Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 25.12.2007 року, між сторонами було укладено кредитний договір №CL10726, про надання кредиту в розмірі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % річних з кінцевим терміном повернення 25.11.2012 року. Згідно з умовами вказаного договору позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі та надав відповідачу кредит у тимчасове платне користування на умовах: сума кредиту 10000,00 грн, процентна ставка 36,0 % річних, дата погашення кредиту 25.12.2012 року. Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору, у звязку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 13.06.2013 року становить 36272,06 грн., з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту 9017,41 грн., відсотки 7440,22 грн., підвищені відсотки 19814,43 грн., в звязку з чим позивач змушений був звернутися в суд для вирішення спору. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.12.2007 року, між сторонами було укладено кредитний договір №CL10726, про надання кредиту в розмірі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % річних з кінцевим терміном повернення 25.11.2012 року (а.с. 5-11). Згідно із умовами вказаного договору позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі та надав відповідачу кредит в розмір 10000,00 (а.с. 21). Згідно із п. 7.2. кредитного договору, позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно договору. Для можливості погашення заборгованості позивачем надсилалась вимога відповідачеві [PERSON] - [PERSON], однак вона залишений нею без задоволення та реагування (а.с. 22-23). Відповідно до п. п. 6.6.1.- 6.6.4 ст.6 кредитного договору, позичальник зобовязується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобовязання за договором. Згідно із п.п. 2.4 ст. 2 кредитного договору, за користування кредитом понад встановлений строк встановлюється підвищена процентна ставка в розмірі 108% річних. Відповідач не виконала належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 13.06.2013 року становить 36272,06 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. На підставі Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Відповідно до п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», банк є правонаступником усіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с. 24-31). При подачі позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 363,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved