Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON], [INFO], перебувала з [PERSON], [INFO] у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1999 року по 18.10.2009 рік. За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Розірвання шлюбу було зареєстровано у Комунарському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ, актова запис №235 від 15.07.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що батько дитини ніякої участі у вихованні дітей не приймає, матеріально їм не допомагає, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, на кожну дитину окремо, відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, зазначених у ній. Незважаючи на належне повідомлення про час, дату та місце проведення судового засідання, відповідач до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], перебувала з [PERSON], [INFO] у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1999 року по 18.10.2009 рік. За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Розірвання шлюбу було зареєстровано у Комунарському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ, актова запис №235 від 15.07.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст. ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Таким чином судом встановлено, що позивачка має право на отримання аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям допомогу, достатню для задоволення їх розумних потреб, виходячи з їх віку, стану здоров'я та матеріального становища. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням конституційного принципу верховенства права, суд вважає за необхідне та справедливе, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину окремо, відповідного віку, щомісячно, з дня звернення позивачки до суду з позовом і до досягнення дітей повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь Держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved