Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-05 00:00:00

14 червня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним та посилаючись на те, що спірне майно перебуває у заставі позивача на забезпечення грошового зобов'язання [PERSON] та незважаючи на це Державним виконавцем було накладено на нього арешт, та на правові підстави позову, просив позовні вимоги задовольнити та звільнити з-під арешту, накладеного 07 грудня 2012 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС ММУЮ, автомобіль ГАЗ 3110 5101, 2006 року випуску, синього кольору, д.н. [NUMBER]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу за його відсутності та позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про можливість розгляду питання про звільнення спірного автомобіля з-під арешту за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Відповідно до тексту договору застави від 04 червня 2007 року зазначений договір укладено між позивачем та [PERSON] на забезпечення виконання зобов'язань останнього за кредитним договором № NKSDAK005051A від 30 травня 2007 року. Також з тексту вказаного договору вбачається, що [PERSON] передав позивачу в заставу автомобіль ГАЗ 3110 5101, 2006 року випуску, синього кольору, д.н. [NUMBER], № кузову: [NUMBER]. Вказаний правочин вчинено відповідно до вимог діючого законодавства на згідно відомостей наданих суду - його ніким не оскаржено. Також судом встановлено що на спірний транспортний засіб в рамках виконавчого провадження №34653487 накладено арешт (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.12.2012 року ВП №34643487) Відповідно до ст. 572 ЦПК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. В силу ч.1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин суд вважає позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» про зняття арешту з заставленого майна такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved