Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2006 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Зазначає, що 22.02.2011 року рішенням Апеляційного суду Київської області рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2006 року скасовано та відмовлено [PERSON] у задоволенні його позовних вимог. Пізніше, 20.01.2012 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області визнано недійсним договір дарування будинку [ADDRESS], укладений 24.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON]; зобов'язано [PERSON] та [PERSON] звільнити будинок [ADDRESS]. Зазначає, що під час незаконного здійснення [PERSON] (далі-Відповідач) права власності будинком [ADDRESS], останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0967 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В зв'язку з вище викладеним просила визнати недійсним рішення Гостомельської селищної ради від 25.10.2007 року №551-21-V «Про дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,0967 га. за будинком [ADDRESS]» та від 27.03.2008 року №725-28-V «Про затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю громадянину [PERSON]»; визнати недійсним державний акт серії ЯЖ №222990 на право власності на земельну ділянку площею 0,0967 га. (кадастровий номер земельної ділянки 3210945900:01:043:0044), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON]; судові витрати покласти на Відповідача. В судове засіданні позивач не з'явилася, про місце, дату та час була належним чином повідомлена. До суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи в судове засідання не направили своїх представників, належним чином повідомлялися про місце, дату та час розгляд справи. До суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності їх представників, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, 06.11.2006 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с.22-24). 22.02.2011 року рішенням Апеляційного суду Київської області рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2006 року скасовано та відмовлено [PERSON] у задоволенні його позовних вимог (а.с.21). Пізніше, 20.01.2012 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області визнано недійсним договір дарування будинку [ADDRESS], укладений 24.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON]; зобов'язано [PERSON] та [PERSON] звільнити будинок [ADDRESS] (а.с.6). Судом встановлено, що під час незаконного здійснення [PERSON] права власності будинком [ADDRESS], останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0967 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.62). Частинами 1 та 2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені, судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки 20.01.2012 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування будинку [ADDRESS], укладений 24.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON] та зобов'язано [PERSON] та [PERSON] звільнити будинок [ADDRESS], суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Наведені вище обставини стверджуються копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20.01.2012 року по справі №2-266/12, копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №222990 та іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 116, 155 ЗК України,

Outcome: approved