Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» (АТ «Ощадбанк») про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, зокрема, про стягнення 39 849 грн.35 коп. матеріальної шкоди та моральної шкоди в сумі 39 000 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 1 липня 2008 р. між ним та ВАТ «Ощадбанк» в особі контролера - касира [PERSON] було укладено договір на вклад строковий пенсійний ощадного банку у національній валюті. За умовами договору ним на депозитний рахунок було внесено грошові кошти в сумі 20 000 грн. на строк 1 рік 10 днів з відсотковою ставкою 13 %. . В подальшому даний договір було продовжено: до 26.07.2010 року за відсотковою ставкою за депозитом 19% до 27 січня 2012 р. за відсотковою ставкою за депозитом 19%. Станом на 14 лютого 2012 р. сума виплати за вкладом мала становити 31 490 грн. В лютому 2012 р. він звернувся до відповідача з метою пролонгації договору, та дізнався про те, що відносно працівників Приютівського відокремленого без балансового відділення філії Олександрійського відділення № 3070 АТ «Ощадний банк України» [PERSON] та [PERSON] порушено кримінальну справу. У видачі банківського вкладу йому було відмовлено через привласнення коштів цими особами. Своєю бездіяльністю відповідач порушив вимоги ст.ст. 629, 1060 ЦК України, Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами , затвердженого постановою НБУ від 3 грудня 2003 р. № 516. Відповідно до цього Положення процентні ставки за вкладними (депозитними) операціями встановлюються банками самостійно. Національний банк України встановлює індикативні розміри процентних ставок для банків з урахуванням ситуації на грошово-кредитному ринку. Станом на 16 лютого 2012 р. ставка за депозитом на 12 місяців для фізичних осіб складала 16%, а 18 лютого 2013 р. ставка за депозитом на 6 місяців - 18,15 %. Якби він вчасно одержав кошти та розмістив їх в іншому банку, отримав як мінімум 8 353 грн. 35 коп., що становить упущену вигоду. Окрім матеріальної шкоди, яка полягає в неотримання доходів, які б він міг реально отримати за звичайних обставин, як би його право не було порушено, йому ще й завдано моральної шкоди, викликаної істотним погіршенням стану його здоров'я . Він є людиною похилого віку, інвалідом війни. Через діяльність працівників банку він змушений був неодноразово з'являтися до міліції, прокуратури , суду, що призвело до стресу та постійних переживань і вплинуло на стан його здоров'я. Це підтверджується відповідними довідками лікувальних закладів. До закінчення розгляду справи по суті вимог позивач збільшив позовні вимог двічі та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 79 686 грн. 70 коп. та моральну шкоду в сумі 39 000 грн. з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину, оскільки рахунок на його ім'я не було відкрито через недобросовісну поведінку представника банку, який укладав з ним договір, та не роз'яснив правила належного оформлення банківських документів. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що приймаючи початковий внесок від позивача, працівник банку мав прийняти від нього заяву на переказ готівки та квитанцію до неї, при використанні ощадної книжки - додати відривний ордер. Працівник банку [PERSON] цих дій не здійснила. Як з'ясувалося пізніше, остання від імені банку уклала з [PERSON] договір на вклад строковий пенсійний ощадного банку у національній валюті. Відповідно до п.1.1 договору вкладником було внесено депозит в сумі 20 000 грн. на рахунок банку на строк на 1 рік 10 днів. Примірник цього договору в банку відсутній. Відповідно до п.2.8 договору після закінчення строку зберігання, вказаного в п.1.1 договору (1 рік 10 днів), депозит підлягає перерахуванню на рахунок вказаний в п.4.1.4 договору, а в разі відсутності такого рахунку - продовжує зберігатися на рахунку без подальшого нарахування відсотків до моменту вилучення вкладником депозиту. Відповідно до п.2.9 договору після закінчення зберігання депозиту, договір може бути пролонгований за згодою сторін, про що вкладник повідомляє Банк за 5 робочих днів до спливу строку, зазначеного у п.1.1 договору. Пролонгація договору оформлюється шляхом підписання додаткової угоди, яка є його невід'ємною частиною. [PERSON] з заявою щодо пролонгації договору до банку не звертався, додаткову угоду щодо пролонгації договору з банком не укладав. В березні 2012 р. виявлено факт привласнення коштів вкладників. На підставі постанови правління АТ «Ощадбанк» від 26 вересня 2013 р. [PERSON] було поновлено залишок вкладу в сумі 15 5000 грн. та відсотки в сумі 3 222 грн. 24 коп., виходячи з того , що 1 липня 2008 р. [PERSON] вніс на депозит 20 000 грн., 26 вересня 2008 р. - додатково ще 5 500 грн., а 16 липня 2009 р. , після закінчення строку дії депозиту, зняв кошти в сумі 10 000 грн. Кошти в сумі 18 722 грн. 24 коп. [PERSON] отримав , що підтверджується його заявою від 18 жовтня 2013 р., зазначивши в ній, що претензій до банку він не має. Додаткової угоди [PERSON] з банком не укладав, а тому й підстав вимагати повернення коштів за термін до 14 лютого 2012 р. він не має. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивач не довів, що погіршення стану його здоров'я було викликано обставинами, пов'язаними з неповерненням вкладу, а щодо упущеної вигоди, то вона теж не доведена. Вислухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 1 липня 2008 року між [PERSON]. та ВАТ «Ощадбанк» в особі контролера-касира ТВБВ №3070 /45 [PERSON] було укладено договір на вклад строковий пенсійний Ощадного банку у національній валюті. Відповідно до п.1.1 договору - вкладник вносить, а банк приймає на депозитний рахунок [NUMBER] на умовах цього договору грошові кошти (депозит) в сумі 20 000 грн. на строк 1 рік 10 днів. Днем повернення депозиту є 11 липня 2009р. Згідно п. 1.2 договору відсоткова ставка за депозитом встановлюється у розмірі 13 % річних. Відповідно до п.2.8 цього договору після закінчення строку зберігання, вказаного в п.1.1 договору (1 рік 10 днів), депозит підлягає перерахуванню на рахунок вказаний в п.4.1.4 договору, а в разі відсутності такого рахунку - продовжує зберігатися на рахунку без подальшого нарахування відсотків до моменту вилучення вкладником депозиту. Відповідно до п.2.9 договору після закінчення зберігання депозиту, договір може бути пролонгований за згодою сторін, про що вкладник повідомляє Банк за 5 робочих днів до спливу строку, зазначеного у п.1.1 договору. Пролонгація договору оформлюється шляхом підписання додаткової угоди, яка є його невід'ємною частиною. Як свідчать дані ощадної книжки [PERSON], ним було внесено 25 000 грн., отримано - 10 000 грн. Станом на 14 лютого 2012 р. сума залишку за рахунком позивача становить 31 490 грн. 04 коп. Примірник договору у банку відсутній, рахунок на його ім'я не відкривався. Між тим, в ощадну книжку вкладника контролером вносилися записи про продовження терміну дії договору, про розміри внесків, нараховані проценти. За фактом привласнення чужих коштів працівниками банку порушено кримінальну справу. Після розгляду документів, що їх надав вкладник [PERSON], а саме , оригіналу договору на вклад «Строковий пенсійний Ощадного банку» від 1 .07. 2008 р. ощадної книжки ф.2 с комісія з визначення сум відшкодування коштів вкладникам банк,

Outcome: dismissed