Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер 2323081200:04:005:048, що розташована по [ADDRESS] та зобов'язати Реєстраційну службу Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області провести їх державну реєстрацію, зазначивши, що вказане майно належить їй на праві власності, влітку 2012 року вона мала намір подарувати будинок та земельну ділянку, однак було встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів втрачено, тому вона не має можливості розпорядитись належними їй будинком та земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] повністю підтримала доводи позовної заяви, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представники відповідачів Реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області - Гарагуля О.О., Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області - Якубович А.А. в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі, не заперечують проти його задоволення. Представник відповідача Управління Держземагенства у Мелітопольському районі Запорізької області та представник третьої особи Комунального підприємства «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явились, не повідомили суд про причини неявки, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи - представник Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області - Меркулова В.І., приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не з'явились, від них надійшли клопотання про слухання справи за їх відсутності, позов визнали в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги за наступних підстав: Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 20.01.1988 року на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської районної ради народних депутатів № 134 від 23.04.1987 року, [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS], зареєстровано 20.01.1988 року в Мелітопольському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстраційну книгу № 12 за реєстраційним № 3213. Також, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 27.09.1994 року Костянтинівською сільською радою, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка, розташована по [ADDRESS], площею 0,0494 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 487. Судом встановлено та підтверджено в судовому засіданні, що позивач в 2012 році мала намір подарувати житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер 2323081200:04:005:048, що розташована по [ADDRESS], однак оригінали правовстановлюючих документів нею були втрачені. Вказані обставини також підтверджуються листом Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області № 0677/01-2Н від 01.04.2013 року та листом Управління Держземагенства у Мелітопольському районі Запорізької області № 29/235-16 від 09.04.2013 року. Також, у виконання п. 8.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07 лютого 2002 року N 7/5 та п. 4.8. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 № 325, позивачем в газеті «Новий день» № 152-155 від 08.08.2012 року, № 57-62 від 13.03.2013 року були розміщені об'яви щодо втрати вказаних документів. Крім того, 01.07.2013 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про посвідчення договорів дарування. Однак у посвідченні договорів дарування позивачці було відмовлено, в зв'язку з тим, що документи, які надані позивачем для вчинення нотаріальних дій не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону України «Про нотаріат». Отже, вказані обставини позбавляють позивача можливості розпорядитись належними їй житловим будинком [ADDRESS] та земельною ділянкою, площею 0,0494 га, кадастровий номер 2323081200:04:005:048, що розташована по [ADDRESS], на свій розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Разом з тим, відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності за житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер 2323081200:04:005:048, що розташована по [ADDRESS] та зобов'язати Реєстраційну службу Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області провести їх державну реєстрацію.

Outcome: approved