Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 10.01.1987 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 19.06.2007 року помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Великий Дальник, вул. Шевченко,73. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом 14.11.2007 року вона звернулася до Біляївської нотаріальної контори Одеської області. 15.09.2011 року державним нотаріусом Біляївської нотаріальної контори Одеської області їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину домоволодіння № 73 по вул.Шевченко в с.Великий Дальник, Біляївського району, Одеської області. Ще на ? частину домоволодіння свідоцтво про право на спадщину отримав син спадкодавця [PERSON]. Тоді ж позивачці стало відомо, що крім неї та сина з заявами про прийняття спадщини звернулися дочки померлого: [PERSON] та [PERSON]. Позивачка вважала, що дочки на спадщину претендувати не будуть, так як ніколи не спілкувались з батьком, не приймали участі в його догляді, не утримували його, не допомагали їй, коли він хворів, не допомагали йому матеріально на здійснення операції на серці. Тільки син [PERSON] позичив батькові три тисячі доларів США на операцію. А дочки взагалі не цікавились здоровям батька, більш того, вони не були присутні на його похованні. Вона рахує, що відповідачі не мають права на отримання спадщини після смерті батька. Позивачка стверджує, що з 2003 року покійний [PERSON] знаходився на її утриманні, вона одна здійснювала за ним догляд, так як він потребував стороннього догляду. В серпні місяці 2005 року [PERSON] була проведена операція на серці в інституті ім.М.М. Амосова та по день смерті вона здійснювала догляд за ним. З червня місяця 2007 року стан здоровя [PERSON] погіршився, а 19.06.2007 року він помер. Таким чином позивачка рахує, що відповідачі по справі повинні бути усунені від права на спадщину після смерті [PERSON], так як вони умисно ухилялися від надання допомоги батькові, який знаходився в безпорадному стані. А по цьому позивачка [PERSON] просить суд усунути від права на спадщину [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину домоволодіння № 73 по вул. Шевченко в с.Великий Дальник, Біляївського району, Одеської області. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи що вона приїжджала до нього та намагалася надати допомогу батькові, але позивачка [PERSON] не пускала її до нього. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи що вона приїжджала до нього та намагалася надати допомогу батькові, але позивачка [PERSON] не пускала її до нього. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заперечував та просив винести рішення на розсуд суду. Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.01.1987 року позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 096322 (а.с.9) [PERSON] помер 19.06.2007 року. 15.09.2011 року державним нотаріусом Біляївської нотаріальної контори Одеської області було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, де вказано, що спадкоємцями після смерті [PERSON], померлого 19.06.2007 року є дочка [PERSON] в ? частці спадкового майна, дочка [PERSON] в ? частці спадкового майна, син [PERSON] в ? частці спадкового майна, дружина [PERSON] в ? частці спадкового майна на домоволодіння № 73 по вул.Шевченко в с.Великий Дальник, Біляївського району, Одеської області (а.с.13). Позивачка стверджує, що вона не знала про існування дітей-спадкоємців відповідачів по справі до 15.09.2011 року, тобто до її звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Але, до її пояснень суд ставиться критично, так як вони спростовуються копією позовної заяви позивачки від 13.11.2009 року до Біляївського районного суду з аналогічним позовом до відповідачів, де 22.11.2010 року вона за своєю заявою залишила позов без розгляду. Твердження позивачки про те, що [PERSON]І потребував стороннього догляду також спростовуються довідками ПАТ «Завод Чорноморполіграф» про заробітну плату за 2005 2007 роки, з яких вбачається що він працював та отримував заробітну плату по червень 200 7 року (а.с.131-133). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] потребував догляду тільки після операції на серці, а так він самостійно обходив себе та стороннього догляду не потребував. Свідок [PERSON], як сусідка, пояснила суду, що дочки дійсно приїжджали до батька, але позивачка не впускала до хати та вигонила з двору. Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 277 після операції (05.08.2005 року) та до смерті ( 19.06.2007 року) [PERSON] за станом здоровя потребував часткової сторонньої допомоги для робіт, які повязані з фізичною напругою, а свою життєздатність він міг здійснювати самостійно (а.с.188-191). А по цьому, суд рахує, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. А тому,

Outcome: dismissed