Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

26 липня 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області за адресою: [ADDRESS], передану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,15 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 2-5, 45). В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги та пояснив, що земельна ділянка [ADDRESS], загальною площею 0,15 га, розташована на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області (далі за текстом, спірна земельна ділянка), належала на праві приватної власності його дядьку - [PERSON], після смерті якого зазначену ділянку успадкував батько позивача - [PERSON] У зв'язку зі смертю [PERSON] процедуру державної реєстрації за ним права власності на спірну земельну ділянку завершити не вдалось, що перешкоджає позивачу оформити спадщину. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, позов визнала в повному обсязі та пояснила суду, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який заповів спірну земельну ділянку та розташований на ній будинок позивачу, вона, як особа, що має право на обов'язкову частку в спадщині, подала нотаріусу заяву про відмову від неї. Відповідачка пояснила, що її чоловік не оформив права власності на спірну земельну ділянку через брак коштів. Третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 30). Судом встановлено наступні факти т а відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 10 лютого 1998 року серії ХР-23-00-043392, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером 84, земельна ділянка площею 0,15 га, розташована на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, на підставі рішення Мартівської сільської ради народних депутатів № 108 від 1 жовтня 1997 року була передана у приватну власність [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] були рідними братами згідно свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 8, 9). Після смерті [PERSON] його єдиним спадкоємцем за законом став його рідний брат [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області 1 липня 2011 року та зареєстроване в реєстрі за номером 613, спадкова справа 33/2011 р. (а.с. 10, 35). Згідно цього свідоцтва спадщина, отримана [PERSON], складалась з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,15 га, на якій розташований цей будинок, що знаходяться в [ADDRESS]. 14 березня 2012 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений того ж дня державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області та зареєстрований в реєстрі за номером 93, відповідно до якого [PERSON] заповів своєму сину - [PERSON], житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою (а.с. 11, 40). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 7 грудня 2012 року, виданим Виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 13 березня 1981 року Мартівською сільською радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] (позивач) є сином [PERSON] (а.с. 12). 4 лютого 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - [PERSON], яка була зареєстрована в реєстрі за номером 22 (а.с. 38). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] відповідачка по справі є дружиною [PERSON] (а.с. 16). Вона народилась [INFO] року (а.с. 14-15, 16) та є пенсіонеркою за віком, тобто непрацездатною особою. 4 лютого 2013 року відповідачка звернулась з заявою про відмову від обов'язкової частки на спадщину. Сестра позивача [PERSON] обізнана щодо спадщини, яка відкрилась після смерті її батька - [PERSON], та відмовилась від належної їй частини спадкового майна на користь відповідачки (а.с. 39). 4 липня 2013 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстроване в реєстрі за номером 769, відповідно до якого отримав у спадщину житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 17-18). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В межах строку та в порядку, визначених статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, складеним [PERSON], спадкова справа № 08/2013. Відповідачка є непрацездатною (пенсіонеркою за віком) та відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України мала право на обов'язкову частку в спадщині, що відкрилась після смерті її чоловіка - [PERSON] Разом з тим, вона відмовилась від обов'язкової частки у спадщині, в порядку, встановленому частиною 1 статті 1273 цього ж Кодексу, і така відмова є безумовною та беззастережною. Сестра позивача не є особою, що має право на обов'язкову частку в спадщині, та відповідно до заповіту не визначена [PERSON] в якості спадкоємиці спірної земельної ділянки. 4 липня 2013 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS]. Проте, свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді спірної земельної ділянки видати не має можливості, оскільки спадкодавець, отримавши її у спадок, не звернувся до компетентного органу з заявою про державну реєстрацію права власності на вищевказану ділянку (а.с. 41). Разом з тим, спадкодавець [PERSON] успадкував після свого брата - [PERSON], спірну земельну ділянку в установленому законом порядку, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 35). Ця ділянка згідно частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України належала [PERSON] з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що факт належності спірної земельної ділянки [PERSON] на праві приватної власності станом на день його смерті є доведеним. Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті, складеному [PERSON], з дня відкриття спадщини, тобто з [INFO] року. Судом не встановлено інших осіб, які б відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України мали право на обов'язкову частку у спадщині, яка відкрилась після [PERSON] Позивач звернувся до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини за заповітом, який склав [PERSON],отже, є таким, що прийняв спадщину, зокрема, у вигляді спірної земельної ділянки. Разом з тим, неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позбавляє позивача можливості виконати обов'язок відповідно до статті 1299 Цивільного кодексу України та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved