Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

В липні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 23.02.2006р. між ним та відповідачем укладено договір № DNH4KP96120009 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1817,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 14.06.2013 утворилася заборгованість у розмірі 27755,06 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 1638,25 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8554,06 грн., 15764,89 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафних санкцій: 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1297,86 грн. - штрафу (процентна складова), яку просив суд стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.02.2006 року за заявою [PERSON] як позичальника та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір № DNH4KP96120009 від 23.02.2006 року, відповідно до умов якого, відповідачем було отримано споживчий кредит в розмірі 1817,40 грн. на строк 24 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення - 22.02.2008 р. Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем станом на 14.06.2013 року заборгованість за кредитом становить 27755,06 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 1638,25 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8554,06 грн., 15764,89 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафних санкцій: 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1297,86 грн. - штрафу (процентна складова). Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Додаток №12 до наказу № 391 від 21.03.2006) термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Судом встановлено, що строк дії споживчого кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] від 23.02.2006, встановлений тривалістю 24 місяців з кінцевим терміном до 22.02.2008, що передбачено у відповідній заяві позичальника. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд із вказаним позовом 12.07.2013 року, згідно реєстраційного штампу суду на позовній заяві. Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема щодо наявності фактичних даних (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" після закінчення дії кредитного договору протягом 5 років не звертався з позовними вимогами до відповідача про повернення заборгованості по кредитному договору від 23.02.2006 р. Таким чином, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту із пропуском погодженого сторонами п'ятирічного строку позовної давності, що згідно вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача не підлягають захисту у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed