Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення та стягнення моральної шкоди та просить: - усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] зобов'язавши [PERSON], не чинити перешкоди в користуванні власністю; - виселити відповідача з квартири [ADDRESS]; - стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. На підставі рішення Ялтинського міського суду від 07.10.2012 року відповідач визнаний таким, що втратив право користування квартирою позивача та знятий з реєстраційного обліку, однак, не зважаючи на рішення суду відповідач вселився в квартиру та на вимоги позивача звільнити її ніяк не реагує, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права власності. Крім того, у наслідок таких протиправних дій відповідача, позивач несе моральні стражданні, які на думку позивача відповідач повинен відшкодувати. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач, його представник в судовому засіданні проти позову заперечували. Відповідач суду пояснив, що з січня 2001 року по 30 квітня 2010 року відбував покарання у місцях позбавлення волі, про позбавлення його права користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку йому не було відомо, тому після звільнення у 2010 році вселився у вказану квартиру, оскільки іншого житла у нього не має. Про зняття з реєстраційному обліку дізнався лише з цього позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України суд здійснює цивільне судочинство на засадах змагальності сторін, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.03.2010 року державним нотаріусом Першої ялтинської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 4-696, позивач є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.18). За вказаною адресою зареєстрованих осіб не має. На підставі рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 07.10.2002 року відповідач був визнаний таким, що втратив право користування квартирою позивача та знятий з реєстраційного обліку (а.с.15,16). Підставою прийняття такого рішення суду стала відсутність відповідача та його особистих речей за вказаною адресою, починаючи з 1992 року. Також судом встановлено, що перешкод у проживанні за вказаною адресою відповідачу ніхто не чинив. Надана суду відповідачем довідка про відбування покарання №043275 від 30 квітня 2010 року підтверджує лише поважність відсутності його за адресою минулого місця проживання з 04 січня 2001, і не дає можливості відповідачу проживати в квартирі позивача, після звільнення з місця відбування покарання. Оскільки факт проживання відповідача станом на теперішній час в квартирі позивача визнаний відповідачем та їм не оскаржується, то на підставі ст. 174 ЦПК України такий факт не підлягає доказуванню. Таким чином, враховуючи обставини справи, та

Outcome: partial