Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON], якій на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. Ще за життя, 11 липня 1994 року, [PERSON] склала на її користь заповіт, яким заповіла на випадок своєї смерті все належне їй майно, в тому числі й квартиру [ADDRESS]. Спадщину після смерті матері, [PERSON], [PERSON] прийняла, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини від 11 березня 2009 року, однак оформити свої спадкові права вона не має змоги, оскільки були втрачені правовстановлюючі документи на спірну квартиру, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 17 серпня 2013 року вона купила у неї квартиру [ADDRESS], за яку сплатила 32000 грн., на підтвердження чого представник [PERSON] - [PERSON] надала розписку про отримання грошей та передала документи на квартиру та ключі від неї. Посвідчити укладену угоду в нотаріальному порядку вона не має змоги, оскільки [PERSON] ухиляється від явки до нотаріуса, а тому вона просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який відбувся 17 серпня 2013 року між [PERSON], в інтересах якої діяла [PERSON], та нею, [PERSON]. Визнати за нею, [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги в інтересах [PERSON] підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та не заперечує проти задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади м. Перевальська Перевальського району Луганської області в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні заявлених нею позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Перевальської державної нотаріальної контори Луганської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить вирішити справу відповідно до норм діючого цивільного законодавства України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, посилається на відсутність доказів ухилення [PERSON] від укладання договору купівлі-продажу. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] - такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Згідно свідоцтва № 405 про право власності на житло від 06 червня 1994 року, виданого шахтою «Україна» в/о «Луганськвугілля», технічної документації на квартиру, довідки № 872 від 18 вересня 2013 року, виданої державним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] /а.с.5,6-7,12/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, [PERSON] померла [INFO] /а.с.4/. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35567477 від 29 жовтня 2013 року, виданої Перевальською державною нотаріальною конторою Луганської області, в Спадковому реєстрі є відомості про наявність заповіту, складеного від імені [PERSON], посвідченого 11 липня 1994 року Перевальською державною нотаріальною конторою Луганської області за реєстровим № 1-1169 /а.с.69/. Згідно заповіту від 11 липня 1994 року, складеного від імені [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Перевальської державної нотаріальної контори 11 липня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1169, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] /а.с.8/. Ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], суд вважає, що остання відповідно до чинного законодавства України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ № 35567454, виданої 29 жовтня 2013 року Перевальською державною нотаріальною конторою Луганської області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведено спадкову справу 14 березня 2009 року Перевальською державною нотаріальною конторою Луганської області, за реєстровим № 90 /а.с.67/. З заяви [PERSON] від 11 березня 2009 року, адресованої Перевальській державній нотаріальній конторі Луганської області, посвідченої 11 березня 2009 року приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за № 619, вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] /а.с.94/. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] після смерті [PERSON], померлої [INFO], звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, то вона є такою, що прийняла спадщину за заповітом. Постановою державного нотаріуса Перевальської державної нотаріальної контори від 08 жовтня 2013 року [PERSON], яка діє від імені [PERSON], відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме в оформлення спадкових справ після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO], оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] /а.с.13/. Згідно листа апеляційного суду Луганської області № 1-5/2010 від 16 травня 2011 року оригінали документів на квартиру [ADDRESS] в кримінальній справі відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутні /а.с.16/. Згідно п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки [PERSON] повністю володіє і користується набутим майном, її дії не суперечать закону, нею обрано спосіб захисту свого права, передбачений діючим цивільним законодавством України, оскільки одержати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вона не має змоги, що було підтверджено в судовому засіданні, суд вважає, що згідно зі ст. 328 ЦК України можливо визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Вирішуючи позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, суд виходить з наступного. Розпискою від 17 серпня 2013 року, складеною від імені [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], підтверджується, що вона отримала від [PERSON] гроші в сумі 32000 грн. в рахунок продажу квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] /а.с.99/. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку /квартири/ або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В порушення вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України третьою особою з самостійними вимогами [PERSON] не надано суду доказів факту звернення її до [PERSON] та її представника, [PERSON], з вимогою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а також факту ухилення останніх від нотаріального посвідчення правочину, що є одними з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку. Тому вказані обставини свідчать про відсутність спору між [PERSON] та [PERSON]. Крім того, [PERSON] та її представник [PERSON] до прийняття спадщини після смерті [PERSON] та оформлення права власності на спірне нерухоме майно у встановленому законом порядку не мали права на відчуження спірної квартири, оскільки відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару належить власникові товару, а згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації /ст. 182 ЦК України/, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. На підставі викладеного, суд вважає заявлені [PERSON] позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Зважаючи на те, що укладений між [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], та [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] відповідно до чинного законодавства України є нікчемним, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на дане нерухоме майно.

Outcome: approved