Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду у листопаді 2013 року з позовом про визнання права власності на земельні ділянки площею 1,8898 га, кадастровий номер 1413500000:09:000:0261 та земельну ділянку площею 0,2340 га, кадастровий номер 1413500000:09:000:0567 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Макіївської міської ради. В судове засідання позивач не з»явилась, просила розглянути справу за участю її представника Представник позивача позовні вимоги підтримала, обґрунтовує їх тим, що позивач після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке складається з: сертифіката про право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Криничанський» м. Макіївки Донецької області, розміром 4,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ДН №0129758, виданого Районною державною адміністрацією 03.07.1997 року на підставі рішення виконкому Макіївської міської ради від 26.06.1997 року за №326, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1170; сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, належного спадкодавцю на підставі сертифікату серії ДН №131001, виданого 11.08.2003 року виконкомом Криничанської селищної Ради. 15.03.2006 року Макіївською міською радою було прийняте рішення № 46/76 «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток колишнього КСП «Криничанський», припинення права колективної власності та передачу земельних ділянок громадянам - власникам сертифікатів у власність для ведення товарного сільського господарського виробництва,» згідно з яким міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо організації території земельних часток 18 громадянам із земель колишнього КСП «Криничанський»; припинити право колективної власності КСП «Криничанський», вилучити земельні ділянки загальною площею 77,58 га, та передати у власність громадянам - власникам сертифікатів на земельну частку (пай), орендодавцям приватного підприємства агрофірми «Мрія» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з додатком. Таким чином, позивач отримала право власності на земельні ділянки, які складаються з: рілля, площею 1,8898 га та кормових угідь, площею 0,2340 га, загальною площею 2,1238 га, з округленням - 2,120 га. Вказаним земельнім ділянкам були присвоєні кадастрові номери. 15.06.2006 року позивачем було отримано Державний Акт на право власності на вказані земельні ділянки ЯГ№102971. З метою реєстрації права власності на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачем було отримано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Потім позивач звернулась до Реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції з метою реєстрації права власності на земельні ділянки, проте в цьому їй відмовлено, оскільки позивачем було втрачено оригінал Державного акту про право власності на земельну ділянку, у зв»язку з чим, вона змушена звернутись до суду з дійсним позовом. Представник відповідача Макіївської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. Тому що жодна вимога позивача не спрямована до Макіївської міської ради.. Представник відповідача Управління Держземагенства в м. Макіївці позов не визнав і суду пояснив, що жодним чином вони не порушили права позивача. Між тим, вони позбавлені права видати позивачу дублікат Державного акту на землю тому, що з 01.01.2013 року набрала чинності Постанова КМУ № 1051 « Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру» згідно якої Управління позбавлене можливості чинити дії, щодо видачі та реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки. Покладався на розсуд суду. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції, до зали судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є відповідна розписка. Вислухавши пояснення представника позивача, представника Управління Держземагенства в м. Макіївці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України (в редакції 05.03.2009 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 Земельного Кодексу України (в редакції 07.07.2011 року) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №102971, від 15.06.2006 року, виданого на ім'я [PERSON], остання є власником земельної ділянки площею 2,120 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Макіївської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2001 року), тобто на час виготовлення державного акту позивачем, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Той факт, що [PERSON]. на праві приватної власності належать земельні ділянки: площею 0,2340 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 1,8898 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Макіївської міської ради, про що були видані відповідні державні акти, також підтверджується письмовими доказами по справі: копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1400314692013 від 01.06.2013 року та копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1400314342013 від 31.05.2013 року. Судом встановлено, що позивачці 15.06.2006 року було видано Державні акти на право власності на земельні ділянки: площею 0,2340 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 1,8898 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Макіївської міської ради, однак їх оригінали були втрачені, що підтверджується письмовим доказом по справі: копією Макіївської міської газети «Макіївський робочий» від 01.11.2013 року, в якій розміщено повідомлення вважати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №102971, від 15.06.2006 року, кадастрові номери 1413500000:09:000:0261, 1413500000:09:000:0567видані на ім'я [PERSON], недійсними, у зв2язку з втратою, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7632351 від 06.11.2013 року, [PERSON] у зв'язку з тим, що подані не усі необхідні документи, а само: не надано державний акт права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на вказані земельні ділянки. Право власності позивача на земельні ділянки виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність оригіналів державних актів, не позбавляє права власності. При цьому позивач довела належними і допустимими доказами своє право на належні їй на праві приватної власності земельні ділянки. Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. З огляну, на Постанову КМУ №1051 «Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру» управління Держземагенства позбавлене можливості чинити дії щодо видачі та реєстрації державних актів про право власності на земельні ділянки, в тому числі дублікатів, оскільки в п.6 вказаної Постанови до повноважень державних кадастрових реєстраторів не належить видача дублікатів державних актів на землю. Згідно з ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Outcome: approved