Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 17 вересня 2002 року уклала шлюб із відповідачем. В період шлюбу вони за спільні кошти придбали у [PERSON] жилий будинок з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Сільськогосподарській, буд. 13 у м.Маріуполі. Згідно пункту 1 цього договору вони прийняли зазначений будинок у власність в рівних частках кожний, тобто по 1/2 частки. Жилий будинок з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,0524 га. Право власності на цю земельну ділянку визнано за [PERSON] на підставі рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 липня 2008 року (справа № 2-2044/08) в порядку спадкування після [PERSON], померлого 23 липня 1998 року, якому ця земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 19 жовтня 1998 року, зареєстрованого за номером 310/967. Просила виділити їй в натурі частину житлового будинку з відносними до цієї частини надвірними господарським будівлями та спорудами, за адресою: м.Маріуполь, вул.Сільськогосподарська, буд.13; визнати земельну ділянку площею 0,0524 га, розташовану за адресою: м.Маріуполь, вул.Сільськогосподарська, буд.13, яка належала попередньому власнику на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 19 жовтня 1998 року, зареєстрованого за номером 310/967, об'єктом права спільної часткової власності її та відповідача, визнавши за кожним право власності на 1/2 її частину; розділити між нею та відповідачем земельну ділянку, площею 0,0524 га, розташовану за адресою: м.Маріуполь, вул.Сільськогосподарська, буд.13, виділивши їй в натурі 1/2 її частину. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області за актовим записом № 730. В період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 2008 року, посвідченого нотаріально (реєстр № 2138) та зареєстрованого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 10 вересня 2008 року за реєстраційним номером 23811440, сторони за спільні кошти придбали у [PERSON] жилий будинок з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: м.Маріуполь, вул.Сільськогосподарська, буд.13. Згідно пункту 1 цього договору сторони прийняли зазначений будинок у власність в рівних частках кожний, тобто по 1/2 частині. Жилий будинок з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: м.Маріуполь, вул.Сільськогосподарська, буд.1, розташований на земельній ділянці площею 0,0524 га. Право власності на цю земельну ділянку визнано за [PERSON] на підставі рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 липня 2008 року (справа № 2-2044/08) в порядку спадкування після [PERSON], померлого 23 липня 1998 року, якому ця земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 19 жовтня 1998 року, зареєстрованого за номером 310/967. Будь-яких угод, щодо регулювання майнових відносин, сторони не укладали. Встановлено, що через різницю поглядів на сутність спільного сімейного життя та виконання подружніх обов'язків з лютого 2010 року сторони припинили сімейні відносини та почали проживати окремо. На думку позивачки, збереження сім'ї між ними неможливо. Спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Але, відповідач відмовляється звернутися до відділу РАЦС із заявою про розірвання шлюбу. Згідно частини 3 статті 358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно частини 1 статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно частини 4 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Виходячи з викладеного, враховуючи, що земельна ділянка належала попередньому власникові будинку на праві приватної власності, то придбавши у спільну часткову власність житловий будинок, за адресою: вулиця Сільськогосподарська, буд. 13. місто Маріуполь, до позивачки та відповідача перейшло і право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0524 га, на якій цей будинок розташований, - по 1/2 частині кожному. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки у повному обсязі.

Outcome: approved