Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - позивач) звернулось у травні 2013 року із позовною заявою до фізичної особи - [PERSON] (надалі -відповідач), в якій просить суд стягнути на свою користь заборгованість за кредитними договорами, звернувши стягнення на предмет іпотеки, та судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних зобов'язань з оплати кредиту, що виник за договором № DZHCGK00770503 від 19.07.2007 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомила, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, роз'яснити позивачу наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України. Дослідивши матеріали судової справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачем - Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № DZHCGK00770503від 19.07.2007 року. Згідно договору відповідачка отримала кредит у розмірі 114635,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2002 року. У зв'язку із несвоєчасним виконанням своїх зобов'язань по сплаті кредитних коштів у відповідачки станом на 16.05.2013 р. утворилась заборгованість у загальному розмірі 390086,15 грн. У тому числі: 102056,11 грн. - заборгованість по кредиту; 120 200,68 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 9 696,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 139 319,73 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до договору; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 18 563,63 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком Позивача, який наявний в матеріалах судової справи. Вказані обставини підтверджуються: - кредитним договором № DZHCGK00770503від 19.07.2007 року з додатками, укладеним між позивачем та [PERSON]; - розрахунком заборгованості за кредитним договором № DZHCGK00770503 від 19.07.2007 року, відповідно до якого сума заборгованості відповідача станом на 16.05.2013 р. складає - 390 086,15 грн. Згідно розрахунку сума заборгованості за кредитом та сума заборгованості по відсотках за користування кредитом позивачем визначена вірно. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 19.07.2007 року уклали договір іпотеки № DZHCGK00770503. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру площею, 44,00 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2007 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 101 000 грн. 00 коп. На момент розгляду справи доказів погашення наданого позивачем кредиту відповідачем не надано. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав. Згідно розрахунку сума заборгованості за кредитом та сума заборгованості по відсотках за користування кредитом позивачем визначена вірно. На момент розгляду справи доказів погашення наданого позивачем кредиту відповідачем не надано. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається із встановлених обставин відповідачка неналежним чином виконала свої зобов'язання перед позивачем за вказаним кредитним договором, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з неї суми 390 086,15 грн. заборгованості, яка утворилась станом на 16.05.2013 р. -є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи спірні правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані також ст. ст. 1, 33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку"та положеннями укладеного між сторонами договорів іпотеки за № DZHCGK00770503від 19.07.2007 року. Так, згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за таким зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку"; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до укладеного між сторонами договору іпотеки підставою для задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмету іпотеки є зокрема невиконання відповідачем у встановлений термін зобов'язань за кредитним договором . Враховуючи зміст вищезазначених норм законодавства та положень укладених між сторонами договорів іпотеки, а також приймаючи до уваги, що забезпечені іпотекою зобов'язання відповідача за кредитним договором у встановлений термін не виконуються, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про надання позивачеві ПАТ КБ "ПриватБанк"права на звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості відповідача за договором № DZHCGK00770503від 19.07.2007 року в сумі, 390086,15 грн. У тому числі: 102056,11 грн. - заборгованість по кредиту; 120 200,68 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 9 696,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 139 319,73 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до договору; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 18 563,63 грн. - штраф (процентна складова), а саме належну відповідачці квартиру площею 44,0 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. В іншій частині позову відмовити у зв'язку з тим, що відповідачка не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Судові витрати у справі покладаються на відповідача, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved