Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Славутського обласного спеціалізованого ліцею-інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, визнання незаконними наказів №39к від 01.10.2007 року, №299а-к від 31.08.2010 року, №78-к від 21.08.2013 року та зобов»язання внести записи у трудову книжку. Ухвалою суду від 06.11.2013 року до участі в справі в якості співвідповідача притягнуто Департамент освіти і науки, молоді та спорту Хмельницької облдержадміністрації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що відповідно до наказу №204 від 10.10.2000 року прийнята по переводу на посаду педагога-куратора ліцею - інтернату з 10 жовтня 2000 року. Крім посади педагога - куратора вона мала години біології. Наказом № 35 від 15 лютого 2001 року посаду педагог-куратор перейменовано на вихователь. Протягом 2001 року та по переший семестр включно 2002-2003 навчального року вона працювала вихователем і мала години біології. З другого семестру 2003 року вона перебувала у відпустці по вагітності та пологах, а з 27.05.2003 року по 10.04.2006 року їй була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення 3 років. Однак 01.09.2005 року вона достроково вийшла на роботу і була допущена на посаду вчителя біології тимчасово, на час відсутності основного працівника з неповним тижневим навантаженням на 2005-2006 навчальний рік. На цій посаді працювала до 01 жовтня 2007 року. 01.10. 2007 року їй було запропоновано написати заяву про прийняття на роботу на посаду вчителя біології на час відсутності основного працівника з 02 жовтня 2007 року. На посаді вчителя біології вона продовжувала працювати до 31 травня 2010 року. З 01 червня 2010 року по 31 серпня 2010 року їй була надана відпустка у зв»язку з вагітністю та пологами, а з 01.09.2010 року по 01.07.2013 року відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вважає,що на посаді вчителя біології працювала з 01.09.2005 року за безстроковим трудовим договором і відповідач не мав права видавати наказ №39-к від 01.10.2007 року про прийняття на посаду вчителя біології по строковому трудовому договору, оскільки це суперечить її інтересам. Крім того, з 02.10.2007 року по 21 серпня 2013 року пройшло понад 5 років, тому і цей договір вважається укладеним на невизначений термін. Тому її безпідставно було звільнено з роботи наказом №78-к від 21 серпня 2013 року у зв»язку з закінченням строкової угоди за ст. 36 п.2 КЗпП України з 22 серпня 2013 року. Підставою її звільнення був і наказ Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Хмельницької облдержадміністрації від 21 серпня 2013 року. Однак на час звільнення не було зазначено номеру цього наказу, що свідчить про його недійсність. Грубе порушення її законних прав привело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, тому вимоги про відшкодування моральної шкоди оцінює в 5000 грн. Крім того, просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі та витрати за правову допомогу в розмірі 3000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги, зазначені у п.3 позовної заяви і просила суд зобов»язати відповідача видати дублікат трудової книжки, відповідно до п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. В решті позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, вона доповнила, що з посади вихователя Славутського обласного спеціалізованого ліцею-інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки її ніхто не звільняв. Тому під час написання в 2005 та 2007 роках заяв про допущення до роботи та прийняття на роботу на посаду вчителя біології, була впевнена, що за нею зберігається посада вихователя. В зв»язку з цим раніше не оскаржувала наказу №39к від 01.10.2007 року. На даний час розуміє, що з 2005 року працювала на постійній посаді вчителя біології, оскільки декілька вчителів звільнилися з цієї роботи. З наказом №299-а-к від 31.08.2010 року вона не була ознайомлена своєчасно. Вважає, що представником відповідача безпідставно її було попереджено про наступне звільнення з роботи. Після отримання повідомлень про звільнення та після звільнення з роботи вона зазнала моральних страждань через незаконне позбавлення її права на працю. Тому просить задоволити позов. Представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві і доповнив, що [PERSON] з 01.09.2005 року працювала по безстроковому трудовому договору на посаді вчителя біології і з цієї посади звільнена не була. 01.10.2007 року всупереч вимогам закону було видано наказ №39-к по прийняття позивачки на посаду вчителя біології. Вважає, що [PERSON] не працювала на посаді [PERSON], а на іншій вільній посаді вчителя біології. Крім того, наказ №78-к від 21.08.2013 року виданий без наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Хмельницької облдержадміністрації №22-к від 19 серпня 2013 року, оскільки такий наказ надійшов до Славутського обласного спеціалізованого ліцею-інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки лише 10 вересня 2013 року. В зв»язку з тим, що не всі записи в трудовій книжці відповідають текстам наказів, а також відповідно до п.2.10 абзацу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вважає, що є підстави для видачі дублікату трудової книжки. Тому просить задоволити позов. Представник відповідача Славутського обласного спеціалізованого ліцею-інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки Саприкіна О.Я. позову не визнала і пояснила, що працює на посаді директора ліцею з 18 листопада 2009 року. [PERSON] була ознайомлена з усіма наказами і знала, що працює на тимчасовому місці. З нею була домовленість про те, що у випадку звільнення [PERSON] з роботи, вона буде переведена на її постійне місце. Після відбуття відпусток 22 серпня 2013 року позивачка не з»явилася на роботу і була звільнена у зв»язку із закінченням строкової угоди. 21 серпня 2013 року заступник директора за її дорученням пропонувала [PERSON] години вчителя хімії, однак та відмовилася. 23 серпня 2013 року проводився конкурс на заміщення вакантної посади вихователя, однак [PERSON] не пройшла цього конкурсу. Вважає, що звільнення позивачки з роботи проведено з дотриманням вимог діючого законодавства, тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача адвокат [PERSON] заперечив проти позову і пояснив, що позивачка працювала на тимчасовій посаді вчителя біології і їй про це було достовірно відомо. Про цей факт свідчить написана власноручно 01 жовтня 2007 року заява про прийняття на посаду вчителя біології на час відсутності основного працівника. Розпочавши роботу на посаді вчителя біології [PERSON] довела свою згоду на строкові трудові відносини, чим припинила попередні трудові відносини. Позивачка у відповідності до вимог діючого законодавства неодноразово попереджалася про звільнення з роботи після закінчення відпустки по догляду за дитиною. Крім того, просить застосувати до спірних правовідносин ст.233 КЗпП України, оскільки позивачка пропустила строк звернення до суду за вирішенням трудового спору і не просить його поновити. Представник відповідача Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Хмельницької облдержадміністрації Бриндіков Ю.Л. позову не визнав і пояснив, що звільнення позивачки з роботи відбулося на підставі наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Хмельницької облдержадміністрації №222 від 19 серпня 2013 року, який був направлений до Славутського обласного спеціалізованого ліцею-інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки 21 серпня 2013 року факсимільним зв»язком. В зв»язку з віддаленістю ліцею - інтернату від м. Хмельницького всі оригінали наказів пересилаються у заклад поштою. Крім того, позивачка, перейшовши з посади вихователя на посаду вчителя біології на час відсутності основного працівника, звільнила місце вихователя, на яке був прийнятий інший працівник. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представників відповідача, свідка, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] прийнята по переводу на посаду педагога - куратора ліцею- інтернату з 10 жовтня 2000 року згідно контракту по 31 серпня 2001 року. Зазначене об»єктивно стверджується наказом № 204 від 10 жовтня 2000 року та контрактом (трудовим договором) від 10 жовтня 2000 року. Відповідно до наказу №35 від 15 лютого 2001 року посаду педагог-куратор перейменовано на вихователь. У відповідності до ст.39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Із пояснень сторін, матеріалів цивільної справи вбачається, що після 31 серпня 2001 року позивачка продовжувала працювати на посаді вихователя, тому укладений з нею 10 жовтня 2000 року трудовий договір слід вважати таким, що продовжений на невизначений строк. Відповідно до наказу №33-к з 01 вересня 2005 року [PERSON] допущено до роботи на посаду вчителя біології тимчасово, на час відсутності основного працівника з неповним тижневим навантаженням за її згодою. Згідно наказу №39-к від 01 жовтня 2007 року позивачку прийнято на посаду вчителя біології на час відпустки по догляду за дитиною до 3 років основного працівника [PERSON] з 02.10.2007 року, за її згодою. Підставою для видачі цих наказів стали заяви [PERSON], написані власноручно. Із вказаними наказами позивачка була ознайомлена під розписку. У передбачені ст.233 КЗпП строки вона їх не оскаржувала, оскільки вважала, що після закінчення строкової роботи їй буде надана постійна робота на посаді вихователя. Таким чином суд вважає, що позивачка пропустила строк звернення до суду з питання оскарження наказу №39-к від 01 жовтня 2007 року і підстав для його поновлення не має, оскільки вона тривалий час з 2 жовтня 2007 року працювала на посаді вчителя біології, отримувала заробітну плату і не ставила питання про оскарження цього наказу. На підставі наведеного вимоги [PERSON] про визнання незаконним наказу №39-к від 01 жовтня 2007 року задоволенню не підлягають. На думку суду робота позивачки вчителем біології згідно наказів №33-к від 01 вересня 2005 року та №39-к від 01 жовтня 2007 року була тимчасовою, оскільки на вказану посаду її не було переведено, а лише допущено до роботи та прийнято на роботу на певний строк без звільнення з попередньої посади вихователя. З пояснень позивачки та свідка [PERSON], яка працювала директором ліцею - інтернату вбачається, що з посади вихователя [PERSON] звільнена не була, крім годин виховної роботи мала години вчителя біології. Зазначене об»єктивно підтверджується витягами з наказів про розподіл навантаження між педпрацівниками №137 від 10.09.2001 року, №136 від 01.09.2002 року, №142 від 01.09.2005 року, №143 від 01.09.2006 року, №139 від 01.09.2007 року, №157 від 01.09.2008 року, №141 від 01.09.2009 року. Враховуючи, що відсутній наказ про звільнення [PERSON] з посади вихователя, а її робота на посаді вчителя біології визначалася певним строком-виходом на роботу основного працівника, суд вважає, що по закінченню цього строку позивачці повинна бути надана попередня робота на посаді вихователя, з якої вона звільнена не була. Із пояснень сторін вбачається, що така посада в Славутському обласному спеціалізованому ліцеї-інтернаті була вакантною, на неї був оголошений конкурс 23 серпня 2013 року і позивачка приймала участь в ньому. Оскільки під час звільнення [PERSON] з роботи було порушено її право на роботу на посаді вихователя, суд вважає, що є достатні підстави для визнання незаконним наказу №78-к від 21 серпня 2013 року та поновлення її на роботі саме на цій посаді. Посилання позивачки та її представника на те, що вона підлягає поновленню на посаді вчителя біології, оскільки з 2005 року працювала на постійній посаді вчителя біології і не займала тимчасового місця об»єктивними доказами не підтверджуються. На думку суду наказ №299 а-к від 31 серпня 2010 року про надання [PERSON] відпустки по догляду за дитиною до трьох років та про попередження її листом про наступне звільнення ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не порушує трудових прав позивачки, тому відсутні підстави для визнання його незаконним. У відповідності до п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої 29.07.1993 року з послідуючими змінами при наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаного недійсним, на прохання працівника видається «Дублікат» трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним. Оскільки судом визнається незаконним наказ №78-к від 21 серпня 2013 року про звільнення позивачки з роботи є достатні підстави для зобов»язання відповідача видати їй дублікат трудової книжки. Із довідки Славутського обласного спеціалізованого ліцею-інтернату поглибленої підготовки учнів в галузі науки від 28.08.2013 року вбачається, що заробіток [PERSON] за два останні місяці роботи становить 4739 грн.68 коп., розмір середньоденної заробітної плати складає - 115 грн.60 коп.( 4739 грн.68 коп.:41 робочий день). Час вимушеного прогулу за період з 22 серпня 2013 року по 27 грудня 2013 року складає 128 днів. Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 14796 грн.80 коп. Пленум Верховного Суду України у п. 32 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року роз'яснив, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав у цей час. Згідно довідки Славутського міськрайонного центру зайнятості від 15.10.2013 року [PERSON] виплачено 865 грн.42 коп. допомоги по безробіттю. Із пояснень позивачки вбачається, що до даного часу за інші місяці допомога по безробіттю їй не виплачувалася. Тому розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням допомоги по безробіттю, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки складає 13931 грн.38 коп. У відповідності до ст.237-1 з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки завдана моральна шкода в розмірі 1000 грн., оскільки остання була позбавлена можливості працювати, отримувати винагороду за працю, чим була поставлена в скрутне матеріальне становище та змушена докладати зусиль для відстоювання своїх прав та відновлення свого попереднього становища. Вимоги позивачки про стягнення судових витрат, понесених на правову допомогу в розмірі 3000 грн., які документально підтверджені відповідною квитанцією від 12 вересня 2013 року підлягають стягненню з відповідача повністю відповідно до ст. 79,84,88 та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» з врахуванням 7 год. 38 хв. участі адвоката у судових засіданнях та 40% розміру мінімальної заробітної плати за кожну годину роботи. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі 458 грн.80 коп.

Outcome: approved