Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

В травні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на свою користь 9913,95 грн. та судові витрати у розмір 230 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 03.11.2010р. на корить ДП МА Бориспіль з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно неповернену суму безвідсоткової строкової позики за надзвичайних обставин в сумі 8967,23 грн. За виконавчим листом з позивача стягнуто через бухгалтерію ДП МА Бориспіль 9913,95 грн. Позивач повністю погасив заборгованість, однак відповідач [PERSON] відмовляється повернути дану суму, в звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заперечень проти позову до суду не направив. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2010 року позовні вимоги ДП МА Бориспіль задоволено, та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в сумі 8967,23 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 89,67 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн. /а.с. 6-7/. Так, згідно вищевказаного рішення, 26.04.2007 р. між ДП МА Бориспіль та [PERSON] укладено договір безвідсоткової цільової позики. Крім того, того ж дня між ДП МА Бориспіль та позивачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] зобовязався перед кредитором відповідати в повному обсязі за виконанням [PERSON] свого зобовязання за договором безготівкової цільової позики на суму 20000грн./а.с. 6-7/. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Звітів про утримання боргу згідно постанови № 49131 від 23.06.2011 ВДВС Бориспільського БМУЮ від 26.04.2013р., та від 29.04.2013р., позивачем сплачена сума боргу у розмірі 8348,23 грн. /а.с. 8-9/. Частиною 1 статті 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно частини 2 статті 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Станом на 21.05.2013р. відповідач грошові кошти сплачені [PERSON], як поручителем, не повернув. На вимоги позивача щодо повернення коштів, відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу /а.с. 12/. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 9913,95 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 230 грн. /а.с. 1/. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved