Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Редакція газети «Дорога. Транспорт. Пішохід» про поновлення на посаді директора. Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішенням зборів засновників ТОВ "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" [PERSON] було призначено на посаду директора даного товариства протоколом №25 від 23 серпня 2007 року. Між позивачем та Товариством було укладено безстроковий трудовий договір на підставі якого державний реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради вніс до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України дані щодо призначення його директором. З моменту внесення таких даних, позивач набув право діяти у якості директора товариства. Позивач зазначає, що керівник виконує трудові обов'язки і є найманим працівником в розумінні чинного законодавства про працю України, відтак, питання прийняття його на посаду та звільнення повинні регулюватись положеннями чинного законодавства про працю України. Зокрема, звільнення працівника, в даному випадку з ініціативи власника, може відбутися виключно за наявності будь-якої із підстав, передбачених ст. ст. 36, 40, 41, 45 КЗпП України, про що мало б бути чітко зазначено безпосередньо у рішенні вищого органу управління товариством - загальних зборів засновників. 01 липня 2013 року рішенням загальних зборів учасників товариства обрано директором товариства [PERSON], про що 15.07.2013 року внесено запис в ЄДРПОУ. Фактично позивача було звільнено з посади директора. При цьому, таке звільнення проведене без формулювання самого звільнення та його підстав, а зазначено лише у відповідності до п.З п.4. ст. 145 ЦК України і ст. 59 Закону України «Про господарські товариства»: відкликали виконавчий орган ТОВ в особі [PERSON] з посади редактора (директора) з дня внесення державним реєстратором відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Відповідно до абзацу 1 пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність закону. Однак, протокол, яким оформлене рішення учасників товариства, не вказує підстави, на основі яких прийняте рішення про звільнення позивача з посади директора товариства з посиланням на відповідну норму КЗпП України, про що було зазначено вище. Таке звільнення є незаконним, оскільки воно безпідставно позбавляє працівника права на працю, передбаченого Конституцією України та у спосіб, що грубо порушує чинне законодавство України. Крім того, позивач, в порушення вимог ст.47 КЗпП України, в день звільнення не був особисто ознайомлений зі звільненням та йому не було видано копію рішення. Позивач в даному позові просить суд Поновити [PERSON] на посаді директора ТОВ "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" ( код ЄДРПОУ 04879905) з 15 липня 2013 року. Рішення про поновлення на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" ( код ЄДРІІОУ 04879905) допустити до негайного виконання. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав з підстав зазначених в позові та просили суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити та додатково пояснив, 1 липня 2013 року були проведені збори учасників ТОВ "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід." (протокол зборів №4) прийняли рішення про те, що у відповідності до пп.З п.4 ст.145 ЦК України, ст.59, п.2 ст.41 Закону України "Про господарські товариства" відкликається виконавчий орган ТОВ "Редакція газети "Дорога. Транспорт. Пішохід." в особі [PERSON], як редактора (директора) товариства. Підставами для прийняття рішення стали незадовільні управління фінансового-господарською діяльністю товариства та неналежне виконання чанного законодавства (ст.ст.97, 98, 99 ,145 ЦК України), Статуту товариства (пунктів 8.1, 8.2, 10.6, 10.6.1, 10.6.3). Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно протоколу зборів засновників ТОВ "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" №25 від 23 серпня 2007 року [PERSON] було призначено на посаду директора ТОВ "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід".(а.с. 8) Позивач вказує, що протокол, яким оформлене рішення учасників товариства, не вказує підстави, на основі яких прийняте рішення про звільнення позивача з посади директора товариства з посиланням на відповідну норму КЗпП України, про що було зазначено вище. Таке звільнення є незаконним, оскільки воно безпідставно позбавляє працівника права на працю, передбаченого Конституцією України та у спосіб, що грубо порушує чинне законодавство України дане твердження позивача спростовується наступним: згідно протоколу №4 загальних учасників ТОВ « Редакція газети « Дорога Транспорт Пішохід» 01 липня 2013 року рішенням загальних зборів учасників товариства" Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" роботу директора ТОВ « Редакція газети « Дорога Транспорт Пішохід» по забезпеченню ефективного управління фінансово - господарською діяльністю визнано незадовільною, обрано директором товариства [PERSON].(а.с. 10 -13) Суд бере до уваги та обставину, що у позивача відсутній наказ про звільнення оскільки згідно з протоколом №4 загальних учасників ТОВ « Редакція газети « Дорога Транспорт Пішохід» 01 липня 2013 року позивача відкликано з посади директора ТОВ « Редакція газети « Дорога Транспорт Пішохід». Згідно статуту ТОВ "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" а саме п.10.6. виконавчим органом Товариства, що здіснює управління його поточною діяльністю є редактор газети. Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення. Стаття 60 ЦПК України наголошує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким актом Національного законодавства України є зокрема Конвенція МОП 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року,: ратифіковано Постановою ВРУ N 3933-XII від 04.02.94р. Згідно ст. 4 вказаної Конвенції, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. Відповідно до ст. 9 вказаної Конвенції, щоб тягар доведення необгрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстав для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві. Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст.140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах в установах,організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Відповідно до ст.116 КЗпП в день звільнення працівнику мають бути виплачені всі належні йому суми. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до абзацу 1 пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність закону. Вирішуючи вимоги позивача про поновлення [PERSON] на посаді директора ТОВ "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" ( код ЄДРПОУ 04879905) з 15 липня 2013 року суд приходить до переконання про їх недоведеність належними та допустимими доказами, крім того суд бере до уваги, що згідно матеріалів даної справи, зокрема контракту з директором ТОВ «Редакція газети «Дорога Транспорт Пішохід» від 16.07.2013р. посаду директора директора ТОВ "Редакції газети "Дорога Транспорт Пішохід" очолює [PERSON] даний контракт діє з 16.07.2013р. до 01.01.2014р. Таким чином суд, заслухавши учасників судового розгляду дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про недоведеність предявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідач діяв з дотриманням норм трудового законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed