Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те,що під час розгляду справи №2-356/47/13 Березанського міського суду завідувач Березанської державної нотаріальної контори, нотаріус [PERSON] та її представник [PERSON] поширили недостовірну інформацію,ніби копії документів на 7-ми аркушах,прошиті та завірені підписом і печаткою нотаріуса [PERSON] з наряду свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя№247, які вона зберігає, видані по запиту Березанського міського суду, тобто доводять, ніби вона привласнила собі документи, які видавались для суду. Копію належно завірених нотаріусом [PERSON] документів на 7-ми аркушах зі справи № 11-14 Березанської нотаріальної контори вона отримала по заяві [PERSON] від 8 листопада 2010 року, зареєстрованій 11.11.2010 року за вх. 522/01/14 2010р. Поширена відповідачами інформація,ніби у неї знаходяться документи, які видані по запиту суду, є недостовірною та такою, що порушує право на повагу до гідності, а тому є негативною. Відповідачі не доведуть, що поширена інформація є достовірною, адже документи, які вона має, видавались їй по заяві від 11 листопада 2010 року, а не по запиту суду, оскільки запиту суду ще не було, тобто поширена відповідачами інформація є недостовірною та негативною, оскільки порушує право на повагу до гідності. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі неодноразово уточнювала позовні вимоги шляхом збільшення, а також зменшила позовні вимоги і просить суд позов задоволити та визнати поширену завідувачем Березанької державної нотаріальної контори ,нотаріусом [PERSON] у письмовому пояснені від 10.10.2012 року головному управлінню юстиції у Київській області негативну інформацію, а саме: твердження [PERSON] про те, що в 2004 році в наряді № 247 свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не було копії свідоцтва про шлюб [PERSON], абсурдні-, недостовірною. Визнати поширену [PERSON] у судовому засіданні 14 лютого 2013 року негативну інформацію, а саме: належно завірені нотаріусом [PERSON] копії документів на 7-ми аркушах з наряду №247 свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, які зберігаються у [PERSON], видані по запиту судді Кірєєва Р.М. недостовірною. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив,що дане свідоцтво про шлюб [PERSON] було перекладене з одного наряду в інший, його довірителька [PERSON]визнає, що інформація викладена в її пояснені від 10.10.2012 року, а саме твердження [PERSON] про те,що в наряді цього свідоцтва у 2004 році не було копії свідоцтва про шлюб [PERSON], абсурдні, є недостовірною. Ухвалою Березанського міського суду від 30.12.2013 року, позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог до [PERSON] про визнання поширеної ним у судовому засіданні 14 лютого 2013 року негативної інформації, а саме: належно завірені нотаріусом [PERSON] копії документів на 7-ми аркушах з наряду № 247 свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, які зберігаються у [PERSON], видані по запиту судді Кірєєва Р.В. - недостовірною, залишено без розгляду. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 277 ЦПК України, вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. 21.09.2012 року [PERSON] звернулася до начальника головного управління юстиції у Київській області із заявою. 10.10.2012 року завідувачем Березанською міською державною нотаріальною конторою [PERSON] були надані пояснення начальнику головного управління юстиції у Київській області по заяві [PERSON] від 21.09.2012 року, відповідно до яких вказано «Твердження [PERSON] про те , що цього свідоцтва в 2004 році в наряді не було і що я нібито в 2012 році доклала його в наряд, взагалі абсурдні. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року, ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Стаття 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Оскільки відповідач [PERSON] визнала ,що розповсюджена нею інформація є недостовірною, тому суд визнає її недостовірною. Заява про постановлення окремої ухвали в порядку ст.211 ЦПК України, задоволенню не підлягає, оскільки суд не вбачає правових підстав для її винесення.

Outcome: approved