Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 46256 грн. 20 коп.. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 24.12.2004 р. за кредитним договором №K2H0RK04090161 надав відповідачці кредит у сумі 2382 грн., з відсотковою ставкою за користування коштами у розмірі 12% річних на залишок заборгованості за кредитом. Відповідачка взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, несвоєчасно погашала кредит і відсотки, станом на 17.05.2013 р. загальна заборгованість за договором склала суму 46256 грн. 20 коп., у т.ч.: за кредитом - 1918 грн. 39 коп.; процентами - 13001 грн. 72 коп.; пеня на несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 29763 грн. 15 коп. Позивач просив позов задовольнити, і віднести за рахунок відповідачки судові витрати у сумі 462 грн. 56 коп.. У судове засідання представник позивача за довіреністю, Борщ А.В., не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, [PERSON], у судове засідання повторно не з»явилась, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України вона вважаються такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 24.12.2004 р. сторони уклали кредитний договір №K2H0RK04090161, за умовами якого відповідачка отримала споживчий кредит у сумі 2382 грн. на придбання товарів, зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 12,00% на рік на залишок заборгованості за кредитом на строк до 24.12.2007 р. (а. с. 7-8). Відповідачка взяті на себе зобов»язання належним чином не виконувала, не погашає кредит і не сплачує проценти за користування коштами. Пунктом 4.1 договору передбачено, що за порушення кожного із зобов»язань, обумовлених п.п. 2.2.2., 2.2.3., банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити пеню в розмірі 0, 15% від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення платежу. Станом на 17.05.2013 р. загальна заборгованість за кредитним договором складає суму 46256 грн. 20 коп., у т.ч.: за кредитом - 1918 грн. 39 коп.; процентами - 13001 грн. 72 коп.; пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань - 29763 грн. 15 коп. ( за весь період прострочення) ( а. с. 4-6). Проте, відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності зі ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) … . У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживача" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 31 постанови від 30.03. 2012 р. N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", роз»яснив, що ураховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору від 24.12.2004 р. банк надав відповідачці кредитні кошти на строк до 24.12.2007 р. включно на купівлю ТНС ( споживці цілі), звернувся до суду з позовом 26.06.2013 р.. Пунктом 5.1 договору передбачено, що цей договір діє в обсязі виданих позичальнику коштів до повного виконання сторонами зобов»язань за даною угодою. Відтак, позовні вимоги позивача про стягнення нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором підлягають задоволенню за період з 26.06.2012 р. по 17.05.2013 р. в загальній сумі 6259 грн. 20 коп., з урахуванням строку давності в один рік. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, у частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 1918 грн. 39 коп.; за процентами - 13001 грн. 72 коп.; та нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за період з 26.06.2012 р. по 17.05.2013 р. - в сумі 6259 грн. 20 коп., всього у сумі 21179 грн. 31 коп., у стягненні решти пені відмовляє . Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, ст. ст. 11, 15, 16, 256 - 258 , 261, 267, 525, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин",

Outcome: partial