Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд позбавити останнього батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона, в період з 2004 року по 2008 рік проживала у цивільному шлюбі з [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON], батько малолітнього [PERSON], з 2008 року по теперішній час не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує, аліменти не сплачує. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, просив суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON]. В обґрунтування позову також додав, що відповідач дійсно нехтує своїми батьківськими правами щодо дитини. Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча був судом повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, однак його заява про визнання вимог позивачки містить клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.43). Прокурор, який вступив до участі у справі в порядку ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру", зазначив, що, з огляду на обставини справи, відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини, оскільки він не цікавиться про її життя та стан здоров'я, а також не надає їй матеріальної допомоги. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області в судовому засіданні також підтвердив той факт, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини, адже відповідач не вживає заходів щодо повноцінного розвитку дитини. При цьому представником до суду був наданий висновок Біляївської районної державної адміністрації одеської області №П-612-23 від 28.08.2013 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.57). Представник третьої особи - орган опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації Одеської області надав до суду заяву , в якій зазначив, що позов підтримує, та просить розглянути справу без його участі (а.с.55). Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 18.12.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, відповідний актовий запис №939 (а.с.6). Відповідно до довідки №434, виданої 19.10.2012 року Одеською загальноосвітньою школою №38 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, [PERSON] навчається в 1-Б класі Одеської загальноосвітньої школи №38 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області (а.с.7). Із характеристики учня 1-Б класу Одеської ЗОШ №38 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради [PERSON], складеної класним керівником дитини - [PERSON] - вбачається, що: "Вихованням хлопчика займаються мати та бабуся, які приділяють значну увагу вихованню дитини та створенню належних житлово-побутових умов. Постійно підтримують зв'язок зі школою та класним керівником, відвідують батьківські збори та шкільні заходи. Батько хлопчика до школи не приходив, не звертався до класного керівника з питань навчання та виховання сина" (а.с.8). Із характеристики учня 1-Б класу Одеської ЗОШ №38 I-III ступенів Одеської міської ради [PERSON], складеної вихователем групи продовженого дня [PERSON], вбачається, що "Забирают ребенка домой мама, бабушка, кузина [PERSON] или дядя [PERSON]. Отец не приходил (не видела" (а.с.9). Відповідно до довідки, виданої директором курсів англійської мови [PERSON], [PERSON], учень 1-Б класу ЗОШ №38 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради, відвідує існуючі на базі вказаної школи курси англійської мови "Excellence". Щомісячна вартість занять становить 200,00 гривень. Оплата за курси здійснюється в строк, щомісячно (а.с.10). Із характеристики учня Одеської ЗОШ №38 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради [PERSON], складеної психологом ОЗОШ №38 [PERSON], вбачається, що [PERSON] ([INFO]), навчається в Одеській загальноосвітній школі №38 з 01.09.2012 року. До школи відвідував дитячий садок. За цей період проявив себе старанним учнем. Задовільно розуміє матеріал після пояснення вчителя, вирішує завдання в середньому темпі (а.с.11). Судом встановлено, що відповідно до висновку Балтської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], №01-31/3729 від 12.11.2013 року (а.с.53), [PERSON] проживала в цивільному шлюбі із [PERSON] в селі Перельоти Балтського району Одеської області. У них народився син [PERSON], [INFO] У 2008 році сім'я розпалась, [PERSON] разом із сином [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до міста Одеса, де фактично проживає по [ADDRESS]. Хлопчик навчається в Одеській ЗОШ №38 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради. Згідно письмових свідчень сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з 2008 року не проживає з батьком дитини [PERSON]. Сина виховує сама мати за підтримки рідних. Із заяви [PERSON], нотаріально засвідченої, встановлено, що з боку [PERSON] не чиниться ніяких перешкод у спілкуванні батька з дитиною, але разом з тим, він письмово підтверджує, що з 2008 року по теперішній час, не бере участі у вихованні сина [PERSON], не провідує його, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально дитину не підтримує, аліменти не сплачує. Дані обставини також підтверджуються довідками та характеристиками зі школи де навчається хлопчик. Вказані порушення є підставою згідно ст.164 Сімейного кодексу України для позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] На підставі вищевикладеного, у зв'язку з тим, що [PERSON] порушує ст.150, 155 Сімейного кодексу України, ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства" щодо виховання сина, який є неповнолітнім, не опікується фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, не приймає участі в підготовці його до самостійного способу життя, враховуючи висновок органу опіки та піклування Біляївської райдержадміністрації та надані документи, Балтська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, вважає дане позбавлення батьківських прав доцільним. Із письмових свідчень свідків [PERSON] (а.с.27), [PERSON] (а.с.28) та [PERSON] (а.с.29) вбачається, що батько дитини нею не цікавиться та будь-якої участі у вихованні не приймає. Із заяви [PERSON], посвідченої 21.08.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко В.П., зареєстрованої в реєстрі за №602 (а.с.43), вбачається, що з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав він згоден. Також повідомив суд про те, що в даний час, він, як батько дитини, дійсно не виконує своїх обов'язків щодо виховання дитини належним чином, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не сплачує аліменти та не забезпечує коштами, необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти, не провідує сина, не цікавиться його успіхами у навчанні тощо. Враховуючи вищевикладене і з урахуванням інтересів дитини, просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] про позбавлене його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], у повному обсязі. Також повідомив суд про те, що з боку матері дитини будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною - немає. У даний час він проживає в іншому місті, тому просив суд розглянути справу у його відсутність у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання. Пленум Верховного суду України своєю Постановою №3 від 30 березня 2007 року (з наступними змінами) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом достовірно встановлено, а також підтверджено наданими доказами, що відповідач не надає своїй дитині достатньої батьківської турботи, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, здоров'ям та розвитком, інтересами, навчанням. Отже, судом встановлено, що відповідач вихованням дитини не займається, розвитком і здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, з огляду на вищевикладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками як батька дитини, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отримання дитиною освіти, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання дитини. При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява №39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, у ст.111, передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. За статтею 112 цього ж Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини...Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, виходячи лише з інтересів дитини, суд вважає, що в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які надають суду змогу прийти до однозначного висновку щодо необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON], який свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у відношенні його малолітнього сина [PERSON], оскільки, на думку суду, таке рішення буде захистом прав дитини, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved