Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 014/22/2213 від 25.10.2007 р. та додаткової угоди № 1 від 12.08.2010 р. [PERSON] було видано кредит у розмірі 40 800,00 грн. з кінцевим строком погашення до 25.07.2019 р. із сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором в іпотеку банку 29.10.2007 р. було передано житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 10.04.2013 року утворилася заборгованість в сумі 40187,21 грн. Позивач просив суд: п.1 звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/22/2213 від 25.10.2007 р. та додатковою угодою № 1 від 12.08.2010 р. у сумі - 40187,21 грн. п.2. задовольнити за рахунок предмету іпотеки витрати АТ «Райффайзен Банк Аваль» по сплаті судового збору у розмірі - 401.87 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, заяви чи клопотань не надавав. З'явившись в судове засідання, призначене на 22.05.2013 року, позов визнав повністю. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно наданих копій довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, статуту та свідоцтво про реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», позивач є фінансовою установою. Згідно кредитного договору № 014/22/2213 від 25.10.2007 р. та додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 12.08.2010 року, між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» з однієї сторони та [PERSON]., з іншої сторони, 25.10.2007 року укладено кредитний договір №014/22/2213, згідно якого банк надав останньому кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 40800,00 грн. строком по 25.07.2019 р., за користування яким позичальник зобов'язується сплачувати кредитору 13,5 % річних. Забезпеченням за цим договором є житловий будинок загальною площею 59,6 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. Договором іпотеки від 29.10.2007 року укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], забезпечено вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/22/2213 від 25.10.2007 р. Відповідно договору іпотеко держатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. Згідно розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, борг [PERSON] за кредитним договором №014/22/2213 від 25.10.2007 року станом на 10.04.2013 року становить 40187(сорок тисяч сто вісімдесят сім гривень) 21 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 30348,39 грн.; заборгованість за відсотками - 3809,35 грн.; пеня за прострочку кредиту та відсотків - 6029,47 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до ст. 33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотек в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 закону України «Про іпотеку», яка передбачає право іпотекодаржетеля на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що суду надано всі докази того, що внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору утворилася заборгованість, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved