Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення суми позики, в якій просить стягнути з відповідача суму позики у розмірі 1 300 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.08.2013 становить 10 390 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 21.08.2013 відповідач отримав у позивача у борг грошові кошти в сумі розмірі 1 300 доларів США, та зобов'язався повернути позивачу цю суму грошей до 15.09.2013. Факт укладення між сторонами договору позики на суму розмірі 1 300 доларів США підтверджується розпискою від 21.08.2013. Позивач зазначив, що у встановлений строк, до 21.08.2013, відповідач не повернув суму позики, не здійснив жодних заходів, спрямованих на виконання свого зобов'язання. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його представник надав до канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки, що можуть бути визнані судом поважними не повідомив, що свідчить про його небажання приймати участь у розгляді справи, а тому суд у відповідності до ст.224 ЦПК України, вважає можливим за письмовою згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд на підставі ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу щодо заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] взяв в борг у [PERSON] в розмірі 1 300 доларів США до 15.09.2013 та зобов'язався повернути кошти по сплину даного строку, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.5). Однак, до цього часу оформлене розпискою боргове зобов'язання не виконав. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що в зазначений, у розписці строк відповідач борг позивачу не повернув. У відповідності з ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Вимогами ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача в порядку ст.625 ЦК України підлягає стягненню сума боргу в розмірі 1 300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.08.2013 подання позову становить 10 390 грн 00 коп. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позовних вимог відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved