Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ «Західінкомбанк» про повернення строкового вкладу в національній валюті та розірвання додаткової угоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2008 року сторонами укладено договір банківського вкладу «Класичний» в національній валюті № ДД-15759-04.980, за умовами якого відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок [NUMBER] в ПАТ «Західінкомбанк» у м. Луцьку грошову суму в розмірі 6 860,00 грн. Грошові кошти в сумі 6 860,00 грн. внесені на рахунок 22 жовтня 2008 року, що підтверджується ощадною книжкою від 22.10.2008 року. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. По закінченню дії депозитного договору, згідно договору, вкладник повідомила письмово відповідача про закінчення договору і з вимогою повернути вклад шляхом подання заяви. Однак відповідач в задоволені вимоги відмовив, мотивуючи свою відмову постановою Правління Національного банку України № 68 від 12.02.2009 року, якою відповідачу заборонено виконувати зобов'язання із залученням коштів до настання строку завершення зобов'язань. Крім того, позивач неодноразово продовжувала термін дії основного договору додатковими угодами. 23 квітня 2013 року між [PERSON] та відповідачем була укладена додаткова угода № 18, строком на 18 місяців під 14% річних. Сума вкладених грошових коштів відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 18 становить 5 167,20 грн. Відповідно до ощадної книжки сума нарахованих відсотків за вкладом становить 168,70 грн. Позивач просила суд розірвати Додаткову угоду № 18 до договору банківського вкладу «Класичний» в національній валюті № ДД-15759-04.980 від 22.10.2008 року та стягнути депозитний вклад за договором банківського вкладу в розмірі 5 167,20 грн. та відсотки річних в розмірі 168,70 грн. В судове засідання позивач подала заяву, в якій позов підтримала повністю з підстав викладених у ній, просила задовольнити позовні вимоги та розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання подав заяву, в якій позов визнає в частині стягнення основної суми вкладу в розмірі 5167,20 грн. та нарахованих на нього відсотків в розмірі 178,34 грн., в решті позову просить відмовити та справу розглядати у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2008 року сторонами укладено договір банківського вкладу «Класичний» в національній валюті № ДД-15759-04.980, за умовами якого відповідач прийняв на строковий депозитний рахунок [NUMBER] в ПАТ «Західінкомбанк» у м. Луцьку грошову суму в розмірі 6 860,00 грн. Грошові кошти в сумі 6 860,00 грн. внесені на рахунок 22 жовтня 2008 року, що підтверджується ощадною книжкою від 22.10.2008 року (а.с. 5). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Договором банківського вкладу «Класичний» в національній валюті від 22.10.2008 року встановлено, що по закінченню терміну дії договору повернути вкладнику суму вкладу готівкою, через касу банку, або безготівково на рахунок вкладника, за розпорядженням останнього, згідно умов цього договору. Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач неодноразово продовжувала термін дії основного договору додатковими угодами. 23 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Західінкомбанк» була укладена додаткова угода № 18, строком на 18 місяців під 14% річних (а.с. 4). Сума вкладених грошових коштів відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 18 становить 5 167,20 грн. Відповідно до ощадної книжки сума нарахованих відсотків за вкладом становить 168,70 грн. Згідно ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону. Інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Як визначено ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність. Нормативно-правові акти Національного банку підлягають обов'язковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України. Суд не бере до уваги посилання представників відповідача на положення постанови Правління Національного банку України № 68 від 12 лютого 2009 року, оскільки ними не подано жодних доказів на підтвердження того, що вказана постанова зареєстрована в Міністерстві юстиції України. Крім того, до спірних відносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України як нормативно-правового акту, що має вищу юридичної силу. Згідно статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що відповідача не виконав своє зобов'язання щодо повернення банківського вкладу у строки та порядку визначеного договором та вимогами чинного законодавства. У зв'язку з цим з відповідача слід стягнути в користь позивача в повному обсязі внесені позивачем кошти згідно Додаткової угоди № 18 до договору банківського вкладу «Класичний» в національній валюті № ДД-15759-04.980, а також у відповідності до п. 1.5 договору відсотки в розмірі 178,34 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави 214,60 грн. судового збору.

Outcome: approved