Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Представник позивачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВАТ „Запоріжжяобленерго" про визнання рішення недійсним, у якому вказує наступне. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. 18.04.2013 року працівниками ВАТ „Запоріжжяобенерго" було складено акт про порушення №00131776 за вищевказаною адресою, відповідно до якого встановлено, що споживач самовільно підключив електропроводку до електричної мережі іншого власника мереж з підключенням схеми обліку; відсутній особовий рахунок. Як зазначено в акті, останній складено в присутності [PERSON]. 14.05.2013 року проведено засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення. За результатами засідання складено протокол, відповідно до якого комісія прийшла до висновку про причетність споживача до виявленого порушення. Затвердила суму 2150 грн. та обсяг 4280 квт/год. Позивачі не погоджуються з актом про порушення №00131776 від 18.04.2013 року та з рішенням комісії, оформленим протоколом №505 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 14.05.2013 року та вважають їх такими, що прийнятті з порушенням вимог діючого законодавства. На підставі викладеного представник позивачів просить: Акт про порушення №00131776 від 18.04.2013 року, складений працівниками ВАТ „Запоріжжяобленерго" за адресою споживання - [ADDRESS] - визнати недійсним; скасувати рішення комісії ВАТ „Запоріжжяобленерго", оформлене протоколом №505 засідання комісії з розгляду Актів про виявлення порушення Правил користування електричною енергією для населення від 14.05.2013 року; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивачів - [PERSON], позов підтримала, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Суду надав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Враховуючи що доказів поважності неявки в судове засідання суду не надано, у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2013 року представниками ВАТ „Запоріжжяобленерго", за місцем розташування квартири позивачів, за адресою [ADDRESS] було проведено перевірку по виявленню порушень побутовим споживачем правил користування електричною енергією для населення. За наслідками перевірки було складено Акт №00131776, в якому зазначено про виявлення порушень Правил користування електричною енергією для населення: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого власника мереж з підключенням схеми обліку; відсутній особовий рахунок. Як вбачається з протоколу №505 від 26.04.2013 року, комісією з розгляду актів порушення правил користування електричною енергією для населення Центральної групи по обслуговуванню побутових споживачів, на підставі вищезазначеного акту, прийнято рішення про причетність споживача [PERSON] до виявленого порушення та затверджено розрахунок на суму 2 150,81 грн. та обсяг 4280 кВт/год.. Судом встановлено, що предметом спору стала правомірність складання акта та правомірність рішення комісії з розгляду вказаного акту. Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Суд вважає, що акт та рішення комісії не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, тому оскарження такого рішення не передбачено чинним законодавством України в якості способу захисту прав. У зв'язку з викладеним, враховуючи суд вважає що оскаржуване рішення не порушують цивільні права позивачів і не встановлюють для останніх ніяких обов'язків, то підстави для застосування до відповідача передбачених законом матеріально-правових заходів примусового характеру не має і тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed