Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що у період з 10 червня 2006 року по 15 жовтня 2008 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу відповідач не цікавиться життям сина, його здоров'ям, вихованням та розвитком, не приймає участі в утриманні дитини, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківського обов'язку щодо виховання та утримання дитини. На даний час дитина проживає разом із позивачем та чоловіком позивача. Позивач разом із сином перебувають на повному утриманні чоловіка позивача - [PERSON], між останнім та дитиною [PERSON] склалися теплі та близькі стосунки. Дитина [PERSON] називає [PERSON] батьком. [PERSON] повністю забезпечує необхідний фізичний, розумовий, духовний, соціальний, моральний розвиток [PERSON], супроводжує та забирає останнього зі шкільного закладу, купує необхідні речі, спілкується з ним, займається його духовним та культурним розвитком, вихованням. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд задовольнити позов з вказаних вище підстав. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, підтримав позовні вимоги, пояснив, що служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки біологічний батько дитини свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина, внаслідок чого позбавлення батьківських прав є таким, що вчиняється в інтересах дитини. Третя особа служба у справах дітей Обухівської районної державної адміністрації Київської області не забезпечила явку представника у судове засідання, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Крім того, як вбачається з поданої заяви, служба у справах дітей Обухівської районної державної адміністрації Київської області підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Представник прокуратури Голосіївського району м. Києва в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вважала, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] є таким, що відповідає інтересам дитини. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, представника прокуратури Голосіївського району м. Києва, допитавши свідків у справі та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, про що 10 червня 2006 року у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 978, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10 червня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 13). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2008 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10 червня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї. Вказане судове рішення набрало законної сили 28 жовтня 2008 року (а.с.15). 11 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві зареєстровано розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 653 (а.с. 16). У період шлюбу у сторін у справі народився син - [PERSON], [INFO], батьками його є [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 14 листопада 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 1596, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 14). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом другим частини першої статті 164 СК України визначено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В ході судового розгляду даної цивільної справи встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сина [PERSON] з моменту розірвання шлюбу між сторонами у справі. [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 476, виданою 14 серпня 2013 року КП «Житлово-експлуатаційна організація-103 Голосіївського району» (а.с. 19). Відповідно до даних довідки № 65, виданої 17 жовтня 2013 року Дошкільним навчальним закладом № 640 Управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON], [INFO], відвідував дошкільну групу вказаного вище навчального закладу у період з 12 жовтня 2011 року по 30 травня 2013 року. Протягом вказаного часу [PERSON] жодного разу не приводив [PERSON] до дитячого садочку, не забирав його, на святах та урочистих подіях був відсутній, з вихователями дитячого садочку не спілкувався ні особисто, ні за допомогою телефонного зв'язку, участі у зборах не приймав. Співробітники зазначеного дитячого дошкільного закладу з [PERSON] не знайомі. До дитячого садочку приводили [PERSON], а так само забирали його, та приймали участь у зборах і відповідних заходах, [PERSON] та [PERSON] Відповідно, [PERSON] участі у вихованні [PERSON] у будь-якій формі не приймав (а.с. 27). З довідки № 318, виданої 18 жовтня 2013 року Українською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2, вбачається, що [PERSON] навчається у 1-А класі, батько [PERSON] - [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує батьківські збори (а.с. 28). Відповідно до результатів висновку за результатами психологічного обстеження суб'єктивного сімейного стану учня 1 класу Української ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 [PERSON], складеного 26 листопада 2013 року практичним психологом Української ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 [PERSON] та директором Української ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 Дидик Т.Б., суб'єктивно емоційні близькі стосунки у [PERSON] наявні між усіма членами родини, навіть з батьком [PERSON] вони є більш авторитетним і значимим, ніж інші члени родини (мама на другому місці). Емоційний фон в родині теплий, радісний, позитивний. Тема існування ще одного батька [PERSON] жодного разу під час обстеження [PERSON] не звучала (а.с. 56). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 07-10/2785, складеного 24 грудня 2013 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області, як органом опіки та піклування, [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON], не цікавиться життям, здоров'ям, навчанням та успішністю сина, не відвідує батьківські збори, освітній процес не організовує та ним не опікується. У зв'язку із наведеним, Обухівська районна державна адміністрація Київської області, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини стосовно ухилення [PERSON] від виконання свого обов'язку щодо утримання та виховання сина [PERSON]. Так, свідок [PERSON] суду показала, з 2008 року знайома з позивачем та її сином [PERSON]. Свідку відомо, що [PERSON] вважає батьком другого чоловіка [PERSON] - [PERSON] Також свідок показала, що з 2008 року [PERSON] до сина [PERSON] не приїжджав та дитину не відвідував. Свідок [PERSON], яка є сестрою чоловіка позивача [PERSON] - [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачем та її сином [PERSON] з 2008 року. Свідку відомо, що [PERSON] вважає татом [PERSON], зі своїм біологічним батьком [PERSON] [PERSON] не спілкується. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 17 жовтня 2009 року між ним та позивачем укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] проживає з ними, називає та фактично вважає свідка батьком. Біологічний батько [PERSON] [PERSON] не цікавиться, останній раз бачив сина навесні 2009 року, з вказаного часу сину не телефонує, з сином не спілкується та не відвідує. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що доводи позивача щодо свідомого ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, а також те, що останній не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, про що свідчать докази, зібрані у справі, а тому позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. В ході розгляду справи судом встановлено, що починаючи з 2008 року відповідач перестав надавати допомогу на утримання сина [PERSON], який з вказаного часу проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Доказів добровільного надання матеріальної допомоги на утримання [PERSON] відповідачем суду не надано. Оцінюючи в сукупності вказані вище обставини, а також враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, як обґрунтовані. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved