overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини – дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем – матір’ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 6, 8) Розмір аліментів суд визначає згідно з вимогами ст. 182 СК України та вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, враховуючи стан здоров’я дитини, наявність у платника податків іншої дитини (а.с. 9, 28).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] та її доньки [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 51 будинку № 25 по вул. Тимірязєва в м. Кривому Розі, мотивуючи свої вимоги тим, що вона – позивач [PERSON], згідно договору дарування від 02.03.2006 р., отримала у власність вказану квартиру. На даний час у квартирі зареєстрована та мешкає її мати, а також зареєстровані відповідач – [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що у вересні 2011 р., вона з власної волі зареєструвала у своїй квартирі як члена родини. На той час відповідач була вагітна, було стати на облік до жіночої консультації. У вересні 2011 р. відповідач народила доньку, яку вона теж зареєструвала у зазначеній квартирі, але від самої реєстрації і по теперішній час у квартирі не мешкають. Надалі, відповідач поїхала з міста, і з того часу її місце перебування не відоме. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки не повідомила. Третя особа – виконком Тернівської районної у м. Кривому Розі ради надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника та залишивши вирішення позову на розсуд суду. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач з 2011 р. не проживає на вказаній жилій площі, що слідує з акту від 06.09.2013 р., посвідченого майстром КП «ЖЕО № 14», без поважних причин, (а.с. 8, 11-12) Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, відповідач повинен бути визнаним таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, як такий, що відсутній без поважних причин понад один рік у будинку в якому є зареєстрованим, як колишній член сім’ї власника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

26.11.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають дитину: сина – Віктора, [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. 01.07.2013 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу сторонам було надано шестимісячний строк для примирення. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 грудня 2008 року позивач зареєстрував шлюбу з відповідачем у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 516 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що 12.06.2007 року між ПАТ « Дельта Банк» який є правонаступником ТОВ « Комерційний Банк « Дельта» та відповідачкою укладено кредитний договор № 004-04234-120607 від 12.06.2007 року. Станом на 25.12.2012 року відповідачка має заборгованість у розмірі 3061, 89 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника [PERSON]С, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з”явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позов визнала у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов”язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 12.06.2007 року між ПАТ « Дельта Банк» який є правонаступником ТОВ « Комерційний Банк « Дельта» та відповідачкою укладено кредитний договор № 004-04234-120607 від 12.06.2007 року. Станом на 25.12.2012 року відповідачка має заборгованість у розмірі 3061, 89 грн, яку необхідно стягнути з неї на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що 24.07.2007 року між ПАТ « Дельта Банк» який є правонаступником ТОВ « Комерційний Банк « Дельта» та відповідачкою укладено кредитний договор № 001-04243-240707 від 24.07.2007 року. Станом на 29.10.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 3813, 26 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з”явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов”язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 24.07.2007 року між ПАТ « Дельта Банк» який є правонаступником ТОВ « Комерційний Банк « Дельта» та відповідачкою укладено кредитний договор № 001-04243-240707 від 24.07.2007 року. Станом на 29.10.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 3813, 26 грн, яку необхідно стягнути з неї на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

... На підставі викладеного, ст.ст.15,16,23,1167,1187,1188,1192,1194 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуюч ись ст.ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27.11.2013 року звернулась до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з 10.01.2010р. по 19.11.2013р. вона знаходилася в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем і від даних відносин вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на неї не надає, хоча утримання по виконавчим документам з нього не проводяться, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з’явились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами склалися фактичні шлюбні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов’язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 125, 126 СК України, є походження від нього дитини, засвідчене добровільним визнанням батьківства батьком – відповідачем [PERSON]. Тому малолітня [PERSON] має ті ж права, як і діти, народжені від шлюбу батьків, в т.ч. на утримання від батьків на підставі ст.180 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, стан здоров’я та матеріальне становище відповідача. У відповідності до ст.183 СК України розмір аліментів суд визначає у частці від доходу (заробітку) відповідача. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п.3 ч.1 ст.80, ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 229,40 грн.. На підставі ст.ст.121,125,126,180,182,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнути з [PERSON] Акціонерного Товариства “Шахтоуправління “Покровське” на користь [PERSON], середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10816 (десять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. Стягнуто з [PERSON] Акціонерного Товариства “Шахтоуправління “Покровське” на користь [PERSON], у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. 05.12.2013р. справу було надіслано до Апеляційного суду Донецької області для розгляду в апеляційному порядку з апеляцією ПАТ «ШУ «Покровське» на рішення суду від 11.10.2013р. 17.12.2013р. справу повернуто ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11.12.2013 р. для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не з’явилися, про місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином. Їх неявка до суду, відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України не є обов’язковою. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат по справі, суд приходить до висновку, що вказані обставини є підставою для прийняття судом додаткового рішення для вирішення зазначеного питання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, він повинен бути стягнутий з відповідача по справі на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

15.11.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 2759,85 грн. шкоди, спричиненої безобліковим користування електроенергією, яке було виявлено 26.09.2013 року працівниками Первомайської філії ПАТ “Миколаївобленерго” під час перевірки оселі відповідача за адресою вул. Готвольда, 31 м. Первомайськ Миколаївської області, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку в зв’язку з чим було складено акт D 3791 та нарахована шкода за період з14.05.2013 року по 26.09.2013 року на суму 2759,85 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з’явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити, та згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з’явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного враховуючи, що копіями акту D 3791 від 26.09.2013 року (а.с. 4) протоколом засідання комісії №690 від 18.10.2013 року (а.с. 6), проти чого відповідач заперечень не надав, суд знаходить підтвердженими позовні вимоги про стягнення шкоди у сумі 2759,85 грн. за актом D 3791 за період з14.05..2013 року по 26.09.2013 року і тому в силу ст. ст. 638, 639 ЦК України, підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

15.11.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 4605,79 грн. шкоди, спричиненої порушенням Правил користування електричною енергією для населення, яке було виявлено 03.09.2013 року працівниками Первомайської філії ПАТ “Миколаївобленерго” під час перевірки оселі відповідача за адресою вул. Леніна, 361 смт Підгородня Первомайського району Миколаївської області, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальної організації з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку, в зв’язку з чим було складено акт D 3697 та зроблено розрахунок за період з 11.01.2013 року по 03.09.2013 року на суму 4605,79 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з’явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити і згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що позов підлягає задоволенню, так як його підтверджено ксерокопіями акту D 3697 від 03.09.2013 року «Про порушення Правил користування електричною енергією для населення», протоколу засідання комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Первомайського району та витягом з особового рахунку, а тому відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України суд знаходить доведеними позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. З 26.07.2005 року у вказаній квартирі була зареєстрована онука позивача – [PERSON], яка з 2011 року за вказаною адресою не мешкає без поважних причин, особистих речей в квартирі також немає. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає через відсутність вільного часу. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з’явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, слухати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з»явилась, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила слухати справу в її відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів, встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. З довідки Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковчег-2» № 123 від 05.12.2013 року вбачається, що в квартирі за адресою: м. Шахтарськ, вул. Леніна, 55/80 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.71 ЖК України особа може бути такою, що втратила право користування житловим приміщенням у разі її відсутності у жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Зібрані по справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки відповідач по справі [PERSON] понад шість місяців без поважних причин не користуються житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2009 р. сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволені виклавши обставини, що зазначені в позовній заяві, зазначаючи при цьому, що основною причиною розірвання шлюбу є зрада його дружини.. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду не заперечувала щодо задоволення позову, підтвердивши ті обставини, що викладені в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 14 серпня 1999 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2009 р. сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є матір»ю неповнолітньої [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON]. Неповнолітня [PERSON]проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, виходячи з чого позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина , в розмірі ? частини всіх його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Позивач в судове засідання не з'явилась, але її представник надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволенні її позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, , про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за наявними у справі доказами Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 11 жовтня 2006р . В шлюбі сторони народили дочку [PERSON] [INFO]. Неповнолітня [PERSON] постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню .

Outcome: approved