Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що ТОВ «Луганськвода» постачає воду і надає послуги каналізації відповідачу.. Відповідач надані послуги оплачують не регулярно, у зв'язку з чим з 01.01.2004 року по 01.09.2012 р. року утворилась заборгованість за фактично спожиті послуги у розмірі 16503,48 грн. Відповідно до ст. 67 ЖК України до комунальних послуг відноситься водопостачання. Споживач послуг зобов'язаний щомісяця оплачувати комунальні послуги, як це передбачено ст. 68 ЖК України. Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Луганськвода» заборгованість в сумі 16503,48 грн. грн. Нарахування здійснювалося по встановленим тарифам, на підставі розпорядження голови облдержадміністрації від 30.11.1999 р. № 893 „Про встановлення тарифам на житлово-комунальні послуги, що надаються населенню; рішення Луганської міської ради від 28.11 2005 р. №350/1 „ Про погодження тарифів на послуги централізованого питного постачання холодної води та централізованого водовідведення; рішення Луганської міської ради від 31.10.2006 р. „№ 276 „Про встановлення затвердження та погодження тарифів на комунальні послуги централізованого питного постачання холодної води та централізоване водовідведення". Уточнивши позовні вимоги Позивачем просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2004 року по 01.09.2013 р. в сумі 21767,38 грн. 15 квітня 2013 року Ленінським районним судом м. Луганська винесено рішення при заочному розгляді, яким позовні вимоги ТОВ «Луганськвода» задоволено в повному обсязі. 19 грудня 2013 року в судовому засіданні заочне рішення від 15.04.2013 року скасовано та призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, у сумі 5814 грн. 85 коп. зазначивши, що позивачем ведеться нарахування по загально будинковому приладу обліку однак він не споживав послуги відповідно у тому об'ємі який позивач зазначив у наданому до суду розрахунку та наполягав на тому, що о норма витрат води відповідно до СНіП 2.04.01.-85 „Внутрішній водопровід та каналізація споруд" становить 210 л/на добу. Також просив суд стягнути заборгованість з урахуванням терміну позовної давності в порядку ст. 257 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, представлені письмові докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Луганськвода» постачає воду і надає послуги каналізації відповідачам. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.ст. 20,21 Закону України „ Про житлово -комунальні послуги", згідно до яких визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема обов'язок сплачувати житло-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільний прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідач надані послуги оплачував не регулярно, в порушення ст.68 ЖК України, у зв'язку з чим з 01.01.2004 року по 01.09.2013 року утворилась заборгованість за фактично спожиті послуги водопостачання та водовідведення. Відповідно до оборотної відомості л/р 12/080538 в будинку за адресою [ADDRESS] встановлено будинковий засіб обліку. Відповідно до п. 14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630 показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживача. Позивачем в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження факту заняття показників будинкового приладу обліку у присутності представника виконавця та представника споживча. Відповідно до п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630 передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу, та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги сплачується згідно з установленими нормативами (нормами) споживання : з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Норма витрат води відповідно СНіП 2.04.01.-85 „Внутрішній водопровід та каналізація споруд" для будинку в якому мешкає Відповідач становить 210 л/на добу. Заяв від відповідачів про відсутність води на адресу позивача не надходило, тому нарахування оплати здійснювалося по встановленому тарифу. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та згідно розрахунку Відповідача за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в період з 01.09.2010 р. по 01.09.2013 р. становить 5814, 85 грн. з урахуванням норми споживання 210 л/на добу на одного споживача. За таких підстав суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 5814,85 грн.

Outcome: partial