Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовом до [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.11.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 037-2915/840-0598. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 30.11.2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4772. [PERSON] відповідно до умов договору передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 63, 9 кв.м., яка належить їй на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 16.10.2001 року за реєстровим № 3422, зареєстрованого в КП «ВОБТІ» 23.10.2001 року і записаного в реєстровій книзі під № 496 за реєстр. № 723/45447. В звязку із невиконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. 10.12.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці по справі № 2-5945/09 позов банку було задоволено, з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року в сумі 326 984, 94 гривень та судові витрати. Дане рішення суду набуло законної сили. [PERSON] помер 11.06.2011 року. У даному випадку процедура звернення стягнення на предмет іпотеки захищає права банку, оскільки жодним іншим чином відповідач не бажає розраховуватись. За рахунок предмета іпотеки позивач має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про звернення стягнення за договором іпотеки, укладеним 30.11.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 4772 на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], загальною площею 63, 9 кв. м., житловою площею 38, 4 кв. м., що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 16.10.2001 року за реєстром № 3422, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 23.10.2001 року і записаного в реєстровій книзі під № 496 за реєстровим № 723/45447, шляхом продажу даної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчій за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року. За рахунок отриманих від продажу предмета іпотеки коштів представник позивача просила суд задовольнити вимоги ПАТ «Універсал Банк», які полягають у погашенні заборгованості за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року в сумі 326 984 (триста двадцять шість тисяч девятсот вісімдесят чотири) гривень 95 копійок, яка стягнута рішенням Ленінського районного м. Вінниці від 10.12.2009 року по цивільній справі № 2-5945/09, з яких: 1 744, 96 непогашений кредит, 299 313, 22 гривень сума дострокового стягнення кредиту, 25 750, 68 гривень несплачені відсотки, 176, 09 гривень підвищені відсотки. Також, представник позивача просила суд виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та інших осіб з квартири [ADDRESS]. В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги, в звязку з тим, що в судовому засіданні їй стало відомо, що відповідачем [PERSON] змінено прізвище з «Пясецька» на прізвище «Зайчук». Представник позивача просила суд звернути стягнення за договором іпотеки, укладеним 30.11.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 4772 на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], загальною площею 63, 9 кв. м., житловою площею 38, 4 кв. м., що належить [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 16.10.2001 року за реєстром № 3422, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 23.10.2001 року і записаного в реєстровій книзі під № 496 за реєстровим № 723/45447, шляхом продажу даної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчій за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року. За рахунок отриманих від продажу предмета іпотеки коштів представник позивача просила суд задовольнити вимоги ПАТ «Універсал Банк», які полягають у погашенні заборгованості за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року в сумі 326 984 (триста двадцять шість тисяч девятсот вісімдесят чотири) гривень 95 копійок, яка стягнута рішенням Ленінського районного м. Вінниці від 10.12.2009 року по цивільній справі № 2-5945/09, з яких: 1 744, 96 непогашений кредит, 299 313, 22 гривень сума дострокового стягнення кредиту, 25 750, 68 гривень несплачені відсотки, 176, 09 гривень підвищені відсотки. Також, представник позивача просила суд виселити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та всіх інших осіб з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві, і просила їх задовольнити. Відповідач, що діє в своїх інтересах та є законним представником відповідачів [PERSON] та [PERSON], повторно в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, не повідомлено причини неявки. Представник служби у справах дітей ВМР, також, в судове засідання повторно не зявилась, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомлено. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.11.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 037-2915/840-0598, згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 40 000, 00 доларів США зі сплатою 13,45 % річних до 10.11.2027 року. (а.с. 6-9) В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року, між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 30.11.2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4772. Згідно даного договору [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 63, 9 кв.м., яка належить їй на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 16.10.2001 року за реєстровим № 3422, зареєстрованого в КП «ВОБТІ» 23.10.2001 року і записаного в реєстровій книзі під № 496 за реєстр. № 723/45447. Обумовлена ціна предмету іпотеки 368 842, 00 гривень. (а.с. 10-11) Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.12.2009 року по справі № 2-5945/09 за позовом ВАТ «Універсал Банк» з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року в сумі 326 984, 94 гривень та судові витрати. Рішення суду набуло законної сили 21.12.2009 року. (а.с. 22-23) Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», банк є правонаступником усіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний», який було перейменовано на Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк». (а.с. 26-28) Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Враховуючи наявність заборгованості по кредитному договору № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року, яка встановлена рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.12.2009 року в сумі 326 984, 94 гривень і на час звернення з даним позовом до суду залишається не погашеною, що підтверджується довідкою від 17.09.2013 року Головного управління юстиції у Вінницькій області, суд вважає правомірним звернення до суду позивача з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення цієї заборгованості. Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялись вимоги про необхідність погашення заборгованості по кредиту із зазначенням про необхідність звільнення іпотечного приміщення з усіма мешканцями у разі невиконання цих вимог, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 12-18) Однак, вимоги позивача залишені відповідачем без належного реагування. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 530 ЦК України, зобовязання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 198358, виданого відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 22.06.2011 року, [PERSON] помер 17.06.2011 року в м. Вінниці. (а.с. 24) При вирішенні даного спору, суд виходить з того, що [PERSON] є майновим поручителем іпотекодавцем, відповідно до ст.ст. 1, 11 Закону України «Про іпотеку», а тому вона відповідає перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобовязання винятково в межах вартості предмета іпотеки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до положень ст. 584 ЦК України сторонами в договорі застави визначено його зміст. Відповідно до ст. 589 ЦК України та ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Судом надана правова оцінка співмірності визначеної позивачем суми заборгованості за кредитом із вартістю заставного майна. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] та змінила прізвище на «Зайчук». (а.с. 32) Судом встановлено, що [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «ВМБТІ». (а.с. 21) Згідно довідки від 05.03.2013 року, виданої КП «ЖЕК № 12» у вище зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] (власник), [INFO], [PERSON] (син), [INFO] та [PERSON] (син), [INFO] (а.с. 20) Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, у ч. 1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 цієї ж статті 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Судом встановлено дотримання позивачем вищевказаної процедури. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобовязані на письмову вимогу кредитора або нового власника добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно п. 1.4. договору іпотеки від 30.11.2007 року іпотекодавець засвідчила, що укладанням цього договору не порушені права та/або інтереси третіх осіб, в тому числі не порушені права дітей. Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині виселення відповідачів з квартири [ADDRESS]. Щодо виселення інших мешканців з даної квартири, то суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належних доказів проживання у спірній квартирі інших осіб крім відповідачів. Окрім того, суд не вважає за можливе вирішити питання про права і обовязки осіб, які не були стороною по справі і не приймали участі в розгляді справи. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача, шляхом звернення стягнення за договором іпотеки, укладеним 30.11.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 4772 на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], загальною площею 63, 9 кв. м., житловою площею 38, 4 кв. м., що належить [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 16.10.2001 року за реєстром № 3422, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 23.10.2001 року і записаного в реєстровій книзі під № 496 за реєстровим № 723/45447, шляхом продажу даної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчій за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року. За рахунок отриманих від продажу предмета іпотеки коштів задовольнити вимоги ПАТ «Універсал Банк», які полягають у погашенні заборгованості за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30.11.2007 року в сумі 326 984 (триста двадцять шість тисяч девятсот вісімдесят чотири) гривень 95 копійок, яка стягнута рішенням Ленінського районного м. Вінниці від 10.12.2009 року по цивільній справі № 2-5945/09, з яких: 1 744, 96 непогашений кредит, 299 313, 22 гривень сума дострокового стягнення кредиту, 25 750, 68 гривень несплачені відсотки, 176, 09 гривень підвищені відсотки. Також, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині виселення відповідачів з квартири [ADDRESS], оскільки дана вимога є обґрунтованою. В задоволенні позовних вимог в частині виселення інших осіб з квартири [ADDRESS] слід відмовити, оскільки вимоги в цій частині є необґрунтованими. Враховуючи положення ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» суд встановлює початкову ціну вартості реалізації предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229, 40 гривень. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial