Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 23 липня 2002 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], про що 23 липня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області складено відповідний актовий запис за № 683. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Протягом останніх 5 років дружина з дочкою проживають окремо від нього. Спільне господарство вони не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб, немає. За домовленістю дочка залишається проживати з матір'ю - [PERSON]. Просить розірвати шлюб між ним і відповідачем - [PERSON], [INFO], про що 23 липня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області складено відповідний актовий запис за № 683. Стягнути з відповідача на мою користь сплачений судовий збір в розмірі 114 гривень 70 копійок. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити позовну заяву повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 23 липня 2002 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 3). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони не проживають разом протягом останніх п'яти років. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 343,40 гривень (а.с. 1-3). При цьому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 114,70 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 114,70 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 343,40 гривень. При цьому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 114,70 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 114,70 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, при зверненні до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, сплачується ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 229,40 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено і документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 343,40 гривень (а.с. 1-3). При цьому при зверненні до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, сплачується ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 229,40 гривень. А тому судовий збір в сумі 114,00 гривень підлягає поверненню позивачу. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку по повернення позивачу понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 114,00 гривень.

Outcome: approved