Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з названим позовом до суду, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2012 року, укладеного з відповідачами, він став власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі по справі після оформлення договору купівлі-продажу забрали свої речі та виїхали з квартири залишившись перебувати на реєстраційному обліку. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у належній позивачу на праві власності квартирі перешкоджає йому у користуванні та розпорядженні квартирою, тому змушений звернутись до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати відповідачів такими що втратили право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи у відповідності до ст. 74 ч.9 ЦПК України через оголошення у пресі, до суду не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі доказів, які маються в справі, за згодою позивача згідно ст. 224 ЦПК України заочно. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню. Так в суді встановлено, що зазначена квартира належить на праві власності позивачу в якій зареєстровані відповідачі. Після продажу зазначеної квартири відповідачі виїхали з квартири в жовтні місяці 2012 року і в добровільному порядку не знялися з реєстраційного обліку квартири, що створює позивачу перешкоди у користуванні квартирою. Дані обставини повністю підтверджені матеріалами справи та показами свідків [PERSON] та [PERSON] Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном ( в даному випадку - квартирою) на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не проживають в спірному жилому приміщенні більше 6 місяців, так як вибули на інше постійне місце проживання, договір найму жилого приміщення не укладався, але вони залишилися перебувати на реєстраційному обліку в житлі, яке належить позивачу, що порушує його права на володіння та розпорядження належною йому квартирою, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в сумі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved