід врахувати що, автомобіль був придбаний 25.07.2007 року за 130 000 гривень, при цьому 23 306 доларів США (що еквівалентно 128 183 гривень, за курсом 5,5 гривень за долар США) [PERSON] отримав у формі кредиту в банку «Фінанси та кредит». Станом на день розірвання шлюбу, а саме 02.12.2010 року, заборгованість перед банком становила 8 169,63 доларів США, яку з урахуванням заборгованості за відсотками в сумі 72,1 долара США, 975,87 доларів США відсотків за користування кредитом; 125,07 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по основному боргу та 9,84 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по нарахованих відсотках позивач за зустрічним позовом погасив після розірвання шлюбу. Ця сума з урахуванням курсу НБУ становить 73 234,89 гривень. Оскільки кредит отримувався на придбання автомобіля, тобто в інтересах сімї, та, з урахуванням, що вищевказану частину кредиту сплатив [PERSON], позивач за зустрічним позовом зазначає, що [PERSON] повинна сплатити йому половину від даної суми, тобто 36 617,45 гривень. Враховуючи, що [PERSON] має сплатити [PERSON] 46 106,52 гривень компенсації за частку в автомобілі, а [PERSON] має сплатити 36 617,45 гривень компенсації по виплаченому кредиту, то, з урахуванням взаємозаліку, як зазначає позивач за зустрічним позовом, [PERSON] має сплатити [PERSON] 9 489,07 гривень. Позивач [PERSON] на обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскільки ним залишено у власності [PERSON] перелічене вище майно (ролет, меблі, рекламна вивіска, диван, відеодомофон) загальною вартістю 21 567 грн., то з урахуванням його компенсації за майно - [PERSON] як компенсацію за частку в автомобілі повинна сплатити [PERSON] 1 294,43 гривні. [PERSON] також зазначив, що відмовляється від позову в частині стягнення з [PERSON] коштів як компенсації за: вхідні двері, вартістю 4961 гривень, магнітофон «Панасонік», вартістю 950 гривень; дистилятор, вартістю 1500 гривень; кондиціонер,вартістю 4000 гривень комод, вартістю 1500 гривень; шафа-купе, вартістю 1500 гривень; вікна металопластикові, вартістю 3500 гривень, принтер, вартістю 1700 гривень. бокс ультрафіолетовий TAU ULTRAVIOL, вартістю 932,26 гривень; глассперленовий стерилізатор TAU QUARTZ 500, вартістю 767,75 гривень; ультразвуковий стоматологічний апарат PIEZODENT, вартістю 2 384 гривень; ендодонтичний апарат, вартістю 8 000 гривень; ультрафіолетова лампа, вартістю 2 400 гривень, оскільки частина цього майна (стоматологічне обладнання) не належить сторонам, а на іншу частину майна документи на придбання в нього відсутні, хоча з матеріалів справи вбачається їх наявність (описані в протоколі огляду місця події). Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2012 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про поділ спільного майна подружжя, об'єднано в одне провадження з первісною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги за первісним позовом, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про заперечували і просили відмовити. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позовні вимоги за зустрічним позовом з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в змінах та уточненнях до зустрічної позовної заяви. Третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась, на адресу суду представником банку були подані заяви від 14.06.2012 року № 0460 та за № 0816 від 30.10.2013 року про слухання справи без участі представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.108, 202). Вислухавши пояснення [PERSON] та її представника, пояснення представника [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та об'єктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.06.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який в подальшому був розірваний 02.12.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.17). Відповідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). На підставі ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторони визнають, що шлюбний договір між ними не укладався. Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з пунктами 23-24 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди, вирішуючи спори між подружжям про майно, повинні встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (частина 4 статті 65 СК України). Судом встановлено, що за час шлюбу сторонами по справі було придбано наступне майно: автомобіль марки HYUNDAI SONATA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2007, вартість якого на день придбання становила 130 000,00 гривень (а.с.18); бокс ультрафіолетовий TAU ULTRAVIOL, вартістю 932,26 гривень (а.с.25); глассперленовий стерилізатор TAU QUARTZ 500, вартістю 767,75 гривень (а.с.25); ролет на вікно, вартістю 5 037 гривень (а.с. 121); вхідні двері, вартістю 4 961 гривень (а.с.122); меблі в комплекті (міні кухня, шафа-купе) на загальну суму 11580 гривень, що підтверджується квитанцією СПД [PERSON] до прибуткового касового ордеру; рекламна вивіска, вартістю 750 гривень, що підтверджується рахунком 2167 від 17.03.2010 року, товарним чеком ФОП [PERSON] від 17.03.2010 року; диван, вартістю 1800 гривень, що підтверджується накладною від 04.03.2010 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 04.03.2010 року; відеодомофон, вартістю 2400 гривень, що підтверджується товарним чеком від 24.03.2010 року. Дійсна вартість вказаного вище майна, що підлягає поділу, за узгодженням сторін без урахування вартості автомобіля складає 28 228 гривень 01 копійку. Вказані обставини визнавались та не оспорювались сторонами в судовому засіданні, що є підставою для звільнення від доказування на підставі ст.ст. 60, 61 ЦПК України та підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями квитанцій, товарних чеків, рахунків-фактур тощо. За таких обставин суд приходить до висновку, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю та включається до обсягу спільного майна подружжя, що підлягає поділу. Судом не включається до обсягу спільного майна подружжя наступне майно: стоматологічна установка «Галлант» вартістю 18 056,00 гривень (а.с.28); крісло стоматологічне AG.03200, вартістю 10 326,00 гривень (а.с.28); відсмоктуючий агрегат V-250, вартістю 2 350,00 гривень (а.с.28); компресор ТORNADO-130, вартістю 6 554,70 гривень (а.с.26); компресор ТORNADO-40, вартістю 3 212,00 гривень (а.с.12,29); насос роторний вакуумний DUO, вартістю 9 225,00 гривень (а.с.29); ультразвуковий стоматологічний апарат PIEZODENT, вартістю 2384 гривень; ендодонтичний апарат, вартістю 8 000 гривень; ультрафіолетова лампа, вартістю 2 400 гривень; стоматологічні матеріали та інструменти, вартістю 40 000,00 гривень; наконечники (8 шт.) вартістю 5 000,00 гривень. Зазначене майно не може бути включено до обсягу спільного майна подружжя, оскільки сторонами не доведено факт придбання даного майна за спільні кошти подружжя через відсутність підтверджуючих документів. Також згідно наявних в матеріалах справи доказів, окреме із зазначеного вище майна було придбане та/або одержане батьком відповідача за первісним позовом - [PERSON] Суд також відзначає, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що під час спільного проживання подружжям придбавалось інше рухоме та нерухоме майно. Суд зазначає, що сторонами не надано та судом не здобуто доказів, які б підтверджували на час припинення спільного ведення господарства наявність у сторін іншого майна. З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2008 року між Шевченківської філією АКБ «Київ» та [PERSON] був укладений договір № 0600010887 про відкриття карткового рахунку і видачу картки Visa, а 24.07.2008 року була укладена і додаткова угода № 1/карт до договору 6734/1 від 04.07.2008 року про депозитний вклад «Золота хвиля» в національній валюті (а.с.19,20). Відповідно до даних угод [PERSON] в якості внеску на банківській вклад (депозит) було перераховано 140 000 грн. (а.с.27). В той же час довідкою № 311-31/87 від 18.11.2013 року, виданою [PERSON] Шевченківським відділенням ПАТ АКБ «Київ», підтверджується факт закінчення терміну дії депозитного договору та отриманням позивачем за зустрічним позовом коштів в сумі 140 000 грн. за депозитним договором «Золота хвиля». Зазначена подія відбулась під час перебування сторін по справі у шлюбі. У зв'язку із тим, що згідно пояснень представника [PERSON] та показань свідка перелічені вище грошові кошти були витрачені подружжям до розірвання шлюбу і позивачем [PERSON] не надано доказів протилежного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для включення даних грошових коштів до обсягу спільного майна подружжя, яке підлягає поділу. Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт придбання 01.06.2007 року [PERSON] автомобіля марки HYUNDAI SONATA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], за 23 306 дол. США або 130 000 грн. за курсом НБУ на день придбання автомобіля. Згідно п.2.1-2.3, 3.2 Кредитного договору № 23-24/07-А, укладеного 25.07.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], вбачається, що кошти на придбання автомобіля в сумі 23 306 дол. США були надані банком на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та [PERSON] зобов'язався повернути вказані кошти до 24.07.2014 року (а.с.31). В матеріалах справи також міститься копія розрахунку суми боргу за кредитним договором № 23-24/07-А станом на 02.12.2010 року, тобто на день розірвання шлюбу між сторонами по справі, якою підтверджується наявність заборгованості за договором в сумі 8097,53 доларів США по тілу кредиту та 72,10 доларів США - заборгованості по процентам (а.с.120) Наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором № 23-24/07-А від 25.07.2007 року станом вже на 10.12.2012 року встановлений факт погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 9145,50 доларів США, що еквівалентно 73 099,98 гривням станом на 10.12.2012 року за курсом НБУ та 134,91 гривні. Всього в гривнях - 73 234,89 гривень. Таким чином, з наданих до матеріалів справи доказів вбачається та не заперечується сторонами, що кошти, отримані за кредитним договором були використані в інтересах сім'ї. За таких обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір № 23-24/07-А від 25.07.2007 року був укладений з відома сторін по справі, грошові кошти, що були отримані за вказаним кредитним договором, витрачені в інтересах сім'ї. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 10.12.2012 року, тобто після припинення спільного проживання з [PERSON] та розірвання шлюбу за рахунок особистих коштів сплатив грошові кошти за кредитним договором № 23-24/07-А від 25.07.2007 у сумі 9145,50 доларів США та 134,91 гривні, заборгованості перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не має. Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є батьком відповідача по справі [PERSON], повідомив суду, що майже все стоматологічне обладнання, яке є предметом судового розгляду було придбане ним за власні кошти особисто або оформлене на сина. Окреме майно, таке як компресор ТORNADO-40, взагалі є особистим майном свідка, а тому не може бути включене до обсягу спільного майна подружжя. Свідок [PERSON] також вказав, що саме він дав сину 140 000 грн., які останній поклав на депозит в АКБ «Київ». Показаннями свідка підтверджуються доводи сторін про те, що зазначені кошти ще під час шлюбу у 2009 році були зняті [PERSON] Свідок повідомив суд, що кошти, які були зняті з депозити були витрачені ще під час перебування сторін у шлюбі. Статтею 57 СК України встановлено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Відповідно до пунктів 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно висновку № 12 судової авто товарознавчої експертизи, складеного 08.02.2013 року судовим експертом Кудинським В.С. ринкова вартість автомобіля HYUNDAI SONATA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на час проведення експертизи складає 92 213 грн. Згідно з ч. 1 ст. 10 ЦПК кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. За таких обставин, під час визначення дійсної (ринкової) вартості майна суд виходить з узгодженої сторонами вартості майна та доказів щодо вартості майна, наданих сторонами до матеріалів справи. Згідно ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно зі ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 статтею 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя про отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Враховуючи вищезазначені норми матеріального та процесуального права, оцінивши всі надані сторонами по справі докази, та вислухавши пояснення сторін, їх представників, суд прийшов до переконання про можливість часткового задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про поділ спільного майна подружжя та відмови в задоволенні позовних вимог за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] Проаналізувавши надані докази та надавши їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, зважаючи, що придбані сторонами речами не подільними, факт їх користування сторонами, враховуючи інтереси сторін, суд вважає за можливе поділити майно таким чином: в порядку поділу майна подружжя [PERSON] отримує наступне майно: автомобіль марки HYUNDAI SONATA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], ринкова вартість якого складає 92 213,04 грн. В порядку поділу майна подружжя [PERSON] отримує наступне майно: бокс ультрафіолетовий TAU ULTRAVIOL, вартістю 932,26 гривень; глассперленовий стерилізатор TAU QUARTZ 500, вартістю 767,75 гривень; ролет на вікно, вартістю 5 037 гривень; вхідні двері, вартістю 4 961 гривень; меблі в комплекті (міні кухня, шафа-купе) на загальну суму 11580 гривень; рекламна вивіска, вартістю 750 гривень; диван, вартістю 1800 гривень; відеодомофон, вартістю 2400 гривень; всього майна на суму 28 228 гривень 01 копійку. Враховуючи наявність зустрічних грошових однорідних вимог, пов'язаних зокрема із погашенням [PERSON] заборгованості перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором № 23-24/07-А від 25.07.2007 року в сумі 9 145,50 доларів США, що еквівалентно 73 099,98 гривням, суд приходить до висновку про можливість в порядку взаємозаліку зустрічних грошових однорідних вимог (щодо сплати [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в сумі 36 617,45 грн. за сплачений останнім спільний борг та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частини вартості автомобіля в сумі 46 106,50 гривень) остаточно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 4 624,93 грн. Суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позовних вимог за первісним позовом в частині відшкодування моральної шкоди у зв'язку із не доведенням позивачем в чому саме полягала заподіяна їй моральна шкода, якими саме неправомірними діями відповідача вона була заподіяна, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Окрім цього, позивач не зміг довести суду з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial