Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-19 00:00:00

В грудні 2011 року ВАТ КБ Надра звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (ВАТ КБ Надра було змінено на ПАТ КБ Надра). Позивач вказував, що між ВАТ КБ Надра та [PERSON] червня 2007 року був укладений кредитний договір Автопакет №08/05/2007/840-К 603 строком до 11 червня 2014 року згідно з яким вона отримала кредит на суму 14386 дол. США на придбання автомобіля [PERSON], 2007 року випуску. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останній виступив поручителем в зобовязаннях, а також позичальником було передано в заставу придбаний автомобіль марки [PERSON], 2007 року випуску, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] У відповідності до п.2.2.1, 2.2.2 кредитного договору позичальник повинен був здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом сплати щомісячно суми 276 дол. США до 18 числа кожного поточного місяця. Проте відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 01.07.2011 року її заборгованість перед банком становить 23812,14 дол. США, що еквівалентно 189823 грн. 24 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, відповідач просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 23812,14 дол. США. Відповідачка звернулися до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ Надра про визнання кредитного договору недійсним. Вказувала на те, що зазначений договір вона не підписувала, кредитні кошти не отримувала, а договір від імені банку підписано неповноважною на це особою. Посилаючись на ці обставини, просила суд визнати недійсним кредитний договір. В подальшому подала заяву, в якій вказувала на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 26.06.2012 року обидва позови обєднано в одне провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов банку, просила про його задоволення. В задоволенні зустрічного просила відмовити. Відповідачка та її представник заперечували щодо первісного позову, просили задовольнити зустрічний позов. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки і її представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ КБ Надра та [PERSON] червня 2007 року був укладений кредитний договір Автопакет №08/05/2007/840-К 603 строком до 11 червня 2014 року, згідно з яким вона отримала кредит на суму 14386 дол. США на придбання автомобіля [PERSON], 2007 року випуску. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останній виступив поручителем в зобовязаннях, а також позичальником було передано в заставу придбаний автомобіль марки [PERSON], 2007 року випуску, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] У відповідності до п.2.2.1, 2.2.2 кредитного договору позичальник повинен був здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом сплати щомісячно суми 276 дол. США до 18 числа кожного поточного місяця. Між тим, взяті на себе зобовязання за кредитним договором позичальник не виконує належним чином. Згідно наявного у справі розрахунку станом на 1 липня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 23812,14 дол. США, з яких по тілу кредиту 13781, 32 дол. США, 7039,72 дол. США- відсотки по кредиту, 1552,50 дол. США пеня, 1438, 60 дол. США - штраф. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин суд вважає, що позов Банку про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 553, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення штрафу, то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки банком не доведено наявності підстав для застосування штрафних санкцій до позичальника. Щодо зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ Надра про визнання кредитного договору недійсним, то суд приходить до висновку, що він не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину, серед іншого, є недодержання в момент його вчинення стороною чи сторонами вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст.203 ЦК України, згідно з якою зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. А частиною третьою цієї ж норми права встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що огбгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватись і на підставі висновків експерта. Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись із зустрічним позовом до ПАТ КБ Надра про визнання кредитного договору недійсним відповідачка вказувала на те, що, що кредитний договір від 14.06.2007 року вона не підписувала. За клопотанням відповідачки судом у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно експертного висновку науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 20.05.2013 року відповісти на питання чи виконані підписи в графах позичальник в договорі Автопакет №08/05/2007/840-К 603 від 14.06.2007 року самою [PERSON], або іншою особою не є можливим. Як пояснила експерт в судовому засіданні 14.08.2013 року при порівнянні підписів в графах позичальник в договорі Автопакет зі зразками підписів [PERSON] виявлено однакову кількість розбіжних і збіжних ознак підпису [PERSON], що містяться в наданих на експертизу зразках. В той же час експерт зазначила також на те, що в ході ознайомлення з матеріалами даної цивільної справи експертом було виявлено умовновільні зразки підписів [PERSON] на копії сторінок паспорта [PERSON], в заяві [PERSON] до суду від 27.03.2012 року, на копії довіреності [PERSON] від 28.04.2012 року, які є дуже схожими з підписом, що міститься в оспорюваному нею договорі. В звязку з чим, у відповідності до приписів Інструкції про призначення та проведення судових експертиз експертом було подано до суду клопотання щодо надання письмового дозволу використання їх в якості умовно-вільних зразків при проведенні експертного дослідження, що б склало більший масив порівняльного матеріалу з вільними та умовно вільними зразками почерку відповідачки та могло вплинути на вірогідність висновку експертизи. Між тим, відповідачка категорично відмовилась від надання та використання експертом цих документів в якості умовно-вільних зразків при проведенні експертного дослідження. Таким чином, оцінюючи зазначений висновок експерта в сукупності з іншими письмовими доказами і зокрема документами, що містяться в кредитній справі ПАТ КБ Надра та наявні в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не довела належними доказами тих фактів, що вона не підписувала кредитний договір та не отримувала кредитних коштів. Не заслуговують на увагу і інші посилання відповідачки на недійсність угоди, оскільки повноваження особи від імені банку на укладання та підписання договорів підтверджується наявними в матеріалах справи довіреностями. Також є необґрунтованими і посилання відповідачки та її представника на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки вони ґрунтуються на невірному тлумаченні норм закону. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial