Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Ухвалою суду від 02 липня 2013 року до участі у справі як співвідповідача залучено ПрАТ «СК «Провідна». Ухвалою суду від 05 липня 2013 року провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито у звязку з укладенням позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] мирової угоди по суті позовних вимог. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 15.07.2012 року о 18-35 [PERSON], керуючи автомобілем ОРЕL VIVARO, номер державної реєстрації ВК 6636 АХ, що належав відповідачу [PERSON] на 157 км автошляху Київ-Харків вчинив наїзд на належний позивачу автомобіль HYNDAI TUCSON, номер державної реєстрації АА 2943 СН, чим завдав автомобілю механічних ушкоджень. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 8 серпня 2012 року. Вироком Пирятинського районного суду від 25 жовтня 2012 року встановлено, що [PERSON] незаконно заволодів автомобілем, що належав [PERSON], який у свою чергу не вжив заходів для забезпечення схоронності належного йому автомобіля як джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, відповідач [PERSON] виявив недбалість щодо утримання належного йому транспортного засобу, що фактично спровокувало [PERSON] до протиправних дій та стало першопричиною вчиненої ДТП. Сума завданої йому матеріальної шкоди складає 42 190,64 грн, половину з яких у сумі 21095,32 грн просив стягнути з відповідача [PERSON] та заборонити останньому залишати межі України до повного відшкодування матеріальної та моральної шкоди за цим позовом. У подальшому доповнив позовні вимоги та просив зобовязати відповідача ПрАТ СК «Провідну», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність власника ОРЕL VIVARO [PERSON], відшкодувати частину заподіяної йому діями відповідача [PERSON] шкоду шляхом страхової виплати за договором страхування цивільної відповідальності. Вважає, що страхова компанія безпідставно відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, оскільки у строк, визначений законом для страхової виплати, факт незаконного заволодіння автомобілем [PERSON] встановлений не був. У судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача [PERSON] 16 000 грн завданої йому внаслідок ДТП шкоди та 5000 грн просив стягнути із відповідача ПрАТ СК «Провідна», від стягнення судових витрат відмовився. Пояснив, що [PERSON] повинен нести відповідальність за заподіяну йому шкоду як власник джерела підвищеної небезпеки, виходячи з обставин заволодіння його транспортним засобом, які встановлено матеріалами кримінальної справи. Останній добровільно прибув своїм автомобілем до будинку, де проживав [PERSON], розпивав куплену ним горілку, після чого заснув, а ключі від автомобіля залишив на столі. Обставин форс-мажорного характеру, що перешкоджали б йому контролювати належне йому авто не встановлено. Страхова компанія, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність власника автомобіля, що скоїв ДТП, не мала визначених законом підстав для відмови у виплаті йому страхового відшкодування на день спливу строку його виплати, тому має частково відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився з причин, визнаних судом неповажними, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Доказів на спростування позовних вимог позивача суду не надав, тому суд вважає за необхідне розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Представник ПрАТ СК «Провідна» у судове засідання не зявився, направивши до суду заперечення проти позову [PERSON] з проханням справу слухати у його відсутність. Просив відмовитиу задоволенні позову до ПрАТ СК «Провідна» посилаючись на те, що полісом страхування, укладеного з відповідачем [PERSON] застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом ОРЕL VIVARO. Враховуючи, що [PERSON] експлуатував вищевказаний транспортний засіб не на законних підставах, його відповідальність у даному випадку не була застрахована за полісом. Тому випадок, під час якого був пошкоджений належний позивачу автомобіль не є страховим. У разі заподіяння шкоди транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а в результаті протиправних дій іншої особи, таку шкоду відшкодовує Моторне (транспортне) страхове бюро України. Як зазначено у ст. 10, 11 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено: 15.07.2012 року о 18-35 [PERSON], керуючи автомобілем ОРЕL VIVARO, номер державної реєстрації ВК 6636 АХ, що належав відповідачу [PERSON] та яким він незаконно заволодів, на 157 км автошляху Київ-Харків скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої був пошкоджений належний позивачу автомобіль HYNDAI TUCSON, номер державної реєстрації АА 2943 СН. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 8 серпня 2012 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП у вчиненні вказаної ДТП (а.с.91). Згідно статті 22 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч. 2,3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах. Відповідно до норм частини 4 цієї статті, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. [PERSON] є правомірним володільцем автомобіля ОРЕL VIVARO, номер державної реєстрації ВК 6636 АХ, на підставі договору доручення. Вироком Пирятинського районного суду Потавської області від 25 жовтня 2012 року [PERSON] було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Злочин було вчинено за таких обставин. [PERSON], знаходячи у своєму будинку у с.Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, 15.07.2012 близько 18 год, скориставшись тим, що [PERSON] заснув після розпиття алкогольних напоїв, взяв ключі від його автомобіля ОРЕL VIVARO, які той залишив на комоді та незаконно заволодів його автівкою, що була залишена останнім поблизу двору. (а.с.89-90) Слід зазначити, що діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, а також інших осіб. Тому законодавець покладає на власника (володільця) такого джерела підвищеної небезпеки обовязок відповідати за ту межу ризику, яку він для себе приймає. У звязку з цим його власник має вживати достатніх заходів для забезпечення його збереження задля уникнення ситуацій вибуття джерела з-під контролю, що може завдати шкоди іншим особам. За даних обставин володілець автомобіля [PERSON] проявив недбалість по відношенню до утримання та збереження джерела підвищеної небезпеки, що полягало у тому, що останній, виявивши повну довіру до особи, яку мало знав, залишив ключі від свого автомобіля на видному місці у чужому будинку, що посприяло його незаконному заволодінню, а згодом, виявивши зникнення автомобіля, легковажно поставився до цього та залишився відпочивати у будинку до ранку наступного дня. Доказів, які б свідчили про протилежне, відповідач суду не надав. Наведене свідчить про те, що відповідно до правил ч. 4 ст. 1187 ЦК шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП має відшкодовуватися спільно у рівних частках відповідачем [PERSON], як особою, що неправомірно заволоділа транспортним засобом і є винною у скоєнні ДТП, та відповідачем [PERSON] - володільцем, недбалість якого сприяла неправомірному заволодінню [PERSON] його автомобіля. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав, що розмір завданої позивачу моральної шкоди складає 21095 гривень, яку зобовязався відшкодувати на викладених у мировій угоді умовах. Судом встановлено, що в результаті пошкодження автомобіля HYNDAI TUCSON, номер державної реєстрації АА 2943 СН, у дорожньо-транспортній пригоді його власнику - позивачу [PERSON] спричинені матеріальні збитки у розмірі 41150,64 грн, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до рахунку-фактури від 20 липня 2012 року (а.с.9), акту виконаних робіт від 6 серпня 2012 року (а.с.10) та квитанцій про оплату робіт ТзОВ «Богдан-Авто Київ» (а.с.32-35) вартість ремонту автомобіля становила 39 950,64 грн. Витрати за послуги евакуатора склали 1600 грн, що підтверджується товарним чеком. (а.с.36). Належних доказів витрат на поїздку у місто Пирятин для дооформлення документів у ДАІ на суму 640 грн позивач не надав, тому вони не підлягають стягненню. Таким чином, розмір шкоди у сумі 39 950,64 грн., спричиненої позивачу [PERSON] внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що належить відповідачу [PERSON], повністю доведений позивачем у судовому засіданні належними доказами та не оспорюється другою стороною у справі. Тому, з урахуванням визначених судом часток, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 19 975,32 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Проте, враховуючи приписи ст.11 ЦПК України, за якою суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, стягненню підлягає сума, яку позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] у судовому засіданні - у розмірі 16 095,32 грн. У задоволенні позову про стягнення частини заподіяної позивачу матеріальної шкоди із ПрАТ «СК «Провідна» слід відмовити виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АВ/7113420 між ПрАТ «Срахова компанія «Провідна» та [PERSON] від 27 квітня 2012 року. Згідно з умовами договору страхова компанія взяла на себе зобовязання відшкодовувати збитки третій особі, які можуть бути нанесені з вини страхувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8). Забезпеченим транспортним засобом за договором є автомобіль ОРЕL VIVARO, номер державної реєстрації ВК 6636 АХ. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За положеннями ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. У деяких випадках відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, несе Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ). Зокрема, згідно з вимогами п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених зазначеним вище законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи. Враховуючи, що забезпечений транспортний засіб ОРЕL VIVARO, номер державної реєстрації ВК 6636 АХ, вийшов із володіння власника відповідача [PERSON] в результаті протиправних дій [PERSON], що встановлено вироком суду, підстав покладати обовязок по відшкодуванню завданої позивачу матеріальної шкоди на страхову компанію, яка застрахувала цивільну-правову відповідальність його володільця, немає. Немає також обґрунтованих підстав для задоволення вимоги позивача заборонити [PERSON] залишати межі України до повного відшкодування матеріальної шкоди. Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні. Рішення суду про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди законної сили не набрало, а тому вимога про заборону йому у виїзді за межі України є передчасною.

Outcome: partial