Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти, в зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 26 вересня 2013 року та до закінчення навчання або до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є рідною донькою [PERSON], при цьому однією сім'єю вони не мешкають, останній мав зобов'язання щодо утримання своєї, на той час, неповнолітньої дитини. На теперішній час [PERSON] досягла повноліття та є студенткою, - навчається на другому курсі денного відділення комунального вищого навчального закладу "Запорізький медичний коледж", в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Відповідач не маючи на своєму утриманні непрацездатних осіб, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її навчання. З метою отримання стабільних аліментних платежів [PERSON] з причини істотного обмеження можливості заробляння коштів для власного забезпечення в зв'язку з продовженням навчання, звернулася до суду для захисту майнових інтересів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому згоден на сплату аліментів у твердій грошовій сумі розміром 200,00 гривень. При розгляді справи відповідач просить суд врахувати, що наразі одружений з [PERSON] та виховує п'ятьох неповнолітніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений повнолітньою донькою відповідача [PERSON] Статтею 199 СК України закріплено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засідання знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, судом встановлено: - досягнення донькою відповідача віку, який перевищує 18, але є меншим за 23 років (згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, на час постановлення рішення суду їй виповнилось 18 років); - продовження [PERSON] навчання (згідно довідки вищого навчального закладу вбачається, що позивач навчається на другому курсі денної форми навчання комунального вищого навчального закладу "Запорізький медичний коледж"); - потреба [PERSON] в зв'язку з її навчанням матеріальної допомоги (в зв'язку з продовженням після досягнення повноліття навчання можливість заробляти кошти для власного забезпечення істотна обмежена, а тому потребує матеріальної підтримки з боку батьків); - наявність у [PERSON] можливості надавати допомогу своїй повнолітній донці (про це вказує часткове визнання відповідачем позовних вимог). З урахуванням вказаного, суд встановив існування обов'язку відповідача [PERSON] надавати матеріальну підтримку своїй доньці [PERSON] у спосіб сплати щомісячних аліментних платежів. Визнаючи розмір аліментів суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоров'я сторін по справі та їх матеріальне становище, - інші обставини, що мають істотне значення. Так, відомості щодо хворобливого стану [PERSON] та [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Інформацію про матеріальне становище позивач [PERSON] при пред'явлені позову не повідомила. Разом з тим, з довідки КВНЗ "Запорізький медичний коледж" № 10067 від 5 вересня 2013 року вбачається, що позивач здобуває освіту за рахунок держзамовлення, а отже отримує щомісячну стипендію. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сім'ї. З письмових доказів по справі вбачається, що відповідач [PERSON] працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок", отримує середньомісячний дохід у розмірі 4087,75 гривень, що підтверджено відповідною довідкою від 5 грудня 2013 року. З довідки про склад сім'ї № 1060/02/26, виданої Новоселидівською сільською радою Мар'їнського району Донецької області вбачається, що родина відповідача складається з шести чоловік - дружини [PERSON], 1974 року народження, доньок дружини - [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 1993 року народження, [PERSON], 2000 року народження, [PERSON], 2002 року народження та спільного сина - [PERSON], 2004 року народження. Судом встановлено, що [PERSON] не працевлаштована, є домогосподаркою, тобто знаходиться на утриманні свого чоловіка [PERSON] Також на утриманні відповідача знаходиться його неповнолітній син [PERSON], 2004 року народження. Враховуючи в сукупності вищевказане, суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі розміром 200 (двісті) гривень, що одночасно захистить інтереси повнолітньої доньки [PERSON] щодо потреби в матеріальних коштах в зв'язку з навчанням та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки КВНЗ "Запорізький медичний коледж" вбачається, що [PERSON] закінчить навчальний заклад 5 липня 2016 року, тому саме ця дата визначена судом як час до якого відповідач має надавати матеріальну допомогу повнолітній донці. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial