Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу права власності на майновий пай члена КСП недійсним. Просила визнати недійсним договір купівлі-продажу права власності на майновий пай члена КСП «Перемога», укладений між нею та [PERSON] 01.04.2010 р. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай ЧЕ-XVI № 26369, виданого 29.11.2005 р. Шельпахівською сільською радою Христинівського району, вона мала майновий пай номінальною вартістю 1281 грн. 01.04.2010 р. [PERSON] запропонував їй продати право власності на вказаний майновий пай, про що вони 01.04.2010 р. уклали договір купівлі-продажу права власності на вказаний майновий пай. Згідно з умовами договору [PERSON] мав сплатити їй 256 грн. Вказаний договір купівлі-продажу по своїй суті був спрямований на реальне настання правових наслідків, укладений сторонами добровільно у письмовій формі, підписаний повноважними особами та посвідчений нотаріусом. Оскільки вказаний договір стосувався права на нерухоме майно, то він повинен був пройти державну реєстрацію, що зроблено не було. Отже, при укладенні вказаного договору були порушені вимоги чинного законодавства України щодо обов’язкової державної реєстрації цього договору. Крім того, після укладення 01.04.2010 р. вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] з нею так і не розрахувався і вказаної у договорі купівлі-продажу суми їй не сплатив. Тобто, [PERSON], який умовив її підписати вказаний договір купівлі-продажу, не розрахувався з нею на час укладення договору і до цього часу не зробив цього, чим фактично ввів її в оману. Оскільки [PERSON] не провів державної реєстрації вказаного договору купівлі-продажу та навмисно ввів її в оману щодо обставин фактичної вартості її майнового паю і до цього часу не розрахувався з нею за її майновий пай, тому просила договір визнати недійсним. У доповненні до позовної заяви позивач [PERSON] зазначила, що коли вона 01.04.2010 р. з’явилась до приватного нотаріуса [PERSON], щоб оформити договір купівлі-продажу майнового паю, то [PERSON] там не було, а в нотаріуса був вже заготовлений договір купівлі-продажу ніби то підписаний [PERSON] Тобто, [PERSON] під час укладення вказаного договору не був особисто присутній, договір купівлі-продажу в її присутності не підписував. Після такого укладення договору їй стало відомо, що на договорі стоїть підпис не [PERSON], а якоїсь невідомої їй особи. Оскільки [PERSON] особисто не підписував вказаний договір, навмисно ввів її в оману щодо обставин фактичної вартості її майнового паю і до цього часу не розрахувався з нею за її майновий пай, тому просила договір визнати недійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Крім цього, додатково пояснила, що вона особисто не отримувала свідоцтва про право власності на майновий пай, ініціатором укладення договору був [PERSON], якого вона у судовому засіданні побачила вперше. Її не примушували підписувати договір, договір вона підписала добровільно. Зі скаргами в правоохоронні органи щодо укладення спірного договору вона не зверталась. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Крім того, додатково пояснив, що позивач [PERSON] не отримувала свідоцтво про право власності на майновий пай і не могла продати [PERSON] цей майновий пай. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що спірний договір був укладений у приватного нотаріуса [PERSON], в цей же день були укладені ще ряд договорів купівлі-продажу права власності на майновий пай і на підписанні кожного з договорів він був присутній особисто. Кожен договір підписувався сторонами добровільно. З усіма людьми він розрахувався повністю до підписання договорів. Ні однієї претензії з цього приводу до нього не було. З [PERSON] він розрахувався особисто. Ініціаторами укладення договору були обоє із сторін. Представник відповідача [PERSON] надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що посилання позивача [PERSON] на те, що при укладенні спірного договору між нею та [PERSON] останній був відсутній і [PERSON] договір не підписував, спростовується тим, що договір посвідчено приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] Особи сторін були встановлені нотаріусом. Підпис у договорі вчинено особисто [PERSON] Доводи позивача [PERSON] у позовній заяві від 01.04.2013 р. та доповненні до позовної заяви від 25.04.2013 р. щодо присутності [PERSON] при укладенні спірного договору та підписання ним договору є суперечливими та непослідовними. Посилання позивача [PERSON] на те, що [PERSON] до теперішнього часу не розрахувався з нею, спростовується п. 3 спірного договору, згідно з яким продаж вчинено за 256 грн., які продавець отримала від покупця повністю до підписання договору. Посилання позивача [PERSON] на те, що оспорюваний договір мав пройти державну реєстрацію, нічим не обґрунтовані, відсутні посилання на норми матеріального права, які передбачають держану реєстрацію такого договору. Яким чином [PERSON] ввів [PERSON] в оману щодо обставин фактичної вартості майнового паю, остання взагалі не вказує. Номінальна вартість майнового паю була визначена у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧЕ № 263469, який виданий Шельпахівською сільською радою Христинівського району. Продаж вчинено за 256 грн., ці обставини обумовлені в договорі, в чому полягає омана (обман) позивач [PERSON] не зазначає, мало того, вказує, що договір був спрямований на реальне настання правових наслідків. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у запереченнях проти позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка [PERSON], приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу, яка посвідчувала спірний договір і яка у судовому засіданні пояснила, що нотаріальне посвідчення такого виду договорів не є обов’язковим, на підписанні договору були обидві сторони, договір підписаний сторонами особисто, скарг від [PERSON] щодо підписання договору за весь час після його підписання не поступало, дослідивши письмові докази: договір купівлі-продажу права власності на майновий пай члена КСП, укладений 01.04.2010 р. між [PERSON] та [PERSON], документи, які були витребувані при посвідченні нотаріусом вказаного договору (до справи долучені копії договору та витребуваних документів), книгу реєстрації свідоцтв про право на майновий пай КСП «Перемога», виданих згідно із рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) від 16.02.2000 р. в двох томах, яка 13.09.2013 р. відповідно до ухвали слідчого судді Христинівського районного суду про надання тимчасового доступу до речей і документів була вилучена слідчим СВ Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області, інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) ЧЕ-XVI № 263469, виданого 29.11.2005 р. Шельпахівською сільською радою Христинівського району, була власником майнового паю номінальною вартістю 1281 грн., номінальна вартість визначена у вказаному свідоцтві. 01.04.2010 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу права власності на вказаний вище майновий пай, який посвідчений приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1608. Відповідно до п.3 договору цей продаж вчинено за 256 грн., які продавець отримала від покупця повністю до підписання цього договору. Як підстави для визнання недійсним договору позивач [PERSON] посилалась на те, що відповідач [PERSON] не провів державної реєстрації договору та навмисно ввів її в оману щодо обставин фактичної вартості її майнового паю і до цього часу не розрахувався з нею за її майновий пай, а також те, що відповідач [PERSON] особисто не підписував вказаний договір купівлі-продажу. Суд вважає, що посилання позивача [PERSON] на те, що договір купівлі-продажу права власності на майновий пай члена КСП підлягає державній реєстрації, не ґрунтується на нормах чинного законодавства України і в позовній заяві відсутнє посилання у зв’язку з цим на конкретну норму права. У разі, якщо такий договір підлягав би державній реєстрації, то, враховуючи положення ч. 3 ст. 640 ЦК України про те, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації – з моменту державної реєстрації, такий договір неможливо було б визнати недійсним, оскільки він вважався б неукладеним. Щодо начебто навмисного введення відповідачем [PERSON] в оману позивача [PERSON] відносно обставин фактичної вартості майнового паю останньої, то позивач [PERSON] взагалі не вказала, яким чином [PERSON] ввів її в оману. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Суд вважає, що позивачем [PERSON] у судовому засіданні не доведені обставини введення її в оману відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тому сторони у договорі вправі були вказати ціну продажу іншу, ніж номінальна вартість майнового паю. Твердження позивача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] до цього часу не розрахувався з нею за умовами договору, не відповідає дійсності та спростовується п. 3 договору, згідно з яким продаж вчинено за 256 грн., які продавець отримала від покупця повністю до підписання договору. Позивач [PERSON] з моменту укладення договору і до подання позову жодних вимог до [PERSON] не заявляла, до правоохоронних органів з цього приводу не зверталась. Не підтверджені жодним доказом твердження позивача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] не був особисто присутнім у нотаріуса при підписанні договору та не підписував цей договір. Крім того, це твердження спростовується як поясненням відповідача [PERSON], так і показанням свідка [PERSON], приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу, яка посвідчувала спірний договір. Твердження позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON] у судовому засіданні про те, що оскільки позивач [PERSON] не отримувала свідоцтво про право власності на майновий пай, про що свідчить відсутність її підпису у книзі реєстрації свідоцтв про право на майновий пай КСП «Перемога», тому вона не могла продати майновий пай, не відповідає дійсності, оскільки відсутність підпису у книзі реєстрації не може свідчити про те, що майновий пай не був у власності позивача [PERSON] (на момент видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) вона носила дівоче прізвище «Нагаєвська»). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем [PERSON] не доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed