Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ТДВ «СК «Райп» про відшкодування майнової шкоди та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що в результаті ДТП, що мало місце 23.02.2012 року за участю [PERSON] та [PERSON], його автомобіль було пошкоджено. ДТП сталось через порушення [PERSON] правил дорожнього руху України. Оскільки, у власника автомобіля з вини якого сталося ДТП, був у наявності поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в ТДВ «СК «Райп», він звернувся до останнього із заявою про отримання страхового відшкодування, однак виплату здійснено не було. В зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 6291 грн. 30 коп. страхового відшкодування; стягнути з ТДВ «СК «Райп» пеню в розмірі 788 грн. 57 коп.; стягнути з [PERSON] 2000 грн. моральної шкоди; стягнути з відповідачів 448 грн. 80 коп. судового збору, а також 500 грн. витрат на правову допомогу. В подальшому позивач, змінивши позовні вимоги, просив суд: стягнути з ТДВ «СК «Райп» на його користь страхове відшкодування в розмірі 6291 грн. 30 коп., пеню у розмірі 788 грн. 57 коп., судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 100 грн. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову, в частині стягнення з нього страхового відшкодування та моральної шкоди, заперечував та пояснив наступне. Дійсно, 23 лютого 2013 року мала місце ДТП, за результатами якої на нього складено адміністративний протокол та згідно постанови Дніпровського районного суду притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Однак, на другого учасника ДТП [PERSON] також було складено протокол про адміністративне правопорушення. А тому вважає, що ДТП сталося з вини обох сторін. З постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області про закриття провадження відносно [PERSON] - не погоджується. Також зазначає, що позивач звертався до ТДВ «СК «Райп» із письмовою заявою та, відповідно до відповіді останнього, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. А тому, просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з нього страхового відшкодування та моральної шкоди. Відповідач ТДВ «СК «Райп» в судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вислухавши пояснення позивач та відповідача [PERSON],дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2012 року о 13-50 годині [PERSON], керуючи автомобілем «Міцубісі» д/н [NUMBER], по вул. Промисловій в с. Проліски Бориспільського району Київської обл., здійснюючи рух заднім ходом, не звернувся для безпечного здійснення такого маневру за допомогою інших осіб, виявив неуважність, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] ДТП сталось внаслідок порушення [PERSON] ПДР України, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.03.2012 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України (а.с. 10) Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2012 року, 23.02.2012 року близько 13 год. 50 хв. в с. Проліски Бориспільського району Київської обл. на території «Фоззі» [PERSON], під час руху заднім ходом, автомобілем RENAULT CLIO д.н.з. [NUMBER], будучи не уважним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив зіткнення з автомобілем марки MITSUBISHI GRANDIS д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, потерпілих немає. Провадження, за даною постановою, в адміністративній справі відносно [PERSON] - [INFO], щодо притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В результаті вказаної ДТП автомобіль «Рено» д/н [NUMBER], що належить [PERSON], зазнав механічних пошкоджень, вартість яких згідно звіту № 2227 від 08.05.2012 року становить 6 291,30 грн. (а.с. 14-16). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Полісу № АА/4165541 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ «СК «Плюс», правонаступником якого є ТДВ «СК «Райп», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить п'ятдесят тисяч гривень; розмір франшизи - п'ятсот гривень; строк дії полісу з 14.06.2011 року до 13.06.2012 року; страхувальник - [PERSON]; забезпечений транспортний засіб - «Міцубісі» д/н [NUMBER] (а.с. 35). Пунктом 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Заявою від 16 травня 2012 року [PERSON] повідомив ТДВ «СК «Райп» про страховий випадок (а.с. 11). В свою чергу, ТДВ «СК «Райп» листами від 30.01.2013 та 05.02.2013 року повідомив позивача про те, що прийнято рішення про виплату страхового відшкодування (а.с. 12,13). Судом встановлено, що згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ліміт відповідальності ТДВ «СК «Райп» встановлено в розмірі 50 000 грн. та франшиза - 500 грн. В судовому засіданні позивач вказує, що відповідачем ТДВ «СК «Райп» виплата страхового відшкодування здійснена не була. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій собі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (ч. 1 ст. 990 ЦК України). Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі, встановленому договором або законом (ст. 992 ЦК України). Пунктом 36.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 36.5 Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] вказує на те, що на [PERSON] також було складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому ДТП сталося з вини обох сторін. Однак, з урахуванням постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2012 року, та виходячи з положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, суд вважає посилання відповідача [PERSON] на наявність вини с боку [PERSON] - необґрунтованими. З розрахунку, наданого позивачем убачається, що пеня за час прострочення з 17.08.2012 р. по 17.06.2013р. (305 днів) складає 788 грн. 57 коп. ((6291,30 грн. х 7,5% х 2)/365 днів х 305 днів=788,57 грн.). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач ТДВ СК «Райп» в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним в здійснена страхова виплата позивачу, а тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, що містяться в матеріалах справи. Таким чином, підлягає стягненню з ТДВ СК «Райп» на користь [PERSON] 6291 грн. 30 коп. страхового відшкодування, 788 грн. 57 коп. пені ((6291,30 грн. х 7,5% х 2)/365 днів х 305 днів=788,57 грн.), а всього 7079 грн. 87 коп. Однією з позовних вимог, позивач просить стягнути моральну шкоду, яка полягає в душевних та моральних стражданнях, а також в тому, що з'явились незручності у життєвих та виробничих стосунках, він вимушений витрачати час на вирішення питань щодо відшкодування шкоди, використовувати для пересування інші види транспорту в зв'язку з пошкодженням автомобіля, що додає незручностей та непередбачених витрат. Моральну шкоду оцінює в 100 грн. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини [PERSON], який завдав моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, на відшкодування моральної шкоди з [PERSON] на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в сумі 100 грн. Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України. При визначенні суми на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача суд виходить з положень ст. 79 ЦПК України відповідно до якої, до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. В силу ст.ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі у розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи. Виходячи із системного аналізу положень ст.ст. 56, 79, 84 ЦПК України, витрати понесені позивачем до подання позовної заяви не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа понесла для відновлення свого порушеного права та можуть бути відшкодовані у разі пред'явлення вимоги про стягнення таких збитків в порядку п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України. Тобто витрати позивача, понесенні до відкриття провадженні у даній справі відшкодуванню, як витрати на правову допомогу не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ТДВ «СК «Райп» на користь позивача 229 грн. 40 коп. судового збору, з відповідача [PERSON] на користь відповідача підлягає стягненню 229 грн. 40 коп. судового збору. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial