Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

15 травня 2013 року позивач ККП «Маріупольтепломережа» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач зареєстрована та проживає у [INFO], користується послугами з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. Оплату за надані послуги здійснює несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого за період з жовтня 2005 року по 01 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 11709,23 гривень. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, інфляційні витрати у розмірі 570,31 гривень, 3 % річних від суми заборгованості у розмірі 670,98 гривень, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, а тому зважаючи на наявність письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із наданим позивачем особовим рахунком № 417152, посвідченим ПП «Ваш двір», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 1987 року, [PERSON] з 27.12.1993 року, [PERSON] з 11.01.1996 року. Згідно із повторно наданим в ході судового розгляду справи представником позивача особовим рахунком № 4567, виданим ПП «Ваш двір» від 11.07.2013 року, квартира [ADDRESS] є неприватизованою. Наймачем квартири зазначена [PERSON], яка фактично знята з реєстраційного обліку з 17.12.1997 року. [PERSON], зазначена як донька наймача, померла 22.10.2010 року, у звязку із чим знята з реєстраційного обліку з 28.12.2010 року. Станом на сьогодення у квартирі зареєстровані онуки наймача [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За інформацією, наданою Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою від 27.09.2013 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 22 жовтня 2010 року, не заводилася, відомості про неї у Спадковому реєстрі відсутні. Згідно із наданою представником позивача довідкою № 9/1108, виданою Муніципальним унітарним підприємством «Жилкомсервіс» від 03.09.2009 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає у квартири № 8 будинку № 34 по вулиці 3-ого Пятиріччя міста Новодвинська Архангельської області Російської Федерації. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством і умовами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу (ч. 1 ст. 714 ЦК України) одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Аналогічні положення закріплені у Правилах користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою КМУ від 8 жовтня 1992 р. № 572, Правилах користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 3 жовтня 2007 р. № 1198, а також Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630. Встановлено, що між відповідачем [PERSON], як споживачем теплової енергії, з одного боку, та енергопостачальником ККП «Маріупольтепломережа», з іншого, договір про постачання енергетичними ресурсами не укладався. Але, з огляду на те, що між сторонами склались фактичні договірні відносини з постачання та споживання теплової енергії, суд розцінює та кваліфікує їх як укладення договору, хоч і з порушенням закону про його письмову форму. Як вбачається з розшифровки до особового рахунку № 417152 заборгованість з оплати послуг теплопостачання та гарячого водопостачання за період з жовтня 2005 року по 01 травня 2013 року становить 11709,23 гривень. Разом із тим, судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] народилася [INFO], а отже набула повноліття 13 жовтня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартиру плату та плату за комунальні послуги. Згідно із ч. 1 ст. 64 ЖК України повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору найму. Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. За змістом положень ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). З урахуванням наведеного, суд вважає, що на відповідача [PERSON] у даному випадку не може бути покладено зобовязання з оплати заборгованості, яка утворилася поза межами її повної цивільної дієздатності, тобто до 13 жовтня 2011 року, а також повязану із цим відповідальність. Отже, в сенсі наведених норм та викладених обставин, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову, а тому стягує з відповідача [PERSON] заборгованість за період з 13 жовтня 2011 року по 01 травня 2013 року у сумі 3950,36 гривень (нараховано до сплати 4858,27 907,91 фактично сплачено). Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на суму заборгованості, періоди її утворення та час прострочення, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних за весь час прострочення оплати спожитої теплової енергії у розмірі 104,72 гривень. При цьому розмір інфляційної складової судом не розраховується, оскільки показник дефляції у спірний період перевищує показник інфляції. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору у розмірі 76,41 гривень. На підставі ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 30, 34, 257, 714 ЦК України,

Outcome: partial