Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] про визначення часток у земельній ділянці по [ADDRESS], ща належить сторонам на праві спільної сумісної власності та визнання за нею права власності на 31/100 частку вищевказаної земельної ділянки. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно договору дарування, укладеного між [PERSON] та позивачкою, посвіченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] р. №3383 від 16.09.2005 року, позивачка придбала у власність 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS]. Співвласниками вказаного домоволодіння на той час були: [PERSON] 3/100 часток, [PERSON] 5/100 часток, [PERSON] 3/100 часток, [PERSON] 4/100 часток, [PERSON] 4/100 часток, [PERSON] 7/100 часток, [PERSON] 9/100 часток, [PERSON] 7/100 часток, [PERSON]/100 часток. Зазначене майно розташоване на земельній ділянці, площею 710 кв.м., право спільної сумісної власності на яку зареєстровано за власниками вищевказного домоволодіння на підставі державного акту на право власноті на землю№748767, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 11.07.2005 року, р.№ 34/29. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. [INFO] мати позивачки [PERSON] померла. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва №2/3/3186/06 частки співвласників вищевказаного домоволодіння були змінені, внаслідок чого частка [PERSON] стала складати 4/100 часток, [PERSON] 4/100 часток, [PERSON] 4/100 часток, [PERSON] 6/100 часток, [PERSON] 6/100 часток, [PERSON] 31/100 частка, [PERSON] 13/100 часток, [PERSON] 13/100 часток, [PERSON] 10/100 часток, [PERSON] 9/100 часток. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.120 ЗК України у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). Відповідно ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного зних у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право: продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; Пункт "в" частини першої статті 90 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3404-IV від 08.02.2006 використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачка при отриманні в дар 21/100 частки домоволодіння по [ADDRESS] набула право власності на земельну ділянку, яка відповідає цій частині домоволодіння. При цьому враховуючі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва про зміну часток вказаного домоволодіння, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 31/100 частку земельної ділянки по [ADDRESS], виділивши цю частку зі спільної сумісної власності співвласників вказаної земельної ділянки. Таким чином вимоги позову в частині визнання права власнсоті обгрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому вимоги про визначення частки [PERSON] в розмірі 31/100 вищевказаної земельної ділянки задоволенню не підлягають, оскільки на момент зміни часток домоволодіння [ADDRESS] ця особа вже не була його співвласником, оскільки подарувала свою частку домоволодіння 16.09.2005 року позивачці. За такого позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved