overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини – сина [PERSON] - [INFO] в розмірі 450 грн. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судове засідання позивач не з’явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільної дитини, сина [PERSON] - [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає. Згідно із ч.3 ст.180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров’я та матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач є працездатним, документів, що заперечують вказане відповідачем до суду не надано. Тому, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у сумі 450 грн. щомісяця на дитину. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, відповідають чинному законодавству. Судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказував, що 28.09.2009 року ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22013-280909. Відповідно до п. 1.2. договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26258903140886 в національній валюті України – гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в Додатку №1 до договору. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. У відповідності до договору, держатель картки зобов’язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією таабо овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією таабо овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією таабо овердрафтом. Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушувала свої договірні зобов’язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 03.05.2013р. за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 3 512,15грн., яка складається із тіла кредиту – 1527,08 грн., прострочене тіло кредиту – 977,98 грн., заборгованість за відсотками – 303,97 грн., заборгованість за комісіями – 703,12 грн. Позивач просив стягнути із [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПУО 34047020, р/р 26258903140886) заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 512,15грн., судовий збір у розмірі 229,40 грн. ( МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПУО 34047020, рр [NUMBER]) та витрати понесені на публікацію оголошення про виклик до суду відповідача в розмірі 630 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду представник подав клопотання про слухання справи за відсутності повноважного представника, позовні вимоги підтримуються в повному обсязі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають 2-х неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. [PERSON] непорозуміння та різні погляди на життя вони з відповідачем припинили подружні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження родини, з урахуванням їх з відповідачем відносин, вважає неможливим, через що просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що проти позовних вимог позивачки не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25.09.1999р. Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, 25.09.1999 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 296, від якого сторони мають 2-х неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Як вбачається з письмових пояснень позивачки, сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені через те, що, вони з відповідачем мають різні поняття та погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, у зв’язку з чим подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження – є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

22.10.2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради /далі [PERSON]/ про встановлення факту постійного проживання разом з матір’ю [PERSON], померлою 19.11.2012 р. в м.Кривому Розі; визнання права власності на квартиру як спадкоємцем першої черги за законом. В обґрунтування вказує що мати є власником двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., в порядку приватизації та після смерті батька [PERSON] Як спадкоємець за законом він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем, однак нотаріусом в видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв’язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Інший спадкоємець, його сестра [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині на його користь. Оскільки інших спадкоємців першої черги немає, просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову. Відповідач [PERSON] направив до суду відгук про визнання заявленого позову, та розгляд справи в відсутності представника. Суд вважає що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю квартири, відсутність інших спадкоємців, наявність даних про прийняття спадщини підтверджується наданими позивачем та витребуваними судом доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці першої черги за законом, якими є діти, дружина та батьки. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. На підставі ст.ст.1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за договорами позики на суму 9 800 грн. та 70 000 грн., мотивуючи тим, що у відповідності до договору позики від 14.08.2012 року він дав [PERSON] і [PERSON] у борг 70 000 грн. строком до 14.08.2013 року, а відповідно до договору позики від 18.05.2013 року дав у борг [PERSON] 9 800 грн. в строк до 18.09.2013 року, у визначений термін грошові кошти повернуті не були, в зв’язку з чим просить їх стягнути. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги на підставі викладених у позові мотивів. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги у визначеному розмірі визнали та пояснили, що брали у борг грошові кошти у [PERSON], али ними повернуті ще не були. Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню із слідуючих підстав. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 14.08.2013 року був укладений договір позики на суму 70 000 грн., що підтверджується розпискою, у якій зазначено, що відповідачі – [PERSON] та [PERSON], взяли у борг у [PERSON] 57 000 грн. і зобов’язуються повернути цей борг в строк до 14.08.2013 року. Також, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 18.05.2013 року був укладений договір позики на суму 9 800 грн., що підтверджується розпискою у якій зазначено, що відповідач [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 9 800 грн. і зобов’язується повернути цей борг в строк до 18.09.2013 року. У відповідності до ст. 525 ЦК України – одностороння відмова від зобов’язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявність зазначених розписок у позивача свідчить про існування договірних відносин між ним та відповідачами. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання зобов’язань, взятих за договорами позики, сума боргу підлягає стягненню з них на користь позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: з [PERSON] – 448 грн., а з [PERSON] -350 грн. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за використаний природний газ. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі мешкають за адресою: м. Донецьк, вул. Добровольського, 1/206. На протязі всього часу мешкання за вищевказаною адресою, відповідачі користуються послугами ПАТ «Донецькміськгаз», але плату за отримані послуги здійснюють не своєчасно та не в повному обсязі. В зв'язку з несплатою за використаний природний газ відповідачі заборгували за період з 01.12.2001 р. по 01.01.2013 р. – 475 грн. 51 коп. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі – 475 грн. 51 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 193 грн. 68 коп., 3 % річних у розмірі 57 грн. 38 коп., а також 229 грн. 40 коп. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає у повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з'явились, будучи належним чином повідомлені про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі мешкають за адресою: м. Донецьк, вул. Добровольського, 1/206. Заборгованість за використаний природний газ за період з 01.12.2001 р. по 01.01.2013 р. - 475 грн. 51 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 193 грн. 68 коп., 3 % річних у розмірі 57 грн. 38 коп.. Оскільки фактично відповідачі користуються наданими позивачем послугами, тому суд вважає що між позивачем та відповідачами склались договірні відносини. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачами свої зобов'язання перед позивачем за надані послуги належним чином виконано не було, що і є підставою для задоволення позовних вимог, та стягнення з них суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використаний природний газ. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач мешкає за адресою: м. Донецьк, вул. Красногорівська, 10/14. На протязі всього часу мешкання за вищевказаною адресою, відповідач користується послугами ПАТ «Донецькміськгаз», але плату за отримані послуги здійснює не своєчасно та не в повному обсязі. В зв'язку з несплатою за використаний природний газ відповідач заборгувала за період з 01.06.1997 р. по 01.02.2013 р.– 510 грн. 64 коп. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача суму заборгованості у розмірі – 510 грн. 64 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 93 грн. 52 коп., 3 % річних у розмірі 28 грн. 72 коп., а також 229 грн. 40 коп. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: м. Донецьк, вул. Красногорівська, 10/14. Заборгованість за використаний природний газ за період з 01.06.1997 р. по 01.02.2013 р. - 510 грн. 64 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 93 грн. 52 коп., 3 % річних у розмірі 28 грн. 72 коп. Оскільки фактично відповідач користується наданими позивачем послугами, тому суд вважає що між позивачем та відповідачем склались договірні відносини. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем свої зобов'язання перед позивачем за надані послуги належним чином виконано не було, що і є підставою для задоволення позовних вимог, та стягнення з неї суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом, в якому просить визнати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 753462 за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Виноградна 6, якій належить [PERSON] – недійсним. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву, в якої визнала позовні вимоги, та просила розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, та просив справу слухати у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 жовтня 2009 року Нерубайською сільською Радою був виданий державний акт про право власності на земельну ділянку 0,210 га за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Виноградна 6 на ім.*я відповідачки [PERSON] Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2010 року вищенаведене рішення Біляївського районного суду скасоване. Таким чином, скасована підстава видачі спірного акту. Крім цього, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 березня 2013 року визнаний дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, у зв*язку з чим право власності на вказану земельну ділянку перейшло до позивача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2013 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору майнового характеру між ними немає. Позивач зазначає, що сімейне життя з дружиною не склалося через несумісність характерів, відсутність щирості у відносинах та взаємопорозуміння. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися з травня 2013 р. Вважає, що збереження шлюбу є недоцільним, оскільки примирення між ними неможливе, в зв’язку з чим просить його розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах вказаних в позовній заяві, просив суд строк на примирення не надавати та розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена. За згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача застосувавши заочний розгляд справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрований міським відділом РАЦС м. Херсон, серії 1-КГ № 079142. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім’я фактично розпалася, подружжя разом не проживає, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як він не бажає підтримувати з відповідачкою шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Outcome: approved