Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку, у якій просив суд: визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,3800 гектарів, що розташована під житловим будинком [ADDRESS] в яку входять: 0,2500 гектарів для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами; 0,1300 гектарів для ведення особистого селянського господарства. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] з надвірними побудовами, а також земельними ділянками розміром 3576 кв.м., на якій розташований вищевказаний жилий будинок на підставі договору дарування від 05.06.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу. Зазначений будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконкомом Добровільської сільської ради 10 червня 2004 року, а земельна ділянка належала на підставі державного акту на право власності на землю, виданого Добровільською сільською радою. При переоформленні державного акта на своє ім'я, що передбачає проведення обов'язкової інвентаризації земельної ділянки, було виявлено, що розмір земельної ділянки, якою фактично позивач користується як власник, не співпадає з розміром земельної ділянки, вказаним в Державному акті. Фактично він становить 0,3800 гектарів. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, у якій вказує, що із позовом згоден та просить суд справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 30 Земельного Кодексу України (в редакції 1991 року) при переході права власності на будівлі та споруди разом з цими об'єктами переходить в розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу України і право власності на земельну ділянку без зміни цільового призначення. Згідно зі статтею 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить і право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Правовстановлюючі документи належності дарунка (будинку та земельної ділянки) ніким не оспорюється. Форма та порядок укладання вищевказаного договору дотриманні (договір укладено в письмовій формі, нотаріально посвідчений, договір зареєстровано відповідно до вимог діючого законодавства. Згідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Згідно зі статтею 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені , без зміни її цільового призначення. На підставі викладеного, відповідно до ст. 16, 377, 392 ЦК України,

Outcome: approved