Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], Охрімовецької сільської ради про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Охрімовецької сільської ради від 22 березня 2006 року № 15 в частині визнання права власності на [ADDRESS] за [PERSON] та про визнання права власності на ? дому [ADDRESS] за [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що у 1982 році було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], матір'ю відповідача [PERSON] За час шлюбу позивач разом з дружиною побудували спірне домоволодіння по [ADDRESS], на купленій позивачем в колгоспі земельній ділянці, але документи про це не збереглися. Так як позивач працював лісником, то проживали з дружиною та її сином на кордоні в лісництві, а в 1994 році всі разом переїхали проживати в новозбудований будинок в с. Охрімівці. Позивач документів чи дозволів на будівництво будинку не отримував, а документи про придбання ним будівельних матеріалів не збереглися, так як переїжджали, однак про будівництво дому в [ADDRESS] позивачем та його дружиною об'єктивно можуть підтвердити свідки. В 2006 році дружина ініціювала визнати право власності за свої сином - [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Охрімовецької сільської ради від 22 березня 2006 року № 15, визнано право власності за відповідачем [PERSON] на будинок [ADDRESS]. Позивач вважає дане рішення незаконним, так як спірне домоволодіння є спільною власністю його та дружини. Після смерті дружини відкрилась спадщина, зокрема на частину спірного дому, яка належала їй, позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, так як проживав разом з спадкодавцем, враховуючи наведене, позивач просить визнати за ним право власності на ? будинку по [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги з мотивів наведених у позовній заяві, просив їх задоволити повністю. Додатково пояснив, що довгий час працював лісником, а тому будував дім, купував будівельні матеріали саме він з дружиною, так як відповідач був неповнолітній ніде не працював, а потім служив в армії. Відповідач [PERSON] позов не визнав. В заперечення позову пояснив, що так як працював в колгоспі, то в 1984 році ним було придбано земельна ділянка розміром 0, 22 га та старенький глинобитний будинок, які належали колгоспу та розташовані по сусідству з його домоволодінням, що підтверджується договором купівлі - продажу. В подальшому старий глинобитний будинок було розвалено і побудований новий, право власності на який просить визнати позивач. Спірний будинок будував він, так як працював в колгоспі, мав заробіток, в 1993 році виконавчим комітетом Охрімовецької сільської ради йому було надано в порядку приватизації земельну ділянку на якій розташовано спірний будинок, в 2006 році оформив право власності на будинок на підставі рішення виконавчого комітету. Також відповідач вказав, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували той факт, що земельну ділянку, на якій розташовано спірний будинок куплено позивачем та про його участь в будівництві дому, а тому його позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. Представник [PERSON] підтримав позицію відповідача [PERSON], просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що відповідачем було оформлено право власності в 2006 році, дружина позивача(матір відповідача) - померла в 2007 році, тобто спірний будинок не належав їй за життя, а тому позивач не може його успадковувати. Представник відповідача - Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області в судовому засіданні, вказала, що рішення виконавчого комітету було прийнято законно, просила прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, свідків, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи судом встановлено наступне: 30 листопада 1982 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області було зареєстровано шлюб (свідоцтво серії [NUMBER]). Як вбачається з погосподарської книги Охрімовецької сільської ради за 1983 - 1985 роки, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, в 1983 році [PERSON], вибула з господарства за особовим рахунком № [NUMBER] в погосподарський номер 882, у зв'язку з одруженням, а на господарстві, яке належало батькові відповідача за особовим рахунком [NUMBER] залишився проживати відповідач - [PERSON] З трудової книжки колгоспника [PERSON] [NUMBER], оригінал якої оглянуто в судовому засіданні слідує, що [PERSON] в 1983 році відпрацював 130 людиноднів в колгоспі імені Дзержинського с. Охрімівці, Віньковецького району Хмельницької області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Охрімовецької сільської ради від 28 жовтня 2013 року № 419, протоколом зборів колгоспників № 6 від 23 грудня 1983 року [PERSON] приєднана земельна ділянка площею 0, 22 га в с. Охрімівці, що підтверджується записами в земельно - кадастровій книзі. 03 лютого 1984 року між [PERSON] та колгоспом ім. Дзержинського від імені якого по дорученні діяв [PERSON] укладено договір, відповідно до якого [PERSON] купив за 450, 00 карбованців, в [ADDRESS] під шифером та хлів. Договір зареєстровано за № 1, посвідчено секретарем виконавчого комітету Охрімовецької сільської ради Віньковецького району - Тарнаруцькою Г.А., за реєстрацію стягнуто 16 карбованців державного мита. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 626 відповідачем [PERSON] сплачено 450,00 карбованців за продану колгоспом ім. Дзержинського хату. Як вбачається з погосподарської книги за 1983 - 85 роки Охрімовецької сільської ради в домогосподарстві за № [NUMBER] проживав [PERSON], який 29.10.1984 році вибув в армію. Станом на січень 1984 року за господарством особовий рахунок [NUMBER] значиться земельна ділянка розміром 0, 52 га, тобто з врахуванням приєднаної за рішенням зборів колгоспників № 6 від 23 грудня 1983 року земельної ділянки площею 0, 22 га. З дослідженої в судовому засіданні погосподарської книги Охрімовецької сільської ради за 1986 - 1990 роки, слідує, що новозбудований спірний цегляний будинок було побудовано в 1984 році. Головою двору є [PERSON], інші члени господарства не значаться. Про те, що спірний будинок зведено на земельній ділянці, яка була приєднана у 1983 році за рішенням зборів колгоспників зазначає як позивач так і відповідач, і не оспорюється сторонами по справі. Згідно з рішенням виконавчого комітету Охрімовецької сільської ради № 22 від 20 серпня 1993 року, [PERSON] безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку 0, 52 га, в тому числі 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, 0, 27 га - для ведення особистого підсобного господарства. В січні 1994 року позивач [PERSON] разом з дружиною [PERSON] прибули в господарство, головою якого був [PERSON] по [ADDRESS], що підтверджується даними по господарської книги за 1991 - 1995 роки, дана обставина визнається та неоспорюється сторонами по справі. Рішенням виконавчого комітету Охрімовецької сільської ради від 22 березня 2006 року № 15 визнано право власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] На підставі вказаного рішення, виконавчим комітетом Охрімовецької сільської ради 16 серпня 2006 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. 16 серпня 2006 року Віньковецьким МКП «Інвентарбюро» [PERSON] було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який видано на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позивач залишився проживати з відповідачем [PERSON] та його сім'єю в будинку [ADDRESS], де й був зареєстрований. Через неприязні відносини між сторонами та конфлікт з приводу майна, в листопаді 2012 року, позивач переїхав проживати до сина в с. Женишківці, Віньковецького району, де й проживає, дані обставини визнаються та не оспорюються стронами по справі. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність", який був чинний на момент реєстрації права власності за відповідачем, у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Як встановлено судом, відповідач у встановленому порядку набув право власності на земельну ділянку, на якій збудовано спірний будинок, відповідно до рішення зборів колгоспу, яка пізніше за рішенням виконавчого комітету Охрімовецької сільської ради № 22 від 20 серпня 1993 року, безоплатно передана [PERSON] у приватну власність. Твердження позивача про те, що безпосередньо він купив в колгоспі земельну ділянку та розташований на ній старий глинобитний будинок повністю спростовується договором купівлі продажу, прибутковим касовим ордером, відповідно до яких покупцем є відповідач - [PERSON], а також засвідченими секретарем Охрімовецької сільської ради письмовими поясненнями Тарнаруцької Г.А., яка підтвердила що такий договір купівлі [PERSON] будинку [ADDRESS] дійсно був укладений, про що зроблений запис в Охрімовецькій сільській раді. Так, свідок [PERSON] хоч зазначав, що він не підписував договір, однак не заперечив сам факт укладення договору купівлі - продажу, а також вказав, що якщо є прибутковий касовий ордер, то кошти були сплачені колгоспу, оскільки бухгалтерія в ті часи велась дуже строго. Крім того, суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що відповідач не міг купити земельної ділянки та будинку, оскільки не працював в колгоспі, так як дані доводи спростовуються відомостями трудової книжки відповідача. Згідно з роз'ясненнями п. 4 Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», згідно зі ст. 17 ЗК і ст. 14 Закону України "Про власність" земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України "Про власність", таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Суд не може взяти до уваги твердження позивача про те, що він приймав участь в створенні спільної власності, так як придбавав будівельні матеріали, оскільки як зазначає позивач будь - яких документів, які б підтверджували купівлю будівельних матеріалів у нього не має. Позивач вказує, що дані обставини можуть підтвердити покази свідків. Однак, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що точно сказати хто брав безпосередню участь у будівництві спірного будинку сказати не може, але так як позивач був лісником, то напевно він. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що участь в будівництві брали позивач та його дружина, чи будував будинок відповідач [PERSON] сказати не може, їй невідомо, коли саме був збудований спірний будинок, а також свідок вказала, що позивач будував дім на дві сім'ї для свого сина по вулиці Молодіжній, в селі Охрімівці, але чи планував позивач у ньому жити сказати не може. Як пояснив свідок [PERSON], позивач є його батьком, на даний момент проживає у нього, хто як будував будинок точно сказати не може, так як позивач з сім'єю проживали окремо. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідач [PERSON] зареєстрував право власності на спірний будинок [ADDRESS], Віньковецького району, 16.06.2006 року. Таким чином, станом на [INFO] - день смерті [PERSON] - дружини позивача, останній не належало право власності на спірний будинок, а тому даний будинок не може входити до складу спадщини, відтак не має жодних підстав визнавати за позивачем право власності на частину будинку в порядку спадкування після смерті дружини. Таким чином, обравши способом захисту порушеного права пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно та визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування позивач в силу ст. 10 ЦПК України, не довів правову та фактичну підставу своїх вимог. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed