Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Північна, 37. Свої вимоги позивач мотивує тим, що право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківській район, м. Мерефа, вул. Південна, 37 в КП БТІ Харківського району зареєстровано в 5\\6 частинах за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 04.10.2004 року Р\\№ 3-1924 та договору дарування, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 21.09.2004 року р\\№3-1787, в 1\\6 частині за гр. [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою 28.12.1959 року. Співвласник 1\\6 частини житлового будинку [PERSON] з 1960 року в частині житлового будинку, що належить їй на праві власності, не проживає, місце її фактичного проживання невідоме. [PERSON]М, [INFO]. Рік її народження підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, [PERSON] є жінкою дуже похилого віку і напевно вже померла. Проте, ніхто із спадкоємців не предявив до позивача претензій на право власності на 1\\6 частину житлового будинку. З 1960 року 1\\6 частиною житлового будинку постійно, безперервно, сумлінно володіли і використовували по його цільовому призначенню, батьки позивача, власники 5\\6 частин житлового будинку, [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] в 2004 році подарував позивачу 1\\6 частину житлового будинку з надвірними будівлями. 4\\6 частин житлового будинку позивач успадкував від своєї матері [PERSON], померлої 15.01.2004 року. З 2004 року позивач постійно проживає у цьому житловому будинку, використовує земельну ділянку і прибудинкові будівлі по їх цільовому призначенню, підтримує житловий будинок в належному санітарно-технічному стані. Необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю є також відкритість та безперервність володіння. Володілець повинен володіти річчю (майном) відкрито,без таємниць. Особа, яке заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, упродовж якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) воно є. Отже, батьки позивача, а потім і сам позивач добросовісно заволоділи 1\\6 часткою житлового будинку і відкрито, безперервно володіли ним на протязі з 1960 року до теперішнього часу. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявилися, до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач проти позову не заперечує та просить розглядати справу за відсутності їх представника. Представник третьої особи Реєстраційна служба Харківського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Право власності на житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківській район, м. Мерефа, вул. Південна, 37 в КП БТІ Харківського району зареєстровано в 5\\6 частинах за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 04.10.2004 року Р\\№ 3-1924 та договору дарування, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 21.09.2004 року р\\№3-1787, в 1\\6 частині за гр. [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою 28.12.1959 року. (а.с. 5-10) Співвласник 1\\6 частини житлового будинку [PERSON] з 1960 року в частині житлового будинку, що належить їй на праві власності, не проживає, місце її фактичного проживання невідоме. (а.с. 18) [PERSON]М, [INFO]. Рік її народження підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, [PERSON] є жінкою дуже похилого віку і напевно вже померла. Проте, ніхто із спадкоємців не предявив до позивача претензій на право власності на 1\\6 частину житлового будинку. З 1960 року 1\\6 частиною житлового будинку постійно, безперервно, сумлінно володіли і використовували по його цільовому призначенню, батьки позивача, власники 5\\6 частин житлового будинку, [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] в 2004 році подарував позивачу 1\\6 частину житлового будинку з надвірними будівлями. 4\\6 частин житлового будинку позивач успадкував від своєї матері [PERSON], померлої 15.01.2004 року. З 2004 року позивач постійно проживає у цьому житловому будинку, використовує земельну ділянку і прибудинкові будівлі по їх цільовому призначенню, підтримує житловий будинок в належному санітарно-технічному стані. Необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю є також відкритість та безперервність володіння. Володілець повинен володіти річчю (майном) відкрито,без таємниць. Особа, яке заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, упродовж якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) воно є. Отже, батьки позивача, а потім і сам позивач добросовісно заволоділи 1\\6 часткою житлового будинку і відкрито, безперервно володіли ним на протязі з 1960 року до теперішнього часу. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи з вищевикладеного, та беручи до уваги, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ Судові витрати суд залишає за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved