Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач звернувся 19 вересня 2013 року до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнень просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] з усіма залежними від них особами. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідачі не проживають за вказаною адресою більше шести місяців, їх особистих речей в кімнаті немає, вони не сплачують за комунальні послуги, до сьогоднішнього моменту відповідачі з реєстрації добровільно не знялися, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, сповіщені про дату, час та місце судового засідання належним чином, причини не явки суду не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за можливе розглянути справу по суті та постановити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, допитавши свідків в судовому засіданні 29.10.2013 року, дослідивши матеріали цивільної справи, знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що кімната [ADDRESS] передана на баланс КП «Житлосервіс № 15», що підтверджується копією наказу начальника управління з питань майна комунальної власності № 213 від 29.04.2003 року. Відповідачі зареєстровані з 12.07.2002 року за вказаною адресою, що підтверджується копіями карток прописки (а.с.11,12). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] підтвердила, що у вказаному будинку вона проживає з 2002 року, відповідачів не знає, ніколи не бачила їх у гуртожитку, в даній кімнаті проживають [PERSON] з дружиною [PERSON] та дитиною, спроб вселитися у дану кімнату інших осіб не спостерігала. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], підтвердила, що з 2001 року проживає у гуртожитку, біля п'яти років назад бачила один раз у гуртожитку [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], спроб вселитися у дану кімнату інших осіб не спостерігала. Факт не проживання відповідачів за адресою реєстрації також підтверджується актом фактичного проживання мешканців гуртожитку від 09.09.2013 року, складений комісією комунального підприємства «Житлосервіс № 15». Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. На підставі ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством. Виходячи з приписів ст.ст.71,72 ЖК України особа втрачає право користування на житло, у разі її відсутності за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких обставинах, суд доходить висновку, що вимоги позову про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням з усіма залежними від них особами є обгрунтованими та доведеними, оскільки судом було встановлено, що останні не проживають без поважних причин в кімнаті [ADDRESS] більше шести місяців, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 114,70 грн. На підставі ст.ст. 16 ЦК України, ст. 71, 72, 130 ЖК України,

Outcome: approved