Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить: 1. встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] як між тіткою та племінником. 2. Визнати недійсним ( нікчемним ) заповіт [PERSON] від 18.11.2010 року на імя [PERSON], посвідченого секретарем Бабинської сільської ради . 3. Визнати за нею право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 14.05.2011 року. В якості підстав позову [PERSON] зазначила, що покійний [PERSON] був її племінником. 14 травня 2011 року [PERSON] помер. Позивачка прийняла спадщину після його смерті шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Позивачка дізналася, що [PERSON] 18.11.2010 року склав заповіт на імя [PERSON] Відповідач [PERSON] не визнає право позивачки на спадщину. Позивачка вважає, що заповіт [PERSON] є недійним з тих підстав, що він не підписаний заповідачем. Крім того, заповіт є недійним з тих підстав, що [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що позивачка взагалі не навідувала покійного [PERSON] [PERSON] доглядав за [PERSON], ночував останнього, лікував його. Покійний [PERSON] все усвідомлював, грав у карти, шахи, дивися телевізор, мав улюблені передачі. [PERSON] працював електрозварювальником у колгоспі. Інсульт у [PERSON] стався 30.10.2010 року. [PERSON] лікувався спочатку в реанімації, а потім у неврології. 18 листопада 2010 року покійний [PERSON] був нормальним. Зокрема він повільно ходив і сказав щоб прийшла секретар сільської ради. З березня 2011 року покійному стало ставати гірше. 09 травня 2011 року [PERSON] запросив всіх родичів, оскільки зрозумів що це останній день народження покійного. Після смерті [PERSON] [PERSON] із заповітом звернувся до нотаріуса. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не згідний із висновком експертизи. В матеріалах справи відсутні дані про те, що покійний [PERSON] був недієздатним. Покійний міг спілкуватися. Немає жодних доказів, що [PERSON] мав психічне захворювання. Представник відповідача вважає, що відсутні підстави визнавати заповіт недійним. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що [PERSON] хворів і не міг говорити. Заповіт [PERSON] був посвідчений з порушеннями. Востаннє спілкувала із покійним 09 травня 2010 року. [PERSON] практично не міг говорити і чітко відповідати на питання навіть киваючи головою. Судом досліджені наступні докази: заповіт [PERSON] від 18 листопада 2010 року, копія повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00009811957 від 07 грудня 2011 року, копія запису акту про народження [PERSON] №16 від 03 червня 1996 року, копія повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00009811837 від 07 грудня 2011 року, копія запису акту про шлюб [PERSON] та [PERSON] від листопада 1951 року, копія повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00009812431 від 07 грудня 2011 року, копія актового запсту про смерть [PERSON] , лист комунальної установи „Кельменецька центральна районна лікарня №2167 від 22 листопада 2011 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 05 лютого 1997 року на бланку І-МИ №030482, копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] виданого 12 червня 1960 року, копія діагностичного заключення пацієнта [PERSON] обстеженого 15.11.2010 року, копія довідки №222158 від 16 лютого 2004 року, копія виписки-епікризу з історії хвороби №6318/988 Хворого [PERSON], копія витягу з історії хвороби №1571/249 хворого [PERSON], довідка видана виконавчим комітетом Грушовецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №1128 від 28 грудня 2011 року, копія форми №1 [PERSON] від 16.3.1998 року, акт посмертної судово психіатричної експертизи №165 від 22 квітня 2013 року, копія спадкової справи [PERSON] який помер 14 травня 2011 року. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що покійний [PERSON] був його двоюрідним братом. Коли [PERSON] захворів вони його відвідували, вози йому їжу. [PERSON] погано говорив. Після інсульту [PERSON] міняв слова, зокрема на пилку казав ніж. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що вона працює на посаді секретаря Бабинської сільської ради і посвідчувала заповіт [PERSON] [PERSON] підписав цей заповіт. Свідок знала, що [PERSON] хворіє. [PERSON] погано говорив, але все розумів і був адекватний. Бесіда у [PERSON] була як у хворої людини. [PERSON] скзав складати заповіт на [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 24 квітня 1943 року та [PERSON] [INFO] були рідними сестрами. Вказана обставина стверджується довідкою виданою Грушовецькою сільською радою №1128 від 28 грудня 2011 року. 26 листопада 1951 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON]. В подальшому їх прізвище було виправлене на [PERSON]. Вказана обставина стверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00009811837 від 07 грудня 2011 року. 09 травня 1966 року у [PERSON] та [PERSON] родився син [PERSON]. Вказана обставина стверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00009811957 від 07 грудня 2011 року. [PERSON] 12 червня 1960 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] . Вказана обставина стверджується відміткою у паспорті громадянки України [PERSON] серії КР 208385 виданого 13 серпня 1997 року. [PERSON] помер 14 травня 2011 року. Таким чином, [PERSON] [INFO] та [PERSON], який народився 09 травня 1966 року та помер 14 травня 2011 року перебували між собою в родинних відносинах як тітка та племінник. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Вказана обставина стверджується її заявою від 31 жовтня 2011 року наявною у спадковій справі. 28 листопада 2010 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів все своє майно [PERSON]. На момент складання заповіту 18 листопада 2010 року [PERSON] виявляв ознаки психічного розладу у формі вираженого психоорганічного синдрому, (вираженого розладу особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку по МКХ -10) з явищами помірної моторної та сенсорної афазії (внаслідок ішемічного інсульту) у особи з легкою розумовою відсталістю. За своїм психічним станом (з урахуванням стану його здоровя) на момент складання заповіту 18 листопада 2010 року під експертний [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, в тому числі і приймати рішення та підписувати важливі документи. Вказана обставина стверджується актом посмертної судово психіатричної експертизи №165 від 22 квітня 2013 року. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою, яка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними. Згідно до ч.2 ст.. 203 ЦК України , особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою\~ третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті\~ за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними Згідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Враховуючи наведене , суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Зокрема судом встановлено, що позивачка є рідною тіткою покійного [PERSON] і відповідно є спадкоємцем третьої черги. Позивачка прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що він є спадкоємцем за законом першої, другої або третьої черги . Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що оспорюваний заповіт підписаний [PERSON] і відповідно не може бути визнаний недійсним з тієї підстави, що не підписаний [PERSON] Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зазначені вище обставини та факти стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. На підставі ст. ст.ст. 11, 16, 203, 215, 216, 225, 1258, 1263, ЦК України 2003 року,

Outcome: partial