Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] та орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про вселення в квартиру та зобовязання не чинити перешкод у користуванні власністю. Позивачка в позовній заяві зазначала, що їй та її сестрам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], яка складається з пяти жилих кімнат. Іншими співвласниками квартири була мати [PERSON], яка померла 09 лютого 2011 року. В квартиру позивачка, разом з матірю та сестрами, вселилась 20 червня 1987 року. Вказувала, що в даній квартирі зареєстроване її місце проживання та місце проживання її дочки. З 01 вересня 1997 року по даний час позивач з донькою не проживають в спірній квартирі, при цьому вони завжди жили разом і винаймали житло. Власного житла, крім частини квартири [ADDRESS] позивач з донькою не мають. На даний час у них виникло тяжке матеріальне становище і вони не в змозі винаймати житло, а тому мають намір проживати у вищезазначеній квартирі, однак відповідач [PERSON] не дозволяє вселитись останнім до квартири, відмовляється надати ключі від вхідних дверей, чим перешкоджає в праві користуванні квартирою. Посилаючись на викладене просила вселити її разом з неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], в квартиру [ADDRESS] та зобовязати [PERSON] не перешкоджати позивачці та її дочці у користуванні даною квартирою та передати ключі від вхідних дверей квартири. 09 вересня 2013 року відповідачка [PERSON] звернулась з зустрічною позовною заявою до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] і орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. Позивачка зазначала, що їй та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі ордеру № 510 Виконавчого комітету ради народних депутатів Київської області було надано в користування п'ятикімнатну квартиру [ADDRESS]. Дана квартира на даний час не приватизована. Вказувала, що [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON], 08 листопада 1997 року виїхали із спірної квартири і проживали за іншою адресою. Крім того, [PERSON] не сплачувала комунальних платежів за квартиру, внаслідок чого утворився значний борг за комунальні послуги. Враховуючи викладене, просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 74 в будинку № 56-а по вулиці Короленка в м. Бровари Київської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги по первісній позовній заяві підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили задовольнити первісний позов в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. В наданих суду запереченнях зазначали, що твердження відповідачки про те, що квартира № 74 за адресою вул. Короленка 56-а в м. Бровари, Київської області не приватизована, не відповідає дійсності, а тому на підставі ст. 155 ЖК Української РСР позивач та її дочка, мають право на проживання та користування приміщенням спірної квартири та не можуть бути безпідставно позбавлені права користування квартирою, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. В судове засідання відповідачка по первісному позову [PERSON] не зявилась, про слухання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.18,34). В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення первісного позову, в задоволенні зустрічного просила відмовити. В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення первісного позову, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. В судовому засіданні представник третьої особи: орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області [PERSON] не заперечував проти задоволення первісного позову, зустрічний позов не визнав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є чоловіком [PERSON] та підтвердив той факт, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] та її дочці у вселенні і користуванні квартирою № 74 за адресою вул. Короленка 56-а в м. Бровари, Київської області з власних міркувань. Заблокувала вхідні двері та відмовляється надати [PERSON] ключі від вхідних дверей. Крім того, повідомив, що [PERSON] намагалась в досудовому порядку, мирним шляхом домовитись з [PERSON] про вселення в квартиру, однак остання відмовилась від прохань [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру № 510 від 20 серпня 1987 року виданого виконавчим комітетом Ради народних депутатів Київської області, вселилась зі своєю сім'єю в складі 6-ти чоловік в квартиру [ADDRESS], площею 68,06 кв.м. (а.с. 14) В подальшому [PERSON] звернулась до Броварського міськвиконкому Київської області із заявою від 22.08.1995 року про передачу в приватну спільну сумісну власність квартиру що займала разом з членами сім'ї на умовах найму, а саме квартири [ADDRESS]. (а.с. 9) Згідно розпорядження органу приватизації Броварського міськвиконкому від 27 серпня 1995 року № 589 заяву [PERSON] було задоволено та вирішено питання щодо передачі в приватну спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 10) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 09 лютого 2011 року (а.с. 8). Згідно довідки Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» № 1698 від 14 жовтня 2013 року станом на 31.12.2012 року згідно архівних даних зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло видане представництвом фонду держмайна у м. Бровари згідно розпорядження від 27 серпня 1995 року за № 589. (а.с. 48) Відповідно до положень ст.155 ЖК Української РСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно ч.1 ст.160 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. За ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними Враховуючи вищевикладене суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про вселення її та її дочки [PERSON] в приміщення квартири [ADDRESS] та усунення перешкод у користуванні квартирою. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За положеннями ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно довідки КП Броварської міської ради Броварське бюро технічної інвентаризації [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS]. (а.с. 49) Вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою на підставі ст.71 ЖК УРСР та ст. 405 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] не є членом сім'ї власника житла, а є власником частини квартири, яка перебуває в спільній сумісній власності, і тому, як власник частини квартири, яка перебуває в спільній сумісній власності, має право на володіння, користування та розпорядження своїм майном не зважаючи на її місце проживання.

Outcome: approved