overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Орган самоорганізації населення комітет мікрорайону «Тульський» в м. Одесі звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якому просить усунути перешкоди в користуванні нежитловими приміщеннями першого поверху, загальною площею 31,0 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом зобов'язання відповідачів звільнити зазначені нежитлові приміщення. Представник позивача посилається на те, що на підставі розпорядження міського голови м. Одеси № 1222-01р від 14 грудня 2012 року було передано в оренду Органу самоорганізації населення комітет мікрорайону «Тульський» в м. Одесі нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 31,0 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS], під розміщення організації, строком на 2 роки 11 місяців. 14 грудня 2012 року на виконання вимоги п. 2 зазначеного розпорядження між ОСОН КМ «Тульський» та Департаментом комунальної власності Одеської міської ради укладено договір оренди № 3/205 зазначеного нежитлового приміщення. Проте позивач не має можливості користуватися зазначеним майном, у зв'язку з тим, що відповідачі самовільно зайняли зазначене приміщення. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву. Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у судовому засіданні не заперечував проти задоволення зазначеного позову. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не сповістили, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення сторін, присутніх у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що, на підставі розпорядження міського голови м. Одеси № 1222-01р від 14 грудня 2012 року було передано в оренду Органу самоорганізації населення комітет мікрорайону «Тульський» в м. Одесі нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 31,0 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS], під розміщення організації, строком на 2 роки 11 місяців. Відповідно до договору оренди № 3/205 від 14 грудня 2012 року Департаментом комунальної власності Одеської міської ради передано зазначені приміщення Органу самоорганізації населення комітет мікрорайону «Тульський» в м. Одесі. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином відповідач своїми діями створює перешкоди позивача в реалізації права власності, а також змушує позивачів нести додаткові витрати на утримання квартири та по сплаті за комунальні послуги. Крім того, згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При викладених обставинах суд вважає, що перешкоди, які відповідачі створюють позивачу в реалізації його права необхідно усунути шляхом усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями першого поверху, загальною площею 31,0 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом зобов'язання відповідачів звільнити зазначені нежитлові приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] Заяву мотивує тим, що [INFO] їй виповнелося 16 років, на даний час вона смівмешкає з [PERSON] та вігітна від нього. Має намір офіційно зареєструвати шлюб та народити дититу, проти чого не заперечує майбутній батько дитини [PERSON] та їх батьки. Разом з тим, коли заявник звернулась до Відділ реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського РУЮ Харківської області, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, їй було відмовлено, оскільки вона ще не досягла шлюбного віку,у зв»язку з цим вона змушена звернутися до суду з позовом про надання права на укладення шлюбу до досягнення шлюбного віку. В судовому засіданні заявник та зацікавлені особи заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник зацікавленої особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського РУЮ Харківської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Так, відповідно до копії свідоцтва про народження, заявник народилась [INFO] (а.с. 4), тобто дійсно на момент звернення з заявою до суду заявником не досягнуто шлюбного віку, з якого дозволено укладати шлюб. При цьому, згідно з довідкою КЗОЗ «Сахновщинська ЦРЛ» від 02.11.2013 року, [PERSON] знаходиться на 9 тижні вагітності . З пояснень заявника та заінтересованої особи [PERSON] судом встановлено, що останній є батьком майбутньої дитини заявника та до народження їхньої дитини вони бажають офіційно зареєструвати шлюб у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. При цьому, відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. За таких обставин, враховуючи те, що надання права на шлюб заявниці, яка є вагітною, безпосередньо відповідає її інтересам, суд прийшов до висновку, що заява про надання права на шлюб, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

12 серпня 2013 року заявник звернувся в суд із заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона з 27.01.1989 року і по теперішній час перебуває під диспансерним наглядом в Костянтинівському міському психіатричному диспансері, з діагнозом: «судинна деменція», за станом здоров'я не має можливості доглядати за собою та усвідомлювати свої дії. Визнання [PERSON] недієздатною потрібно для встановлення над нею опіки. Просить визнати [PERSON] недієздатною і призначити їй опікуном [PERSON] У судовому засіданні представник заявника підтримав свої доводи. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки». З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та(або) керувати ними. Як вбачається з висновку лікувально-кваліфікаційної комісії Комунального лікувально-профілактичного закладу «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» від 16 липня 2013 року за № 171 [PERSON] за станом здоров'я потребує позбавлення дієздатності і встановленню опіки (а.с.2). Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №139 від 27 вересня 2013 року підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON] та у висновку зазначено, що вона в силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановленню опіки (а.с. 20-22). Згідно висновку-поданню Органу опіки та піклування при виконкомі Костянтинівської міської ради від 07 серпня 2013 року, останній клопоче перед судом про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с.13). Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], та встановлення над нею опіки. На підставі ст.39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що як стверджує, 20.11.2011 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, актовий запис № 3477. Від спільного шлюбу з відповідачем мають одну неповнолітню дитину. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його вини між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. відповідач приділяє мало уваги її та дитині, часто приходить в нетверезому стані, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сімейному житті, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, дав згоду на розірвання шлюбу з [PERSON] Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони на протязі тривалого часу не підтримують сімейних відносин, між ними склалися відносини, що призвели до розпаду сім'ї, збереження сім'ї суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і просить його задовольнити, посилаючись на таке. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з серпня 2012р. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними втратилось почуття любові, постійно виникають сварки, у кожного свій погляд на виховання доньки, тому примирення та збереження сім`ї неможливо. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на ім'я суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 вересня 2004 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №785. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, миритися не бажають, спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 105 ч. 3, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 5.09.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 254. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей немають. Позивач, просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Сторони надіслали до суду заяви про можливість слухання справи у їх відсутності. Відповідач вимоги позову визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 27 вересня 2011 року Красноїльською селищною радою Сторожинецького району, Чернівецької області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Під час перебування у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей- син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В даний час діти проживають разом з [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Протьягом двох місяців подружжя не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин. Кошти на утримання сімї відповідач не надає. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягувати з відповідача на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі, по 1000 гривень на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, та на утримання [PERSON], до досягнення [PERSON] трьох-річного віку, в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, та просила стягнути з [PERSON] на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в сумі, по 300 гривень на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, та на своє утримання, до досягнення [PERSON] трьох-річного віку, в розмірі 300 гривень щомісячно. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги, визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком дітей є відповідач, який, у відповідності до ст.180 СК України, будучи зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на їх утримання не надає, тому суд, зважаючи на це, знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно вимог ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на це, суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання [PERSON], та [PERSON], в розмірі по 300 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, та утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох-річного віку, в розмірі 300 гривень щомісячно. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.08.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на її утримання в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 06.11.2013 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач уточненні позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви позовної заяви, додатково пояснила, що життя з відповідачем не склалось, тому вони не проживають разом. Дитина постійно проживає з нею та перебувають на її утриманні. Просить позов задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач проти уточнених позовних вимог не заперечив та пояснив, що він не має змоги платити позивачу аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно, в іншій частині позову, просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.181 СК України розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні 01.08.2009 року було зареєстровано шлюб між сторонами /арк.спр.6/, від шлюбу народились дитина - [PERSON], [INFO] /арк.спр.5/. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] постійно проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] /арк..спр.4/. Оцінюючи зібрані та перевірені докази, суд вважає, що слід прийняти до уваги всі обставини справи, пояснення позивача, заперечення відповідача, враховуючи матеріальний стан відповідача, та інші обставини, які мають істотне значення по справі і визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі у відповідності до ст.ст. 182-184 Сімейного Кодексу України про що просить позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову посилається на те, що 27 грудня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганській області за актовим записом № 222. Від даного шлюбу мають дітей - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в 2013 році за причиною несумісності характерів. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути за його відсутності.. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході слухання справи встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов»язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Допустити рішення до негайного виконання в межах платежу одного місяця. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2011 року по 15.03.2012 року. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, проти стягнення аліментів не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2011 року по 15.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про щлюб, актовий запис № 181, та свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 20. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 470, довідкою про склад сім'ї ТОВ "Інфо-Ком" від 11.06.2013 року. Відповідач працює вантажником Металургійного підприємства "Дніпродзержинський сталеливарний завод" ДП ПАТ "Дніпровагонмаш" та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання доньки відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved