Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

У березні 2013 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. На теперішній час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач проживає окремо, не надає необхідних для утримання дитини коштів. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходу, щомісяця, з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки доходу, щомісяця з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що після розірвання стосунків з позивачкою ним фактично було створено іншу сім'ю та в нього народився син [PERSON] [INFO], якого він утримує. Також на його утриманні знаходиться і його цивільна дружина [PERSON], яка тимчасово не працює у зв'язку з пологами та доглядом за дитиною. Він звертався до суду з приводу розірвання шлюбу з позивачкою, але йому було відмовлено, оскільки на той час вік дитини не досяг 1 року. Від утримання дитини та дружини не відмовляється, але просить призначити аліменти з урахуванням його другої дитини та непрацездатної співмешканки. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». На підставі ст.183 СК України кошти на утримання дітей можуть бути присуджені в частині від доходу батьків. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 91 ч. 2 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 03.01.2012 року Денежниківською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, актовий запис №1 (а.с. 3) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], вона народилась [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно із довідкою квартального комітету від 15.03.2013 р. [PERSON] проживає розом із дочкою [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки №772 від 18.07.2013 р. [PERSON] працює у ПрАТ «Лугцентрокуз» ім. С.С. Монятовського, його заробітна плата за 6 місяців складає 23670,90 грн. (а.с. 28). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], він народився [INFO], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки квартального комітету від 31.07.2013 року [PERSON] проживає разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, але зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, а також утримувати матір дитини, з якої проживає дитина, до досягнення нею трьох років, те що на утриманні відповідача знаходиться інша його неповнолітня дитина ([PERSON]), а також матір дитини ([PERSON]), відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зменшивши розмір аліментів. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial