Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-14 00:00:00

У квітні 2013р. Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 06 липня 2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та відповідачем був укладений договір «Автопакет» № ОД17/07/2007/840-К/47 від 06.07.2007р., згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 48000,00 доларів США, строком до 05 липня 2012р., зі сплатою 12,70% відсотків річних, які нараховуються банком за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, позивач просив стягнути з останнього загальну суму заборгованості за кредитним договором станом на 19.02.2013р. в розмірі 555453,24 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3441,00грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 18.06.2013р., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.52,53). Крім того, представник позивача просив суд розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання, про що надав відповідну заяву (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с. ). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра». 06 липня 2007р. між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та відповідачем був укладений договір «Автопакет» № ОД17/07/2007/840-К/47 від 06.07.2007р., згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 48000,00 доларів США, строком до 05 липня 2012р., зі сплатою 12,70% відсотків річних, які нараховуються банком за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості (а.с.12-17). Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується заявою на видачу готівки від 06.07.2007р. (а.с.18). Матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ «Надра» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 04.02.2011р. (а.с.22). Судом встановлено, що через невиконання відповідачем зобов'язань за договір «Автопакет» № ОД17/07/2007/840-К/47 від 06.07.2007р. станом на 19.02.2013р. склалася заборгованість відповідача перед позивачем ПАТ КБ «Надра», в розмірі 555453,24 грн. у тому числі: заборгованість за кредитом - 314929,48грн.; заборгованість по відсотками за користування кредитом - 138052,86 грн.; сума пені за прострочення сплати кредиту - 64104.50 грн., сума штрафу за порушення виконання умов договору - 38366,40 грн.; Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору «Автопакет» № ОД17/07/2007/840-К/47 від 06.07.2007р. (а.с.10-11). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Встановлено, що 22.08.2002р. ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» отримав банківську ліцензію № 21 та дозвіл №21-2 з додатком №21-2 від 04.11.2005р. на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2,4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.46,47). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що укладаючи договір «Автопаке» № ОД17/07/2007/840-К/47 від 06.07.2007р. відповідач усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 3441,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача (а.с.2).

Outcome: approved