Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною завою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, визнати право власності на квартиру та припинити право власності. Позов обґрунтовує тим, що 15 березня 2012 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] взяв у [PERSON] кошти в розмірі 35000 доларів США, що становить 283 500,00 гривень, за умови, що поверне кошти через один рік. Згідно зазначеного договору відповідач взяв у позивача кошти для купівлі квартири № 76, що знаходиться у м. Вінниці по вул. Келецькій у будинку 78. Зазначене обумовлено тим, що через ряд сімейних обставин [PERSON] не мав змоги та бажання реєструвати на себе нерухоме майно. Тому, враховуючи власні сімейні обставини, звернувся до свого рідного брата з проханням, щоб він придбав за його кошти та зареєстрував на своє ім'я квартиру № 76, що знаходиться у м. Вінниці по вул. Келецькій у будинку № 78. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, те що сторони підтримували приязні родинні відносини, позивач погодився надати відповідачу в борг кошти для виконання його зобов'язань за кредитним договором № 2/12/153-1 від 19 березня 2012 року, укладеним між ПАТ ВТБ Банк. Надалі сторони підписували договори позики на загальну суму в 67000,00 гривень. Вищезазначене обумовлене тим, що позивач не мав коштів в розмірі більш ніж 35000 дол. США, а йому були необхідні кошти для проведення повного розрахунку за квартиру, яку він мав намір придбати і яка була в подальшому придбана за нього відповідачем. Оскільки відповідач мав постійне місце роботи та житло, такі обставини в сукупності надавали йому можливість оформити кредит на себе. Відтак, між сторонами була укладена усна домовленість про те, що відповідач після купівлі квартири та оформлення кредиту, поверне позивачу, придбану за його кошти квартиру, за умови якщо останній сплатить його заборгованість перед банком. Внаслідок цієї домовленості сторони в подальшому укладали зазначені вище договори позик, на випадок якщо між ними виникне спір з приводу даної квартири. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач відмовляється переоформити спірну квартиру на позивача, тому останній змушений звернутися із позовом до суду. Оскільки відповідач вчинив правочин купівлі-продажу за кошти позивача та в його інтересах, так як не мав наміру купувати спірну квартиру для себе, тому вважає, що договір купівлі-продажі квартири від 19 березня 2012 року удаваним правочином у відношенні до покупця, так як, покупцем є він. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини викладені вище та просив суд його задовольнити в повному обсязі: встановити факт, що має юридичне значення, а саме що відповідачем було придбано квартиру № 76, що знаходиться у м. Вінниці по вул. Келецькій у будинку 78, за кошти позивача, для нього та його проживання; визнати договір купівлі - продажу від 19 березня 2012 року удаваним в частині покупця; визнати покупцем по зазначеному договору купівлі - продажу [PERSON]; припинити право власності [PERSON] на спірну квартиру, яка належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі - продажу від 19 березня 2012 року; визнати за [PERSON], право власності спірну квартиру. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду, надала суду заяву про відкладення розгляду справи в звязку з перебуванням за межами міста, однак не надала жодного підтвердження поважності причини неявки, в звязку з чим суд провів судовий розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, до суду надійшла її заява про розгляд справи у її відсутність, покладається на розсуд суду, підтверджує, що за квартиру з нею розраховувався позивач [PERSON]. Представник третьої особи [PERSON] до судового засідання не зявився, до суду надійшла його заява про розгляд справи за відсутності приватного нотаріуса. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 35000 дол. США, що становить 283500 гривень, строком на один рік. 17 червня 2012 року між сторонами було укладено договір позики на суму 25000 гривень строком на один рік до 17 червня 2013 року. 17 вересня 2012 року між сторонами було укладено договір позики на суму 30000 гривень строком на шість місяців до 17 березня 2013 року. 20 березня 2013 року між сторонами було укладено договір позики на суму 12000 гривень на три місяці до 20 червня 2013 року. Відповідно до укладеного 19 березня 2011 року договору купівлі-продажу квартири [PERSON] купив у [PERSON] квартиру № 76 в житловому будинку № 78, що розташована по вул. Келецькій в м. Вінниці. Згідно витягу № 11116473 від 19.03.2012 року з Державного реєстру правочинів набувачем спірної квартири вказано [PERSON]. Крім того, між [PERSON] та ПАТ ВТБ Банк 19 березня 2012 року було укладено кредитний договір № 2/12/153-І на суму 60000,00 грн. до 19 березня 2032 року, з цільовим призначенням на купівлю двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Так, в матеріалах справи наявні квитанції для погашення кредиту, які були сплачені [PERSON] Відповідно до наданої в ході судового розгляду довідки Відділення Вінницької регіональної дирекції ПАТ ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором № 2/12/153-І від 19.03.2012 [PERSON] погашена. Відповідно до довідки МКП ЖЕК № 7 у спірній квартирі проживає та зареєстрована [PERSON] з 17.10.2012 року. Також відповідно до Акту від 23.08.2013 року, підписаного мешканцями будинку № 78 у квартирі № 76 проживає з 2012 року [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України. Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини 2 статті 235 ЦК України, що якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно з вимогами частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено судом на підставі письмових пояснень продавця спірної квартири він зазначив, що набувачем цієї квартири був саме позивач, який розрахувався з ним та передав кошти, пояснень іншого відповідача [PERSON] покупцем спірної квартири є саме позивач, за гроші якого квартира була придбана. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Застосування до спірних правовідносин статті 235 ЦК України відповідає практиці Верховного суду України, а саме - постанові від 16 січня 2012 року по справі №6-89цс11. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України, прийнятими за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до частини 1 статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з позиції по справі продавця спірної квартири він фактично визнає укладений ним договір купівлі-продажу спірної квартири недійсним лише частково, а саме - в частині зазначення покупцем цієї квартири відповідача [PERSON] замість позивача. У зв'язку з цим є підстави для обґрунтованого припущення, що в разі зазначення в договорі купівлі-продажу покупцем саме позивача, цей договір був би все одно укладений. Судом також не встановлено обставин, що зумовлювали б визнання договору купівлі-продажу недійсним в повному обсязі. Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на це відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] не набули права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від19 березня 2012 року, що є недійсним в частині зазначення її покупцем за цим договором. При цьому суд враховує, що після договору купівлі-продажу в квартирі проживає не подружжя титульного власника, а сімя позивача. В звязку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Суд вважає за можливе залишити за проханням позивача за ним сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved