Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу до відповідача Територіальної громади м. Чернівці в особі ЧМР, де третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору є приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], посилаючись на те, що влітку 1997 року вона познайомилась із [PERSON], [INFO] року народження, та з вересня 1997 року вони почали проживати разом як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Разом виховували та по мірі можливості утримували синів позивачки від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] року під час пожежі, яка сталася в їх квартирі, [PERSON] загинув, що підтверджується актом про пожежу від 24 березня 2013 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2013 року. Як вказано в позовній заяві, за життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємців, а ні першої, а ні другої, а ні третьої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Єдиною близькою людиною загиблому була позивачка, тому вважає, що на сьогоднішній день немає спору відносно майна, яке залишилося після смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] в приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за заявою позивачки від 23.09.2013 року відкрилася спадкова справа № 10/2013, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та заявою від 23.09.2013 року. Спадковим майном після смерті [PERSON] є квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4703 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10448537 від 20.04.2006 року, яку позивачка з [PERSON] придбали 20 жовтня 2000 року під час фактичних шлюбних стосунків на ім'я [PERSON]. Однак як зазначає позивачка, їй нотаріусом було роз'яснено, що для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину вона має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно СК України фактичні шлюбні відносини за своєю суттю - це шлюбні відносини, які не мають державного визнання та реєстрації. Вони відзначаються серйозністю намірів сторін і спрямовані на тривале співжиття жінки та чоловіка. У зв'язку з цим ознаками фактичних шлюбних відносин є: а) факт спільного співжиття протягом не менше двох останніх років; б) взаємна матеріальна підтримка; в) публічне виявлення подружніх відносин перед третіми особами; г) спільне виховання дітей. Як зазначає позивачка, той факт, що вони з [PERSON] проживали з 1997 року по день його смерті, тобто [INFO] року, однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу підтверджується наступними доказами: актом КЖРЕП № 14 від 27.03.2013 року за підписами сусідів, в якому вказано, що дійсно вони з покійним проживали однією сім'єю без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство по день його смерті, та те, що організацією та проведенням похорон і оплатою всіх послуг займалася позивачка з сином [PERSON], що підтверджується договором-замовленням № 2672 від 29.03.2013 р; рахунком замовленням № 005539 МКП «Спецкомбінат» від 29.03.2013 р.; рахунком замовленням № 705078 МКП «Спецкомбінат» від 29.03.2013 р. Так як за життя [PERSON] не був складений заповіт, відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом отримують особи, які вказані в статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, ч. 2 даної статті вказує, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно вимог ст.1264 ЦК України - у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, позивачка вказує, що вона фактично є спадкоємцем четвертої черги та має право на спадкування за законом як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Саме встановлення юридичного факту проживання позивачки однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги позивачка вважає, що відповідно до ст. 1264 ЦК України, вона має право на спадкування за законом у четверту чергу. Відповідно до ст. ст. 1268-1270 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], та у відповідності до ч. 1 ст.1270 заяву про прийняття спадщини подала у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якого, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали з спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати, що п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. На основі викладеного, а також у зв»язку з тим, що на період 1997 року діяв КпШС, який не містив поняття «факт проживання однією сім»єю без шлюбу», Сімейний кодекс України відповідно до ч.1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК , тобто з 01.01.2004 року, позивачка просить встановити факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу, її, [PERSON], [INFO] та [PERSON] з 01 січня 2004 року по день його смерті, тобто по [INFO] року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Додатково пояснила, що вони з покійним [PERSON] проживали разом та вели спільний побут з 1997 року, спочатку жили на [ADDRESS]. Вона на той час вже не працювала, а [PERSON] працював неофіційно на будівлях. Квартиру [ADDRESS] вони з покійним [PERSON] вибирали разом, оформлена квартира була на [PERSON]. Кили в березні 2013 року виникла пожежа, під час якої загинув [PERSON], вона була у сина на [ADDRESS], оскільки в січні 2013 року відморозила собі ногу, у зв»язку з тим, що в їх квартирі було дуже холодно. Тепло та світло там дійсно було відключено біля 3-х років тому. Газу там не було ніколи. Обігравались вони пічками. Той факт, що [PERSON] не склав на неї заповіт, позивачка пояснювала тим, що він був ще досить молодий і такої раптової трагічної смерті ніхто не очікував. Документи на цю квартиру знаходились у її синів, оскільки покійний вважав їх своєю родиною, про що свідчить також і той факт, що організацією його похорон займався саме її син [PERSON]. В квартирі вона не зареєструвалась, оскільки вони мали намір її продати та придбати щось інше. Коли біля п'яти років назад вона лежала в лікарні та лікувалась проти туберкульозу, [PERSON] ходив постійно до неї в лікарню, приносив їжу та провідував. Представник відповідача - ЧМР в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог. В своїх запереченнях вказала, що спірна квартира була придбана в жовтні 2000 року, тобто до набрання чинності Сімейного кодексу України, який вступив в дію 01.01.2004 р. Підставою для відмови у задоволенні позову вважала і той факт, що покійний [PERSON] не вирішив подальшу долю свого нерухомого майна на користь позивачки (дарування, заповіт). Крім цього, померлий не вирішив також питання про реєстрацію місця проживання позивачки в квартирі [ADDRESS]. Крім цього, зауважила на тому, що з довідки, наданої КЖРЕП №14, на балансі якого рахується будинок [ADDRESS], вбачається, що борг за квартирну плату складає 1646 грн. 74 коп. Також, зазначила, що в даній квартирі взагалі було відключено водо-, газо-, тепло- та електропостачання. За життя покійний [PERSON] вів асоціальний спосіб життя та зловживав алкогольними напоями. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він біля 13 років знав покійного [PERSON], який приблизно з 1998 року проживав з його матір»ю. Вони проживали окремою сім»єю як чоловік та дружина. Таку, спочатку вони жили разом на [ADDRESS], а потім переїхали на [ADDRESS]. Він же до них постійно приїжджав, а також неодноразово відвозив [PERSON] в лікарню. При цьому, покійний [PERSON] називав його своїм сином. Його матір [PERSON] спочатку була прописана на [ADDRESS], а потім виписалась для того щоб прописатись на [ADDRESS]. Однак в ЖРЕПі їй в цьому відмовили, посилаючись на те, що будинок іде під знесення. Крім цього, йому відомо, що його матір та [PERSON] мали намір одружитися, однак не змогли цього зробити, оскільки у [PERSON] був російський паспорт. Свідок також ствердив, що з лютого 2013 року його матір проживала у нього, оскільки відморозила собі ногу. Разом з тим, свідок не заперечував, що дійсно в квартирі [ADDRESS] біля трьох років не було світла. А газу там не було ніколи, у зв»язку з чим він привозив їм додому газовий балон. А також топили пічку дровами, які він особисто їм привозив. Документи на квартиру [ADDRESS] зберігались у нього, оскільки покійний [PERSON] вважав його своїм сином. Коли виникла пожежа у вищезазначеній квартирі, то сусіди позвонили саме йому. Організацією похорон та витратами на них займався саме він, оскільки вважав покійного [PERSON] чоловіком своєї матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідка [PERSON] Уточнив, що коли він був неповнолітній , то [PERSON] ходив з ним в парк, їздив на природу, тобто ставився до нього як другий батько. Їх спільні знайомі сприймали покійного [PERSON] разом з його матір»ю як подружню пару. [PERSON] постійно підробляв як різноробочий. Телевізор, шафи та коври в квартиру [ADDRESS] вони купляли разом. Йому також відомо, що покійний [PERSON] разом з його матір»ю хотіли обміняти вищевказану квартиру на якесь інше житло, де б був клаптик землі, однак у них не вийшло знайти гідного обміну. На це їх спонукало також і те, що в цьому будинку постійно виникали якісь бійки та сварки, а внизу якийсь час проживали наркозалежні особи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він приблизно в 2005-2006 роках допомагав громадянину [PERSON] купляти квартиру [ADDRESS]. Ціна квартири була низькою, оскільки, як пізніше зрозумів, сусідами в даному будинку були наркозалежні особи та особи, які зловживають алкоголем. При цьому, він вважав, що на ньому лежить відповідальність за цю квартиру, а тому періодично туди приходив. А саме, свідок стверджував про те, що до [PERSON], який проживав в квартирі [ADDRESS], приходили особи, які зловживали алкоголем. [PERSON] йому говорив, що документи на його квартиру знаходяться не у нього. Приблизно в 2007 році він почув від сусідів, що у нього з»явилась жінка [PERSON]. Свідок пояснив, що бачив [PERSON] у дворі в компанії [PERSON]. Сусіди говорили, що [PERSON] буває у [PERSON], однак про те, що вона там проживає, він не чув. По вечорах він інколи заходив в квартиру [PERSON], там на столі стояли керасинові лампи та свічки. Серед людей, які сиділи за столом, були і жінки, однак чи була серед них [PERSON] він стверджувати не може, йому здається, що не було. Разом з тим, на запитання головуючого описати [PERSON] - свідок не зміг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що квартира [ADDRESS] є його власністю з 2005 року. Спочатку заходив в свою квартиру декілька раз на тиждень, потім став з»являтися там дуже рідко. Він був знайомий з покійним [PERSON], якого бачив рідко. Свідок ствердив, що на його погляд, [PERSON] вів нездоровий спосіб життя. Переважно він бачив [PERSON] в нетверезому стані в компанії у дворі будинку. Не заперечував того факту, що разом з [PERSON] в компанії у дворі перебувала і [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він заходив в квартиру [ADDRESS] приблизно в 2007 році, куди його запросила одна його знайома з приводу обміну житла. В зазначеній квартирі проживав [PERSON] та [PERSON], яка, як він зрозумів, була дружиною [PERSON]. Вона перебувала на кухні і готувала їжу. На той час він їм запропонував по обміну дачу з доплатою, однак їх не влаштувала доплата. При цьому, [PERSON] говорив, що необхідно, щоб це питання вирішували їх сини. Тоді на розмову про доплату викликали сина позивачки - [PERSON], у якого знаходились і документи на цю квартиру [ADDRESS]. Крім цього, свідок ствердив, що в послідуючому він декілька раз бачив [PERSON] разом з [PERSON] на вулицях м.Чернівці, в тому числі на Червоноармійському базарі та біля пункту склотари. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що позивачка [PERSON] більше 10 років проживала в квартирі [ADDRESS] разом з громадянином [PERSON] як чоловік та дружина. Газу в їх квартирі ніколи не було, тому вони використовували газовий балон. До них приходили сини [PERSON] та допомагали їм. Вона особисто подарувала їм пральну машину, періодично давала їм продукти, оскільки їх сім»я перебувала в незадовільному матеріальному становищі. Обігрівались в квартирі вони пічками, які топили дровами. Крім цього, свідок стверджувала, що до [PERSON] у вказану квартиру приходив лікар, коли та хворіла. В один період [PERSON] перебувала в тубдиспансері, де [PERSON] її регулярно провідував. А також свідок пояснювала, що неодноразово зустрічала [PERSON] разом з [PERSON] в місті, в тому числі на базарі та в магазині. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в будинку [ADDRESS]. По сусідству з ним в цьому ж будинку вже біля 10 років проживає позивачка [PERSON], яка на протязі цього періоду проживала в квартирі [NUMBER] зазначеного будинку разом з [PERSON]. Чи були вони офіційно одружені йому не відомо, однак проживали вони однією сім»єю. Скрізь і постійно вони ходили разом. При цьому, він бачив, як позивачка розвішувала у дворі білизну, ходила в магазин. До [PERSON] в цю квартиру приїжджали її сини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку [ADDRESS] і є сусідкою з позивачкою [PERSON], яка приблизно з 2000 року проживає в квартирі [ADDRESS] разом з [PERSON]. Особисто вона періодично заходила до них в гості і бачила, що [PERSON] в цій квартирі готувала, прибирала та прала, тобто повністю вела господарство. [PERSON] дійсно випивав. Їм також матеріально допомагали сини позивачки. При цьому, їй відомо, що [PERSON] з [PERSON] проживали цивільним шлюбом, хоча вона і говорила [PERSON], що їй доцільно розписатися вже з [PERSON]. Однак з яких причин вони так і не розписалися, їй не відомо. Вислухавши покази сторін, пояснення ряду свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2000 року [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. ( а.с. 10). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] ( а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть від 27 березня 2013 року серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року ( а.с 12). Як вбачається з договору замовлення № 2672 на організацію та проведення поховання від 29 березня 2013 року укладеного між ритуальною службою МПК «Спецкомбінат» та [PERSON], предметом якого була організація та проведення поховання померлого [PERSON], замовником зазначений [PERSON] - син позивачки. Крім того, відповідно, оплату по даному договору в розмірі 558,84 грн. та 790,02 грн., як вбачається з рахунків замовлення №№ 005539, 705078 проводив також [PERSON] ( а.с. 17, 18). Відповідно до оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 10/20013 року до майна померлого [INFO] року [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] 23.09.2013 року позивачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], з яким проживала в кв. [ADDRESS], однією см»єю без реєстрації шлюбу (а.с. 40). Згідно заключення ЛКК Чернівецького відділу охорони здоров'я міськтубдиспансеру від 08.11.2013 року № 188 громадянка [PERSON] перебувала на диспансерному обліку в міськтубдиспансері з 20.05.2002 року, за адресою по [ADDRESS]. Двічі утримувалася в умовах стаціонару міськтубдиспансера, курси лікування: І -й з 23.05.2002 року по 14.05.2003 р.; ІІ-й з 01.10.2007 р. по 18.12.2007 р.; а також амбулаторно в поліклініці міськтубдиспансеру з березня 2008 року по лютий 2009 р. ( а.с. 66). З акту КЖРЕПу № 14 від 04.12.2013 року вбачається, що [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] зі слів сусідів проживали разом та вели спільне господарство з 2000-2003 р.р. за адресою [ADDRESS], без реєстрації по день смерті [PERSON] - [INFO] року. ( а.с. 85). З оглянутих в судовому засіданні документів по кримінальній справі №Я-070518 по обвинуваченню [PERSON] за ст.ст. 116,186 ч.1 КК України, в тому числі протоколів допиту свідків та протоколу судового засідання від 18.01.2008 р. з показами покійного [PERSON] та позивачки [PERSON], вбачається, що останні вказували місцем проживання [PERSON] саме квартиру [ADDRESS]. (т.1 а.с. 124-125, 143-144; т.2 а.с. 256) Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. До складу спадщини покійного [PERSON] входить кв. [ADDRESS]. А відповідно до п.4.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 р. - факт проживання спадкоємців однією сім»єю із спадкодавцем підтверджується рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.21) передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини, необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. На підстави вищевикладеного, а також узагальненим аналізом допитаних в судовому засіданні свідків суд приходить до висновку, що позивачка з покійним [PERSON] проживали спільно, були пов»язані спільним побутом, а також мали взаємні права та обов»язки, тобто проживали однією сім»єю як жінка та чоловік у фактичному шлюбі без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по день його смерті, тобто по [INFO] року, у зв»язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об»ємі. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить як з показів ряду свідків, так і з письмових доказів, які свідчать про факт проживання позивачки за адресою: [ADDRESS], в тому числі заключенням ЛКК Чернівецького відділу охорони здоров'я міськтубдиспансеру від 08.11.2013 року, актом КЖРЕПу № 14 від 04.12.2013 року, договорами замовленнями № 2672 на організацію та проведення поховання від 29 березня 2013 року, укладеними сином позивачки [PERSON]; оглянутими в судовому засіданні протоколами допиту свідків та протоколом судового засідання від 18.01.2008 р. по кримінальній справі №Я-070518 по обвинуваченню [PERSON] за ст.ст. 116,186 ч.1 КК України з показами покійного [PERSON] та позивачки [PERSON], де останні вказували місцем проживання [PERSON] саме квартиру [ADDRESS], що письмово зафіксовано в зазначених документах. Той факт, що що спірна квартира була придбана в 2000 році, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України, який вступив в дію з 2004 року, при зазначених в позові та встановлених в судовому засіданні обставинах, на думку суду, в даному випадку немає ніякого правового значення. Що стосується показів свідка [PERSON], то однозначно відповісти на питання чи проживала [PERSON] в квартирі [ADDRESS] свідок не зміг. Більшість його показів в цій частині ґрунтувались на тому, що ці відомості йому відомі зі слів сусідів, яких саме він не конкретизував. Крім цього, на запитання головуючого описати саму [PERSON] - свідок не зміг. А те, що за квартирою [ADDRESS] рахується борг по комунальним послугам, та те, що зі слів деяких сусідів покійний [PERSON] зловживав алкогольними напоями, на погляд суду, не може бути підставами для відмови у задоволенні позову.

Outcome: approved