Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 15.11.2008 року Артемівським відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1198. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто, при цьому відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Оскільки відповідач працює приватним підприємцем, та офіційна заробітна плата в нього невелика, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. У зв'язку з чим позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 600 грн. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти надання терміну для примирення категорично заперечувала, оскільки відносини між ними погіршились вже тривалий час, вони намагались примиритись самостійно, але це не дало результату. З вересня 2013 року вони стали проживати окремо. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, згоден на розірванні шлюбу та стягнення з нього аліментів у сумі 600 грн. Пояснив, що погіршення стосунків з позивачем відбувалось на протязі останніх двох років, з вересня 2013 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Він в листопаді та грудні добровільно надавав по 500 грн. на утримання дитини. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України (далі- СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 184 СК України «якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.11.2008 року, що зареєстрований Артемівським відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1198, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та перебувають у неї на утриманні (а.с.5). Подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, з вересня 2013 року вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Спір про місце мешкання дитини відсутній. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги про розірваною шлюбу. У зв'язку з тим, що домовленості між сторонами про утримання дитини не досягнуто, але відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину та надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, є працездатним, визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердий грошовій сумі у розмірі 600 грн. підлягають задоволенню, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, з дня пред'явлення позову, тобто з 15.11.2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки у сумі 229,40 грн. за рохгляд справи про розірвання шлюбу, та на користь держави у сумі 229,40 грн. за розгляд справи про стягнення аліментів. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved