Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відділу Державного земельного агентства України в Ізяславському районі про визнання право на укладення договору. В обґрунтування позову зазначила, що 15 серпня 2007 року між Ізяславською районною державною адміністрацією та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 20,5055 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Топорівської сільської ради Ізяславського району на термін 5 років. Ст. 5 договору визначено, що після закінчення терміну дії договору орендар мав переважне право на поновлення договору оренди. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 37 зазначеного договору право на орендовані земельні ділянки у разі смерті фізичної особи-орендаря переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують земельні ділянки разом з орендарем. Позивачка, зазначає, що являється спадкоємцем першої черги померлого [PERSON], і мала намір орендувати земельну ділянку відповідно до укладеного раніше договору. Однак через зміни у законодавстві із нею Ізяславською райдержадміністрацією не було поновлено договір оренди, а тому [PERSON] просить визнати за нею право на укладення договору оренди. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між Ізяславською районною державною адміністрацією та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 20,5055 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Топорівської сільської ради Ізяславського району. Згідно ст. 5 даного договору земельна ділянка надана на термін 5 років, після закінчення терміну дії договору орендар мав переважне право на поновлення договору оренди. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 37 зазначеного договору право на орендовані земельні ділянки у разі смерті фізичної особи-орендаря переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують земельні ділянки разом з орендарем. Договір оренди зареєстрований в органі реєстрації – Ізяславському відділі Хмельницької регіональної філії центру Державного земельного кадастру 15 жовтня 2007 року. Орендар [PERSON] помер 27 листопада 2011 року, про що свідчить свідоцтво про смерть. Із письмової відповіді Ізяславської державної нотаріальної контори вбачається, що в нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 252/2012 після смерті [PERSON]. Спадкоємицею за законом являється дружина померлого [PERSON]. Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців. Цивільним кодексом України (ст. 11) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 даного Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Договір є обов’язковим для виконання сторонами. На підставі наведених правових норм суд дійшов висновку, що [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], має право на продовження дії договору, згідно якого [PERSON] виступав орендарем земельної ділянки. Оскільки на даний час договір оренди із реєстрації знятий, то за позивачкою слід визнати право на його укладення.

Outcome: approved