Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11292585000. Згідно з умовами договору позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 146700, 00 доларів США, а відповідач зобов»язався повернути кредит в повному обсязі до 05.02.2029 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,9% річних. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється шляхом внесення ануїтетних платежів. Днем сплати ануїтетного платежу вважається 05 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого відповідач зобов»язаний сплатити ануїтетний платіж. Відповідно до п 1.2.2 Кредитного договору розмір щомісячного ануїтетного платежу складає 1590 доларів США. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання в повному обсязі. Проте, відповідач звої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 13.09.2011 року має заборгованість в сумі 167739, 90 доларів США, яку позивач просить стягнути, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11292585000. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 146700, 00 доларів США, а відповідач зобов»язався повернути кредит в повному обсязі до 05.02.2029 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,9% річних. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється шляхом внесення ануїтетних платежів. Днем сплати ануїтетного платежу вважається 05 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого відповідач зобов»язаний сплатити ануїтетний платіж. Відповідно до п 1.2.2 Кредитного договору розмір щомісячного ануїтетного платежу складає 1590 доларів США. Судом також встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Як вбачається з матеріалів справи позивач направляв на адресу відповідача листи від 21.01.2009 року № 35-22-34/1283 та від 12.03.2009 року № 35-22-34/1355 про усунення порушеного зобов'язання за кредитним договором, яке було залишено без задоволення. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив умови договору та вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так, згідно з п. 8.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а саме: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 13.09.2012 року сума заборгованості становить 167739,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.09.2011 року становить 1337272,82 грн., та складається з: кредитної заборгованості - 143564,04 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.09.2011 р. становить 1144535,60 грн., заборгованості по процентам - 21091,46 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.09.2011 р. становить 168147,45 грн., пені за прострочення сплати процентів 2346,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.09.2011 р. становить 18704, 22 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 738,25 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.09.2011 р. становить 5885, 55 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними у судовому засіданні. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість по Договору на загальну суму 167739 доларів США. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 629, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved