Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватський агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, просила стягнути заборгованість по заробітній платі та моральну шкоду. 08 липня 2013 року позивач надала до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила стягнути заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку та моральну шкоду. 30 жовтня 2013 року позивач надала до суду заяву в якій просила стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 06 червня 2013 року по 16 жовтня 2013 року та моральну шкоду. Свої вимоги мотивував наступним. З 22 серпня 2011 року по 05 червня 2013 року позивач працювала касиром СВВ на підприємстві ТОВ «Ясинуватський агросервіс», що підтверджується відповідними наказами. Після звільнення з позивачем не проведено жодного розрахунку. Тільки після відповідного звернення із заявою позивача до відповідача, 16 жовтня 2013 року відповідачем сплачено заборгованість по заробітній платі. Також, позивач зазначає, що середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати за період з 06 червня 2013 року по 16 жовтня 2013 року складає 9497 грн. 53 коп. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву в якій підтримала позовні вимоги крім стягнення заробітної плати зазначила, що відповідачем 17 жовтня 2013 року була сплачена заборгованість по заробітній платі, просила розглядати справу за її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 серпня 2011 року по 05 червня 2013 року позивач працює касиром СВВ на підприємстві ТОВ «Ясинуватський агросервіс», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5,6). Згідно Довідки про заборгованість по заробітній платі відповідач сплатив позивачу заборгованість по заробітній платі (а.с.30). Таким чином, суд приходить до висновку, що 16 жовтня 2013 року відповідач виплатив заборгованість позивачу 16 жовтня 2013 року. Відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпПУ. Відповідно до положень п. 20 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд, на підставі ст. 117 КЗпП, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Як вбачається з матеріалів справи перед звільненням останніми повними календарними місяцями, які відпрацювала позивач, були квітень та травень 2013 року. Згідно із розрахунковими відомостями відповідача в травні та квітні 2013 року позивачу нарахована заробітна плата у розмірі 4141 грн. 79 коп. (а.с.29). Відповідно до п. 8 вищезазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Так, час затримки заробітної плати складає 91 робочий день, середньоденна заробітна плата складає 72 грн. 66 коп. затримка виплати сум, які підлягають при звільненні з 06.06.2013 року до 16.10.2013 року складає 91 робочий день, а отже, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати складає 6612 грн. 06 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про присудження працівникові заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину моральних страждань позивача з приводу скрутного матеріального становища, стан здоров'я позивача, характер, тривалість, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 гривень. На підставі викладеного, суд вважає, що своїми діями відповідач порушивши вимоги законодавства про працю, що, в свою чергу, потягло порушення законних прав позивача при звільненні, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial