Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь 50000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином. На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18.07.20013 р. [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі за те, те що [INFO] року за місцем проживання в с. Солобківці Ярмолинецького району він заподіяв тяжкі тілесні ушкодження її матері [PERSON], з якою вони проживали однією сім'єю, внаслідок чого остання померла. Через загибель матері позивачці була заподіяна моральна шкода, яка виразилася у душевних переживаннях, дратівливості, збудливості, неврозах, яку вона просить стягнути з відповідача. В ході судового розгляду позивачка заявлені вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, а також зазначила, що постійно проживала разом з матір"ю або по сусідству з нею, допомагали одна одній по господарству, мати доглядала за її дітьми, а після смерті матері вона є опікуном своє сестри по матері - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, і яка проживає разом з нею. Дитина постійно згадує про матір та запитує де та, і це істотно впливає на душевний стан позивачки та спричиняє їй додаткові переживання з приводу смерті матері. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання у Шепетівській виправній колонії УДПС України (№98) і який оповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, відмовився від участі у в судовому засіданні, в направленому до суду листі позов не визнав, вказавши, що сума відшкодування моральної шкоди, яку з нього просить стягнути позивачка, є занадто великою та не ґрунтується на обставинах справи. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Ярмолинецького районного суду від 18 липня 3013 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 7). Згідно вказаного вироку суду [INFO] року близько 22 години після спільного розпиття спиртних напоїв за місцем проживання [ADDRESS] між [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] виникла сварка, під час якої [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно наніс [PERSON] численні удари руками в область голови, грудей та черевної порожнини, заподіявши їй тупу закриту травму органів живота у вигляді ушкодження печінки, селезінки, правої нирки, розриву діафрагми справа, розривів брижі тонкої та товстої кишок із крововиливами в черевну порожнину, який через розрив діафрагми справа поширився в праву плевральну порожнину, і які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, перебувають в прямому причинному зв'язку з настанням смерті [PERSON]. Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] померла [INFO] року близько 24 години. [PERSON] було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, яке він в даний час відбуває в місцях позбавлення волі. Частиною четвертою статті 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвами про укладення та розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває під опікою позивачки та проживає разом з нею, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], довідкою виконкому Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району від 26.11.2013 р. №847 про склад сім'ї [PERSON], розпорядженням Ярмолинецької райдержадміністрації від 27.05.2013 р. №105/2013-р. про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначення її опікуном [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а частиною другої цієї статті визначено, що моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю. Отже, позивачка, будучи дочкою [PERSON], має право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої їй внаслідок смерті матері і така шкода має бути відшкодована [PERSON], як особою яка її завдала. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (п.5), обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до п. 9 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує що [PERSON] та [PERSON] весь час проживали або разом, або поблизу одна від одної, між ними існував тісний родинний зв'язок, зі слів [PERSON] її мати завжди допомагала їй як по господарству так і по догляду за дітьми, в даний час разом з позивачкою проживає її малолітня сестра і позивачка весь час змушена відповідати на незручні для неї питання дитини про те, де її мати. Отже, в цілому дані негативні фактори поглиблюють ті душевні страждання та їх тривалість, які зазнала позивачка у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо її матері та смертю останньої. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню 500,00 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України,

Outcome: approved