Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

14.05.2013 р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,42 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області, яка належала [PERSON], померлій 11.01.1999 р, згідно сертифіката на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №032373. В обґрунтування позову зазначила, що 11.02.1999 р. померла її мама [PERSON], яка заповіла їй все своє майно. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,42, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ №0323373. Коли вона звернулась до державного нотаріуса для оформлення спадкових прав їй було відмовлено, оскільки мати втратила оригінал земельного сертифікату та не було внесено про дану земельну ділянку інформації до Державного земельного кадастру, тому не присвоєно земельній ділянці кадастрового номера, у зв»язку з цим вона змушена звернутись до суду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,42 га на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується копією сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №032373, виданого 19.05.1997 р., зареєстрованого в книзі сертифікатів на право власності на землю за №412 та довідкою №892 від 17.12.2012 р., виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради/а.с.12/. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 11.02.1999 р./а.с.11/, згідно копії заповіту, складеного 11.02.1999 р., [PERSON] заповіла жилий будинок і погосподарські будівлі, що знаходяться в с.Дідилів, а також всі цінні документи, які будуть належати їй на день смерті і сертифікат на право приватної власності(середню земельну частку) Серії КВ № 032373 своїй дочці [PERSON]П./а.с.10/. [PERSON], як встановлено в суді, є спадкоємцем за заповітом, яка вступила в оперативне управління майном померлої, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Позивач заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала, а оскільки сертифікат на право приватної власності на землю(середню земельну частку) втрачений та земельній ділянці не присвоєно кадастрового номера - не мала змоги прийняти спадщину. В судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що Сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ № 032375, виданий 19.07.1997 року, був втрачений за життя спадкодавця [PERSON], дубліката сертифікату видати не має правових підстав. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. У звязку із наведеним, суд приходить до переконання, що [PERSON] на час відкриття спадщини вступила в оперативне користування спадщиною, тому є підстави для визнання за позивачем право власності на вказане майно.

Outcome: approved