Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання недійсним розпорядження органу приватизації, та свідоцтва про права власності на квартиру [ADDRESS] від 4 січня 1999 року, видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та скасування розпорядження Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації №28841 від 24.12.1998 року, скасування в реєстровій книзі запис №29190 про право власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] до лютого 1999 року проживала у [ADDRESS]. В лютому 1999 року їй з місця роботи виділено кімнату [ADDRESS] в м. Тернополі. Письмової згоди на передачу (приватизацію) їй у спільну сумісну власність квартири [ADDRESS] в Тернополя не надавала. Отже, приватизація квартири [ADDRESS] проведена без її згоди та є незаконною. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, та просить його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відносно вирішення спору покладається на думку суду. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечили, при його вирішенні поклалися на думку суду та просять розглядати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку №25 сім'ї [PERSON] надано право на поселення в кімнату [ADDRESS] Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. В силу ст. 58 Житлового кодексу України, ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 04 січня 1999 року на квартиру [ADDRESS], власниками даної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управління яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир здійснюється спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Як з'ясовано в судовому засіданні, письмової згоди на передачу (приватизацію) співвласникам у спільну сумісну власність квартири [ADDRESS] в Тернополі, не було надано позивачу. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що слід визнати недійсним розпорядження Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації №28841 від 24 грудня 1998 року, на приватизацію за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на квартиру [ADDRESS] та свідоцтво про права власності на квартиру [ADDRESS], від 4 січня 1999 року видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved