Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків та оплату послуг поручителя. В обґрунтування позову вказував, що 15.04.2005 р. між позивачем та Славутською філією АТ «Брокбізнесбанк» на прохання відповідача [PERSON], було укладено договір майнової поруки, за яким поручителя ( [PERSON]Д.) зобов’язується перед кредитором відповідати за часткове виконання [PERSON] ( Боржником) зобов’язань по кредитному договору № 02/085/05 від 15.04.2005 р. депозитним вкладом в АТ «Брокбізнесбанк» в сумі 53 400 грн. та відсотками по ньому. За усною домовленістю між сторонами, [PERSON] зобов’язувався оплатити надані позивачем послуги поручителя в розмірі 10% річних від суми поруки, що склало суму 42 720 грн. Через невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов’язань по кредитному договору від 15.04.2005 р. перед Славутською філією АТ «Брокбізнесбанк», 22.01.2010 р. банком було списано із рахунку депозитного вкладу позивача грошові кошти в сумі 53 400 грн. та 4 985, 53 грн. відсотків за ним. Позивач просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стягнути з [PERSON] 42 720 грн. плати за поруку та 58 385, 5 грн. в рахунок відшкодування збитків. Ухвалою суду від 18.11.2013 року за заявою позивача вимоги в частині стягнення із відповідача коштів на оплату послуг за поруку в сумі 42 720 грн. залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач просив позов задоовлити та стягнути із відповідача на його користь 58 385, 5 грн. Відповідач у судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів – в порядку заочного розгляду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ( ч. 3 ст. 61 ЦПК України). Так, рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31.01.2013 р. у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Брокбізнесбанк», третя особа [PERSON] про стягнення завданих збитків встановлено, що 15.04.2005 р. ПАТ «Брокбізнесбанк» та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до якого останній отримав 100 000 грн. строком до 14.10.2006 р. під 24 відсотка річних. Виконання даного договору забезпечувалося договором іпотеки та заставою автомобіля, власником якого був позичальник. Крім цього, у забезпечення виконання кредитного договору також 15.04.05 року було укладено з позивачем договір майнової поруки, за яким позивач поручався перед банком депозитним вкладом на суму 53 400 грн. та нарахованими відсотками. 31.07.07 року ПАТ «Брокбізнесбанк» списав 54 000 грн. з депозитного вкладу позивача в рахунок часткового погашення заборгованості по кредитному договору від 15.04.05 року. Згідно ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Тобто у позивача виникло право із моменту списання із його депозитного рахунку коштів вимагати повернення списаної суми від боржника – відповідача [PERSON], тому вимоги позову в частині стягнення із відповідача на користь позивача суми у 54 000 грн. підлягають до задоволення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved