Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, позовні вимоги якого пізніше уточнив в якому просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні будинком під [ADDRESS] та вселити його у даний будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та в їх обґрунтування покликається на те, що його місце проживання зареєстроване за адресою : [ADDRESS]. Відповідач по справі, [PERSON] являється його батьком та чинить йому перешкоди у користуванні житловим будинком, а саме не дозволяє йому зайти до будинку, змінює замки та не надає ключів від вхідних дверей, у зв'язку з чим він був змушений звертатись до правоохоронних органів. Позивач вказує, що такі дії відповідача, що виразились фактично у самоправному виселенні його з житлового будинку та перешкоджанні вільно користуватись житлом, порушують його законні права які підлягають захисту в судовому порядку. А тому на підставі наведеного просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та вказав, що заперечує щодо вселення позивача у належний йому житловий будинок. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON], який являється батьком позивача [PERSON], факт родинної спорідненості сторонами не оспорюється, являється власником, житлового будинку під [ADDRESS]. Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти та батьки. Згідно паспорта громадянина України серія КС № 126373 виданого Пустомитівський РВ ГУМВС України у Львівській області від 02.11.2002 року на ім'я позивача [PERSON], місце проживання останнього зареєстроване за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням. Проаналізувавши покази сторін подані в ході судового розгляду справи, судом встановлено факт здійснення відповідачем [PERSON] перешкод позивачу [PERSON] належним йому на законних підставах правом на користування жилим приміщенням, а саме : житловим будинком під [ADDRESS], що призвело до фактичного виселення останнього. Згідно ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Проаналізувавши покази відповідача [PERSON], суд не вбачає наявність правових підстав у діях відповідача як власника житлового приміщення за відсутністю рішення суду на позбавлення, охоронюваного законом права позивача [PERSON] на користування відповідним житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи те, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку не втратив право на користування житловим приміщенням, надаючи правову оцінку діям відповідача, які полягають у вчиненні перешкод та позбавлення позивача права на користування житлом, суд приходить до переконання про необхідність захисту прав та інтересів позивача [PERSON] щодо користування відповідним житловим приміщенням. Згідно ст. 64.Коституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, способами відповідно до ст. 16 ЦПК України, зокрема припиненням дії, яка порушує право. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення та захисту охоронюваних законом прав позивача [PERSON] на користування відповідним житловим приміщенням, слід вселити останнього у житловий будинок під [ADDRESS] та зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити позивачу перешкоди у користуванні таким. Також, з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved