Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом, яким просить виселити відповідачів з з квартири [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за зазначеною адресою. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.05.2008 р.між позивачем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (у зв'язку із прийняттям статуту у новій редакції, затвердженого 04.11.2009 р. НБУ - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9723/74/57318. Згідно умов кредитного договору позивач видав кредит зазначеному відповідачу у розмірі 105000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 29.05.2026 року. Для забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань 29.05.2008 р. між останнім та банком був укладений договір іпотеки за умовами якого у разі порушення відповідачем умов, визначених кредитним договором № 014/9723/74/57318 позивач має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] не виконував взяті на себе зобов'язання згідно з положеннями кредитного договору, а саме не сплачував у встановлені строки суми кредиту та процентів, в зв'язку з чим державним виконавцем описано та накладено арешт на майно, що перебуває в іпотеці Банку для подальшої примусової реалізації на прилюдних торгах. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку № 1539 від 22.08.2012р. у спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та малолітні діти [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» банк має право просити суд виселити відповідачів зі спірної квартири. В зв'язку із наведеним, просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи та зазначив, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арештів, вилученні та примусовій реалізації. Враховуючи, що звернення стягнення не відбулося, відповідачі залишаються власниками даної квартири, тому просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Шевченківського районного відділу головного управління державної міграційної служби України у Львівської області у судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Прокурор та представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, оскільки при виселенні будуть порушені права малолітніх дітей. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.05.2008 р.між позивачем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (у зв'язку із прийняттям статуту у новій редакції, затвердженого 04.11.2009 р. НБУ - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9723/74/57318. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. Згідно умов кредитного договору позивач видав кредит зазначеному відповідачу у розмірі 105000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 29.05.2026 року. Для забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань 29.05.2008 р. між останнім та банком був укладений договір іпотеки за умовами якого у разі порушення відповідачем умов, визначених кредитним договором № 014/9723/74/57318 позивач має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS]. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. [PERSON] не виконував взяті на себе зобов'язання, які були передбачені договором, не сплачував у встановлені строки суми кредиту та процентів, у зв'язку з чим 14.06.2010р. Шевченківським районним судом м.Львова постановлено рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 116596,64 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 933052,95 грн., а ткож 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді. На виконання даного рішення 14.06.2010 р. видано виконавчий лист про примусове стягнення з відповідачів вказаної заборгованості. В межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа державним виконавцем описано та накладено арешт на майно, що перебуває в іпотеці Банку для подальшої примусової реалізації на прилюдних торгах. У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців та членів їх сімей. Виселення проводиться в встановленому законом порядку. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні на які звернуто стягнення як на пердмет іпотеки, передбачено ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, ЗУ «Про іпотеку» передбачає можливість виселення мешканців квартири, яка перебуває в іпотеці в судовому порядку як під час задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки так і в подальшому, але з дотриманням обов'язкової процедури письмового попередження про звільнення житлового приміщення протягом одного місяця Відповідно листів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15.08.2012р. на адресу відповідачів було направлено вимогу про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS] не пізніше одного місяця від дати отримання вимоги. Вказані дії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свідчать про дотримання процедури виселення. Разом з тим, зі змісту п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р . № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки не є підставою для визнання такого договору недійсним. З п. 5.1. іпотечного договору вбачається, що іпотекодержатель підтвердив, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинен утримувати іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування предметом іпотеки. Даним договором передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотеко держатель не надавав своєї згоди на реєстрацію малолітніх [PERSON] та [PERSON] за адресою предмету іпотеки, суд вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору і зняття таких з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбутись на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що малолітні діти підлягають виселенюю зі спірної квартири разом з іншими мешканцями. Враховуючи вищенаведене, суд оцінивши докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги є підставними, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved