Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказав, що позивач постійно мешкає у спірній квартирі, 4828/10000 часток якої йому належить на підставі договору дарування. Також у квартирі з 1996 року зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідач фактично не проживає у квартирі з понад 10 років, без поважних причин. Ніяких виплат пов'язаних зі сплатою комунальних послуг та утриманням квартири [ADDRESS] відповідач не проводив та не проводить, не мешкає у спірній квартирі вже понад 10 років без поважних причин, тому позивач просить суд визнати [PERSON] втратившим право користування вказаним житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що з відповідачем вони є рідними братами. [PERSON] був зареєстрований у даній квартирі, однак вже понад 10 років не мешкає, жодного разу не приїздив, не проживав за вказаною адресою і де зараз останній може проживати позивачу не відомо. Квартирна плата відповідачем жодного разу не вносилася, матеріальної допомоги ніякої не надає, та позивач змушений сплачувати комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату слухання справи, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд на підставі ст..ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування частини квартири від 25.12.1997 року [PERSON] належить 48, 28/100 частин квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Керуюча компанія Куйбишевського району м. Донецька» № 631 в [ADDRESS] склад родини : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], - брат ( зареєстрований, але за вказаною адресою не мешкає понад 10 років) (а.с.14). Відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку понад десять років без поважної причини, що підтверджується актами від 19.07.2013 року (а.с.14), та актом від 27.11.2013 року . Згідно ч.4 ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбачених законом. Відповідно до ст.. 65-1 ЖК України, наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сімї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах передбачених чинним законодавством. Стаття 161 ЖК України передбачає, наймач вправі вселити в займане ним житлове приміщення у квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків а також інших осіб за письмовою згодою власника квартири і всіх членів сімї, які проживають разом з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в житлове приміщення відповідно до цієї статті як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сімї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. На підставі ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ч.1 пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст.. 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору- судом. Відповідно до ст..72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, позивач вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Як встановлено судом, то відповідач з понад 10 років постійно не користувався спірним житловим приміщенням, не вносив плату за користуванням житлом. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право користування приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що позивач з заявою в ВГІРФО Куйбишевського РО ДМУ УМВС України в Донецькій області про зняття з реєстрації відповідача [PERSON] зі спірної квартири. Суд не може задовольнити вимоги позивача в частині зняття відповідача з місця реєстрації, оскільки це питання не входить до компетенції судових органів, а оскільки судом встановлено, що позивач з вимогами про зняття з реєстрації у відповідні органи не звертався, не отримували відмову, то суд вважає дану вимогу передчасною, та такою яка не повинна розглядатися в судовому порядку. Згідно ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі вищенаведеного, можна зробити висновок, що особу можуть зняти з реєстрації в ВГІРФО Куйбишевського РО ДМУ УМВС України в Донецькій області в наступних випадках: 1.за заявою самої особи; 2. по запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи (якщо особа реєструється за новою адресою); 3. за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою); 4. на підставі свідоцтва про смерть особи. На підставі ст..ст. 71, 72, 161, 163 ЖК України,

Outcome: partial