Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

В листопаді 2013 року службою у справах дітей виконавчого органу Дзержинської міської ради подано позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2002 року відповідач з дитиною не проживала, з 2006 року перебувала у розшуку, за цей час вона вихованням свого сина не займалася, не цікавилась його життям, здоров’ям, не відвідувала дитину, тощо. В цей період дитина проживала разом з батьком. В 2013 році батька дитини позбавлено батьківських прав стосовно сина. У період часу з 26.06.2012 року по 29.08.2013 року неповнолітній [PERSON] знаходився в Центрі соціально – психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська. Отже, створилися умови, які шкодять інтересам неповнолітньої дитини. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала повністю. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є матір’ю неповнолітнього [PERSON] (а.с. 4). Згідно інформації Дзержинського МВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 8-11) відповідач по справі у період часу з 14.02.2006 по 14.09.2012 року знаходилась у розшуку як зниклий злочинець. Судом з’ясовано, що з 2002 року відповідач разом з дитиною не проживає, вихованням його не займається, матеріально не забезпечує, взагалі не цікавиться його життям і подальшою долею. Даний факт, крім пояснень представника позивача також підтверджено актом відвідування сім’ї від 03.10.2013 року (а.с. 5) та інформацією Щербинівської селищної ради від 11.09.2013 року та 11.10.2013 року (а.с. 6-7), а також письмовими свідченнями сусідів (а.с. 15-17). Згідно повідомлення з Центру соціально – психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська № 675 від 17.09.2013 року неповнолітній [PERSON] у період часу з 26.06.2012 року по 29.08.2013 року знаходився у цьому закладі. За цей час відповідач жодного разу не відвідувала дитину (а.с. 13). Наряду з цим, комісія з питань захисту прав дітей виконавчого органу Дзержинської міської ради також у своєму висновку визнала доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини (а.с. 14). Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуєтья з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори в їх сукупності, суд може розцінювати як ухилення [PERSON] від обов’язків по вихованню дитини, так як вона розуміє свою поведінку та не зважаючи на це, продовжує свідомо нехтувати своїми обов’язками. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав. Позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина є необхідною мірою в інтересах здоров'я та виховання дитини, оскільки відповідач своєю аморальною та антисуспільною поведінкою оказує шкідливий вплив на дитину, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, яка залишилась без батьківського піклування, відповідача, яка не є інвалідом, на утриманні ніхто не знаходиться, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved