Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-15 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ району до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення в суд, представник позивача вказував, що [PERSON] проживає в [INFO]. У звязку із нерегулярною оплатою наданих житлово-комунальних послуг в особи утворилась певна заборгованість перед організацією. Виходячи з викладеного, повноважна особа Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ району звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] суму заборгованості за житлово-комунальними послугами у загальному розмірі 4812,86 гривень та судові витрати. Повноважний представник Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ району у відкрите судове засідання не зявився, але від представника організації на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання неодноразово не зявилась, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у звязку з неявкою повідомленої відповідача по даній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення сторони позивача за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, проаналізувавши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговується Будинкоуправлінням №2 Одеської КЕЧ району, особовий рахунок відкрито на відповідача [PERSON] Однак [PERSON] з травня 2010 року нерегулярно оплачує комунальні та інші послуги, внаслідок чого в споживача утворилась заборгованість перед Будинкоуправлінням №2 Одеської КЕЧ району. Надаючи виниклим в даному випадку правовідносинам належну правову оцінку, суд звернув увагу на наступне. Як передбачає ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Як зазначає законодавець в ст. 319 ч.ч.1,2,4,5 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. При цьому, згідно ст. 322 ч.1 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з викладеного, [PERSON] зобовязана утримувати власне майно, що включає в тому числі і оплату комунальних послуг. Згідно ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Разом з тим, в силу ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Заявляючи та обґрунтовуючи позовні вимоги, сторона позивача виходить з розрахунку боргу за квартирою №31 в будинку №12/3 по вулиці Щорса в місті Одесі, згідно якого загальна заборгованість [PERSON] за період з 01 травня 2010 року по 01 січня 2012 року з урахуванням пені складає 4812,86 + 56,48 = 4869,34 гривень. В силу ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У звязку з цим, суд приходить до висновку, що загальна сума боргу [PERSON] за надані комунальні послуги, що підлягає стягненню з боржника на користь Будинкоуправлінням №2 Одеської КЕЧ району становить 4869,34 гривень. Відповідно до ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином у звязку із задоволенням позову, виходячи з матеріалів справи, суд вважає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь Будинкоуправлінням №2 Одеської КЕЧ району понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 214,60 гривень (ст. 4 ч.2 п.1 Закону України Про судовий збір).

Outcome: approved