Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме просить визнати за ним право власності на садовий будинок розташований в [ADDRESS] у товаристві «Золота осінь» в порядку спадкування за законом після померлого, [INFO] батька [PERSON]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті його батька [PERSON] відкрилась спадщина на садовий будинок розташований в [ADDRESS] у товаристві «Золота осінь». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судове засідання не з»явився подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач Буцнівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, однак подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак направив суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, по наявних в справі документах. Судом встановлено, що на підставі рішення 15 сесії Буцнівської сільської ради народних депутатів від 28.05.1993р., земельна ділянка площею 0,0538га, яка розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області передана у приватну власність [PERSON], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ТР №01251. [PERSON] Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на садовий будинок, що знаходиться у товаристві «Золота осінь» в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер не залишивши заповіту (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис №1396 від [INFO], зроблений відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Після його смерті відкрилась спадщина на садовий будинок розташований в [ADDRESS] у товаристві «Золота осінь». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2013р. за №862/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Суд розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. До складу спадкоємців першої черги за законом належить дружина померлого [PERSON] та син [PERSON]. Між ними укладено договір про поділ спадкового майна від 12.04.2013року за реєстровим номером 3-551, відповідно до якого : земельну ділянку та садовий будинок, розташовані на території Буцнівської сільської ради, [ADDRESS] успадковує син померлого [PERSON]. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на садовий будинок розташований в [ADDRESS] у товаристві «Золота осінь», в порядку спадкування, після померлого, [INFO] батька [PERSON] .

Outcome: approved