Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 23.10.2013 року та уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що [INFO] року померла [PERSON], якою 28.07.1992 року було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем будинку за адресою [ADDRESS] Криворізького району Дніпропетровської області є [PERSON], тобто позивач по справі. На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] на ім'я [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] 18.10.2013 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії про право на спадщину за заповітом. Оскільки не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. До складу спадкового майна, що перейшло [PERSON] в порядку спадкування не було включено земельні ділянки, що належали померлій, що пов'язано з наступним: померла [PERSON] отримала на підставі витягу з рішення Глеюватської сільради від 26.03.1996 року у приватну власність земельну ділянку, площею 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства, та ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, вищевказані земельні ділянки згідно рішення розташовані за адресою [ADDRESS] Криворізького району Дніпропетровської області, однак за час свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував та просив задовольнити у повному обсязі (а.с.37). Представники відповідача - Глеюватської сільської ради в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просили ухвалити рішення згідно чинного законодавства (а.с. 39). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 18.08.2013 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] 28.07.1992 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Криворізької державної нотаріальної контори Рогожиною А.В. та зареєстрований за №1481, відповідно до якого заповіла належний їй житловий будинок за адресою [ADDRESS] Криворізького району Дніпропетровської області синові [PERSON], тобто позивачу по справі (а.с. 5), зазначений заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 35733290 від 13.11.2013 року (а.с. 28). У встановлений ст.. 1270 ЦК України 6-ти-місячний строк позивач 21 червня 2013 року звернувся до Криворізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, інші особи із заявами про прийняття або відмову в прийнятті спадщини не зверталися, що вбачається із листа Криворізької державної нотаріальної контори №2842/02-14 від 15.11.2013 року (а.с.26). Проте державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори Деркач Я.В. 18.10.2013 року видано постанову № 2137/02-31 про відмову позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.7). Як вбачається з витягу з рішення Глеюватської сільської ради від 28.12.1993 року про передачу земельних ділянок у приватну власність пункт № 2, [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,03 га, яка розташована у відділі № 5 радгоспу «Веселі Терни» с. Красна Балка (а.с. 8). Згідно витягу з рішення Глеюватської сільської ради від 20.12.1993 року про передачу земельних ділянок у приватну власність, [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, яка розташована у відділі № 5 радгоспу «Веселі Терни» с. Красна Балка (а.с. 9). Як вбачається з листа Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 25.11.2013 року № 6417/7, станом на 31.12.2012 року землевласник (землекористувач) земельних ділянок площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований (а.с. 35). [PERSON], померла [INFO] року за час свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на вищезазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 Цивільного Кодексу України, п.10 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах ( із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, та площею 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки він будучи спадкоємцем не має можливості оформити своїх спадкових прав, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначені земельні ділянки, так як померла [PERSON] не встигла за життя отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved