overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 жовтня 2011 року біля Посольства Австрії в Україні Київською обласною громадською організацією «25-та година» була організована та проведена акція протесту проти застосування в Україні протиракового медичного препарату «Україн». Зазначає, що під час акції представниками цієї організації було передано працівникам Посольства Прес - реліз під назвою «В Україні шахраї труять людей псевдо-ліками під назвою «Україн». Окрім того цей документ було розміщено в інформаційній мережі «Інтернет». Посилається на те, що із змісту Прес-релізу вбачається, що в ньому громадська організація порушує питання стосовно застосування на території України протиракового препарату «Україн». Разом з тим, інформація, яка розміщена в Прес-релізі є негативною стосовно нього, негативно, а в окремих випадках - в образливій формі, характеризує його ділові, моральні та людські якості як громадянина Австрії, винахідника препарату «Україн», доктора хімічних наук. Звертає увагу суду на те, що подібна за своїм змістом інформація розміщена і в заяві Київської обласної громадської організації «25-та година» на адресу надзвичайного та Повноважного посла Автрійської республіки в Україні Вольфа Дітріха Хайма від 26 липня 2012 року, яка була передана представниками громадської організації до Посольства Австрії в Україні 26.07.2012 року. Зазначає, що інформація, яка розміщена в Прес-релізі та Заяві, маючи виразно негативний характер відносно нього, порушує його суб'єктивне право на повагу до честі, адже зважаючи на її обсяг за відсутності альтернативного джерела відомостей про нього - знижує суспільну оцінку його особи в очах оточуючих не лише на території України, але й за її межами. Так само вказана інформація ображає його гідність, адже негативно позначається на його власній самооцінці себе як особистості, оскільки принижує ті якості, які визначають його репутацію в суспільстві. Також посилається на те, що зважаючи, що негативну характеристику в Прес-релізі та Заяві дається не приватній його поведінці, а діяльності, що проводив він в рамках науково-дослідної практики, керівництва фармацевтичною фірмою - вказана інформація заподіює шкоди його діловій репутації. Адже негативна інформація, розміщена в цих документах, суттєво знижує оцінку ділових та професійних його якостей як науковця, дослідника, власника фармацевтичної фірми в свідомості великого кола осіб, в тому числі - із середовища науковців, фармацевтів, професійних лікарів, дипломатів, тощо. Звертає увагу суду на те, що таким чином закономірним є висновок про те, що внаслідок поширення «25-ю годиною» недостовірної негативної інформації - було порушено його право на повагу до гідності та честі, право на недоторканість ділової репутації. І в свою чергу, поширення цієї інформації про його особу та його діяльність призвело до заподіяння йому моральної шкоди, яка полягає в приниженні його честі, гідності, а також ділової репутації. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі викладеного, ст.ст. 23, 269, 270, 275, 277 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про інформацію», Постанови Пленум Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 10,11, 60, 79, 88, 212, 214-215, 209, 218, 223,224, 226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об'єднання» Железнодорожного району м. Сімферополь звернулося до суду з позовом до [PERSON], про визнання договору з утримання будинків, споруд та прибудинкової території укладеним в редакції, затвердженій постановою КМУ від 20.05.2009р №529. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 09 грудня 2013 року по справі відкрито провадження та справу призначено в судове засідання. На адресу суду представник позивача Каймаканов В.С. надав заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Оглянувши подану заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, сторона по справі, розпоряджується своїми процесуальними правами на власний розсуд. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Згідно вимог ч. 2 ст. 207 ЦПК України, особа заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню, а позовна заява залишенню без розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23 грудня 1993 року в задоволення заяви [PERSON], накладено арешт на кооперативну квартиру [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] звернулись на адресу Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23 грудня 1993 року. Відповідно до вимог ч.ч.3,5,6 ст.154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Згідно довідок канцелярії Залізничного районного суду м. Сімферополя від 05 грудня 2013 року та 16 грудня 2013 року, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, на адресу суду не надходила. Крім того, з матеріалів заяви вбачається, що квартира [ADDRESS], на яку накладено арешт ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23 грудня 1993 року, вже не є кооперативною, а є власністю [PERSON] Таким чином, суд вважає, що вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, не є можливим, а отже в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВТА №099923 від 22.10.2012р. належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач, [PERSON], колишній власник будинку, у вказаному житловому будинку зареєстрований з 22.08.2007року, але з 22.10.2012р. в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 11.12.2013р. Реєстрація відповідача в належному йому на праві приватної власності житловому будинку чинить перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що створює незручності та змушує його нести додаткові витрати, в тому числі і комунальні. В судовому засіданні позивач не з»явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об"ємі, просив позов задовольнити; не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом оголошення через ЗМІ. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про причини неявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згоди позивача ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВТА №099923 від 22.10.2012р. належить житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] - колишній власник будинку у вказаному житловому будинку зареєстрований з 22.08.2007року, але з 22.10.2012р. в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 11.12.2013р. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем надано достатньо доказів для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.04.2011 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 28.04.2011 року належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач, [PERSON], колишня дружина її сина, у вказаному житловому будинку зареєстрована з 1997 року, але з 2001 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 18.11.2013р. Реєстрація відповідача в належному їй на праві приватної власності житловому будинку чинить перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що створює незручності та змушує її нести додаткові витрати, в тому числі і комунальні. В судовому засіданні позивач не з"явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному об"ємі, просила позов задовольнити; не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - шляхом оголошення через ЗМІ. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згоди позивача ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.04.2011 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 28.04.2011 року належить житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] - колишня дружина її сина у вказаному житловому будинку зареєстрована з 19997 року, але з 2001 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 18.12.2013р. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем надано достатньо доказів для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом до відповідача, просить розірвати з ним шлюб, посилаючись на те, що шлюб між ними було зареєстровано 23.12.2006 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] Шлюбне життя не склалося, проживають окремо. В судове засіданні позивач не з»явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити, справу слухати у її відсутність, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини відсутності суду не повідомляв, заяв чи клопотань до суду не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 23.12.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції за актовим записом №1260. Подружжя від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], 2007 р.н. Шлюбні відносини припинили, проживають окремо. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оцінив та дослідив по справі усі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що 20.11.2004 року вони уклали шлюб. Шлюбні відносини не склалися, стосунки припинили, хоча продовжують проживати за однією адресою. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні не з»явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, однак подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв»язку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20.11.2004 року Посад-Покровською сільською радою Білозерського району Херсонської області за актовим записом №5. Мають двох неповнолітніх дітей. Спору майнового характеру не мають. Спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені. На примирення сторони не згодні. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, родина фактично розпалася і існує формально. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20 січня 2001 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів та абсолютна різниця в погляді на життя , відсутність взаєморозуміння та довіри. В сім'ї часто виникали сварки з різних причин основна якою є те , що відповідач не має постійного місця роботи, його заробітки є нерегулярними. Ці обставини перешкоджають подальшому перебуванні у шлюбі . Сімейні стосунки між сторонами припинено остаточно і позивач не бажає зберігати сім'ю. В с удовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги , посилаючись на обставини зазначені в позовні заяві. Відповідач позов визнав та на розірванні шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В ст.110 ч.1 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя зазначені в ст.112 СК України в якій зазначено, що суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2001 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 20 січня 2001 року Центральненською сільською радою Миронівського району Київській області. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає і буде проживати з матір'ю . Шлюбно-сімейні стосунки остаточно припинені , сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, позивач втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини , а тому шлюб доцільно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст.105,110,112 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, уточненим в ході розгляду справи до суду про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. В позовній заяві зазначила, що вказана квартира належала її чоловіку; він повністю у 1992 році сплатив пайовий внесок на квартиру. Вказану нерухомість належним чином не оформив, тому їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на зазначену нерухомість порядку спадкування, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Вона є єдиним спадкоємцем, яка звернулась до нотаріуса щодо спадкування зазначеного майна. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. Також суду надана інформація від нотаріуса щодо звернення за спадкуванням вказаного майна, що також підтверджує позовні вимоги позивача. Вирішуючи спір, суд керується ст. 1261 ЦК України, відповідно до якої дружина спадкодавця є спадкоємцем його майна за законом першої черги. В матеріалах спадкової справи немає даних щодо наявності заповіту після смерті [PERSON] За таких обставин суд, враховуючи, що позивач звернулась за спадщиною до нотаріуса у встановлений 6-місячний строк, визнає за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру та гараж Суд вважає переконливими пояснення позивача про те, що вона не могла вирішити питання щодо оформлення спадщини, тому змушена була звернутись до суду. Вимоги позивача також підтверджуються свідоцтвом про смерть, про родинні стосунки позивача із померлим, довідками ЖБК та ГБК. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У листопаді 2013 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 21.04.2007 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою і на утримання якої позивач надає матеріальну допомогу добровільно. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, через що шлюбні відносини були припинені у липні 2013 року. Позивач просить розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд,

Outcome: approved