Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

19 листопада 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.07.2002 померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала за адресою [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в с. Чемер вул. Піонерська буд. 28 Козелецького району Чернігівської області. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], яке складається з 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою вул. Піонерська буд. 28 с. Чемер Козелецького району Чернігівської області Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без присутності представника, позов визнає. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 02.07.2002 померла [PERSON] (а.с. 7), яка згідно довідки виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 790 від 11.09.2013 (а.с. 8), проживала і була зареєстрована в [INFO]. Згідно довідки виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 793 від 11.09.2013 (а.с. 9), [PERSON] вступила в управління спадковим майном до шести місяців після смерті матері [PERSON] Позивач прийняла спадщину, подавши заяву в Козелецьку районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.15). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька - позивачка у справі [PERSON], що підтверджується посвідкою про її народження (а.с. 6). Оскільки судом встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, та від прийняття спадщини позивач [PERSON] не відмовилась, суд вважає, що відповідно до змісту вищезазначеного закону позов є обґрунтований, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved