Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи його тим, що [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], який застраховано позивачем і який належить [PERSON], під керуванням [PERSON], в якій автомобілі отримали механічні пошкодження. За твердженням позивача, оскільки автомобіль [NUMBER], було застраховано позивачем, позивач виконуючи свої договірні зобовязання перед страхувальником, відповідно до його заяви, у звязку з пошкодженням транспортного засобу виплатив страхове відшкодування у розмірі 18.603,73 грн. на користь страхувальника. Позивач зазначає, що він поніс витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 460,00 грн. Таким чином, на думку позивача, сума фактичних витрат позивача склала 19.173,73 грн.(18.603,73 грн. + 460,00 грн. + 110,00 грн.). За твердженням позивача, останній звернувся до ПАТ Страхова компанія Українська страхова група з вимогою про виплату страхового відшкодування, остання в свою чергу сплатила позивачеві суму лише в розмірі 15.453,11 грн. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] 510,00 грн. (франшиза) + 110,00 грн. (отримання довідки ДАІ) = 620,00 грн. Також позивач просить суд стягнути з ПАТ Страхова компанія Українська страхова група 3.100,62 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач ПАТ Страхова компанія Українська страхова група надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, та заперечила проти позову з підстав викладених в запереченнях проти позову. У звязку з зазначеним суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали та відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: розяснивши особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередивши їх про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяючи здійсненню їхніх прав, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що 16 січня 2009 року ЗАТ Страхова компанія Мега-Поліс уклала з [PERSON] договір добровільного страхування наземного транспорту № 2105-10. Згідно з даним договором був застрахований автомобіль Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], що належить страхувальнику на праві власності. Згідно виданої нотаріально засвідченої довіреності [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її з усіх питань, що стосуються експлуатації та користування належним чином їй автомобілем. Відповідно до умов договору Позивач зобовязаний, при настанні страхового випадку (в тому числі в разі пошкодження чи знищення транспортного засобу та/або його додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) відносно автомобіля Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], здійснити страхову виплату. 26 листопада 2009 року до позивача надійшло повідомлення від Страхувальника про страховий випадок, який наступив внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.11.2009 року, на вул. Ревуцького, 12/1 у м. Києві. На запит позивача стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди УДАІ ГУ МВС України в м. Києві було повідомлено, що дорожньо-транспортна пригода склалася внаслідок порушення водієм [PERSON], відповідачем по справі, який керував автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON], п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Матеріали адміністративної справи по факту даної ДТП направлено для прийняття рішення в Дарницький районний суд м. Києва. [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вину в правопорушенні [PERSON] визнав, про що Дарницьким районним судом м. Києва була винесена відповідна Постанова від 24.12.2009 року. По пошкодженому автомобілю було проведено експертне дослідження та складений Звіт № 1147 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику дорожньо-транспортного засобу від 07.12.2009р. у відповідності до якого вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], склала 18603 гривень 73 копійки. В додатках до звіту міститься ремонтна калькуляція № 1147 від 07.12.2009 згідно з якою витрати на ремонт пошкодженого автомобіля складають 18.603,73 грн. з ПДВ. Цивільну відповідальність відповідача за шкоду, завдану майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при експлуатації автомобіля [NUMBER] було застраховано в ПАТ Страхова компанія Українська страхова група, згідно полісу ВС/9783772. Позивач відповідно до Звіту № 1147 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу виплатив Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 18.603 гривень 73 копійки, що підтверджується видатковим касовим ордером № 1140 від 25.12.2009 року. Крім того, в звязку з настання страхового випадку, тобто спричиненням шкоди (збитків), Позивач додатково оплатив на підставі рахунку № 1147 від 07.12.2009 року, вартість послуг авто товарознавчого дослідження автомобіля у розмірі 460,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 2213 від 11.12.2009 року, також оплатив 110,00 грн. за надання довідки ДАІ щодо обставин ДТП, згідно акту виконаних робіт від 11.01.2010 року, що підтверджується платіжним дорученням № 331 від 26.01.2010р. 25 лютого 2010 року позивачем було направлено ПАТ Страхова компанія Українська страхова група заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 35 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19 квітня 2010 року відповідачем була здійснена виплата на користь позивача в розмірі 15.453,11 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З матеріалів справи та положень ст. 512, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідачів в порядку суброгації. Як зазначає Верховний Суд України в листі від 19.07.2011, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. При цьому нерідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість (далі - ПДВ). Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з'ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Оскільки сума страхового відшкодування позивачем виплачено страхувальнику, а не організації яка б надавала послуги з ремонту автомобіля, та враховуючи те, що суду не надано доказів, що безпосередньо отримувач коштів є зареєстрованим платником ПДВ, то сума ПДВ (3100,62 грн.) включена до розрахункової вартості ремонту автомобіля (18.603,73 грн.) не підлягає відшкодуванню позивачеві. Як вбачається з матеріалів справи, під час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ Страхова компанія Українська страхова група, яка сплатила позивачеві суму страхового відшкодування в сумі 15.453,11 грн., що складає вартість ремонту автомобіля розрахованого з ПДВ (18.603,73 грн.) та за вирахуванням такого ПДВ (3100,62 грн.). Крім того, як зазначає Верховний Суд України в листі від 19.07.2011, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Хоч і регрес, і суброгація виникають на підставі закону, проте вказані підстави є різними. Так суброгація виникає, зокрема, на підстав ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а регрес, зокрема, на підставі ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Між поняттями суброгації та регресу існують відмінності. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, то заподіювана шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором. Слід зазначити, що у порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості експертизи у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду. Теж саме, на думку суду, стосується і витрат на отримання довідки ДАЇ, оскільки отримання вказаної довідки позивачем також належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду. Отже, вимоги позивача про стягнення коштів в розмірі недоплаченої суми відшкодування в розмірі ПДВ, витрат на проведення авто товарознавчого дослідження та отримання довідки ДАЇ є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджується та задоволенню не підлягають. Щодо вимоги позивача до [PERSON] про стягнення з останнього 510,00 грн. суми витрат в розмірі франшизи, то вказані вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial