Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

17.09.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.09.2008 року між відповідачем та ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником ТОВ «КБ «Дельта») був укладений кредитний договір №001-16058-180908, однак відповідач не виконує належним чином своїх зобовязань за договором щодо оплати передбачених ним платежів, у звязку із чим станом на 19.07.2013 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 1761,20 грн. Позивач просить суд стягнути вказаний розмір заборгованості за кредитним договором, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У позові міститься заява позивача про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив суду, що не міг сплачувати отриманий ним кредит у звязку зі станом свого здоровя та незадовільним матеріальним положенням. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.09.2008 року між відповідачем та ТОВ «Комерційний банк «Дельта» був укладений кредитний договір №001-16058-180908. Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта». За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. укладеного між сторонами договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти на придбання майна у сумі 3520 грн. на строк 24 місяці з кінцевим терміном погашення 17.09.2010 року. Згідно п.п. 2.3., 2.2. договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% на рік. За обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 1,95% в місяць. Як вбачається з матеріалів справи і це підтверджено відповідачем в судовому засіданні, зобов'язання за договором належним чином відповідачем не виконувались, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку, який перевірений судом, заборгованість відповідача за договором становить 1761,20 грн., яка складається: з тіла кредиту 678,49 грн.; заборгованості по відсоткам 29,71 грн. та заборгованості за комісіями 1053,00. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved