Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 12.07.2012 року він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 400000 грн., а відповідач зобов'язався повернути ці кошти до 12 липня 2013 року. Станом на 12.07.2013 року у відповідача існує борг з врахування 3% річних в сумі 402071 грн. 23 коп. Оскільки відповідач грошові кошти не повернув та враховуючи фінансові труднощі, просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 25000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 107500 грн. та сплачений судовий збір. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 12 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики (а.с.6). За умовами договору позики [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 400000 грн. та зобов'язався повернути до 12 липня 2013 року (п.1, п.2 договору позики). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність або оперативне управління гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачем не повернуто позивачу отримані за договором позики грошові кошти. Позивачем відповідачу направлялась телеграма 11.09.2013 року про повернення коштів згідно договору від 12.07.2012 року протягом п'яти днів (а.с.7), але відповідачем так і не були повернуті грошові кошти в сумі 400000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, з врахуванням 3% річних за період з 12.07.2013 року по 12.09.2013 року, складає 402071 грн. 23 коп. (400000 грн. основний борг + 2071 грн. 23 коп. 3% річних (400000 грн. х 3% / 100) / 365 х 63 дні)). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним було повернуто в добровільному порядку грошові кошти в сумі 400000 грн., тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, позивач просить суд лише частково стягнути заборгованість за договором позики, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 107500 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 1075 грн. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved