Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.07.2010 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Техкомплект» було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10. Відповідно до пунктів 2.2.1., 2.2.2., 2.2.5.1. кредитного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті терміном дії до 09.01.2012 року з максимальним лімітом 5 000 000,00 доларів США. Згідно до додаткового договору №3 від 21.12.2010 року до кредитного договору ліміт кредитної лінії було збільшено до 20 000 000,00 доларів США. Додатковим договором № 9 від 28.04.2011 року до кредитного договору кредит ний ліміт було збільшено до 30 000 000,00 доларів США. Відповідно до Додаткового договору №11 до кредитного договору від 30.06.2011 року розмір процентної ставки за користування кредитними коштами було зменшено до 12,5% річних. Додатковим договором № 15 від 31.08.2011 року до кредитного договору розмір процентної ставки було зменшено до 12% річних, а також було встановлено графік щомісячних платежів, згідно якого позичальник мав сплачувати заборгованість у розмірі 1 000 000,00 доларів США щомісяця в останній день місяця, починаючи з 30.09.2012 року з кінцевим терміном погашення кредиту до 26.12.2014 року. При цьому в останній день користування кредитною лінією позичальник мав сплатити 3 000 000,00 доларів США. Позивач посилається на те, що на виконання умов кредитного договору банком було надано позичальнику кредитні кошти в загальному розмірі 30 000 000,00 доларів США. З метою забезпечення позичальником зобов»язань за кредитним договором 29.12.2011 року між позивачем, ТОВ «Техкомплект» та [PERSON] було укладено договір поруки №16-Н/10-П/5, на умовах якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником його зобов»язань, що виникли з кредитного договору в частині повернення тіла кредиту. В зв»язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору 30.08.2013 року на його адресу було направлено повідомлення про прострочення платежу та виконання кредитного зобов»язання №09-03/1585, яке виконано не було. Таким чином, станом на 28.08.2013 року загальна заборгованість ТОВ «Техкомплект» перед позивачем складає 207 178 881,39 грн., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 19 000 000,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 151 867 000,00 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 5 622 691,39 доларів США, що становить 449 421 72,28 грн.; поточна заборгованість за процентами - 229 811,79 доларів США, що становить 1 836 885,64 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 286 698,33 доларів США, що становить 2 291 579,75 грн.; пеня - 4 853 698,46 грн.; 3% річних - 1 387 545,26 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту за договором невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року в розмірі 196 809 172,28 грн. та понесені витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що сума боргу за кредитним договором є значно меншою, ніж зазначено в позові. Вислухавши осіб, які з»явилися, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 29.07.2010 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Техкомплект» було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10. Відповідно до пунктів 2.2.1., 2.2.2., 2.2.5.1. цього договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті терміном дії до 09.01.2012 року з максимальним лімітом 5 000 000,00 доларів США, з процентною ставкою, яка встановлена на рівні 13,5% річних. Згідно до п.2.2.7. договору повернення кредиту здійснюється не пізніше дати, що зазначена в п.2.2.2. цього договору; частковими платежами в погашення основного боргу згідно з графіком, що наведений в Додатку до цього Договору. Пунктом 3.2.1. договору передбачений обов»язок позичальника сплачувати банку відповідну плату (проценти) за користування кредитом в порядку та розмірах, визначених цим договором. Відповідно до п.3.2.2. договору проценти нараховуються методом факт/360, тобто приймається фактична кількість днів у місяці та 360 днів у році на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як один повний день користування кредитом, а день повернення кредиту до розрахунку процентів не включається. Згідно до п.3.2.3. кредитного договору проценти за користування кредитними коштами позичальник має сплачувати банку не пізніше першого робочого дня місяця наступного за звітним. У відповідності до п.3.7.1. Договору невідновлювальної кредитної лінії у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов»язків або недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення, банк має право вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з нарахованими сумами комісійних винагород або будь-якими іншими сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо, зокрема, позичальник вчасно не повернув суму кредиту, проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором. Відповідно до п.3.7.2. договору після отримання позичальником від банку листа з повідомленням про вручення щодо дострокового повернення кредиту, позичальник зобов»язаний не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення такого листа здійснити повне погашення кредиту (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору). Пунктом 5.1.1. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов»язань за цим договором. Відповідно до п. 5.3.1. цього договору позичальник зобов»язаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно, у визначені цим договором строки, сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов»язань за цим договором, на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані банку збитки. Пунктом 7.1.1. кредитного договору передбачений обов»язок позичальника за порушення взятих на себе зобов»язань з повернення суми кредиту, комісійних винагород та своєчасно сплати процентів за користування кредитом, сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачена пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. 21.12.2010 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Техкомплект» було укладено додатковий договір №3 до договору невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого ліміт кредитної лінії було збільшено до 20 000 000,00 доларів США. 28.04.2011 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Техкомплект» було укладено додатковий договір №9 до договору невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого кредитний ліміт було збільшено до 30 000 000,00 доларів США. 30.06.2011 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Техкомплект» було укладено додатковий договір № 11 до договору невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого розмір процентної ставки за користування кредитними коштами було зменшено до 12,5% річних. 31.08.2011 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Техкомплект» було укладено додатковий договір №15 до договору невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого розмір процентної ставки було зменшено до 12% річних, а також було встановлено графік щомісячних платежів, згідно якого позичальник мав сплачувати заборгованість у розмірі 1 000 000,00 доларів США щомісяця в останній день місяця, починаючи з 30.09.2012 року з кінцевим терміном погашення кредиту до 26.12.2014 року. При цьому в останній день користування кредитною лінією позичальник мав сплатити 3 000 000,00 доларів США. З метою забезпечення позичальником зобов»язань за вказаним Договором не відновлювальної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року 29.12.2011 року між ПАТ «БТА Банк» (кредитор), ТОВ «Техкомплект» (боржник) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки №16-Н/10-П/5, на умовах якого поручитель поручився перед банком відповідати перед кредитором за виконання боржником його зобов»язань перед кредитором в частині повернення тіла кредиту, отриманого боржником від кредитора за вказаним кредитним договором. За умовами цього договору поруки поручителю добре відомі усі умови кредитного договору, укладеного між кредитором і боржником, в тому числі, однак не виключно зобов»язання, в строк не пізніше 26.12.2014 року, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором та/або цим договором - до настання термінів, зазначених у кредитному договорі, повернути кредитору кредит, наданий згідно з кредитним договором в сумі 30 000 000,00 доларів США. У відповідності до п.1.2. договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником виконання зобов»язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов»язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору, в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством. У відповідності до п.2.2. договору поруки, якщо боржник припустився прострочення виконання своїх зобов»язань перед кредитором по поверненню основної суми кредиту, кредитор має право письмово повідомити про це поручителя з вимогою про сплату простроченої суми кредиту. Поручитель зобов»язаний в строк не пізніше 30-ти календарних днів з дня отримання від кредитора письмового повідомлення, повністю сплатити прострочену боржником перед кредитором заборгованість по поверненню тіла кредиту, з урахуванням повернутих боржником кредитору сум кредиту. Відповідно до п.3.1. договору поруки причини невиконання боржником своїх зобов»язань по кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов»язань за цим договором. Встановлено, що на виконання умов кредитного договору банком було надано позичальнику кредитні кошти в загальному розмірі 30 000 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами № 4141 від 29.07.2010 року, №4962 від 29.09.2010 року, №261 від 23.12.2010 року, №1299 від 22.02.2011 року, №3048 від 23.02.2011 року; №6339 від 21.03.2011 року, №876 від 05.05.2011 року, №1069 від 24.05.2011 року. Разом з цим, позичальник неналежним чином виконував свої зобов»язання, передбачені вказаним договором невідновлювальної кредитної лінії № 16-Н/10 від 29.07.2010 року, в зв»язку з цим станом на 28.08.2013 року загальна заборгованість ТОВ «Техкомплект» перед позивачем становила 25 139 201,51 доларів США, яка складалася з: простроченої заборгованості по кредиту - 5 622 691,39 доларів США, поточної заборгованості по кредиту - 19 000 000,00 доларів США, нарахованих процентів - 229 811,79 доларів США, простроченої заборгованості по сплаті процентів - 286 698,33 доларів США, а також була нарахована пеня в сумі 4 853 698,46 грн. В зв»язку з зазначеним банком на адресу поручителя [PERSON] було направлено повідомлення про прострочення платежу та про необхідність виконання кредитного зобов»язання № 09-03/1585 від 20.08.2013 року, в якому повідомлялося про наявність заборгованості позичальника у вказаному розмірі та вимагалося в 30-денний термін з дня отримання цього повідомлення сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, що здійснено відповідачем не було. Встановлено, що станом на 28.08.2013 року загальна заборгованість ТОВ «Техкомплект» перед позивачем складає 207 178 881,39 грн., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 19 000 000,00 доларів США, що за курсом НБУ (станом на 28.08.2013 року становить - 1 долар США дорівнює 7,993 грн.) становить 151 867 000,00 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 5 622 691,39 доларів США, що становить 449 421 72,28 грн.; поточна заборгованість за процентами - 229 811,79 доларів США, що становить 1 836 885,64 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 286 698,33 доларів США, що становить 2 291 579,75 грн.; пеня - 4 853 698,46 грн.; 3% річних - 1 387 545,26 грн. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «БТА Банк» підлягають задоволенню і відповідно до розрахунку, наданого позивачем, з урахуванням положень договору поруки від 29.12.2011 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту (поточна та прострочена) за договором невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року, а саме в розмірі 196 809 172 грн. 28 коп. Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача та третьої особи про те, що договором поруки від 29.12.2011 року № 16-Н/10-П/5, укладеним між банком та відповідачем, не передбачено того, що поручитель повинен достроково сплачувати кредитні кошти, оскільки ці твердження спростовуються вищевказаними положеннями п.1.1. договору поруки, якими визначений обов»язок поручителя повернути кредитору кредит в строк не пізніше 26.12.2014 року, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором та/або цим договором - до настання термінів, зазначених у Кредитному договорі. А як зазначено вище, право банку вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих відсотків за користування кредитом у випадку, зокрема, невчасного повернення позичальником суми кредиту, процентів за користування кредитом або інших сум, які підлягають сплаті за цим договором, передбачено п.3.7.1. Договору невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року та приписами ч.2 ст.1050 ЦК України. Також, в обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача посилався в судовому засіданні на те, що значна частина боргу на даний час погашена за рахунок переведення боргу на іпотечне майно боржника і тому заборгованість за кредитним договором складає близько 93 000 000,00 грн. Разом з цим, будь-яких доказів на підтвердження цих тверджень представник відповідача та третьої особи суду не надав, тому суд при вирішенні даної справи бере до уваги наявні у справі докази та розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який не був спростований відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 3441,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved