Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 18.12.2001 року на її імя [PERSON], померлою 15 травня 2008 року, як такого, що дає їй право на спадкування земельної ділянки площею 2,48 га на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №002911, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2004 року №241/А-2004, яка раніше належала покійній [PERSON], визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,48 га, вартістю 27641 грн. 70 коп., кадастровий номер земельної ділянки 5120686600:01:001:0408 на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, стверджуючи, що її мати [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0101782. За свого життя, 18 грудня 2001 року, [PERSON] у Перелітській сільській раді Балтського району Одеської області склала заповіт, в якому заповіла позивачу [PERSON] належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0101782. В серпні 2004 року [PERSON] замість сертифікату на право на земельну частку (пай) отримала на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №002911, але після цього змін до заповіту вона не внесла, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку не існує. 15 травня 2008 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла позивач, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що у заповіті предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право власності на земельну ділянку. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Представники відповідачів до судового засідання не зявилися, але надали суду заяви, в яких позов визнали в повному обсязі, заперечень до заявлених вимог не мають, просять справу розглянути за їх відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0101782, вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] у Перелітській сільській раді Балтського району Одеської області 18.12.2001 року заповіла позивачу (заповіт посвідчений секретарем Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №26, заповіт ніким не змінено і не скасовано), в серпні 2004 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку, але після цього вона, по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право власності на земельну ділянку не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань вона не змінювала і не скасовувала, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, вона не могла передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажала настання таких наслідків, в іншому випадку вона б скасувала заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Після смерті [PERSON] спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла її дочка позивач [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що у заповіті предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право власності на земельну ділянку. Таким чином, шляхом оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку, що заповіт, складений [PERSON] 18.12.2001 року на сертифікат на право на земельну частку (пай), поширюється і на державний акт на право власності на земельну ділянку, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді вище вказаної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved