Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, у якій зазначає наступні обставини. 20.02.2013 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики, згідно якого він позичив відповідачці 110000 грн., а остання зобов'язалася повернути йому суму позики до 01.03.2013 року , що підтверджується договором позики від 20.02.2013 р. Однак, борг не повернула до цього часу. На вимоги повернути взяті у борг кошти не реагує. Так відповідачка має повернути йому борг з урахуванням встановленого індексом інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми . За період з 01.03.2013 р. і по 26.11.2013 р. сума боргу з урахуванням трьох процентів річних складає : 110000 грн. х 3 х 271 : 365 : 100 = 112450 грн. , де - - 110000 грн. - сума боргу ; - 3 - три проценти річних ; - 271 - кількість дні прострочення. Крім того , у відповідності до ст. 611 ЦК України , у разі порушення зобов"язань настають провові наслідки у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач оцінює свою моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Просить суд : - стягнути з відповідачки суму неповернутого боргу за договором позики в розмірі 110000 грн. , три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2450 грн. та 20000 грн. в рахунок У судове засідання позивач не з'явився. У своїй заяві просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує, просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов визнає, буде виплачувати борг періодичними платежами. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . Судом встановлено , що 20.02.2013р. дійсно позивач дав у борг відповідачці грошову суму у розмірі110 000 грн. і остання повинна була повернути її у строк до 01.03.2013 р. року, що підтверджується письмовим договором від 20.02.2013 р. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625, ст. 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач належним та достатнім чином обґрунтував свій позов, а тому він підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Суд вважає , що дана вимога не підлягає задоволенню в силу наступного. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 31 березня 1995 року № 4 з наступними змінами «Про судову практику в справа х про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (п.5), оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими завдано цю шкоду. Застосовувати загальну норму ст. 23 ЦК України щодо відшкодування моральної шкоди , на яку посилається позивач , суд не знаходить достатніх підстав. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, що була понесена останнім при подачі цього позову до суду. На підставі викладеного ,

Outcome: partial