Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

22 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № DNR0F114800098 від 12.12.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3448,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до норм чинного законодавства зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24.09.2013 року має заборгованість 22811,28 грн., яка складається із наступного: -9424,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -1613,57 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, -10210,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, -500,00 грн. - штраф (фіксована частина), -1062,44 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір. 06.12.2013 року відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки кредитний договір він не підписував, бо банк йому його не надавав, а заповнив лише бланк-заявку на отримання споживчого кредиту. Відповідача запевнили у тому, що всі умови, строки та розмір платежів містяться у цій заявці, яка мається лише в одному примірнику у банку, копію якої йому не було надано. Крім того, заява позичальника містить абзац, якого не було на момент підписання відповідачем заяви. Цей абзац вдрукований банком на порожньому місці перед підписом відповідача і містить неправдиву інформацію. Крім того, до позовної заяви додано Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими позивач вперше ознайомився, отримавши позовну заяву. Тіло кредиту відповідачем погашено у повному обсязі у червні 2007 року в сумі 2300,00 грн. Проте, у 2011 році співробітники ПриватБанку погрозами змусили його заплатити суму 2760,00 грн., однак йому невідомо на яки рахунок була зарахована ця сума. Оскільки квитанції у відповідача не збереглися він неодноразово звертався до позивача та до Головного управління ПриватБанку в м. Дніпропетровську, однак заяву про рух коштів на рахунку в нього відмовлялися прийняти. Натомість надали довідку та виписку, однак у них не зазначено ані номеру рахунку, ані руху коштів по ньому. Також розрахунок заборгованості, наданий банком не відповідає ні довідці, ні виписці, оскільки скрізь наведені різні дати та суми. До того ж, позивач пропустив строк звернення до суду в три роки, і той, що застосовується до штрафів - 1 рік. Твердження позивача про те, що ці строки збільшено до п'яти років не можна брати до уваги, оскільки зазначена зміна тривалості позовної давності була викладена в Умовах надання споживчого кредиту, а ці умови відповідачу не надавалися та ним не підписувалися. В заяві, яка додана до позовної заяви, про строк позовної давності не згадується. Тому позивач вважає ці Умови не допустимим доказом у справі, а тому просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог та відмовити в позові. Представник позивача Лихограй Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на обставини, викладені у поданих до суду письмових запереченнях. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: відповідно до Заяви позичальника № DNR0F114800098 від 12.12.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] строковий кредит у сумі 3448,00 грн. на строк 24 місяці з 12.12.2006 р. по 12.12.2008 р. включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,42 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 86,20 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 5» по « 10» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами (а.с. 8 зворот). Розділом 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначена відповідальність сторін. Зокрема, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу /п. 5.1/. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості /п. 5.3/ (а.с. 12). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором по [PERSON] вбачається, що станом на 24.09.2013 р. заборгованість останнього за кредитним договором № DNR0F114800098 від 12.12.2006 року перед банком складає 22811,28 грн., з них: 0,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9424,78 грн. - заборгованість за відсотками; 1613,57 грн. заборгованість з комісії; 10210,49 грн. заборгованість з пені, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1062,44 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості) (а.с. 13-14). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору не виконував, кредит в установлені строки його повернення не повертав, не повернув кредит і в передбачений договором остаточний строк його повернення 12 грудня 2008 року, а тому заборгованість станом на 24.09.2013 року, що включає в себе: 0,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9424,78 грн. - заборгованість за відсотками; 1613,57 грн. заборгованість з комісії, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1062,44 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 10210,49 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому при її зменшенні суд враховує: по-перше, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за користування останнім, а саме: розмір неустойки - пені нарахованої позивачем, становить 10210,49 грн., а розмір заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, не включаючи неустойки у вигляді штрафів, всього становить 11038,35 грн.; по-друге, згідно заяви позичальника, [PERSON], остання зазначає, що має скрутне матеріальне становище та просить суд застосувати до даної вимоги позовну давність, крім того, тіло кредиту погашене повністю; по-третє, суд враховує і норми ст. 3 ЦК України щодо справедливості та розумності, які є загальними засадами цивільного законодавства, а тому суд приходить до висновку про зменшення нарахованої позивачем суми неустойки - пені, за несвоєчасність виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором з 10210,49 грн. до 0,00 грн. Крім того, згідно п. 27 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Отже, на підставі наведеного із [PERSON] необхідно стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № DNR0F114800098 від 12.12.2006 року в розмірі 12600,79 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд вважає, оскільки позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 3, 526, 527, 530, 536, 546, 551, 611, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial