Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобов»язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві звільнити з під арешту нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці у Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк», а саме: житловий будинок, загальною площею 2163,5 кв.м., житловою площею 741,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0785 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В позові позивач зазначив, що 04.07.2007 р. між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, реєстраційний номер 6418. Іпотека виступала забезпеченням виконання зобов»язань за кредитним договором [PERSON] Відповідно до іпотечного договору іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно, яким є земельна ділянка, загальною площею 0,0785 га, кадастровий номер [NUMBER] з розташованим на ній об»єктом незавершеного будівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 17.12.2010 р. стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] борг в розмірі 4738661,28 грн. та судові витрати в розмірі 2700 грн. Банком отримано виконавчі листи та 17.02.2012 р. було пред»явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві. 24.02.2012 р. постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. В ході виконавчого провадження державним виконавцем було описано належне боржнику на праві власності майно, що знаходиться в іпотеці банку. Під час опису майна встановлено, що об»єкт незавершеного будівництва було добудовано. Державним виконавцем було передано належне боржнику майно на примусову реалізацію. Торги не відбулися через відсутність зареєстрованих покупців. Постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу. У зв»язку з тим, що іпотечне майно не було реалізовано, позивачем було прийнято рішення задовольнити свої вимоги шляхом переходу до позивача права власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку, відповідно до положень п.25 Іпотечного договору та положень Закону України «Про іпотеку». Однак, у зв»язку з чинними арештами «на все майно боржника» накладеними Відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві у позивача відсутня можливість скористатися законним правом та зареєструвати право власності на предмет іптеки. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв»язку із завершенням виконавчого провадження. Статею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. У ПАТ «УПБ» є пріоритет перед іншими кредиторами позичальника на звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 03.07.2013 р. в якості відповідача залучено до участі в справі [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив зобов»язати Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві звільнити з під арешту нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці у Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк», а саме: житловий будинок, загальною площею 2163,5 кв.м., житловою площею 741,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0785 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до іпотечного договору від 04.07.2007 р. укладеному між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та [PERSON], яка виступає майновим поручителем [PERSON] передано в іпотеку банку нерухоме майно: земельна ділянка, загальною площею 0,0785 га, з розташованим на ній об»єктом незавершеного будівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку і господарських будівль. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно до ст.16 Закону України «Про іпотеку» передача в іпотеку об»єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку на якій розташований об»єкт незавершеного будівництва, об»єкт незавершеного будівництва та майнових прав на них. Після завершення будівництва будівля (споруда) житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. 15.04.2008 р. Головним управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації видано свідоцтво, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2010 р. стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Український Професійний Банк» в рахунок заборгованості за договором кредиту 4738661 грн. 20 коп. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 24.02.2012 р. було відкрито виконавче прводження № 31288448 про примусове виконня виконавчого листа № 2-217/10, виданого 14.04.2011 р. про стягнення [PERSON], солідарно на користь ПАТ «Український Професійний Банк» в рахунок заборгованості за договором кредиту 4738661,28 грн. та судові витрати в розмірі 2700 грн. 24.02.2012 р. постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві ( ВП № 31288448) було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. 08.05.2012 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-217 від 14.04.2011 р. про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 4741361,28 грн. складено акт опису й арешту майна: земельної ділянки, площею 0,0785 га, кадастровий номер [NUMBER], та розташованому на ній будинку, який перебуває в стадії добудови, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлена майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставадержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно перебуває в заставі, то роз»яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. У разі, якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києв від 29.03.2013 р. виконавчий лист №2-217/10, виданий 14.04.2011 р. Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON], солідарно, на користь ПАТ «Український Професійний Банк» в рахунок заборгованості за договором кредиту - 4738661,28 грн. та судових витрат в розмірі 2700,0 грн. повернуто стягувачу на підставі п.3 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв»язку з завершенням виконавчого провадження. Враховуючи ті обставини, що іпотекодержателем виступає ПАТ «Український Професійний Банк», який має пріоритет перед іншими кредиторами позичальника на звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчий лист повернуто стягувачеві, суд приходить до висновку, що підлягає звільненню з під арешту нерухоме майно, що є предметом договору іпотеки: житловий будинок, загальною площею 2163,5 кв.м., житловою площею 741,5 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0785 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться за адресою: [ADDRESS], накладений постановою від 24.02.2012 р. старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві (ВП № 31288448). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частках судовий збір в сумі 114,7 грн.

Outcome: approved