Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

Позивач у червні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, з урахуванням уточнень стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ДН01-00029 від 04.01.2013 року в розмірі 9360 грн. та судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Українська макрофінансова мережа та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № ДН01-00029. Відповідно до умов договору № ДН01-00029 від 04.01.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 18.01.2013 року. Проте, відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобовязання: не здійснив погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, передбачений кредитним договором. Станом на 09.09.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 9360,00 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача та судові витрати по справі. Відповідно до заяви від 30.10.2013 року представник позивача просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № ДН01-00029 від 04.01.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 1000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 18.01.2013 року. 23 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Українська макрофінансова мережа та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору № ДН01-00029 від 04.01.2013 року , де строк повернення кредитних коштів встановлено по 06 лютого 2013 року. 08 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Українська макрофінансова мережа та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору № ДН01-00029 від 04.01.2013 року , де строк повернення кредитних коштів встановлено по 22 лютого 2013 року. 04 березня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Українська макрофінансова мережа та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 про внесення змін до договору № ДН01-00029 від 04.01.2013 року , де строк повернення кредитних коштів встановлено по 18 березня 2013 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору про надання фінансового кредиту № ДН01-00029 від 04.01.2013 року заборгованість станом на 09.09.2013 року склала 9360,00 грн., яка складається із наступного: 1000,00 грн. заборгованість за кредитом; 4780,00 грн. несплачені відсотки; 4480,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 100,00 грн. - штраф. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved