Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 10 січня 1984року вона з чоловіком [PERSON] отримала по акту від совхозу "Дружківський" Костянтинівської сільської [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: м.Дружківка , вул.Новосільська,46 . З того часу вона почала сплачувати кредит за будинок. Чоловік помер 10 жовтня 1991року. Вона продовжувала сплачувати кредит за будинок до квітня 1993року. Фактично вона мешкає в будинку з 10 січня 1984року. Технічний паспорт отримала в березні 2013року. Вона зверталася до Дружківської міської ради для отримання свідоцтва на право власності, але їй було відмовлено. Просить визнати за нею право власності на будинок. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що в будинок були вселені, як переселенці в 1984році. Сплачували кредит, який повністю вона погасила в 1993році. Чоловік помер в 1991році. Після його смерті вона продовжує проживати в будинку, чим фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців не має. На момент смерті чоловіка, діти були ще неповнолітніми. Оскільки вона повністю сплатила вартість будинку, фактично прийняла спадищну після смерті чоловіка, вважає, що має право на визнання права власності на будинок. Просить її позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надали заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечують щодо задоволення позову. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 128 ЦК України 1963року, яка діяла на час виникнення правовідносин, право власності у набувача починається з моменту передачі майна, якщо інше не передбачено законом або договором. У відповідності до [PERSON] Міністрів СРСР № 517 від 19 лютого 1953року після оплати переселенцями вартості отриманих ними від колгоспів та сільських [PERSON] споруд та погашення заборгованості за позиками, виданими сільгоспбанками на будівництво будинків із надвірними добудовами, спруди переходять у власність переселенців. Відповідно до постанови [PERSON] Міністрів Української РСР від 07 квітня 1959року № 477 "Про порядок впорядкування пільг по переселенню" , для сімей, які переселяються в плановому порядку на добровільних началах у колгоспі та радгоспі, середні розміри одноразової грошової допомоги з рахунок державних кредитів на будівництво будинків із надвірними будівлями з частковим покриттям цих кредитів за рахунок державного бюджету. Кредити на будівництво жилих будинків для переселенців видаються Сільгоспбанком колгоспам і радгоспам, з погашенням їх протягом десяти років, починаючи з третього року після одержання кредиту. Переселенці повертають колгоспам і радгоспам свою частку кредиту у строки та на умовах, встанолвених зазначеною постановою, після чого для переселенців будинки з надвірними будівлями переходять в особисту власність. Відповідно до [PERSON] Міністрів УРСР від 22 вересня 1970року № 510 дію зазначеної постанови продовжено. Таким чином, відповідно до зазначених постанов право власності на житловий будинок виникає тільки з часу повної сплати частки кредиту, встановленої для переселенця. Згідно переселенського квитка № № 140325 , виданого 30 серпня 1984року , чоловік позивачки [PERSON] зі своєю сім"єю у складі дружини [PERSON], дочки [PERSON], 1975року народження, сина [PERSON], 1977року народження, були переселенцями. Відповідно до [PERSON], який укладено між директором радгоспу "Дружківський" та головою сім"ї переселенців [PERSON] переселенцю [PERSON] переданий будинок з надвірними будівлями, побудованими в 1983році, які перебувають на садибі радгоспу по вул.Новосільській, 46. Вартість переданих будівель складає 7000крб, сума кредиту до виплати переселенцями становить 2300крб. (а.с.13-14). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 09 жовтня 1991р. (а.с.6), і директор радгоспу "Дружківський " звертається у відділ переселення про переоформлення переселенського будинку на його дружину [PERSON], яка проживає [INFO] (а.с.15) Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем і відповідно до ст. 549 ЦК УССР 1963р прийняла спадщину. Відповідно ст. 556 ЦК УССР спадкоємець, який прийняв спадщину, відповідає по боргам спадкодавця в межах дійсної вартості спадщини, яка до нього перейшла. Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець, прийняла на себе зобов"язання щодо погашення кредиту за переселенський будинок і сплатила кредит в повному обсязі, що підтверджується довідкою радгоспу "Дружківський" (а.с.16) № 890 від 04.1993р. , згідно якої [PERSON] за переселенський будинок по вул.Новосільській, 46 виплатила кредит в повному обсязі у грудні 1992року. Суд приходить до висновку, що право власності на житловий будинок № 46 по вул.Новосільській виникає у позивача з моменту повної сплати частки кредиту, встановленої для переселенця, тобто з грудня 1992року, тому є підстави для задовлення позову.

Outcome: approved