Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], треті особи Комунальне підприємство Славутське житлово-комунальне обєднання, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказував, що відповідно до талону до ордеру він є основним наймачем квартири [ADDRESS]. Його донька [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], у них в 2007 році народився син [PERSON], який був зареєстрований у квартирі, де позивач є основним наймачем. [PERSON] не проживає у квартирі позивача з червня 2011 року, з цього часу вона проживає із своїм малолітнім сином та цивільним чоловіком у с. В. Межиричі Корецького району Рівненської області. Квартира є двокімнатною, одна кімната перебувала у користуванні відповідачки, а інша у його користуванні. На день звернення із позовом до суду у зачиненій кімнаті перебували його речі, у кімнаті, де проживала раніше відповідачка, жодних речей та меблів не має, окрім побутового сміття. За адресою [ADDRESS], згідно довідки, виданої КП Славутське ЖКО проживають [PERSON], [PERSON] ( дружина), [PERSON] ( донька), [PERSON] ( онук). Згідно акту, складеного паспортистами КП Славутське ЖКО [PERSON] разом із сином та ще однією дитиною проживають у Рівненській області. [PERSON] та його дружина [PERSON] проживають в Одеській області, часом приїжджають в м. Славута та зупиняються по вул. Гвардійській, 20\\5, у батьків [PERSON] Оскільки замок до вхідних дверей квартири [ADDRESS] був поламаний, позивач був вимушений його замінити. Відповідачка до нього із вимогою про надання їй ключів від квартири не зверталася. Позивач вказує, що має намір приватизувати квартиру, а реєстрація зайвих осіб у його помешканні створює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою. Просить визнати [PERSON] та її сина [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просив його задоволити. Суду пояснив, що вважає [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, оскільки вона не проживає у квартирі біля 2 років, не несе обовязку по її утриманню. В вересні 2011 року, коли відповідачка виселилася з квартири, він замінив вхідний замок, оскільки попередній був поламаний. Ключі від вхідних дверей для відповідачки не надав, оскільки вона до нього з таким проханням не зверталася. Відповідачка має у власності інше житло. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила, просила відмовити. Суду пояснила, що залишила квартиру, оскільки відповідач зняв мийку, газ і вода у квартиру були перекриті, із маленькою дитиною там не було можливості проживати, до того ж вона перебувала у стані вагітності. Після її виїзду позивач змінив замок у вхідних дверях, хоч попередній замок був справний. Вона зверталася до нього по телефону із проханням надати їй ключ, але так його й не отримала. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради в судовому засіданні підтримала письмовий висновок органу опіки та піклування. Представник третьої особи КП Славутське ЖКО в судовому засіданні у позові просила відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ( ч. 3 ст. 61 ЦПК України). За змістом ст.ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у абз. 1 п.10 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлення поважності причин відсутності понад установлені законом строки має відбуватися тільки після встановлення факту відсутності відповідача в шестимісячний строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] із сімєю, яка складалася із дружини [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у 1993 році була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] ( талон до ордеру № 448 від 16.12.1993 р.), тобто відповідачка поселилася у квартирі як член сімї основного наймача. За даними довідки від 03.12.2012 р. № 2018, виданої КП Славутське ЖКО, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] ( основний наймач), [PERSON] ( дружина), [PERSON] ( дочка), [PERSON] ( онук). Рішенням Славутського міськрайонного суду від 26.06.2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та зобовязано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою №66 по вул. Садовій в м. Славута. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] із дітьми не проживає у [INFO], оскільки їй чиняться перешкоди [PERSON] Останній не заперечуючи цього факту, пояснив суду, що змінив замки вхідних дверей квартири, у відсутність [PERSON] у квартирі, у вересні 2011 року. Як встановлено рішенням суду від 26.06.2013 року про такі свої дії [PERSON] не попередив [PERSON], не надав їй ключі. Вказані обставини не проживання відповідачки із малолітнім сином у квартирі [ADDRESS] з вересня 2011 року суд вважає поважними, тому не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed