Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Згідно позову, 27 травня 2013 року о 13 годині 40 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», державний номер [NUMBER], в м. Донецьку на перехресті нерівнозначних доріг бул. Шевченко та вул. Набережної порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Форд», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON] Постановою Будьоннівського районного суду м. Донецьку від 25 червня 2013 року по справі № 3/254/1260/2013 відповідач визнаний винним у ДТП. Внаслідок вищевказаної ДТП був позивачеві спричинений матеріальний збиток - вартість відновлювального ремонту становить 30069 грн. Між відповідачем та ПрАТ «Європейський страховий союз» укладена угода (поліс № АВ/3728507 від 27 жовтня 2012 року), у відповідності з якою відповідач застрахував свою відповідальність за шкоду, завдану третім особам у межах ліміту відповідальності, який становить 100000 грн. за заподіяну матеріальну шкоду та 50000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров'ю одного потерпілого. Розмір франшизи становить 1000 грн. На 26 вересня 2013 року страхова компанія здійснила страхову виплату позивачу у розміру 23670,09 грн. [PERSON] в усній формі звернувся до відповідача з проханням здійснити виплату 6398,91 грн., які є різницею між вартістю відновлювального ремонту і страховою виплатою, а також виплатити йому 400 грн. які він сплатив за проведення авто-товарознавчого дослідження, на що відповідач відповів йому відмовою. Позивач також стверджує, що внаслідок ДТП йому завдана й моральна шкода, оскільки він отримав сильний стрес, не міг повірити, в те, що новий автомобіль, який він тільки що придбав, отримав сильні механічні пошкодження. Його душевні переживання з приводу того, чи вдасться його якісно відремонтувати, не дають йому спокою, в результаті чого у нього з'явилося безсоння. Його звичний устрій життя змінився, він не може відвозити дітей у відпустку на відпочинок, дістатися на роботу, відвідати хворих батьків, які проживають за межами Донецької області. Відшкодування моральної шкоди позивач оцінює в 5000 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування майнової шкоди у розміру 6798,91 грн., моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON] в суді позовні вимоги визнав частково. Визнав свою вину у ДТП та згоден на виплату позивачеві франшизи. Заперечує проти сплати позивачеві решти майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди, оскільки на його думку на момент ДТП позивач стояв з порушенням вимог ПДР і сам винен у тому, що йому завдана шкода. Третя особа ПрАТ «Європейський страховий союз», належним чином та завчасно сповіщене про час та місце розгляду справи, до суду представника не направило. Надало суду відгук на позовну заяву, за якою страхове відшкодування позивачеві сплачено у повному обсязі. Просять справу розглянути без участі представника третьої особи. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Постановою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 25 червня 2013 року відповідач [PERSON] визнаний винним у тому, що 27 травня 2013 року о 13 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак [NUMBER], в м. Донецьку на перехресті нерівнозначних доріг: бул. Шевченка та вул. Набережна, в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не переконався в безпеці, не надав дорогу автомобілю «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого сталось зіткнення, після чого трапилось також зіткнення з автомобілем «Форд», державний номерний знак [NUMBER], у разі чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником пошкодженого автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер [NUMBER], є позивач [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою суду встановлена вина відповідача [PERSON] у ДТП, що обумовлює наявність у нього зобов'язання відшкодувати завдану при ДТП шкоду потерпілому. Докази на підтвердження наявності у ДТП вини і позивача також, суду не надані. За наведених обставин відповідач [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188, ч. 1 ст. 1166 ЦК України зобовязаний відшкодувати завдану позивачеві шкоду в повному обсязі. За ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З висновку авто-товарознавчого дослідження № 591/11 від 18 листопада 2013 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з врахуванням втрати товарної вартості складає 30069 грн. Крім цього, за проведення зазначеного дослідження позивач сплатив 400 грн., що підтверджується копіями акту про надання послуг та квитанції до прибуткового касового ордеру. Таким чином, на підставі ст.ст. 22, 1192 ЦК України позивач має право на відшкодування завданої йому при ДТП майнової шкоди у загальному розмірі 30469 грн. (30069+400). Згідно полісу № АВ/3728507 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий союз» була застрахована цивільно - правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля «ВАЗ-21099», державний номерний знак [NUMBER]. Страховиком позивачеві була нарахована сума страхового відшкодування у розмірі 23789,04 грн., яка визначена виходячи з встановленої висновком авто-товарознавчого дослідження вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (без врахування втрати товарної вартості) 24789,04 грн., за відрахуванням визначеної полісом страхування франшизи в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, відповідач, як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка становить 6679,96 грн. (30469 - 23789,04). Зазначене відшкодування майнової шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рішенням суду. За наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи заявлені позовні вимоги про стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. В судовому засіданні доведений факт завдання позивачеві моральної шкоди, яку він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, оскільки сам факт пошкодження майна особи вже є свідченням того, що власник майна зазнав у зв'язку з цим душевних страждань. За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідач [PERSON], як особа, яка неправомірними винними діями завдала моральної шкоди позивачу, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України зобов'язаний відшкодувати йому таку шкоду. Обраний позивачем спосіб відшкодування моральної шкоди - грішми, відповідає як вимогам закону так і фактичним обставинам справи. За наведених обставин позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує: - характер страждань; - їх обсяг; - обставини пошкодження майна позивача; - тривалість часу, протягом якого позивач був обмежений в користуванні автомобілем; - той факт, що пошкоджене майно позивача може бути відновлене; - тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача; - небажання відповідача в добровільному порядку відшкодувати в повному обсязі завдану шкоду; - загальний розмір завданої позивачеві майнової шкоди; З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування в 5000 грн. є надмірним і розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 2000 грн. З відповідача на користь позивача, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім судові витрати з оплати судового збору в частці, пропорційній частці задоволених судом вимог, а саме: - за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 225,39 грн. (229,40 х 6679,96 / 6798,91); - за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 91,76 грн. (229,40 х 2000 / 5000); що разом становить 317,15 грн. (225,39 + 91,76).

Outcome: partial