Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов обґрунтовуючи який, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у розмірі 37 134,63 грн. за кредитним договором від 10.05.2007р. та судові витрати у сумі 371,35 грн. на користь позивача. Крім того, представник позивача просит суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та слухати справу за відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, своє ставлення до позову не висловила, ні пояснень ні заперечень суду не надала. Суд дослідив, проаналізував і оцінив всі зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2007р. між ПАТ КБ „Приватбанк та Задоррожною Ю,В. був укладений кредитний договір про надання кредиту у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановлегного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідачає строку дії картки. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 10 000,00 грн., а відповідач [PERSON] зобовязалася повернути кредит у повному обсязі. Проте, відповідач належним чином не виконував свої зобовязання по кредитному договору, в звязку з цим станом на 09.09.2013 року у відпорвідача виникла заборгованість по кредиту та пеня складає 37134,63 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк, то зобовязання повинно бути виконано у цей строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1(«Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно з ст.625 ЦК України: 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу іфедатора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача має бути стягнута на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача, при цьому слід також врахувати, що стягнення необхідно здійснювати у національній валюті, тому сума спалченого державного мита 371,35грн. має бути стягнутиа з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 11, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 Цивільного Кодексу України, та ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213, 215, ЦПК України, суд, -

Outcome: approved