Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

10 липня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 201294,28 гривень. В обґрунтування позову ПАТ «Банк Форум» зазначає, що 24.06.2008 року ПАТ «Банк Форум» (правонаступник Акціонерного комерційного банку «Форум») та [PERSON] уклали кредитний договір № 0308/08/06-КЕ. Згідно кредитного договору, Банк надає [PERSON], позичальнику за кредитним договором, кредит на споживчі цілі у розмірі 25000,00 доларів США строком по 14.06.2011 року, а позичальник зобов'язана повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15,0% річних і виконати зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Зобов'язання позичальника за кредитним договором було забезпечено договором поруки, який було укладено 24.06.2008 року з [PERSON], відповідно до якого у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, [PERSON], як поручитель, зобов'язується виконати зобов'язання по погашенню заборгованості за цим кредитним договором, поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, а позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, також не виконав свої зобов'язання за договором поруки поручитель, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 201194,28 гривень, яку ПАТ «Банк Форум» просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2012,94 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав суду заяву, відповідно до якої просив суд слухати справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала суду заяву, відповідно до якої в частині стягнення пені в сумі 25054,07 просить відмовити в задоволенні позовних вимог, надала відповідні заперечення, в іншій частині позов визнає, просить слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав суду заяву, відповідно до якої просив суд слухати справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечує, надав суду письмові заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2008 року між ПАТ «Банк Форум» (правонаступник Акціонерного комерційного банку «Форум» та [PERSON]. Як позичальником, було укладено кредитний договір № 0308/08/06-КЕ (а.с. 8-12). Відповідно до п. 1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит на споживчі потреби у 25000,00 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, які надаються строком по 14.06.2011 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 15 процентів річних. У відповідності до п. 2.3 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, який є додатком № 1 до цього договору на відкритий їй позичковий рахунок № [NUMBER] в АКБ «Форум», МФО 304977. На забезпечення виконання кредитного договору, 24.06.2008 року між банком та [PERSON], як поручителем, було укладено договір поруки № 0308-Р, відповідно до якого поручитель поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 0308/08/06-КЕ та зобов'язувався у разі невиконання та/або порушення [PERSON] своїх зобов'язань перед банком погасити заборгованість по кредитному договору, нараховані проценти та можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 13). Факт надання кредиту позичальнику підтверджується заявою на видачу готівки № 156127 від 24.06.2008 року, відповідно до якою [PERSON] отримала 25000 доларів США (а.с. 19) У відповідності до статтей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У своїй діяльності банки керуються Законом України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Належне виконання сторонами прийнятого на себе зобов'язання, передбачено як умовами кредитного договору та договору поруки, так і нормами чинного законодавства України. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 25000 доларів США, проте відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи, станом на 21.01.2013 року становить 201294,28 гривень, з яких: 124497,13 гривень заборгованість по кредиту, 51293,08 гривень заборгованість по процентах, 25504,07 гривень пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами. Відповідно до ст. ст. 546, 553 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 3.1 договору поруки у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та цьому договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом відхиляються доводи відповідача [PERSON], викладені у його запереченнях, про те, що порука є припиненою. Відповідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. З позовом позивач звернулася до відповідачів 10.07.2013 року, а тому порука [PERSON] не припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Оскільки відповідачі не виконали умов кредитного договору та договору поруки й не повернули суму кредиту та не сплатили відсотки за користування ним, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача 124497,13 гривень заборгованості по кредиту, 51293,08 гривень заборгованості по процентах за користування кредитом, а всього 175790,21 гривень. Разом з тим, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно пеню у сумі 25504,07 гривень. Згідно розрахунку заборгованості пеня нарахована з 23.03.2012 року по 20.01.2013 року. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] в своїх письмових запереченнях від 09.09.2013 року та в заяві від 18.12.2013 року просить суд застосувати суд позовну давність та відмовити позивачу в стягненні з відповідачів пені. Відповідно до кредитного договору кінцевий строк повернення кредиту визначено по 14.06.2011 року, з позовом до суду позивач звернувся 10.07.2013 року, тобто з пропуском річного строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення пені. Ані при поданні позову до суду, ані під час розгляду справи у суді, представником позивача не було подано заяви про поновлення строку звернення до суду з вимогами про стягнення пені, доказів про поважність причини пропуску позовної давності суду представником позивача не надано. За таких обставин, з урахуванням заяви відповідача [PERSON], суд приходить до висновку про можливість застосування позовної давності та відповідно до приписів ст. 267 ЦК України відмовляє ПАТ «Банк Форум» в задоволені позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 25504,07 гривень з відповідачів солідарно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1757,90 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судовий збір у сумі 255,04 гривень покласти на позивача.

Outcome: partial