Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 07.06.2011 року на підставі наказу № к-59 він був прийнятий в Товариство з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» на роботу на посаду головного інженера. 07.11.2011 року на підставі заяви він був переведений на посаду технічного директора. За вказаний період при виконанні покладених на нього трудових обовязків ніяких зауважень і стягнень до нього не застосовувалось. 23 лютого 2012 року, прийшовши на роботу, він вирішив реалізувати раніше прийняте ним рішення і подав заяву, в якій просив звільнити його за власним бажанням з 23 лютого 2012 року, яку подав директорові підприємства. Цю заяву директор не прийняв, при цьому йому почали погрожувати, а 29 лютого 2013 року йому була вручена трудова книжка і копія наказу к-28 від 23.02.2012 року, а заробітна плата за лютий місяць не була виплачена. В наказі, який залишився у відділі кадрів, він розписався і поставив дату 29 лютого 2012 року, при цьому в наказі про звільнення зазначено, що його звільнено 23.02.2012 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України у звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Однак він вважає цей наказ таким, що суперечить діючому законодавству, так як він є членом профспілкової організації ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання». Після того, як він подав заяву з проханням звільнити його з 23.02.2012 року, він на територію пройти не мав права і був звільнений, згоди профспілкового органу на його звільнення не було, оскільки він на засідання не запрошувався, що свідчить про незаконне звільнення з роботи. В наказі про його звільнення зазначено, що у листопаді 2011 року був відвантажений резервуар для СУГ v =200 М3 №7923, заводський № 6206, але не були виправлені дефекти зварних швів з наступним контролем УЗК. Відвантажений випарник Т- 205 1200 ИУ - 2,5-2,5 - м1/20г - 6-2-У-И, замовлення № 830,1 заводський номер № 6221, не проведено повне гідровипробування, але претензій від замовника за якістю не було, а в частині повного гідровипробування ним було прийнято правильне технічне рішення, гідроіспит замінено на 100% рентгеноконтроль. При цьому йому у провину поставлено, що у грудні 2011 р. відвантажений апарат позиції с- 4108 ( с- 4808), замовлення №8271, заводський №6195, замовлення № 8270 заводський № 6192, де не були проведені гідровипробування, зварні шви не були приведені у відповідність з вимогами креслень, але ці обставини не відповідають дійсності, так як у грудні 2011 року апарати замовникові були відвантажені за особистим розпорядженням директора і вже пізніше за його ініціативою були направлені робітники на підприємство замовника для усунення недоліків. Також згідно наказу у січні 2012 року були відвантажені конденсатори 1000 кп- 1,0 - 1, 0 - м 13/25 г- 6-г- 2 -у и, замовлення № 8325, заводські номери № 6226,6227, де не було проведено гідровипробування трубного простору, але за даним фактом ним застосовано рацпропозицію, якою проведено гідровипробування спільно з усіма позиціями, а тому вважає, що таке формулювання в наказі не відповідає дійсності. Не відповідає дійсності і факт, що уповноваженими представниками ТОО «Нефтегазсервис» ЛТД» при внутрішньому огляді продукції, виготовленої ТДВ «СЗХНО», тепло-обмінник 1300 ТПК - 80 - ГМ - 1/25г6т, було виявлене 78 різного роду порушень, так як виготовлення теплообмінника здійснювалося з квітня в період його діяльності, а до нього будь-яких вимог не предявлялось і не застосовувалось будь-яких зауважень по вересень 2011 року, на момент його приходу 07.06.2011 року, при цьому виготовлення теплообмінника підходило до завершення і вказані 78 порушень було допущено до 07.06.2011 року, після чого будь-які претензії при виготовленні теплообмінника замовником предявлені не були, не було і наказів відносно нього про недостатню кваліфікацію. Більше того, після його призначення на посаду технічного директора в листопаді місяці 2011 року він неодноразово ставив питання перед директором про усунення зауважень і тільки в грудні місяці 2011 року йому було дозволено оформити договір на залучення спеціалізованої організації для усунення зауважень по теплообміннику. Вважає, що формулювання причини звільнення є неправильним, у звязку з незаконністю дій відповідача щодо звільнення його за формулюванням невідповідності займаній посаді, йому, як особі, яка пропрацювала 35 років, мав вдячності та був спеціалістом за фахом, було завдано моральних страждань, які він оцінює у 30000 грн. Товариство з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» звернулось до [PERSON] з зустрічною позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON] працюючи технічним директором Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» завдав пряму дійсну шкоду матеріальної шкоду у розмірі 111642,20 грн., а також шкоду у вигляді коштів витрачених на ремонт теплообмінника 1300 ТПК-80-ХМ1-/25Г6Т у розмірі 102369,60 грн., у звязку неналежним виконанням своїх обовязків, у звязку з чим просять стягнути з останнього 3481,56 грн. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] підтримав пояснення, викладені в позовній заяві на підтримання позовних вимог, просив суд їх задовольнити та змінити формулювання причини його звільнення, як технічного директора, з Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», викладене в наказі № к-28 від 23.02.2012 року, за п. 2 ст. 40 КзпП України у звязку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, вважати його звільненим з Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» за ч. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, з 23.02.2013 року, а також стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати за лютий 2012 року, а також моральну шкоду в розмірі 30000 грн. Представник позивача-відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримала пояснення, викладені в позовній заяві на підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача-позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково в частині не виплати заробітної плати за лютий 2012 року у розмірі 5716,58 грн., в задоволенні інших вимог просив відмовити, оскільки з 2011 року по 2012 рік, тобто за час роботи, [PERSON] ставився до своїх обовязків неналежно, нехтував ними, не здійснював належний контроль за продукцією яка випускається і за її якістю, що свідчить про невідповідність його займаній посаді через недостатню кваліфікацію. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в 2011 році був механіком, [PERSON] знав протягом роботи в СЗХНО та з першого дня роботи підпорядковувався йому. Дізнався про звільнення на наступний день після звільнення. [PERSON] знав, як кваліфікованого спеціаліста, так як в нього великий стаж роботи в цеху аміаку, а в цей цех раптові люди не потрапляють, лише кваліфіковані спеціалісти. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає, працював з ним в СЗХНО. Він склав службову записку, відібравши у всіх пояснення на підприємстві, які не прикладені до неї, чому не знає. Обладнання відповідало вимогам, але в нього було декілька недоліків. Він працював в службі охорони, за фахом інженер, але в іншій спеціалізації. Приїхали покупці з Казахстану, склали декілька актів, за якими було декілька недоліків. Йому було доручено провести службову перевірку. Вагома частина недоліків була у зварці. Наказ про виготовлення був у серпні 2012 року, бригадиром назначено [PERSON], Серебрянського начальника котельного цеху, головний зварник Савченко, який на час виконання робіт не був офіційно працевлаштованим, але на нього було покладено обовязки. [PERSON] в наказі та в протоколі зазначений не був, а тому ніяких обовязків на нього не було покладено. Інші до відповідальності притягнуті не були. Документально не підтверджено, що винен [PERSON]. Декілька паспортів підписав [PERSON] замість [PERSON], так як обладнання було з дефектом і тому він на себе брав відповідальність, але по цьому обладнанню не було зауважень. Вважає, що безпідставно звільнили за невідповідність фаху. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що йому дали наказ в червні-липні 2011 року здійснювати зварювання усередині, а ні зовні, а розпорядження надавали Крамаренко, Сергієнко та [PERSON]. Він догани не отримував. Дізнався про звільнення [PERSON] за статтею тільки у суді. Вислухавши позивача-відповідача, його представника, представника відповідача-позивача, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків та відповідних їм правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії трудової книжки, [PERSON], [INFO], 20.06.2011 року був прийнятий на посаду головного інженера ВАТ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», яке було перейменовано з 22.09.2011 року в ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», згідно наказу № к-59 від 07.06.2011 року 07.11.2011 року був призначений на посаду технічного директора ТДВ «СЗХНО», а 23.02.2012 року був звільнений у звязку з виявленою невідповідністю займаній посаді згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України відповідно до наказу від 23.02.2012 року № к-28. Як видно з копії наказу № к-28 від 23.02.2012 року по ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» в ході проведення службового розслідування службою безпеки підприємства по фактам відвантаження устаткування замовникам без проведення належного технічного контролю встановлено, що у листопаді 2011 року був відвантажений резервуар для СУ Г У=200м, замовлення № 7923, заводський № 6206, де не були виправлені дефекти зварних швів з наступним контролем УЗК. Відвантажений випарник Т- 205 1200 ИУ-2.5-2,5-М1/20Г-6-2-У-И, замовлення № 8301, заводський № 6221, де не проведено повне гідровипробування. У грудні 2011 року був відвантажений [PERSON] місткістю позиція С- 4108 (с- 4808), замовлення № 8271, заводський № 6195, замовлення № 8270, заводський № 6192, де не були проведені гідровипробування, зварні шви не були приведені у відповідність з вимогами креслень, не представлені для повного огляду ВТК, що привело до необґрунтованих витрат. У січні 2012 року був відвантажений конденсатор 1000 КП-1,0-1,0-м 13/25Г-6-Г-2-У-И, замовлення № 8325, заводські №№ 6226,6227, де не було проведено гідровипробування трубного простору. На усе вище перелічене устаткування паспорти були підписані технічним директором [PERSON], не дивлячись на те, що вони не були підписані начальником ВТК [PERSON], яка в письмовому поясненні вказує, що вони не були нею підписані у звязку з виявленням відхилення техпроцесу від креслень, про що своєчасно інформувалися в усній формі начальник котельного цеху [PERSON] і у письмовій формі технічний директор [PERSON] Усі невідповідності записані в Журналі невідповідностей по замовленнях, журнал після оформлення працівниками ВТК щодня передавався технічному директорові [PERSON] Проте за період з 12.11 по 28.11., з 28.11 по 13.12, з 23.12.11 по теперішній час рішення по виявленим зауваженням технічним директором [PERSON] не приймалися. Все це свідчить про нездатність технічного директора [PERSON] забезпечить ефективність виробництва, а також здійснювати організацію контролю за неякісною продукцією, що виготовляється, через недостатню кваліфікацію. Крім того, за час перебування на посаді технічного директора [PERSON] різко знизилася якість продукції, що виготовлялася, про що свідчать численні виявлення дефектів, складених замовниками. Враховуючи те, що вказані факти свідчать про нездатність технічного директора [PERSON] забезпечити належну трудову і виробничу дисципліну, високу ефективність виробництва і якість праці, здійснювати організацію, контроль за якістю продукції, що виготовляється, на ТДВ «СЗХНО», внаслідок недостатньої кваліфікації, [PERSON], технічного директора, звільнено 23.02.2013 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України у звязку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Позивач-відповідач, звертаючись до суду, посилається на безпідставність наказу про його звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України у звязку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, так як викладені в наказі № к-28 від 23.02.2012 року по ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» факти не відповідають дійсності. Представник відповідача-позивача вимоги позивача в частині зміни причини звільнення не визнав, так як [PERSON] ставився до своїх обовязків неналежно, нехтував ними, не здійснював належний контроль за продукцією, яка випускається, що свідчить про невідповідність його займаній посаді через недостатню кваліфікацію. Однак суд не може погодитись з даною позицією представника відповідача-позивача з наступних підстав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 КзпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його дії можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обовязків вимагає доступу до державної таємниці. Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обовязків чи їх виконання протипоказано за станом здоровя або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у звязку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не можна визнати законним звільнення з цих підстав лише з мотивів відсутності спеціальної освіти (диплома), якщо відповідно до чинного законодавства наявність її не є обовязковою умовою виконання роботи, обумовленої трудовим договором. Проте у випадках, коли згідно законодавства виконання певної роботи допускається після надання в установленому порядку спеціального права (водії автомобільного та електротранспорту тощо), позбавлення цього права може бути підставою для звільнення працівника з мотивів невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі з додержанням правил ч.2 ст.40 КЗпП. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. Згідно розяснення Міністерства юстиції України від 01.02.2011 року «Порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе при виявленні невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя, які перешкоджають продовженню даної роботи (пункт 2 частини першої статті 40 Кодексу). Слід зазначити, що виконання окремих видів робіт вимагає наявність документа про освіту та присвоєння кваліфікації, про проходження перевірки знань, про допуск до роботи. Звільнення працівника за такою підставою, як невідповідність працівника займаній посаді, можливе за ініціативою власника або уповноваженого ним органу у випадку дискваліфікації, відсутності документа про освіту, досвіду трудової діяльності. Невідповідність працівника посаді, яку він займає, або виконуваній роботі може виявлятися також у стані здоровя, що перешкоджає продовженню роботи. Наявність протипоказань обовязково фіксується у медичному висновку, згідно якого працівника визнано інвалідом і йому рекомендована інша робота, ніж раніше ним виконувана. У такому випадку власник або уповноважений ним орган може перевести працівника на іншу менш кваліфіковану або більш легку роботу (за його згодою), з урахуванням медичного висновку або звільнити такого працівника у разі неможливості переведення його на більш легку роботу. Як видно з копії наказу № к-28 від 23.02.2012 року по ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», відповідачем-позивачем в ньому не зазначено жодних підстав неналежного виконання позивачем [PERSON] трудових обовязків саме через недостатню кваліфікацію, а лише викладено загальну, субєктивну оцінку його роботи за відсутності конкретних фактів. Аналогічну позицію по трактуванню положень п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України щодо необхідності викладення конкретних фактів неналежного виконання обовязків через недостатню кваліфікацію, а не загальної оцінки роботи працівника викладено і в ухвалах Верховного суду України від 21.10.2009 року за позовною заявою Ч. до Головного державного управління охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів і регулювання рибальства в Полтавській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за завдану моральну шкоду, а також від 05.04.2006 року за позовною заявою З. до Севастопольської філії відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відповідачем не проводилась атестація [PERSON] щодо його кваліфікації з моменту його працевлаштування на ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» ні під час складання наказу про звільнення, ні протягом його роботи на підприємстві, а тому суд не бере до уваги висновки відповідача-позивача у наказі № к-28 від 23.02.2012 року щодо відсутності у [PERSON] відповідної кваліфікації щодо займаної посади. В основу наказу № к-28 від 23.02.2012 року покладено службові записки служби безпеки ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» від 27.01.2012 року, але викладені в них обставини не відповідають відомостям, викладеним в наказі № к-28 від 23.02.2012 року, що зокрема підтверджено і свідком [PERSON], який проводив службову перевірку, і згідно пояснень якого в нього відсутні фахові знання за спеціалізацією [PERSON], роботою, якою він керував, як і не надано будь-яких висновків фахових спеціалістів щодо оцінки допущених при виробництві обладнання порушень, та підстав їх допущення через брак знань, кваліфікації тощо, з урахуванням специфіки виробництва обладнання, яке випускає ТДВ «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання», а отже суд не може взяти до уваги висновки [PERSON], зроблені ним в службових записках. Крім того свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому було доручено провести службову перевірку, вагома частина недоліків була у зварці. [PERSON] в наказі та в протоколі зазначений не був, а тому ніяких обовязків на нього не було покладено. Документально не підтверджено, що винен [PERSON], він дійсно декілька паспортів підписав без [PERSON], але по цьому обладнанню не було зауважень. Тому суд ставиться критично до виводів про невідповідність [PERSON] займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації в наказі про його звільнення. Наказ № к-28 від 23.02.2012 року містить посилання на неодноразові порушення, які допущені [PERSON] протягом 2011-2012 років, але на їх підтвердження не надано жодного наказу чи іншого документу, які б підтверджували притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а отже і підстав вважати їх систематичними порушеннями, немає. Тому суд вважає, що причина звільнення [PERSON] не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобовязаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Таким чином, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що причини звільнення [PERSON], які викладені в наказі № к-28 від 23.02.2012 року, за п. 2 ст. 40 КзпП України, не відповідають вимогам чинного законодавства, тому, з урахуванням подання [PERSON] заяви про звільнення за власним бажанням 23.02.2012 року, формулювання причини звільнення технічного директора [PERSON] з Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» підлягає зміні, а [PERSON] вважати звільненим з Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» за ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 23.02.2013 року. Задоволенню підлягають також вимоги позивача-відповідача про стягнення з відповідача-позивача нарахованої, але не виплаченої під час звільнення заробітної плати, так як згідно наданої представником відповідача-позивача у судове засідання довідки № 35 від 22.11.2013 року, заборгованість Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» за лютий 2012 року по заробітній платі на користь [PERSON] становить 5716,58 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Вимоги позивача-відповідача про стягнення з відповідача-позивача завданої моральної шкоди у розмірі 30000 грн. задоволенню не підлягають, так як позивачем в обґрунтування зазнаних йому моральних страждань, через які він втратив нормальні життєві звязки і які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, доказів суду не надано. Враховуючи, що у судовому засіданні судом було встановлено, що причини звільнення [PERSON] не відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають зміні, а обставини, викладені в наказі № к-28 від 23.02.2012 року, представником відповідача-позивача не доведені, при цьому відповідачем-позивачем доказів завдання [PERSON] матеріальної шкоди Товариству з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» у розмірі 111634,20 грн. та 102369,60 грн. не надано, як і розрахунків такої шкоди, тому зустрічний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3481,56 грн. задоволенню не підлягає.

Outcome: partial