Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовами до ДП "Аграрій" про розірвання договорів оренди землі, стягнення орендної плати, які ухвалою Носівського районного суду від 23.10.2012 року були об"єднані в одне провадження. Рішенням Носівського районного суду від 30.10.2012 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 02.01.2013 року, позови задоволено частково, розірвано укладений між [PERSON] та ДП "Аграрій" договір оренди землі від 28.08.2006 року та укладений між [PERSON] та ДП "Аграрій" договір оренди землі від 08.06.2005 року. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача орендної плати відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.06.2013 року ухвалу апеляційного суду в частині залишення без змін рішення Носівського районного суду від 30.10.2012 року про розірвання договорів оренди землі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Доводи апеляційної скарги ДП "Аграрій" зводяться до порушення судом норм матеріального та процесуального права. ДП "Аграрій" зазначало, що висновок суду про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі суперечить положенням ст. 141 ЗК України, згідно з якими, право на дострокове припинення дії договору оренди виникає лише в разі систематичного невиконання орендарем свого обов"язку зі сплати орендної плати. Посилаючись на те, що орендодавець не вжив всіх заходів для отримання орендної плати та не довів факту ухилення орендаря від виконання зобов"язань, ДП "Аграрій" вказувало на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивачів [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 28.08.2006 року [PERSON], а 08 червня 2005 року [PERSON], уклали з ДП "Аграрій" договори оренди належних їм земельних ділянок площами 5,15 га. та 1,15 га. відповідно. Вказані договори були укладені строком на 6 років та 10 років і були зареєстровані у Носівському відділі Чернігівської регіональної філії ДЗК (а.с.9-10, 73-74). Згідно з умовами вищеуказаних договорів оренди землі, орендар зобов"язувався вносити орендну плату за користування землею у розмірі 2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строки: за договором від 28.08.2006 року - до 30 грудня, а договором від 08.06.2005 року - до 30 листопада кожного року. ДП "Аграрій" не було своєчасно виплачено орендодавцям [PERSON] та [PERSON] орендну плату за 2011 рік. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], [PERSON] в частині розірвання зазначених договорів оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що ДП "Аграрій" не виконав договірних зобов"зань по сплаті позивачам орендної плати за 2011 рік, у зв"язку з чим, прийшов до висновку про застосування до спірних правовідносин положень статті 611 ЦК України. Проте, вказаний висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить положенням ст.ст. 611, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, виходячи з наступних підстав. Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених ст.ст. 24,25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України. Вказані положення Закону знайшли своє закріплення в пунктах 38 договорів оренди землі. Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Враховуючи наведені положення земельного законодавства та виходячи з того, що позивачем не доведено, що несплата ДП "Аграрій" орендної плати має систематичний характер, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову не можна визнати обгрунтованим. Посилання представника позивачів на необхідність врахування даних листа Ніжинської об"єднаної державної податкової інспекції від 29.07.2013 року щодо несплати ДП "Аграрій" до бюджету утриманого з орендної плати податку на доходи фізичних осіб в 2009-2011 роках, не заслуговують на увагу, оскільки несплата ДП "Аграрій", як податковим агентом, з орендної плати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, жодним чином не доводить факт неналежного виконання вказаним підприємством зобов"язань за договорами оренди землі, так як позивачами не заперечується отримання орендної плати за 2009,2010 роки у передбаченому договорами розмірі. Натомість, питання щодо утримання податковими агентами з орендної плати податку на доходи фізичних осіб, регулюються Податковим Кодексом України та не відносяться до предмету доказування у даній справі. За таких обставин, рішення суду в частині задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] про розірвання договорів оренди землі підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Outcome: partial