Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 серпня 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що відповідач по справі - її чоловік, з яким вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 1997 року. Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач та позивач із січня 2013 року мешкають окремо - позивач разом із дітьми за адресою: [ADDRESS], а відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]. Старша дитина - [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства та, згідно висновку ВКК за № 254/1 від 23.10.2012 року, має діагноз - дитячий церебральний параліч. Позивач не працює, оскільки доглядає дітей, у тому числі й дитину- інваліда [PERSON]. Відповідач є бізнесменом, має постійний доход, але допомогу на дітей здійснює нерегулярно та не в достатній мірі. Позивач вважає, що на дитину-інваліда їй потрібно витрачати 10500,00 грн. на місяць, які складаються із потреби у няні, медичних препаратах, памперсах, одягу й харчуванні, та просить стягнути вказані грошові кошти з відповідача на її користь. Позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] присутні у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON], присутні у судовому засіданні, позовні вимоги визнали частково. Відповідач при цьому пояснив, що дійсно він із позивачем, на теперішній час, перебувають у шлюбі, від якого мають трьох дітей, одна донька із яких - [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства. Із травня 2013 року він мешкає окремо від родини, однак, щомісячно, надає грошове утримання як на дітей, їх лікування та відпочинок, так й на дружину, про що маються письмові докази - квитанції. Також, у будинку дружини, де вона мешкає із дітьми є дві няні, прибиральниця та водій, договори про послуги із якими укладені з відповідачем та оплачує ці послуги саме відповідач. Враховуючи, що догляд за дітьми позивач особисто не здійснює, оскільки, молодша донька відвідує дитячій садочок, середній син навчається у школі, а за дитиною-інвалідом доглядають няні - відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсягу. У подальшому, відповідач змінив своє відношення до позову, зазначивши у судовому засіданні про свою згоду сплачувати на користь позивача 4000,00 грн., а потім остаточно просив суд стягнути з нього на користь [PERSON] грошові кошти у сумі, близької до мінімальної заробітної плати - 1220,00 грн. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони з 28 березня 1997 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 06.05.1997 року (а.с.7). Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). [PERSON], [INFO] - є інвалідом дитинства та, згідно висновку ВКК за № 254/1 від 23.10.2012 року, має діагноз - дитячий церебральний параліч та потребує стороннього догляду (а.с.10). Згідно довідки керівника органу самоорганізації населення мікрорайону «Док» від 08.11.2013 року, разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - мешкає дитини-інвалід [PERSON] та інші діти подружжя. Відповідач [PERSON] працевлаштований, є засновником ТОВ «Данком» та ТОВ «Дорожньо-ремонтно-будівельне об»єднання», та у судовому засіданні визнав свою матеріальну спроможність надавати грошове утримання дружині (а.с.4,5). Як встановлено у судовому засіданні, та ці обставини визнані сторонами та не потребують доказування - поряд із позивачем та її дітьми, у будинку за адресою: [ADDRESS] - працюють дві няні та прибиральниця. Як з боку позивача, так й з боку відповідача у судове засідання були надані договори про надання послуг няні, укладені між позивачем та фізичною особою [PERSON] від 01.02.2013 року та між відповідачем та фізичною особою [PERSON] від 24.01.2013 року та між відповідачем та фізичною особою [PERSON] від 04.01.2013 року - на підтвердження здійснення належного догляду за дітьми з боку батьків. Відповідно до вимог ст.88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Вивчивши наведене, суд вважає, що для виникнення права одного із подружжя на отримання аліментів від іншого, повинні бути наявними та доведеними перед судом чотири умови, а саме - встановлення факту проживання з дитиною-інвалідом того з подружжя, хто претендує на утримання; встановлена інвалідність дитини; встановлення стану дитини-інваліда, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду; встановлення факту опікування дитиною одним з подружжя, який проживає з дитиною. Відсутність хоча б однієї складової позбавляє дружину права вимагати стягнення грошових коштів на її користь. Тобто, покладення опікування на іншу особу - няню та доглядальницю - припиняє право на утримання. У даній справі встановлено наявність усіх чотирьох складових, необхідних для отримання [PERSON] грошового утримання від [PERSON], оскільки доведено письмовими доказами та визнано сторонами у судовому засіданні, що [PERSON], [INFO] - мешкає разом із матір»ю за адресою: [ADDRESS], є інвалідом дитинства та потребує стороннього догляду. Щодо наявних договорів, укладених між сторонами із фізичними особами - [PERSON] та [PERSON], які виконують обов»язки няні у родині [PERSON] - суд не може визнати їх наявність як підставу для відмови у позові та посилатись при цьому на покладення позивачем обов»язку опікування дитиною-інвалідом на цих осіб - оскільки у наданих суду копіях договорів не зазначено конкретно ким із трьох дітей подружжя повинні опікуватись вказані особи та надавати свої послуги няні. Вирішуючи питання щодо розміру грошового утримання [PERSON], суд виходить із того, що відповідач спроможний надавати таке утримання та визнав позовні вимоги частково - у сумі близької до мінімальної заробітної плати - 1220,00 грн. Посилання позивача на щомісячний розрахунок потреб дитини -інваліда у сумі 10500,00 грн. суд не вважає належним доказом витрат особисто на [PERSON] з якою мешкає дитина-інвалід, оскільки вказаний нею перелік відноситься до іншого предмету позову - аліментів на дитину, та може враховуватись під час вирішення саме цього питання. У судовому засіданні позивач та її представники не надали суду інших обґрунтувань зазначеної [PERSON] суми. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до частини задоволених вимог - у розмірі 100,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial