Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

В серпні 2013 р.[PERSON],[PERSON]звернулися до суду з позовом, в якому зазначали,що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ,[PERSON].є власником автомобіля «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER] 2011 року випуску,право керування яким мають [PERSON]та [PERSON] 25.02.2013 р.об 10.00 год.відповідач [PERSON],керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO» р.н.[NUMBER] на перехресті вул.Правди з пр.Маяковського в м.Запоріжжі,порушила Правила дорожнього руху України та скоїла зіткнення з автомобілем «КІА » р.н.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON],внаслідок чого некерований автомобіль «КІА» скоїв зіткнення з автомобілем «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], автомобіль отримав механічні ушкоджений. Постановою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2013 р.[PERSON]була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення по ст.124 КпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 340 гр. На момент ДТП автомобіль «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» на підставі договору добровільного страхування,укладеного 21.12.2012 р.між [PERSON]та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,був застрахований,після ДТП страховиком було виплачено страхове відшкодування витрат на ремонт автомобіля. Після ДТП автомобіль «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» був обстежений експертом автотоварознавцем та визначений розмір втрати його товарної вартості 4956 гр.25 коп.,яка страховиком не відшкодовується,однак є втратою майнового характеру для власника [PERSON],послуги експерта авто товарознавця були оплачені позивачем [PERSON].в сумі 600 гр. Після ДТП позивач [PERSON]звертався до лікувального закладу із скаргами на погіршення внаслідок ДТП стану здоров*я,де йому були надані рекомендації. Також після ДТ позивач [PERSON]був змушений з вини відповідача змінити звичний спосіб життя,вирішувати питання ремонту автомобіля,отримання страхового відшкодування,витрачати особистий час,нервуватись. Крім того зазначають,що на момент ДТП в автомобілі перебував малолітній син позивача [PERSON]-[PERSON],2011 р.н.,який внаслідок ДТП зазнав розладу здоров*я та лікувався. Враховуючи ці обставини, позивач [PERSON]вважає,що компенсувати заподіяну йому немайнову шкоду можливо при відшкодуванні суми 5000 гр. З підстав,передбачених ст.22,23,1166-1167,1187-1188,1199 ЦК України позивач [PERSON]просить суд стягнути з відповідача [PERSON]на її користь втрату товарної вартості автомобіля в розмірі 4956 гр.25 коп.та судові витрати;позивач [PERSON]просить суд стягнути з відповідача [PERSON]на його користь витрати по оплаті послуг експерта автотоварознавця в сумі 600 гр.,витрати по поштовому виклику відповідача на обстеження автомобіля в сумі 54 гр.36 коп.,вартість діагностики та лікування дитини в сумі 164 гр.66 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гр.та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON]заявлені вимоги підтримала та пояснила,що відповідач [PERSON],вина якої в ДТП встановлена постановою суду,до теперішнього часу дієвих заходів для відшкодування втрати товарної вартості автомобіля,пошкодженого в ДТП, не вживала,в добровільному порядку зробити це відмовилась. До ДТП автомобіль «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» 2011 року випуску був фактично новий,не пошкоджений,у разі його продажу після ДТП вона як власник зазнає збитків через втрату товарної вартості автомобіля,ціна якого у порівнянні з аналогічними автомобілями,не пошкодженими в ДТП,буде нижчою.Також зазначила,що на момент ДТП в автомобілі перебували [PERSON]та її онук [PERSON],2011 р.н.,стан здоров*я якого після травмування в ДТП погіршився.Просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Позивач [PERSON].в судовому засіданні позов підтримав та пояснив,що 25.02.2013 р.він керував автомобілем «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER],в районі пр.Маяковського з вини [PERSON]сталося ДТП,в якому автомобіль механічно пошкодили. Відповідачка [PERSON]не мала страхового полісу,вартість ремонту автомобіля оплатила страхова компанія,з якою власниця [PERSON]укладала договір добровільного страхування транспортного засобу.Для визначення розміру матеріальної шкоди був залучений експерт автотоварознавець,послуги якого оплачені в сумі 600 гр.,на огляд автомобіля відповідач була запрошена поштою,ним були понесені відповідні витрати в сумі 54 гр.36 коп. Також на момент ДТП в автомобілі перебував його син [PERSON],2011 р.н.,стан здоров*я якого після травмування в ДТП погіршився, вартість діагностики та лікування дитини були ним оплачені в сумі 164 гр.66 коп.Внаслідок нервових переживань через ДТП та необхідність ремонту автомобіля,лікування сина,витрати особистого часу позивач не мав можливості виконувати належним чином службові обов*язки,через що був звільнений з роботи та не отримав дохід 4500 гр., чим йому була заподіяна моральна шкода в сумі 5000 гр. Просив стягнути з відповідача вказаним вище матеріальні збитки та судові витрати. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з*явилась з невідомих причин,викликалась судовою повісткою,яку отримала особисто під розписку. Надала письмові заперечення,за змістом яких позов не визнала в повному обсязі. Заперечуючи проти вимог [PERSON]вказала,що не оспорює вину в ДТП,в якому був пошкоджений автомобіль «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE»,однак втрата товарної вартості автомобіля не є прямими реальними збитками для власника ,тому не підлягає відшкодуванню. Заперечуючи проти вимог [PERSON]вказала,що експерт ,який проводив авто товарознавче дослідження ,на її думку, не є належним суб*єктом експертної діяльності,тому витрати на його послуги 600 гр.відшкодуванню не підлягають.Крім того,відповідач вважає безпідставними вимоги про відшкодування витрат на обстеження та лікування сина позивача [PERSON],оскільки позивачем не підтверджено про його перебування в автомобілі під час ДТП та травмування. Відповідно до ст.169 ЦПК України справа розглянута без часті відповідача. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши сторони та їх представників,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON]заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню ,позов [PERSON]знайшов своє підтвердження частково на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ,[PERSON].є власником автомобіля «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER] 2011 року випуску,право керування яким мають [PERSON]та [PERSON],про що надана копія свідоцтва. Постановою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2013 р.[PERSON]була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення по ст.124 КпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 340 гр. При розгляді справи про адміністративне правопорушення було встановлено,що 25.02.2013 р.приблизно о 10.00 год.[PERSON],керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO» р.н.[NUMBER] на перехресті вул.Правди з пр.Маяковського в м.Запоріжжі,порушила п.8.7.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України та скоїла зіткнення з автомобілем «КІА» р.н.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON],внаслідок чого некерований автомобіль «КІА» скоїв зіткнення з автомобілем «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], автомобіль отримав механічні ушкоджений. За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України ,вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, вина відповідача [PERSON].в ДТП 25.02.2013 р.встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення та не підлягає доказуванню. Як на момент ДТП,так і при розгляді справи в суді, відповідач не надала доказів наявності полісу обов*язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів,тому при вирішенні справи суд виходить з того,що цивільна відповідальність [PERSON]не була застрахована. За змістом ст.22, 23 ЦК України особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1166,1187 ЦК України,шкода,завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи джерелом підвищеної небезпеки,підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України встановлено,що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність,здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди,зокрема,діяльність,пов*язану з використанням транспортних засобів. Особою,яка зобов*язана відшкодувати шкоду,завдану джерелом підвищеної небезпеки,є фізична чи юридична особа,що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,використання якого створює підвищену небезпеку. За обставинами справи ,відповідач на момент ДТП ,в якому був пошкоджений автомобіль «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER],володів джерелом підвищеної небезпеки автомобілем «CHEVROLET AVEO» р.н.[NUMBER],на якому позивачам була заподіяна шкода,на законних підставах. Враховуючи наведене вище,відповідач [PERSON]зобов*язана відшкодувати шкоду,завдану джерелом підвищеної небезпеки,разом з тим,позивачі зобов*язані довести факт завдання шкоди за участю відповідача та її розмір. Відповідно до довідки ,виданої старшим інспектором відділення ДТП м.Запоріжжя при УМВС України в Запорізькій області Бондаренком,25.02.2013 р.автомобіль «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER] під керуванням позивача [PERSON].в результаті ДТП на перехресті вул.Правди-пр.Маяковського в м.Запоріжжі отримав механічні ушкодження задньої частини у ДТП за участю [PERSON],між діями якої та пошкодженням вказаного транспортного засобу встановлено причинний зв*язок. На підтвердження розміру завданої з вини відповідача шкоди позивач [PERSON],яка є власником пошкодженого транспортного засобу,надала висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 3603,яким визначено,що розмір втрати товарної вартості автомобіля «SCODA OCTAVIA A5 AMBIENTE» р.н.[NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДПТ,становить 4 956 гр.25 коп. Протягом розгляду справи відповідач цих обставин не спростувала. Вказана обставина не є страховим випадком,у разі настання якого шкода має відшкодовуватись позивачці страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі договору добровільного страхування,укладеного з [PERSON].21.12.2012 р. Як роз*яснив Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.17 Постанови Пленуму № 4 від 01.03.2013 р.»Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки»,якщо факт завдання шкоди відповідно до ст.6 Закону України № 1961 не є страховим випадком,потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил,встановлених ЦК. Стаття 22 ЦК України передбачає право особи на відшкодування збитків, згідно п.2 ч.2 цієї статті до них відносяться доходи,які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах,якщо б її права не були порушені(упущена вигода). Втрата товарної вартості автомобілем позивача [PERSON]відноситься саме до збитків у виді упущеної вигоди,оскільки позивач [PERSON]за звичайних обставин при продажу вказаного вище автомобіля могла б отримати більші доходи,ніж від продажу пошкодженого в ДТП автомобіля. Підстав вважати висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 3603,яким визначено розмір втрати товарної вартості автомобіля,неналежним доказом,суд не встановив. Таким чином,втрата товарної вартості автомобілем позивача [PERSON].в розмірі 4956 гр.25 коп.підлягає стягненню з відповідачки. Крім того,відповідно до п.1 ч.2 цієї ж статті ,з [PERSON]на користь позивача [PERSON]суд стягує витрати по оплаті експертного дослідження в сумі 600 гр.та виклик її на обстеження автомобіля поштою в сумі 54 гр.36 гр.,які підтверджені квитанціями,оскільки ці витрати були пов*язані з пошкодженням майна для поновлення порушених прав позивачів(реальні збитки). Вирішуючи позов [PERSON]про відшкодування моральної шкоди,суд встановив наступне. В обґрунтування вимог в цій частині [PERSON]вказав,що в ДТП він особисто травмований не був ,однак пережив нервовий струс,погіршився загальний стан здоров*я,через що він звертався на консультацію до лікаря. Крім того,у зв*язку із пошкодженням автомобіля він зазнав розладу нормального життя, витрачав особистий час на вирішення питань по ремонту автомобіля та інших,з цим пов*язаних проблем,не міг виконувати належним чином обов*язки за місцем роботи,звідки змушений був звільнитися,не отримав запланований дохід та не міг нормально утримувати сім*ю. Проте ці обставини на час розгляду справи в такому обсязі,як їх вказав позивач ,не доведені. Об*єктивно за матеріалами справи підтверджується той факт,що 26.02.2013 р.позивач [PERSON]дійно звертався на консультацію до лікаря кардіолога,отримав рекомендації,однак на лікарняному не перебував,вказав,що працює приватним підприємцем,розмір його доходів до ДТП та після цього нічим не підтверджені. Також позивач [PERSON]вказав,що в ДТП був травмований його син [PERSON],2011 р.н.,який потім обстежувався та лікувався за його рахунок,одна ці обставини нічим об*єктивно не були підтверджені,а,навпаки,спростовані постановою суду від 25.03.2013 р.,якою встановлено,що в ДТП за вказаних вище обставин були травмовані [PERSON],[PERSON]та пасажир [PERSON] Таким чином,розмір моральної шкоди в сумі 5000 гр.явно не відповідає обставинам справи та немайновим наслідкам,які настали в результаті ДТП,є неспівмірним та навіть перевищує розмір тих витрат,яких зазнав позивач [PERSON] Враховуючи ,що в ДТП позивач [PERSON]безумовно пережив нервовий струс,хвилювання з приводу пошкодження майна значної вартості,зазнав ,хоча і короткочасного,розладу здоров*я,витрачав час на вирішення питань,безпосередньо пов*язаних із ДТП,суд дійшов висновку,що останній дійсно зазнав моральної шкоди у зв*язку із ДТП,одак визначає розмір відшкодування в сумі 1000 гр., що є співмірним із завданою немайновою шкодою та відповідає принципам розумності і справедливості. Відповідно до ст.88 ЦПК України,суд стягує з відповідача на користь позивачів витрати по оплаті судового збору,які підтверджені квитанціями. На підставі ст.ст. 22,23,1166-1167,1187-1188 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,169,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: partial