Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей по 500 грн. на кожного. Як підставу позову зазначила, що з 2007 року по 2013 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 04.07.2013 року розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З липня 2013 року з відповідачем спільно не проживають. Діти мешкають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки є мінливі доходи за виконання тимчасових та сезонних робіт. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 200 гривень на кожну дитину щомісячно. Позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач визнав позов у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З 2007 року по 2013 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.07.2013 року розірвано (а.с. 5). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З липня 2013 року сторони припинили спільне проживання. Позивач з дітьми мешкають у домоволодінні батьків за адресою: Харківська область, Шевченківський район, с. Семенівка. Офіційно ніде не працює, на обліку у Шевченківського районному центрі зайнятості не перебуває, отримує державну соціальну допомогу до досягнення дитиною 3-річного віку. Відповідач зареєстрований та фактично проживає за адресою: [INFO], вул. Петровського-83 (а.с. 9), працює продавцем у фізичної особи підприємця [PERSON], отримує дохід у вигляді заробітної плати, має нестабільні, мінливі доходи за виконання тимчасових та сезонних робіт, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти потребують матеріальної допомоги батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Положеннями ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує встановлений законодавством у 2013 році прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей відповідного віку, передбачений вимогами Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік». З огляду на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved