Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Першої Макіївської державної нотаріальної контори 05 жовтня 1999 року вона є власником квартири за адресою 86150, [ADDRESS] . За зазначеною адресою з 19.12.2006 року до теперішнього часу є зареєстрованою відповідачка по справі, однак не мешкає у спірній квартирі з 09 березня 2012 року, її особисті речі відсутні, про що складений відповідний акт. Відповідачка відсутня у спірному приміщенні понад один рік та причини її відсутності не можна віднести до поважних, а тому відповідно до ст. 405 ЦК України вона має бути визнана такою, що втратила право користування спірною квартирою. Позивач [PERSON] до судового засідання не з’явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з’явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. Проти постановлення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Першої Макіївської державної нотаріальної контори 05 жовтня 1999 року, реєстровий № 1-3914, власником житлового приміщення за адресою 86150, [ADDRESS], є [PERSON] /а.с. 7/. Відповідно до особового рахунку № 1030 та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в донецькій області, [PERSON], [INFO] є зареєстрованою за адресою 86150, [ADDRESS] з 19.12.2006 року /а.с. 8, 14/. Згідно акту ПП «МакРинок-Сервіс» від 19.03.2013 року, [PERSON] не мешкає за адресою 86150, [ADDRESS] з 09 березня 2012 року /а.с. 13/. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі за адресою 86150, [ADDRESS], без поважних причин більше одного року, особисті речі відповідачки у спірній квартирі відсутні, витрати на житлово-комунальні послуги вона не несе, житлом не цікавиться, жодних перешкод відповідачці вчинено не було щодо користування спірним приміщенням. Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Контституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени родини власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Член родини власника житла втрачає право користування житлом при відсутності члена родини без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю чи законом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновоку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved