Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на гаражний бокс [NUMBER] в гаражному кооперативі "Автолюбитель-4", що знаходиться у [ADDRESS], який належав її батьку - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі обставини: [INFO] у м. Львові помер батько позивача - [PERSON], який був членом гаражного кооперативу "Автолюбитель-4" розташованого по [ADDRESS] і якому належав гаражний бокс [NUMBER]. [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Позивач вказує, що вона зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом , однак, оскільки гаражний бокс не є приватною власністю нотаріус повідомив про відмову у видачі свідоцтва. Позивач вказує, що за життя її батько використовував за призначенням гаражний бокс, сплачував за нього членські внески, однак не встиг приватизувати, оскільки помер. Рідний брат позивача не заперечує проти того, щоб за позивачем було визнано право власності. На підставі наведеного, позивачка просить суд її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримала, просить суд позов задоволити. Представник відповідача - Процик І.І. - у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечила. Третя особа - [PERSON] - у судовому засіданні не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнає, просить суд позов задоволити та слухати справу без його участі. Представник третьої особи - Гаражного кооперативу "Автолюбитель-4" Суходольський С.Є. у судовому засіданні не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій заявлені у позовній заяві вимоги визнає, просить суд слухати справу у його відсутності. Таким чином, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності - судом встановлено, що ті обставини на які посилається позивачка, дійсно знайшли своє відображення у поданих нею доказах. Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦКі строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16.01.2003 року, актовий запис 17. За життя [PERSON] не склав заповіту, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1964р. має місце спадкування за законом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1964р. спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1964р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як вбачається із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2003 року, актовий запис № 40 [PERSON] доводиться Батьком щодо [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що 15.02.1958 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 07.03.1997р., актовий запис № 6. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16.01.2003 року, актовий запис № 30. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК УРСР 1964р. спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини У судовому засіданні встановлено, що спадкоємець [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь сестри - [PERSON], що стверджується поданою Заявою. Судом встановлено, що за життя [PERSON] набув у власність гараж [NUMBER] по [ADDRESS] у гаражному кооперативі "Автолюбитель-4", що стверджується Технічним паспортом від 19.11.2002 року виданим Львівським обласним БТІ. Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Як вбачається із Довідки виданої Гаражним кооперативом "Автолюбитель-4" від 21.05.2013 року за власником гаража [NUMBER] заборгованості по членських внесках немає. Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У судовому засіданні зібрано достатньо доказів того, що позивач [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном, а тому, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved