Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] та зняти з реєстрації з місця проживання за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2002 року. Відповідач, який є її колишнім чоловіком, з 08.02.2007 року зареєстрований в квартирі, однак з серпня 2012 року в ній не проживає, комунальні послуги не оплачує, в зв'язку із чим позивач вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. На підставі наведеного позивач вважає, що оскільки відповідач тривалий час не проживає в спірній квартирі, особистих речей його немає, то його слід визнати такими, що втратив право користування спірною квартирою та зняти з місця реєстрації за вказаною адресою. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши в судовому засіданні свідків, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.07.2002 року, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідач [PERSON] був зареєстрований в квартирі позивача з 08.02.2007 року. Шлюб між сторонами було розірвано 09.10.2012 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане ВРАЦС Дніпровського РУЮ в м. Києві, актовий запис №368. Відповідач з серпня 2012 року не проживає в спірній квартирі, має інше постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] Згідно акту складеного ЖРЕО-413, за підписом начальника та мешканців будинків [ADDRESS] зазначено, що відповідач [PERSON] з 20.08.2012 року не проживає у вищевказаній квартирі (а.с. 30). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт непроживання відповідача у спірній квартирі протягом тривалого часу та понад встановлені строки, протягом яких за особою зберігається жиле приміщення, наміру заселятись до квартири не має, витрат, пов'язаних з утриманням квартири і сплатою комунальних послуг не несе. Таким чином, відповідач, будучи зареєстрований в належній квартирі позивача, порушує права та законні інтереси її як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим приміщенням, не вчиняв. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши його і на час розгляду справи не проживає в ньому тривалий час, що відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Разом з тим, суд враховує, що в межах заявлених позовних вимог, позивач просить зобов'язати третю особу - Дніпровський РВ ГУ ДМС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку [PERSON], однак ці вимоги протирічать засадам цивільного судочинства, оскільки відповідно до вимог ЦПК України не передбачено право суду вирішувати питання в межах заявлених позовних вимог та покладати виконання рішення суду на третіх осіб, які залучені до участі у справі, тому суд не вбачає підстав до задоволення позову в частині зобов'язання третьої особи зняти відповідача з реєстрації.

Outcome: partial