Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-13 00:00:00

Згідно позову, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25 грудня 2007 року позивачці [PERSON] з права часткової власності на будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS], було виділено приміщення магазину під літерою А-1, площею 53,2 кв.м., що становить 49/100 ідеальних часток та визнано за нею право власності на зазначене приміщення. Позивачка стверджує, що починаючи з 2002 року нею з суворим дотриманням всіх санітарних, пожежних, будівельних норм нею було здійснено перепланування своєї частки магазину із улаштуванням прибудови (літера А1-1). Після цього об'єкт набув принципово нових характеристик, оскільки збільшився за площею та набув нових конструктивних ознак. КП «БТІ м. Донецька» виготовлено технічний паспорт, за яким загальна площа об'єкту (приміщення [ADDRESS]) складає 133,4 кв.м. 28 грудня 2011 року між нею та Донецькою міською радою був укладений договір користування № 3/3398, відповідно до якого Рада дозволила їй використовувати земельну ділянку площею 187,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на період оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та їх державної реєстрації у встановленому законом порядку. Позивачка просить визнати за нею право власності на самовільно зведений об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS], а саме приміщення під літерами А1-1, А-1, загальною площею 133,4 кв.м., які складаються з тамбуру (літера 1-1) площею 1,4 кв.м., торгівельної зали (літера 1-2) площею 49,6 кв.м., коридору (літера 1-3) площею 2,8 кв.м., туалету (літера 1-4) площею 1,9 кв.м., кабінету (літера 1-5) площею 9,5 кв.м., перукарні (літера 1- 6) площею 32,7 кв.м., коридору (літера 1-7) площею 7,4 кв.м., кабінету (літера 1-8) площею 13,6 кв.м., кабінету (літера 1-9) площею 10,6 кв.м., коридору (літера 1-10) площею 3,9 кв.м. Позивачка [PERSON], належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути за відсутності позивача. Відповідач, [PERSON], належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Надав суду письмову заяву, за якою просить справу розглянути у його відсутність. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25 грудня 2007 року приміщення магазину під літерою А-1, розташоване за адресою: [ADDRESS], було розділене між [PERSON] та [PERSON] без врахування площі прибудови літ. А-1-1. Зазначеним рішенням [PERSON] виділена частина приміщення зазначеного магазину площею 53,2 кв.м., що становить 49/100 ідеальних часток, і за нею визнане право власності на зазначене приміщення. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] 04 червня 2008 року зареєструвала визнане за нею право власності на зазначене нерухоме майно в КП «БТІ м. Донецька». Позивачкою до позову доданий договір користування № 3/3398, укладений 28 грудня 2011 року між [PERSON] та Донецькою міської радою, за яким міська рада як розпорядник дозволила користувачеві [PERSON] використовувати земельну ділянку площею 187,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на період оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та їх державної реєстрації. З копії технічного паспорту на будівлю магазину з прибудовою вбачається, що на наданій земельній ділянці позивачкою була зведена прибудова літ. А1-1, загальною площею 79,7 кв.м. основною площею 69,7 кв.м., з яких частина прибудови загальною площею 52,6 кв..м, основною площею 40,8 кв.м., зведена до 18 серпня 2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля або споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Оскільки прибудова до магазину зведена без належного дозволу, вона згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом. За ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Висновком будівельно-технічної експертизи № 064 С/13 від 04 грудня 2013 року встановлено відсутність порушень Державних будівельних норм та дотримання санітарних, протипожежних норм, цілісність несучих конструкцій та матеріалів, що впливають на міцність та безпеку при будівництві та переплануванні зазначеної прибудови. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Таким чином, зазначене самочинне будівництво не порушує права інших осіб. Ввести будівлю в експлуатацію та оформити своє право власності через адміністративну процедуру позивачка у зв'язку з прогалинами в законодавстві, що регулює зазначені правовідносини, не може. Отже, підтвердити та реалізувати своє право власності на зазначений об'єкт іншим шляхом ніж через судове рішення позивачка не може. За наведених обставин, позовні вимоги про визнання права власності на самочинно зведений об'єкт нерухомості на підставі ч. 5 ст. 376, ст. 392 ЦК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved