Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У жовтні 2013 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 14.11.2006 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим, станом на 30.09.2013 року відповідач має заборгованість у розмірі 24197,61 грн., з яких: 6710,20 грн. - заборгованість за кредитом; 12069,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3789,42 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1128,46 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявися, однак, в матеріалах справи наявна заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав через канцелярію суду заяву, в якій просив застосувати позовну давність, відмовити позивачу у задоволенні позову за пропуском позовної давності. Також просив розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Згідно кредитному договору б/н від 14.11.2006 року, ЗАТ КБ „ПриватБанк" надав [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON], у свою чергу, прийняв на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. Відповідно п. 1.2. умов і правил надання банківських послуг дані умови регулюють відносини між Банком і Клієнтом з відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших послуг, зазначених у заяві. Пунктом 9.12. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Згідно п. 9.6. при відсутності на картрахунку карти грошових коштів у розмірі достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти і при ненадходженні грошових коштів протягом 3-х місяців з моменту закінчення строку дії карти, [PERSON] стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Вказана комісія стягується Банком за перебігом вказаного в цьому пункті строку щомісячно. У разі, якщо залишок на картрахунку менше розміру комісії, встановленої тарифами Банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється у розмірі залишку на картрахунку Держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку карти останній закривається. З аналізу вказаних пунктів в сукупності вбачається, що п. 9.12 передбачає автоматичне пролонгування не терміну дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії карти, визначеного у заяві, а лише умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом відносно відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Між тим умови продовження строку дії карти визначені у розділі 3 правил користування платіжною картою. Зокрема передбачено, що строк дії карти зазначений на лицьовому боці карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня місяця. По закінченню строку дії відповідна карта лонгується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Строк дії карт миттєвого випуску продовженню не підлягає. Замовлені клієнтом карти, в тому числі продовжені з новим строком дії, але не отримані, зберігаються в Банку для видачі клієнту: цільові (зарплатні, пенсійні, соціальні) - 3 місяці; корпоративні, особисті платіжні з дебетної, кредитної, дебетно-кредитної схемам - 6 місяців. Карта №4149605335923686 «Кредитка Універсальна» видана [PERSON] 05.12.2006 року строком на 12 місяців. Відповідно до представленого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості [PERSON], вбачається, що останній раз прострочені проценти за договором погашалися 18.12.2008 року в сумі 199 грн. Після 18.12.2008 року подальшого надходження коштів на платіжну карту №4149605335923686 «Кредитка Універсальна» не відбувалося. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. [PERSON] звернувся до суду із даним позовом лише 24.10.2013 року. тобто після спливу строку позовної давності. При цьому, позивачем питання про продовження строку позовної давності із зазначенням причин поважності пропуску строку у позовній заяві або окремій заяві перед судом не ставилося. Документів, які б свідчили про переривання або зупинення перебігу строку позовної давності до матеріалів справи не додавалося. Крім того, кредитний договір між Банком і [PERSON] є споживчим і тому на нього розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. До того ж таку заяву відповідач подав у письмовому вигляді. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). За таких обставин, суд вважає що у позовних вимогах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] слід відмовити через сплив позовної давності.

Outcome: dismissed