Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «[PERSON] [PERSON]» (далі по тексту – ПАТ «[PERSON] [PERSON]», [PERSON]) про визнання припиненою поруки за договором поруки № 014/17-39/1595-34/2 від 04 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» і [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 березня 2008 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ « [PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-39/1595-34 про надання споживчого кредиту в розмірі 78000,00 доларів США для придбання об’єкту нерухомості в строк до 03.03.2028 року. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором № 014/17-39/1595-34 між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» в особі Хортицького відділення та [PERSON] 04 березня 2008 року укладено договір поруки № 014/17-39/1595-34/2. Відповідно до п. 1.2. цього договору сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов’язання перед банком відповідати по борговим зобов’язанням боржника – [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №014/17-39/1595-34 від 04 березня 2008 року, а саме: повернути кредит в розмірі 78000,00 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п. 9.1. кредитного договору №014/17-39/1595-34 від 04 березня 2008 року у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов’язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред’явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Банк скористався правом про дострокове наближення строку погашення кредиту, направивши позичальнику та поручителю 31 січня 2012 року вимоги про дострокове повернення заборгованості по кредиту. Посилаючись на ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов’язання не пред’явить вимогу поручителю, позивач просив визнати договір поруки припиненим, виходячи з того, що банк скористався правом на дострокове наближення строку погашення заборгованості по кредиту, визначивши його як 31 січня 2012 року, а відтак, як на думку позивача, банк мав право звернутись з вимогою до поручителя протягом 6 місяців від дня отримання вимоги про дострокове повернення заборгованості по кредиту. В суді представник позивача вимогу, викладену в позові, підтримав, уточнивши дату, з якої договір поруки має бути визнаний припиненим, а саме з 04 вересня 2012 року. В суді представник відповідача проти позову заперечує, з наступних підстав. Як на думку представника відповідача, у даному випадку не доцільно застосовувати положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки, відповідно до п. 4 договору поруки № 014/17-39/1595-34/2 даний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов’язань за кредитним договором, а відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов’язань в повному обсязі. Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов’язання не пред’явить вимоги до поручителя, а відтак, підстав для застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України не має, оскільки позичальник зобов’язання перед банком в повному обсязі не виконав. Виходячи з наведеного, просить в позові відмовити. Всебічно і повно дослідивши обставини справи, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 березня 2008 року між ВАТ «[PERSON] [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ « [PERSON] [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-39/1595-34 про надання споживчого кредиту в розмірі 78000,00 доларів США для придбання об’єкту нерухомості в строк до 03.03.2028 року ( а.с. 5-9). Відповідно до п. 1.1.6. кредитного договору № 014/17-39/1595-34 датою остаточного погашення кредиту є 03 березня 2028 року. Згідно п. 9.1. кредитного договору № 014/17-39/1595-34 у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов’язань за цим договором, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред’явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором № 014/17-39/1595-34 між ВАТ «[PERSON] [PERSON]» в особі Хортицького відділення Запорізької обласної дирекції «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] 04 березня 2008 року укладено договір поруки № 014/17-39/1595-34/2 ( а.с. 10-11). Відповідно до п. 1.2. договору поруки сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов’язання перед банком відповідати по борговим зобов’язанням боржника – [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №014/17-39/1595-34 від 04 березня 2008 року. 31 січня 2012 року у зв’язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов’язань за кредитним договором банком була пред’явлена письмова вимога № С 08-114-1/11-264 до позичальника та поручителя про дострокове повернення кредиту протягом 30 (тридцяти) днів від дати отримання цієї вимоги ( а.с.12-14). Зазначена вимога отримана поручителем 03 лютого 2012 року. Граничним строком виконання основного зобов'язання позичальника перед кредитором, встановленим банком є 04 березня 2012 року. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як роз’яснює п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначає, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відтак ПАТ «[PERSON] [PERSON]» мав право звернутись з вимогою до поручителя в період з 04 березня 2012 року по 04 вересня 2012 року. Оскільки банк таке право не реалізував, суд вважає вимогу позивача законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved