Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вище зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить ? частина житлового будинку, розташованого за адресою: м. Макіївка, вул. Калініна, 113, що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. По сусідству з нею, в будинку № 111 по вул. Калініна м. Макіївки проживає [PERSON] якій належить вказане домоволодіння. Її будинок є кутовим зі сторони вул. Конструкторської і ширина має складати 16м-2, а у [PERSON] 15,90м2. 08 серпня 2013 року [PERSON] вирішила поставити бетонний паркан між територіями домоволодінь № 113 і 111 по вул.. Калініна м. Макіївки. Для цього вона почала вимірювати відстань від сусідського паркану і у неї вийшло, що начебто її територія домоволодіння має закінчуватися на її, з чим вона не погодилась і запропонувала [PERSON] викликати уповноважених осіб із землеустрою, щоб вони встановили межі їх домоволодінь. Однак відповідачка [PERSON] відповіла їй відмовою. 09 серпня 2013 року [PERSON] всупереч її незгоди все ж таки поставила новий бетонний паркан, після чого територія її домоволодіння зменшилась від 16м2 до 14.6м2. Такими діями відповідачка [PERSON] порушує її права на власність, як власника нерухомого майна. 15.08.2013 року вона звернулась до виконавчого комітету Макіївської міської ради із заявою про проведення перевірки і встановлення межі домоволодіння. Після того, як уповноваженими особами була проведена перевірка, встановлено, що дійсно мав місце факт переносу огорожі і дійсно огорожа відповідачки знаходиться на території її домоволодіння. Просить суд встановити межі домоволодінь № 1113 і № 111 по вулиці Калініна м. Макіївки, зобов’язати відповідачку [PERSON] перенести паркан на межу домоволодінь № 113 і 111 по вул. Калініна м. Макіївки та стягнути на її користь понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог дала аналогічні тим, що викладені неї в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суду надала заяву з проханням справу розглянути без її участі. Представник відповідачки [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні, мотивуючи заперечення тим, що площа та межі земельної ділянки позивачки не визначені та вона не має відповідних правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Позовні вимоги щодо встановлення межі домоволодінь № 113 і 111 по вул. Калініна м. Макіївки не відповідають положенням ст. 158 ч.2,3 Земельного Кодексу України, оскільки спори відносно меж земельних ділянок, які знаходяться у володінні (власності) громадян вирішуються органами місцевого самоврядування. Вважає, що спір не підлягає розгляду в суді, тому що обидві сторони не мають юридично встановлених меж земельної ділянки і крім того, немає такого виду захисту права у суді, як встановлення меж земельної ділянки та перенесення паркану. Суд заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого в нотаріальному порядку 02.06.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «БТІ м. Макіївки» позивачка [PERSON] є власником ? частини будинку № 113, розташованого по вул. Калініна м. Макіївки/а.с.8,9/. Згідно ч.1,2 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. З відповіді виконкому Макіївської міської ради на звернення позивачки [PERSON] вбачається, що було проведено обстеження земельних ділянок № 111 і 113 по вул. Калініна м. Макіївки та встановлено, що власником будинковолодіння 111 фактично здійснено частковий перенос огорожі між в бік будинковолодіння 113 по вул. Калініна, що також визнається [PERSON]. Згідно земельно-кадастрової інформації(з 1991) Управління Держземагенства земельні ділянки по вул. Калініна, буд. 111 та вул. Калініна, буд. 113 в оренду, користування та власність не надавались. Таким чином, межі будинковолодіння 111 і 113 по вул. Калініна м. Макіївки юридично не встановлені, тому їх відновлення неможливо. Фактичні розміри земельних ділянок не відповідають технічним матеріалам БТІ і свідчать про зміну меж. Рекомендовано оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідності до чинного земельного законодавства. Відповідно до положень ч.2,3 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно вимог ч.1,2,3 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Як встановлено в судовому засіданні, як у позивачки [PERSON], так і у відповідачки [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують їх право власності або користування земельними ділянками. Згідно земельно-кадастрової інформації земельні ділянки по вул. Калініна, буд. 111 та вул. Калініна, буд.113 в оренду, користування та власність не надавались. Отже, межі домоволодіння 111 та 113 по вул. Калініна м. Макіївки юридично не встановлені. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права й обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист же цивільних прав – це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб’єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Таким чином,аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] як в частині встановлення межі домоволодіння № 113 і № 111 по вул. Калініна м. Макіївки, оскільки вирішення цих питань не відноситься до компетенції суду, а є компетенцією органу місцевого самоврядування, так і в частині зобов’язання відповідачки [PERSON] перенести паркан на межу вказаних домоволодінь, оскільки такі межі юридично не були встановлені, земельні ділянки за зазначеними адресами в оренду, користування та власність не надавались.

Outcome: dismissed