Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

31 січня 2013 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із цим позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 22 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], було укладено кредитний договір за програмою кредитування «Земельна ділянка в кредит» № 014/152332/3101/85, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 41500,00 доларів США із розрахунку 15,10% річних строком на 240 місяців. Однак зобов'язання відповідачем за вказаним кредитним договорам не виконуються належним чином, а на звернення до позичальника з проханням повернути кошти та виконати свої зобов'язання за договором і погасити існуючу заборгованість, відповідач не реагує. Вказані обставини стали причиною звернення позивача з вказаним позовом до суду, в якому він просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договорам в сумі 409066,39 гривень та судові витрати по справі. (а.с. 2-3) Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтовуючи їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Пояснила, що вже була реструктуризація заборгованості, внаслідок чого заборгованість по відсоткам була переведені власне на кредит, проте і за цих умов позичальник не виконує взяті на себе зобов'язання. Відповідач в судове засідання, призначене на 14 березня 2013 року, надала до суду заяву з проханням надати їй час звернутися за правовою допомогою. В судовому засіданні 28 березня 2013 року відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заявили клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. Після цього відповідач та її представник двічі подавали апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження без сплати судового збору, внаслідок чого апеляції залишалися без руху та були повернуті ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року та відмовлено у відкритті апеляційного провадження 31 жовтня 2013 року. Такі дії сторони відповідача, на думку суду, направлені виключно на затягування розгляду справи, а не її вирішення по суті. При цьому відповідач заявою, яка надійшла до Самарського районного суду м.Дніпропетровська, повідомила про розірвання договору з адвокатом [PERSON], що він з 14 травня 2013 року не є її представником по даній цивільній справі. В судове засідання, призначене на 19 листопада 2013 року відповідач не з'явилися, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON], було укладено кредитний договір за програмою кредитування «Земельна ділянка в кредит» № 014/152332/3101/85, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 41500,00 доларів США із розрахунку 15,10% річних строком на 240 місяців (а.с. 4-13). 22 серпня 2008 року [PERSON] отримала через касу банку кредитні кошти в розмірі 41500,00 доларів США, що на день видачі кредиту згідно офіційного курсу НБУ становило 201 017,70 грн., що підтверджується меморіальним валютним ордером № ОТЕ015231 (а.с.19). 20 листопада 2012 року позивач звертався з вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором до відповідача про необхідність погасити прострочену заборгованість, але позичальник її не виконав (а.с.а.с. 20-21). Згідно поштового повідомлення про вручення [PERSON] 20 грудня 2012 року отримала вимогу позивача (а.с.22). Станом на 12 грудня 2012 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 014/152332/3101/85 від 22 серпня 2008 року складає 51 178,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 грудня 2012 року складає 409 066,39 гривні, яка складається із : - непогашеної суми кредиту - 42130,21 доларів США, що по курсу НБУ станом на 12.12.2012 року складає 336746,77 гривень; - несплачені проценти - 4104,24 доларів США, що по курсу НБУ станом на 12.12.2012 року складає 32805,19 гривень; - несплаченої пені - 4943,63 доларів США, що по курсу НБУ станом на 12.12.2012 року складає 39514,43 гривень; що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 23-25). При цьому з розрахунку видно, що 23.06.2010 року, 09.08.2010 року та 22.08.2010 року проводилася реструктуризація, внаслідок якої відповідно 1562,64 дол. США, 525,14 дол. США та 200,34 дол. США в структурі заборгованості перейшли із заборгованості по відсоткам в залишок кредиту, тобто капіталізовано 2332,78 дол. США, внаслідок чого на цю суму зменшилася заборгованість по відсоткам і збільшилася заборгованість залишку кредиту, що відображено на початку розрахунку суми позову. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитними договорами позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин у розумінні ст. 1054 ЦК України було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту, відсотків та комісії за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитними договорами, що полягає у фактичному припиненні сплати за ними, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про дострокове стягнення кредитних коштів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити в заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved