overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

04.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дзержинської міської ради Донецької області про визнання особи членом сім’ї наймача житлового приміщення. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 1999 року по листопад 2002 року вона разом з [PERSON] проживали однією сім’єю в квартирі за адресою: м.Дзержинськ, вул.Лісна, 14а/34, були пов’язані спільним побутом, мали взаємні права та обов’язки, однак у встановленому законом порядку шлюб не зареєстрували. У листопаді 2002 року [PERSON] був знятий з реєстрації з квартири за вказаною адресою, місце знаходження його на теперішній час невідоме. З 1999 року по теперішній час позивачка разом з двома дітьми проживає у квартирі за зазначеною адресою, регулярно сплачує комунальні платежі, самостійно підтримує житло у належному технічному і санітарному стані. Оскільки основним наймачем квартири є [PERSON], місце знаходження якого з 2002 року невідоме, а позивачка має намір в подальшому проживати у вказаній квартирі, вона просить у судовому порядку визнати її членом сім'ї [PERSON], який є наймачем житла за зазначеною адресою. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Судом встановлено, що з 1999 року по листопад 2002 року [PERSON] разом з [PERSON] проживали однією сім’єю в квартирі за адресою: м.Дзержинськ, вул.Лісна, 14а/34, були пов’язані спільним побутом, мали взаємні права та обов’язки, виховували сумісних дітей, піклувалися один про одного, шлюб зареєстрований між ними у встановленому законом порядку не був. [PERSON] є основним наймачем квартири за зазначеною адресою. З 2002 року його місце знаходження не відоме, він не проживає в квартирі наймачем якої є, позивачка з дітьми продовжує проживати в квартирі за зазначеною адресою, регулярно сплачує комунальні платежі, самостійно підтримує житло у належному технічному і санітарному стані (а.с.5-7). Наведені вище обставини в судовому засіданні були повністю визнані, тому, в порядку ч.1 ст.61 ЦПК додатковому доказуванню не підлягають, отже суд вважає їх достовірними та приймає до уваги. На підставі ст.64 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Після закінчення судового розгляду дійсної справи суд обмежується проголошенням вступної та резолютивною частини рішення з повідомленням дати, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись з повним рішенням суду. На підставі ст.64 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз'яснити сторонам, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитися через п'ять днів в канцелярії суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

18 вересня 2013 року представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на підставі довіреності Потапова О.В. звернулася до Балаклавського районного суду міста Севастополя із зазначеною позовною заявою в порядку цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованої у будинку [ADDRESS] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14349442, місцезнаходження: 04136, м. Київ, вул. Півнично - Сирецька, 1-3) суму боргу за кредитним договором № Ск-375-000897/9-2008 від 16 вересня 2008 року з урахуванням процентів, пені за невиконання грошового зобов'язання, трьома процентами річних та інших платежів передбачених договором у розмірі - 192 529 (сто дев'яносто дві тисячі п'ятсот двадцять дев'ять) гривень 73 копійки. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачці кредит на споживчі цілі, а позичальник зобов'язався повернути кредит зі сплатою процентів за його користування, проте таких обов'язків вона у порядку, встановленому договором, не виконала. У судове засідання сторони та їх представники не прибули, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку. У відповідністю з положеннями частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України представник ПАТ «Родовід Банк» надала письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності і не заперечувала проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачки. За таких обставин, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

10 вересня 2013 року представник заявниці [PERSON] на підставі довіреності [PERSON] звернулася до Балаклавського районного суду міста Севастополя із зазначеною заявою в порядку окремого провадження і просить суд : - Встановити належність правовстановлюючого документу, а саме Договору № 1934 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої спільної власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 7 травня 1957 року [PERSON], який помер [INFO] року, і доводився дідом [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що у зазначеному договорі в частині реєстраційного напису допущено описку, прізвище [PERSON] вказано з опискою як [PERSON], згадана описка створює заявниці певні незручності, а саме унеможливлює розпорядження належним їй майном. У судовому засіданні представник заявниці наполягала на задоволенні заявлених вимог з викладених підстав. Представники заінтересованих осіб, у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку. Вислухавши пояснення представника заявниці, усебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Відповідно до ч. 6 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Як убачається з копії Свідоцтва про народження № [NUMBER], виданого 17 серпня 1937 року, [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], є матір'ю заявниці [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] і копією Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER]. Зважаючи на вищевикладене, [PERSON], [INFO], доводився дідом [PERSON], [INFO]. Метою встановлення юридичного факту, підтвердження факту, що має значення для створення умов здійснення заявницею своїх майнових прав стосовно нерухомого майна. Таким чином, усебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Судові витрати розподіляються відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

16.09.2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.1977 року являється власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. В даному будинку з 05.06.2001 року зареєстрований [PERSON], який в даному будинку не проживає та ніколи не проживав. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України у Волинській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб зняти [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явився, проте, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив суд позов задовольнити. Оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.1977 року [PERSON] являється власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а. с. 3). З будинкової книги вбачається, що у спірному будинку з 05.06.2001 року зареєстрований [PERSON] (а.с. 5-7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] хоч і зареєстрований в спірному будинку, проте не проживає та ніколи не проживав, що підтверджується поясненнями позивача, актом повірки паспортного режиму від 19.03.2011 року та висновком від 19.07.2011 року (а.с. 9, 13). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України у Волинській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб зняти [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 23.10.2013 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що 24.10.1998 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано Відділом РАГС виконкому Одеської міської ради, актовий запис №1157. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сторони не проживають разом з травня 2013 року, шлюбні відносини між ними припинені. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач позовні вимоги підтримала, подала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24.10.1998 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис №1157, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданим повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 28.04.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №292. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сторони не проживають разом з травня 2013 року, шлюбні відносини між ними припинені. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його прибутків щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], бо відповідач, який є батьком дитини, не надає матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, а відповідач який був належним чином повідомлений про день розгляду справи до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі явних у справі доказів. Вислухав позивачку, вивчив матеріали справу, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому такі, що підлягають задоволенню, бо згідно сімейного законодавства батько дитини зобов'язаний утримувати її матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 18 листопада 29 серпня 2004 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, а відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на його утримання. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що між нею та відповідачем спільне життя не склалося через різні погляд на життя, сімейні стосунки вони припинили в серпні 2013 року, вважала, що сім»я існує формально, зберегти її не можливо. Просила шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обствини, вказані у позовній заяві. Крім цього пояснила, що примирення неможливе, нічого спільного у неї з чоловіком не залишилося, спільного господарства вони не ведуть, на примирення вона не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодившись з обставинами, викладеними в позовній заяві, та з поясненнями позивачки. Також вважав, що сім»я існує формально, заперечував проти надання строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії паспорту позивачки, свідоцтва про народження дитини, довідки з місця проживання виданої КЖРЕПом №14, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з серпня 2013 року разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачем 10 квітня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно якого він надав відповідачу кредит у розмірі 1 100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31 серпня 2013 року відповідач має заборгованість в сумі 23 437, 51 грн., з яких 4978,78 грн. - заборгованість за кредитом, 16866,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1092,26 грн. - штраф (процентна складова), яку і просив стягнути з нього на свою користь, а також стягнути судовий збір в сумі 234,38 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що позивач не бажає вирішити даний спір в позасудовому порядку. Крім цього просив стягнути з відповідача на його користь 150 грн. сплачених за оголошення в газеті. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджено оголошенням в газеті «Свобода Слова» від 7 листопада 2013 року. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував і представник позивача. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копією кредитного договору, розрахунком заборгованості по ньому. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідача, оскільки ним, покладені на нього умовами кредитного договору забов»язання не виконувалися, що є недопустимим, в той час, як позивачем умови договору виконувалися добросовісно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 24 жовтня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради міста Дніпродзержинська, актовий запис № 381. На обґрунтування позову зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 20 березня 2011 року вони перестали проживати разом із відповідачкою, між ними поступово погіршувались стосунки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Спору про поділ майна між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 24 жовтня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради міста Дніпродзержинська, актовий запис № 381, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с. 4/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 5/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 17 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська Дніпропетровській області, актовий запис № 304. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 липня 2004 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне майно відсутнє. Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства відносини між нею та відповідачем сильно зіпсувалися. Шлюбні відносини між ними було фактично припинено з грудня 2012 року. Спільного господарства вони не ведуть. Вважає неможливим відновлення шлюбних стосунків. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська Дніпропетровській області, актовий запис № 304, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с. 5/. Неповнолітніх дітей не мають. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивачка просить суд про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її тітки - [PERSON], яка померла [INFO]. У своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що вона єдиний спадкоємець, бо померла залишила на її ім'я заповіт, але вона не змогла у встановлений термін прийняти спадщину. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, представник Єнакіївської міської Ради проти задоволення позову не заперечував. Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає доцільним вимоги позивачки задовольнити, бо у судовому засіданні доведено, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом та надала докази поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.130ч.4 ЦПК України ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнає, суд вважає постановити судове рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved