Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

У листопаді 2013 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з вказаним позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з останнього на їх користь 20 090 грн. 26 коп. виплаченого страхового відшкодування та 229 грн. 40 коп. судових витрат, посилаючись на те, що 08 вересня 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (страхувальник) та [PERSON] був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5751896, предметом якого було страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «ВАЗ» державний номер [NUMBER]. 04 серпня 2012 року на автодорозі Золотоноша-Черкаси-Умань 140 км.+100м. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER]» під керуванням відповідача та транспортного засобу «Mersedes-Benz 112 СDi», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.08.2012 р. дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, згідно з якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП України. До позивача звернулась потерпіла сторона із заявою про настання страхового випадку та проханням виплатити страхове відшкодування. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Mersedes-Benz 112 СDi», державний номер [NUMBER], було складено авто товарознавче дослідження, результати якого викладені в Звіті №137 від 30.08.2012 року, на підставі якого був складений страховий акт № ЦВ-563 від 18.10.2012 року та розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати потерпілій стороні. Відповідно до платіжного доручення № 13430 від 24 жовтня 2012 року позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 20 090,26 грн. 06.09.2013 року відповідачу було направлено претензію з проханням відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в порядку регресу у добровільному порядку, але на день звернення до суду з позовом дана вимога відповідачем не виконана. Оскільки ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило відшкодування вказаної шкоди, то позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом безпосередньо до винної особи. 06.09.2013 року відповідачу було направлено претензію з проханням відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в порядку регресу у добровільному порядку, але на день звертання до суду дана вимога відповідачем не виконана. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з’явились. Представник позивача ПАТ «СК «Українська страхова група» [PERSON], звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника позивача, в своїй письмовій заяві просив даний позов задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі. На підставі вищевикладеного, суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 вересня 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5751896, предметом якого було страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «ВАЗ-2107», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 04 серпня 2012 року на автодорозі Золотоноша-Черкаси-Умань, 140 км.+100м. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ-2107», державний номер [NUMBER]», що належить [PERSON] під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «Mersedes-Benz 112 СDi», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON]. Ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.08.2012 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП України (а.с.10). 04 серпня 2012 року до позивача звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та проханням виплатити страхове відшкодування (а.с.13). 30 серпня 2012 р. на підставі Звіту №137 про оцінку автомобіля «Mersedes-Benz 112 СDi», державний номер [NUMBER] (а.с.14-23) позивачем складено Страховий акт № ЦВ-563 від 18.10.2012 року (а.с.30) та розрахунок страхового відшкодування (а.с.31), відповідно до якого сума до сплати становила 20 090 грн. 26 коп. Відповідно до платіжного доручення № 13430 від 24 жовтня 2012 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 20 090 грн. 26 коп. (а.с. 32). Згідно зі ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 27 ЗУ "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, що підтверджується постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.08.2012 р. Відповідно до умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Полісу № АА/5751896 позивач відшкодував шкоду, завдану відповідачем під час ДТП, яка сталась з його вини. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Поскільки до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача [PERSON], якому було направлено претензію (а.с.33), але на день винесення рішення ним не вжито ніяких дій щодо відшкодування завданої ним шкоди в добровільному випадку, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 20 090 грн.26 коп. підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанції розмір витрат пов'язаних зі сплатою судового збору складає 229,40 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 20 090 грн. 26 коп. та 229,40 витрат по сплаті судового збору, а всього 20 319,66 грн.

Outcome: approved