Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 14.08.2013 року його було ознайомлено зі зверненням, яке 22.07.2013 року відповідач написала на імя начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції зазначивши образливі для нього слова та подала недостовірну інформацію щодо небажання реєстрації поданих нею документів. Своїми діями принизила його честь та гідність, ділову репутацію, оскільки він працює в державній установі на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав та їх обтяжень. У час, коли, як зазначає відповідачка, він «не звертав на неї уваги», він виконував завдання в.о. начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції. Крім цього, своїми діями відповідачка завдала йому моральної шкоди, яка проявилась у моральних стражданнях та переживаннях, оскільки вона принизила його перед особами, що розглядали звернення. А тому просить постановити рішення, яким визнати відомості, поширені про нього відповідачкою, такими, що не відповідають дійсності, принижують його честь та гідність, ділову репутацію, та стягнути моральну шкоду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Пояснив, що зазначені відповідачкою у зверненні обставини не відповідають дійсності та принижують його. Крім цього, просить стяшнути з відповідачки моральну шкоду за перенесені ним душевні страждання, що привели до неспокою, зриву нервової системи. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позову не визнала, вважає його безпідставним та просить відмовити у задоволенні, оскільки обтавини, зазначені нею в заяві відповідають дійсності. Пояснила, що вона зверталася до відділу державної реєстраційної служби для одержання витягу про державну реєстрацію права власності. Однак після здачі документів витяг не змогла отримати на протязі тривалого часу, оскільки позивач, як працівник, що її обслуговував, у призначений час перебував у відпустці. В подальшому на її неодноразові звернення витягу отримати не змогла по різних причинах, в тому числі, через небажання позивача зробити його вчасно. Зважаючи на це змушена була написати дане звернення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.08.2013 року позивача було ознайомлено зі зверненням, яке 22.07.2013 року відповідач написала на імя начальника Самбірського міськрайонного управління юстиції в якому зазначила образливі для нього слова, зокрема, «сидить, як мумія» та подала недостовірну інформацію щодо небажання реєстрації поданих нею документів, чим своїми діями принизила його честь та гідність, ділову репутацію, оскільки він працює в державній установі на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав та їх обтяжень. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.09.1990 року № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» при розгляді цивільних справ про захист честі, гідності та ділової репутації суди повинні з'ясовувати чи порочать поширені відомості про спростування яких пред'явлений позов, честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають вони дійсності. Як було встановлено у судовому засіданні, зазначені відповідачкою у зверненні обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому вони порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача і повинні бути спростовані у спосіб, яким були поширені. З тих підстав суд вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Приймаючи до уваги, що позивачем в силу ст. 60 ЦПК України не підтверджено заподіяння йому діями відвовідачки моральних страждань, ураховуючи скрутне матеріальне становище відповідачки, її пенсійний вік, суд вважає, що позов у частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial