Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору надання послуг та стягнення збитків, завданих розірванням цього договору, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 травня 2013 між позивачем і відповідачем був укладений договір надання послуг, за яким позивач виступав Замовником, а відповідач Виконавцем. Згідно з п.1 Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати сільськогосподарські послуги з придбання на відгодівлю биків ВРХ і подальшої їх реалізації, у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Вважає, що зазначені договори між ним та відповідачем були укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, угоди предметом судових розглядів не були, в судовому порядку недійсними та неукладеними не визнавались, у зв'язку з чим відсутні будь-які підстави вважати договір надання послуг недійсним. Але, до моменту подання цієї позовної заяви в суд, відповідач не виконав вимог договору, та не виконав взяте на себе зобов'язання з придбання і доставки зазначених у п.2.1.2 Договору тварин у кількості 298 голів, виконувати відмовлється і до цього часу не вжив жодних заходів щодо цього. Відповідач також не повернув отримані на придбання биків ВРХ грошові кошти в сумі 109340,00 (сто дев'ять тисяч триста сорок) грн. Посилаючись на ст. ст.. 526, 530 ч. 2, 610, 611, 901, 902, 906, 907 ГК України, позивач просить розірвати договір про надання послуг від 15 травня 2013 року між позивачем та відповідачем, стягнути с відповідача на користь позивача збитки, завдані розірванням договору надання послуг від 15 травня 2013 у вигляді грошових коштів у сумі 109 340,00 (сто дев'ять тисяч триста сорок) грн. та збитки, завдані в наслідок недоотриманої (упущеної вигоди) в сумі 122790,00 грн. а також стягнути с відповідача на користь позивача судові витрати: витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2436 грн. В судове засідання позивач не з явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом була винесена ухвала про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 3 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Відповідно до ч.4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Матеріалами справи та дослідженими судом доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 15 травня 2013 року був укладений договір надання послуг. (а.с. 9- 10). Відповідно до Акту прийому передачі від 16.05.2013 року було передано 102 голови ВРС вагою 29066 кг. на загальну суму 290660,00 гривень (а.с. 11-12). Доведено той факт, що позивачем на 16.05.2013 року було виконано всі зобов'язання за договором від 15.06.2013 року. Згідно положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Цивільним законодавством (ст. 627 ЦК України) передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. За статтею 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 906 ЦК України - збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. Стаття 907 ЦК України, вказує, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Зазначена угода спрямована на безповоротне відчуження майна і перехід його у власність (повне господарське відання чи оперативне управління) Замовника, виступає юридичною підставою виникнення права власності іншої сторони за угодою на придбаний згідно договору об'єкт. У відповідності до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною 3 статті 10 та статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 651 ч. 2 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Невиконання поставки ВРХ у кількості 298 голів та неповернення відповідачем грошових коштів в сумі 109340,00 (сто дев'ять тисяч триста сорок) гривень значною мірою позбавило [PERSON] грошових надходжень, на які він розраховував при укладенні договору, а тому таке порушення відповідачем умов договору вважає істотним. Окрім того уклавши з відповідачем договір надання послуг позивач розраховував у встановлений строк отримати встановлену кількість ВРХ, після відгодівлі реалізувати згідно укладених договорів купівлі-продажу. Однак невиконання договірних умов Відповідачем призвело до порушення позивачем умов договору купівлі-продажу та сплати пені, неустойки та штрафу на суму 122790,00 грн. Вказані обставини щодо доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) протягом слухання справи нічим не підтверджені. Відповідно до вимог ст. 653 ч. 5 ЦК України якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Відповідно до вимог ст. 22 ч. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 22 ч. 2 ЦК України збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог ст. 22 ч. 3 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ст. 22 ч. 4 ЦК України на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] дійсно отримав від [PERSON] гроші у сумі 400000 гривень, про що в матеріалах справи свідчить копія розписки від 16.05.2013 року. (а.с.13). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, вважає, що відповідач не виконав умови договору, в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань. У зв'язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором суд вважає за необхідне розірвати договір надання послуг від 15 травня 2013 року між позивачем та відповідачем, стягнути на користь позивача збитки, завдані розірванням цього договору у вигляді грошових коштів у сумі 109 340,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 1093, 40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2500грн. Стосовно вимог, що до стягнення с відповідача на користь позивача збитків, завданих в наслідок недоотриманої (упущеної вигоди) в сумі 122790,00 грн. суд вважає не доведеним, тому в цієї частині відмовляє у задоволенні. На підставі ст. 22, 526, 530 ч. 2, 610, 611, 901, 902, 906, 907 ЦК України,

Outcome: partial