Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

13.09.2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 049 грн. 06 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 01.12.2007 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, внаслідок чого станом на 31.07.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 25 049 грн. 06 коп., яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 6 784 грн. 21 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 12 728 грн. 97 коп.; - пені в розмірі 3 866 грн. 88 коп. - штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 169 грн. 00 коп. (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги Банку не визнав, посилаючись на сплив позовної давності для пред’явлення вимог Банку, які випливають з кредитного договору б/н від 01.12.2007 року, надавши заяву про застосування наслідків спливу такої давності. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 01.12.2007 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп.(в подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Платіжна картка з кредитним лімітом видається на строк, що не перевищує двох років. Отже, враховуючи дату видачі кредитної картки, строк на якій вона може бути видана (не більше двох років), строк дії платіжної картки, виданої відповідачу, закінчився 31.12.2009 року. При цьому, в заяві від 01.12.2007 року відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, що складають договір про надання банківських послуг, укладений між сторонами по справі. В зв’язку з наведеним 18.12.2007 року відповідач отримала платіжну картку № 4149605368827325 та на її ім’я було відкрито рахунок. Також матеріали справи вказують на те, що відповідач свої зобов'язання за обумовленим договором щодо повернення кредитних коштів не виконувала, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 31.07.2013 року становить 25 049 грн. 06 коп. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6 784 грн. 21 коп., заборгованості за процентами в розмірі 12 728 грн. 97 коп., пені в розмірі 3 866 грн. 88 коп., штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 169 грн. 00 коп. (процентна складова), відповідно до наданого Банком розрахунку позову. Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача, який був наданий позивачем, останній платіж відповідач [PERSON] здійснила 20.10.2008 року в розмірі 300 грн. 00 коп., з яких 96 грн. 00 коп. зараховано в порядку погашення нарахованих процентів. Разом з тим прострочка по кредиту виникла 02.05.2008 року. Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'являти вимогу про виконання зобов'язання. Згідно з Законом України «Про банки та банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють умови надання кредиту. Так, як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на час укладання договору між сторонами, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту платіжну карту, її вид та строк дії визначено в заяві і в пам'ятці клієнта, внаслідок підписання якого клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, що вказана в розділі «Відмітки банку» в заяві. В даному випадку – 03.12.2007 року. Таким чином, встановлено, що Банк надав відповідачу грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування за допомогою кредитної картки. Кредитна картка - це іменний (з ідентифікатором власника) грошовий оплатно-розрахунковий банківський документ, який використовується для надання споживчого кредиту. Правилами користування платіжною карткою передбачено, що погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів та зарахування їх банком на картрахунок держателя картки (п.п. 5.2 ). Підпунктом 5.4 вищевказаних Правил визначено строк погашення по кредиту по платіжним карткам без установленого мінімального обов'язкового платежу, зокрема: - строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, - строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті (в поле МОNТН ). Таким чином, на підставі викладеного, право пред'явлення вимоги про виконання зобов'язання у позивача виникло щодо повернення процентів з дня останнього погашення цих процентів - 20.10.2008 року, а для повернення кредиту з 01.01.2010 року. Отже, на момент звернення Банку до суду 11.09.2013 року з позовом про стягнення заборгованості за вказаним споживчим кредитом, трирічний строк, в межах якого Банк може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплинув. При цьому, суд не приймає до уваги положення п.п. 5.12 Правил користування платіжною карткою щодо встановлення позовної давності тривалістю 5 років, оскільки це є порушенням вимог ст. 259 ЦК України, нормами якої передбачена необхідність укладення у письмовій формі договору про збільшення позовної давності. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Проте, Банком відповідних заяв не було надано, а також не встановлені такі поважні причини й при розгляді справи.

Outcome: dismissed