Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.04.2007 року між ним та відповідачем укладено договір позики, у відповідності до якого він передав, а відповідач прийняв у строкове користування 2140,00 доларів США та у свою чергу зобов'язався повернути кошти Позивачу на першу вимогу. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав йому розписку, яку написав власноручно. Відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути Позивачу кошти на першу вимогу. 20.02.2013 року він надіслав відповідачу на адресу його проживання вимогу про виконання зобов'язання. Станом на дату подачі цього позову його вимога відповідачем не виконана. Про причини не виконання відповідачем його вимоги йому нічого не відомо. Відповідач уникає із ним спілкування у будь якому виді. У відповідності до довідки ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" вих. №33 від 22.03.2013 року курс гривні до долару США у цю дату встановлений 799,3 гривні за 100 доларів США (7,993 гривні за один долар США). Таким чином, стягненню підлягає 17105,02 грн., що складає 2140,00 доларів США за курсом 7,993 грн. за один долар США. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 17105,02 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, та в підтвердження заявлених вимог надав до суду оригінал розписки. Адвокат позивача - [PERSON] - в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, та наполягав на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що вищевказані гроші він позичив у свого колишнього тестя [PERSON], оскільки на той момент він перебував у шлюбі з його донькою [PERSON] Ініціатором займу грошей була саме його колишня дружина [PERSON], яка була присутня при отриманні грошей. Однак розписку написав тільки він. Отримані гроші вони витратили спільно на свої нужди. Адвокат відповідача - [PERSON] - в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги частково, пояснивши суду, що відповідач [PERSON] брав гроші спільно з [PERSON] та витратили їх на спільні нужди. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її рідним батьком, а відповідач [PERSON] колишнім чоловіком. Про те, що її колишній чоловік [PERSON] під час їхнього шлюбу взяв у її батька гроші вона дізналася від батька після розірвання шлюбу з [PERSON] На що [PERSON] витратив гроші вона не знає. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено у судовому засіданні, 23.04.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове користування 2140,00 доларів США та у свою чергу зобов'язався повернути кошти позивачу на першу вимогу. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав позивачу розписку, яку написав власноручно, тим самим прийнявши на себе зобов'язання повернути позивачу кошти на першу вимогу (а.с.6). 20.02.2013 року позивач надіслав відповідачу на адресу його проживання вимогу про виконання зобов'язання (а.с.7,8). Станом на дату подачі цього позову його вимога відповідачем не виконана. Про причини не виконання відповідачем його вимоги йому нічого не відомо. Відповідач уникає із ним спілкування у будь якому виді. У відповідності до довідки ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" вих. №33 від 22.03.2013 року курс гривні до долару США у цю дату встановлений 799,3 гривні за 100 доларів США (7,993 гривні за один долар США). Таким чином, стягненню підлягає 17105,02 грн., що складає 2140,00 доларів США за курсом 7,993 грн. за один долар США.(а.с.10). Враховуючи вищевикладене, той факт, що на даний час [PERSON] вищезазначені грошові кошти не повернув, доказів того факту, що він брав гроші разом з [PERSON] суду не надав, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, та судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved