Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 19.02.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) та [PERSON] був укладений договір б/н (далі Кредитний договір). За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов Кредитного договору, передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Станом на 31 серпня 2013 року прострочка заборгованості складала 21671,93 (двадцять одну тисячу шістсот сімдесят одну) гривні 93 копійок, яка складається з наступного: - 4863,31 грн. заборгованість за кредитом; - 1530,43 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1008,19 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 21671,93 грн. за кредитним договором б/н від 19.02.2007 року та судові витрати у розмірі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю і просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що в позові слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ЗАЯВИ позичальника від 19.02.2007 року [PERSON] ЗАТ КБ «Приватбанк» просить надати йому строковий кредит у сумі 4000,00 грн. на строк дії картки, відсоткова ставка 36,00% в рік. /а.с.6/ Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, вимоги до форми і порядку укладення кредитного договору передбачено у ст. 1055 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Кредитний договір укладається у письмовій формі. Він є юридичним документом, який визначає взаємні зобов'язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту. Договір повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб'єкта підприємницької діяльності; 3) прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Відповідно до матеріалів цивільної справи, які були оглянуті та дослідженні судом, позивачем надано суду заяву позичальника, яка вказує тільки на те, що позичальник звертається до банку для отримання кредиту. Так, відповідно до ст.ст.57,58,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позивачем не було надано доказів, про те що між Банком та позичальником був укладений кредитний договір (оригінал чи копія). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно із заявою відповідача від 19.02.2007 року йому було надано кредит. В свою чергу з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем почала виникати з 16.11.2006 року (до моменту написання заяви про отримання кредиту). Також судом враховано, що згідно Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки строк позовної давності за кредитом минув у 2010 році, суд вважає за необхідне застосувати строки позовної давності. На підставі викладеного, ст.ст.1054, 1055 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,

Outcome: dismissed