Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказує, що 16.04.2008 року з [PERSON] було укладений кредитний договір № 001-12178-160408. Відповідно до умов кредитного договору банк відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 3000 гривень. Банк самостійно. один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. У відповідності до договору, Держатель картки зобов’язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та Овердрафтом. Станом на 20.09.2013 року відповідач не виконав належним чином зобов’язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 3842,31 грн., яка складається з: 3842,31 – прострочене тіло кредиту, які позивач просить стягнути на його користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просить розглянути справу в її відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та вважає можливим розглянути на підставі наданих доказів. У відповідності зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, визнані достатніми для розгляду справи по суті, приходить до висновку щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, 16.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-12178-160408 (а.с.6-7). Відповідно до пункту 1.3 договору банк відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 3000 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. У відповідності до договору, Держатель картки зобов’язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка винекла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та Овердрафтом. Станом на 20.09.2013 року відповідач не виконав належним чином зобов’язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 3842,31 грн., яка складається з: 3842,31 – прострочене тіло кредиту (а.с.8-9). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно зі ст.1054, 1049 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позову. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229.40 грн. На підставі ст.ст. 553, 1054, 1059, 629, 610 ЦК України,

Outcome: approved