overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягти з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття дітей. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком дітей, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач працездатний має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно її не надає. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просить не стягувати аліменти на найменшу дитину [PERSON], оскільки [PERSON], не є її батьком. Інші позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дітей, діти знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько дітей, зобов'язаний утримувати їх матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

10 жовтня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається. Позов мотивовано тим, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]. В даний час [PERSON] навчається на 3-му курсі на денній формі в Гайворонському машинобудівному технікумі, термін закінчення навчання - 30 червня 2014 року. В зв?язку з цим позивач просить стягти з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до закінчення навчання, посилаючись на те, що в даний час коштів не вистачає, відповідач працездатний та має постійний заробіток, а отже за своїм матеріальним становищем має змогу надавати матеріальну допомогу. Позивач в судове засідання не з?явилась. Надіслала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить стягнути аліменти з моменту повноліття до закінчення навчання сина, в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходів), та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав суду заяву в якій зазначив що позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO], який навчається на 3-му курсі на денній формі в Гайворонському машинобудівному технікумі, і в зв?язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому він зобов'язаний надавати допомогу на його утримання до закінчення навчання. Аліменти повинні бути стягнуті в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до закінчення навчання, оскільки позивач заявила таке клопотання, а відповідач не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність виготовлення повного тексту рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, оголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовити протягом п’яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання дітей, тому їй не вистачає коштів на їх утримання, а так як [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 13 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, повідомлення про причини неявки до суду від [PERSON] не надходили. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив, що13.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження, [NUMBER], виданого 13.09.2003 року Ціпківською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Від спільного шлюбу є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 08.04.2004 року Кам'янською сільською радою Лебединського району Сумської області та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 01.06.2007 року Ціпківською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач [PERSON] матеріально забезпечений, в даний час працює в ТДВ « Гадяцький елеватор» апаратником обробітку зерна, що підтверджується довідкою даного товариства за № 723 від 31.10.2013 року Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття , тому суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], з розміру 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (постановленого судовим наказом Ізяславського районного суду від 17.09.2013 року) на утримання 13 частини заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на те, що за своїм матеріальним станом і з урахуванням обов’язків по утриманню одної неповнолітньої дитини, яка знаходяться на утриманні відповідача, останній може надавати матеріальну допомогу на сина у визначеному нею розмірі стягуваних аліментів, оскільки дитина потребує матеріальної допомоги у більшому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Син має хронічне захворювання, часто потребує медичної допомоги, а тому відповідач повинен його забезпечити матеріально Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі утримання з його заробітної плати 14 частини. Судовим розглядом справи встановлено. Постановленим в наказному провадженні судовим наказом Ізяславського районного суду від 17.09.2013 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідно довідки про заробітну плату, відповідач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату. Таким чином, загальний розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки, яка займається вихованням неповнолітньої дитини, утруднює матеріальний стан позивачки, унеможливлює утримувати неповнолітнього сина в раніше присуджених судом розмірі аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів по суті, суд керується положеннями ст.ст. 182, 183, 192 СК України, і, зокрема враховує: - стан і матеріальне становище дитини, - матеріальне становище платника аліментів, який в підтвердження, або заперечення позову, - обставини, на які в судовому засіданні посилається позивачка та відповідач, - наявність інших обставин справи. Таким чином, після постановлення наказу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в розмірі 14 частини. В іншій частині позову відмовити за його безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

28.08.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 25 371,36 грн. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до укладеного договору № SAMDN34000006695571 від 24.05.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов’язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак не виконав зобов’язання, тому станом на 31.07.2013 року має заборгованість в сумі 25 371,36 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 6850,37 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 18 520,99 грн. Оскільки добровільно відповідач не погашає заборгованість, позивач просить стягнути її у судовому порядку, також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем не було належним чином виконане зобов”язання, взяте ним за договором № SAMDN34000006695571 від 24.05.2006 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, внаслідок чого у позивача виникло право вимоги виконання зазначеного зобов’язання. Згідно доданого до матеріалів справи розрахунку, який суд перевірив і визнав вірним, станом на 31.07.2013 року має заборгованість в сумі 25 371,36 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 6850,37 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 18 520,99 грн. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 253,71 грн., що підтверджується залученими до справи квитанціями про їх оплату.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом 24 вересня 2013 року і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], 3-річного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 жовтня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає із нею і знаходиться на ії утриманні. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином. Відповідач працює, але його доход мінливий. Проте матеріальної допомоги не надає. За таких обставин вона була вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також із позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. У судовому засідання позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь та на її утримання у розмірі 400 грн. щомісяця. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь та на утримання позивача у розмірі 400 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 жовтня 2011 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 270404. Згідно представленій копії свідоцтва про народження серії І-НО № 449029 від вказаного шлюбу вони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Нормами ст. 80 СК України передбачено стягнення аліментів одному з подружжя в частині від заробітку (доходу) іншого чоловіка або в твердій грошовій сумі. За змістом ч 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дитина мешкає з позивачем, перебуває на її утриманні. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за сином. Відповідач працює, має постійний, але мінливий доход, і таким чином має можливість матеріально утримувати свою дружину. За наведених обставин суд вважає пред’явлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім цього, з відповідача в силу ст. 88 ч 3 ЦПК України, ст.. 4,5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI підлягає стягненню сума судового збору в державний доход.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду в якому просить виключити відомості про [PERSON] як батька, з актового запису про народження №2527, що був зроблений 12 вересня 2013 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, складеного на [PERSON]. В судове засідання позивач надав заяву в якій наполягав на задоволенні позову, стверджуючи той факт, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO]. Відповідач в судове засідання не з»явилась, але також подала до суду заяву в якій просила позов слухати у її відсутність та підтвердила той факт, що дійсно позивач [PERSON] не є біологічним батьком її дитини [PERSON] [INFO]. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, що був укладений 19.06.2002 року та розірваний 24.12.2012 року . Після розірвання шлюбу у відповідача [PERSON] народився син [PERSON] [INFO] в свідоцтві про народження якого, актовий запис №2527 зазначено, що його батьком є [PERSON]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були припинені з 2010 р. Відповідно до вимог статті 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу , має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. На підставі викладених обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що свідоцтво про право власності на житло від 23 вересня 1993 року та інформаційна довідка Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, які складені на ім»я [PERSON] дійсно видані [PERSON], оскільки при виготовленні таких свідоцтва та довідки було допущено помилку в написанні прізвища заявника. Встановлення даного факту потрібне [PERSON] для належного розпорядження своїм нерухомим майном. Заявник в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву, в якій підтримала вимоги в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. З боку зацікавленої особи в судове засідання представники не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, що на думку суду не перешкоджає розглянути справу по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 1993 року Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва заявнику було видано свідоцтво на право власності на житло що знаходиться в [ADDRESS]. Згодом, 23.08.2013 р. на підставі запиту приватного нотаріуса [PERSON] заявнику було видано інформаційну довідку Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна. Однак, в свідоцтві на право власності прізвище та ім»я по-батькові заявника зазначене як «[PERSON]», виходячи з чого в інформаційній довідці також було зроблено відповідну помилку. З матеріалів справи, а саме копії паспорту заявника, а також довідки форми № 3 вбачається що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], при цьому, в паспорті громадянина України заявниці російською мовою її прізвище вказано як «[PERSON]», по батькові - «[PERSON]», українською - «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно. З огляду на наведене та додатково зважаючи на те, що свідоцтво про право власності на житло було складено 23.09.1993 р., а паспорт громадянина України заявниці було видано в березні 1996 р, що свідчить про ймовірне оформлення вказаного свідоцтва на підставі паспорту громадянина СРСР, в якому прізвище, ім»я та по батькові зазначались російською мовою, суд приходить до висновку, що в ході внесення інформації в правовстановлюючий документ мала місце помилка в написанні призвіща та по батькові заявника, пов»язана з їх перекладом з російської мови. Підсумовуючи наведене, суд знаходить доведеним встановлюваний факт в частині, що стосується свідоцтва про право власності на житло. Враховуючи те, що інформаційна довідка є похідним документом від свідоцтва про право власності на майно, та базується на відомостях, визначених свідоцтвом про право власності на житло, суд не вбачає підстав та доцільності встановлення заявленого факту щодо такої довідки, виходячи з чого заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що їй на підставі договору дарування від 19.09.2003 року належить житловий будинок [ADDRESS]. На протязі декількох років [PERSON] проживав з нею однією сімєю у зазначеному будинку і зареєстрований в ньому до теперішнього часу. Вони припинили сімейні відносини і він у серпні 2012 року виселився зі спірного будинку та забрав усе своє майно. З вказаного часу відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні, але знятися з реєстрації у добровільному порядку не бажає. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин. Про слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 19.09.2003 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.6). Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному жилому приміщенні більше одного року, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

23 липня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 18 липня 2012 року у виконкомі Артеміської сільської ради, актовий запис № 4, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути у її відсутності. З метою належного допиту відповідачу в зв'язку з тим, що він мешкає в м.Красний Луч, Луганської області, на підставі ухвали суду від 21 серпня 2013 року було направлене окреме доручення про його допит до Краснолуцького міського суду Луганської області. Зазначене доручення було повернуто на адресу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області без виконання в зв'язку з тим, що [PERSON] на неодноразові виклики до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив (а.с.10-22). У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 липня 2012 року у виконкомі Артеміської сільської ради, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с. 3). Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. У шлюб сторони вступили вперше, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved