Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка 14.09.1985 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 26.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим. З 2009 року позивачка має третю групу інвалідності та потребує оперативно втручання. Інших джерел доходу окрім пенсії у позивачки не має. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги по мотивах, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на недієздатну дружину, оскільки офіційне не працює, але не відмовляється допомоги зробити позивачу операцію. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспортних даних [PERSON] між нею та [PERSON] 14.09.1985 року був укладений шлюб, який на підставі рішення Сімферопольського районного суду АР Крим 26.07.2013 року було розірвано. Згідно з довідкою лікаря міської лікарні № 6 м. Сімферополя від 05.09.2013 року, [PERSON] потребує тотального ендопротезування правого тазостегнового суглоба. Також згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії КР-12 № 016637, [PERSON] має третю групу інвалідності та причиною інвалідності є загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату з 28.05.2013 року. Також, як пояснила у судовому засіданні позивачка, вона потребує постійного тривалого лікування в умовах стаціонару, санаторно-курортного лікування, що вимагає великих матеріальних збитків. Згідно довідки УПФ від 05.09.2013 року, позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1005,91 грн. Згідно з даними трудової книжки відповідача [PERSON] він був звільнений з останнього місця роботи 31.12.2012 року за власним бажанням. Згідно з ч.4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч.2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Згідно з ч.2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.12 року за № 5515-VI прожитий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2013 році особи, які втратили працездатність становить: з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року – 894 грн.; з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року 949 грн. Таким чином, оцінивши докази, враховуючи те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти та те, що позивачка отримує мінімальний прожитковий мінімум, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed