Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-15 00:00:00

07 серпня 2013 [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] третя особа: Сьома одеська державна нотаріальна контора про встановлення частки у спільному сумісному майні. При цьому позивач посилалась на те, що [INFO] померла [PERSON], актовий запис про смерть серії [NUMBER], яка являється, дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], та матір'ю відповідача, [PERSON] 1965 року народження на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER], бабусею [PERSON] 1990 року народження на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER]. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1994 року, виданого органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №36102 від 21 березня 1994 року зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 17-1004 на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS]. Розпорядженням органу приватизації № 36102 від 21 березня 1994 року, виданим Міським агентством з приватизації житла, підтверджується право приватної спільної сумісної власності на квартиру за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частки не визначені. Квартира 1-а кімнатна на 5-у поверсі 5 поверхового житлового будинку, загальною площею 30,5 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м. Для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] позивач, звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори 5 червня 2013 року позивач отримав роз'яснення від завідувача Сьомої одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. № 1732/02-14 від 13.05.2013 року. Сьома одеська державна нотаріальна контора роз'яснила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало [PERSON], яка померла [INFO], останнє місце реєстрації: [ADDRESS], необхідно надати документи, які підтверджують склад спадкового майна відповідно з вимогами ст. 68 Закону України "Про нотаріат". Свідоцтві про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 21.03.1994 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 17-1004, на квартиру під [ADDRESS], на ім'я [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зазначені частки, які належать кожному, тобто квартира належить на праві спільної сумісної власності, що не дає можливості визначити склад майна належного спадкодавцеві. Також позивачу було роз'яснено, що порядок виділу та поділу майна, що належить особам на праві спільної сумісної власності, регулюється Цивільним кодексом України. Так частина перша та друга ст. 370 ЦК встановлює, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При цьому, частиною третьою ст. 370 Цивільного кодексу України передбачено, що виділ частки із майно, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 Кодексу. Тобто в порядку, передбаченому для виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). [PERSON], є чоловіком померлої [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], відповідно до положень ст.1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті дружини в першу чергу. Також позивач стверджує, що після смерті з дружиною у нього з відповідачем виникли спори, щодо часток спадщини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1994 року, виданого органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №36102 від 21 березня 1994 року зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 17-1004 на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України передбачено, що виділ частки із майно, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 Кодексу. Тобто в порядку, передбаченому для виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Outcome: approved