Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

02.10.2013 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з вказаним позовом, зазначив, що 02.08.2006 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір кредиту № VII0 АК 01280779, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 8321 доларів США на термін до 01.08.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та умовами встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору кредиту ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виконав свої зобов'язання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, тому виникла заборгованість за кредитом в сумі 8119,37 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3827,78 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2182,98 доларів США, 187,20 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 1921,41 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Відповідач зобов'язалася щомісячно повертати кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом, однак добровільно не виконує свої зобов'язання. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом та просять стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредиту в сумі 8119,37 доларів США та судові витрати в сумі 648,74 гривень. Представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Сауляк Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідач [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, суду пояснила, що її довірителька [PERSON] 02.08.2006 року згідно договору кредиту отримала в позивача кредитні кошти в сумі 8321 доларів США зі строком повернення до 01.08.2011 року на придбання автомобіля. [PERSON] зазначених кредитних коштів не повернула і 18.10.2011 року Літинським районним судом було винесено рішення в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль, який на праві власності належить [PERSON] Відповідно до акту прийому-передачі від 13.01.2012 року автомобіль був переданий позивачу і станом на 24.09.2013 року кошти, що були отримані в результата реалізації заставного майна були зараховані на погашення відсотків в сумі 2005,70 доларів США та погашення пені в сумі 2290,24 доларів США. Проте позивач не мав права зараховувати вищезазначену суму на погашення пені, оскільки згідно ст.258 ЦК України позовна давність до вимог щодо стягнення пені сплинула ще в 2012 році і до 01.08.2012 року могли зараховуватися кошти на погашення пені. Вважає, що кошти в сумі 2290,24 доларів США повинні були зараховані на погашення тіла кредиту. Також позивачем збільшено розмір кредитної ставки до 12,60 %, хоча розмір процентної ставки кредитним договором не обумовлений, а ткож відповідачка жодного повідомлення про зміну процентної ставки не отримувала, а тому безпідставно позивач нарахував 1812,52 доларів США. Також кредитним договором не передбачено стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 187,20 доларів США. Тому позов визнає лише в частині стягнення заборгованості в сумі 1908 доларів США. Із розрахунку заборгованості (а.с.3-5) видно, що [PERSON] нараховано за несвоєчасне повернення кредитних коштів заборгованість за кредитом в сумі 3827,78 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом, 187,20 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 1921,41 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Із копії договору кредитного договору кредиту № VII0 АК 01280779 від 02.08.2006 року (а.с.7-8) та копії ордеру розпорядження (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON] отримала в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредит в сумі 10435,74 доларів США. Із повідомлення №20.1.3.2/6-5535 від 15.10.2008 року судом встановлено, що позивач повідомляв відповідача про зміну мов кредитного договору, а саме про зміну облікової ставки на 12,60 %. Із розрахунку встановлено, що пеня станом на 01.08.2012 року складає 2073,32 доларів США. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору від 02.08.2006 року ПАТ КБ "Приватбанк" надав [PERSON] кредит на придбання автомобіля в сумі 8321 доларів США та отримала зазначені кошти, строк дії договору передбачений до 01.08.2011 року. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 18.10.2011 року було звернено стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ 11183 2006 року випуску і згідно акту прийому автомобіля в заклад ПАТ КБ "Приватбанк" від 13.01.2012 року зазначений автомобіль було передано позивачу для реалізації. В 2013 році зазначений автомобіль було реалізовано і 29.04.2013 року кошти від реалізації перераховано на погашення відсотків в сумі 2005,70 доларів США та пені всумі 2290 доларів США 24 цента та 208 доларів комісії за користування кредитом, а всього 4503 доларів США 94 цента. Позивачем було нараховано пеню станом на 29.04.2013 року і від реалізації автомобіля зараховано в погашення заборгованості по пені 2290,24 доларів США і до стягнення залишилося 1921,44 доларів США. Проте з таким розрахунком суд погодитися не може, оскільки відповідно до ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог щодо стягнення пені. Враховуючи, що строк дії договору закінчився 01.08.2011 року, тому позивач від реалізації автомобіля мав право перерахувати кошти на погашення пені до 01.08.2012 року тобто в сумі 2073,32 доларів США. Тому в задоволенні позову в частині стягнення пені нарахованої після 01.08.2012 року необхідно відмовити. Враховуючи, що позивачем було зараховано на погашення пені на 216,92 доларів США більше (2290,24-2073,32=216,92), тому на зазначену суму необхідно зменшити суму по відшкодуванню відсотків (2182,98-216,92=1966,06) які і підлягають до стягнення в сумі 1966,06 доларів США. Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо збільшення відсотків з 10,56 до 12,60, оскільки підвищення відсоткової ставки відбулося 01.11.2008 року і про зазначене підняття банк повідомляв [PERSON], про що надав суду повідомлення та реєстр відправки за №205. Крім того в 2011 році при розгляді справи в суді відповідач позов визнавала, де в матеріалах справи був наявний розрахунок з зазначенням підвищеної відсоткової ставки і проти її збільшення не заперечувала. Суд також не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо стягнення комісії за користування кредито, оскільки відповідно до п.1.1 Кредитного договору від 02.08.2006 року передбачено щомісячно 0,25 відсотка від суми виданого кредиту, з яким відповідачка була ознайомлена під час укладання угоди. Тому суд вважає необхідним задовольнити позов частково і стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 3827,78 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1966,06 доларів США, заборгованість за комісією за користування кредитом в сумі 187,20 доларів США, а всього 5981,04 доларів США, що за курсом НБУ складає 47788, 50 гривень та судові витрати.

Outcome: approved