Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів, вказавши, що відповідно до рішення Тростянецького районного суду від 25.12.2009 року по справі №2-728/2009 з відповідача [PERSON] присуджено до стягнення на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 500грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2009 року до повноліття дитини. Рішення було звернено до виконання, та виконавчі листи направлені за місцем проживання відповідача. Відповідач [PERSON] аліменти не сплачував жодного разу, тому заборгованість складає 16550грн. станом на 01.10.2012 року. В зв`язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку(пеню) в сумі 5100грн. та судові витрати, понесені нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, причина неявки в судове засідання невідома, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив заочний розгляд справи. Ухвалою Тростянецького районного суду від 17.12.2012 року відповідача [PERSON] було оголошено в розшук, та по даним Лебединського МВ УМВС України в Сумській області останнє відоме місце проживання встановлено [ADDRESS]. В поясненнях, наданих ст. іг Голосіївського РВ ГУМВС України в м.Києві громадянин [PERSON] - [PERSON] пояснив, що він проживає в м.Києві неофіційно, постійного місця роботи не має, раніше перебував в шлюбі з позивачкою [PERSON], від шлюбу є дитина, однак він не знав, що існує рішення суду про стягнення аліментів, про це йому стало відомо від державних виконавців. Оскільки не має постійного місця роботи сплачувати аліменти не має змоги, коли влаштується на роботу, то буде платити аліменти на утримання сина. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 15.10.2007 року виконкомом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області) (а.с.3) Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Виконавчий лист по справі №2-728/2009 виданий 12.03.2010 року, підтверджує факт того, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 500грн. щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 27.11.2009 року.(а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому листу №2-728/2009, виданому 12.03.2010 року борг станом на 01.10.2012 року становить 16550,14грн., сплачених аліментів немає.(а.с.6). Згідно довідки №3261 від 29.05.2012 року, виданої відділом ДВС Тростянецького РУЮ Вінницької області, гр.[PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.09.2011 року по лютий 2012 року(а.с.8). Згідно довідки №10772-02 від 03.10.2012 року, виданої відділом ДВС Лебединського РУЮ Сумської області, гр.[PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.03.2012 року по 30.09.2012 року(а.с.7) У відповідності з ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006р. - передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки аліменти були визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., то пеня за несплату таких аліментів за 1 місяць буде складати 150 грн.(500грн.*1%*30кал.днів). Враховуючи, що відповідачем не було сплачено аліментів на утримання дитини від дня виникнення обов`язку, тобто з 27.11.2009 року, тобто заборгованість по сплаті аліментів виникла за 34 місяці, то сума пені буде сталою та складатиме 150 грн. щомісячно. Таким чином розмір пені за період з 01.12.2009 року по 30.09.2012 року складатиме: за 2009рік - 150грн., за 2010рік - 12міс.*150грн.=1800грн., за 2011рік - 12міс.*150грн.=1800грн., за 2012рік - 9міс.*150грн.=1350грн., всього 5100грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.180,182,184,191,196 СК України. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп., та на користь позивача судові витрати в сумі 250грн., понесені нею при поданні позовної заяви за надання правової допомоги.

Outcome: approved