Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в наказі № 713-П від 31.08.1995 року по шахті «Торецька» ВП «Дзержинськвугілля» було визначено базову заробітну плату з розрахунку за квітень, травень, червень 1995 року в розмірі 56442717крб. відповідно до постанови КМУ № 472. На підставі цього розрахунку йому було визначено щомісячні страхові виплати в сумі 28221358крб. Одноразова допомога нарахована в розмірі 22257708680крб. З вересня 1995 року тарифні ставки по заробітній плати зросли та з урахуванням цього його одноразова допомога складала б [NUMBER] крб., щомісячні страхові виплати - 42221000,00крб. Одноразова допомога відповідно до наказу № 713-п від 31.08.1995 року в розмірі 2257708680крб. отримано ним за період з січня 1998 року по травень 2004 року, але в розмірі значно меншому 22577,09крб. і до теперішнього часу існує борг по виплаті одноразової допомоги в розмірі 3386563020,00 крб-2257708680,00 – 38803000,00= 1090051330,00крб. тобто 10900,51грн. У зв’язку з чим він вимушений звернутись до суду із вищезазначеними вимогами Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.. Представник відповідача [PERSON], позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі, просив в їх задоволені відмовити, оскільки вважає їх необґрунтованим. Свідок [PERSON] суду пояснила, що на шахті «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля» працює головним бухгалтером на час видання наказу № 713-п в рамках вимог «Правил відшкодування шкоди» вона на підприємстві не працювала тому з цього приводу пояснень надати не може. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює на шахті «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля» бухгалтером розрахункового відділу, розрахунками по відшкодуванню одноразової допомоги вона не займалась, оскільки на той час працювала інший бухгалтер. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює на шахті «Торецька» начальником відділу організації праці та заробітної плати. Довідку МСЕК про втрату працездатності позивачем отримано 08.08.1995 року, втрата працездатності встановлена з 25.07.1995 року. 31.08.1995 року по шахті «Торецька» було видано наказ № 713-п про нарахування одноразової допомоги в сумі 2 257 708 680 крб. ( 937 841 000 крб. надруковано в особовому рахунку обчислювальним центром та 1 319 868 000 крб. донараховано вручну бухгалтером, що проводив зміни). Відповідно до телеграми Міністерства вугільної промисловості України від 22.09.1995 року було видано наказ відповідно до якого заробітна плата та щомісячні регресні виплати були проіндексовані в 1,5 рази в тому числі і щомісячні виплати позивача [PERSON] Відповідно до «Правил відшкодування шкоди» індексації підлягають тільки щомісячні регресні виплати, а одноразові виплати індексації не підлягають. Окрім того 30.08.2010 року було проведено судово-бухгалтерську експертизу № 2606/25/4743/24, висновком якої підтверджено, що усі розрахунки які проводились шахтою були проведені із вимогами діючого законодавства. Перевірялись розрахунки середнього заробітку, лікарняні, донорських, відпускних, окрім того перевірявся середній заробіток позивача та було встановлено, що нарахування всі проводились вірно і ніяких порушень не виявлено. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ВП «шахта «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля». Суть спірних правовідносин полягає у невірному застосуванні на думку позивача тарифних ставок, коефіцієнту, за якими робились нарахування одноразової допомоги, у зв’язку з чим він просить призначити по справі судово – бухгалтерську експертизу. Стосовно вимоги позивача про проведення судово-бухгалтерської експертизи суд вважає, що підстав для задоволення такої вимоги не має, оскільки зазначена експертиза була проведена і питання викладені у позовній заяві були вирішені, що підтверджено висновком судово - бухгалтерської експертизи № 2606/25/4743/24, визнана правильність розрахунків відповідача, при нарахуванні виплат [PERSON] у відповідності з вимогами діючого законодавства. Як вбачається з листа № 7/830 наказ № 713-П від 31.08.1995 року про нарахування одноразової допомоги надійшов до розрахункового відділу ВП шахта «Торецька» 11.09.1995 року, одноразова допомога була нарахована у вересні 1995 року. Наказ готувався старшим юрисконсультом шахти. Актом перевірки окремих питань відповідно до поданої заяви [PERSON] від 17 квітня 2013 року, встановлено, що середньомісячний заробіток для нарахування розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку визначається за бажанням потерпілого за 12 місяців чи за три останні повні календарні місяці роботи, що передували стійкої втраті працездатності, тобто до 25.07.1995 року. Заява про нарахування відшкодування шкоди виходячи з розрахунків заробітної плати за три місяці (квітень, травень, червень 1995 року) написано заявником 28.08.1995 року. У зв’язку з тим, що скорегована заробітна плата за 12 місяців була на момент МСЕК на 08.08.1995 року нижче ніж за три місяці, для розрахунку сум відшкодування шкоди було використано три повних місяці, що підтверджено і висновком судово-бухгалтерської експертизи. Середньомісячна заробітна плата за останні три місяці перед встановленням йому стійкої втрати працездатності склала 56422717 крб. Середньомісячна заробітна плата позивача за дванадцять місяців перед встановленням стійкої втрати працездатності з урахуванням коефіцієнту росту тарифних ставок склала 42987369 крб. Середньомісячна заробітна плата по відповідній професії «забійник» у відповідності з тарифною угодою за місяць , що передує виникненню права на відшкодування шкоди у [PERSON], тобто червень 1995 року, склала 17704400крб. Таким чином середньомісячна заробітна плата за три місяці більше, отже одноразова допомога та щомісячні виплати по відшкодуванню шкоди були нараховані з розрахунку трьохмісячного заробітку позивача. Сума одноразової допомоги склала 56442717х40=2 257 708 680 крб. Одноразова допомога виплачувалась частинами, заборгованість погашена в повному обсязі в травні 2004 року. Одноразова допомога нарахована в вересні 1995 року без урахування коефіцієнту 1,5 у зв’язку з тим, що цей коефіцієнт росту тарифних ставок, що був введений з 01 вересня 1995 року до періоду нарахування одноразової допомоги відношення не має. Відповідно до ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. Стосовно індексації відшкодування шкоди втраченого заробітку за липень та серпень 1995 року, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що відшкодування шкоди за липень та серпень 1995 року не проіндексовано, оскільки коефіцієнт росту тарифних ставок, відповідно до телеграми № 2-47-72/22 від 22.09.1995 року застосований з вересня 1995 року. Відповідно до ст..11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Виконуючи, покладені Законом та іншими нормативними документами повноваження, шахта «Торецька» ДП «Дзержиськвугілля» здійснювало позивачеві нарахування одноразової допомоги та щомісячних виплат відповідно до процентів втрати працездатності відповідно до винесених постанов з урахуванням коефіцієнтів. Позивачем у судовому засіданні не наданого доказів на підвердження вимог викладених у позовній заяві, зважаючи на що суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову за його безпідставністю та недоведеністю порушення прав позивача з боку відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 60, 62, 212, 224 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed