Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з [PERSON] на свою користь 41360 грн. 35 коп., необхідних для ремонту автомобіля, та 50,00 грн. витрачені на проведення експертизи, що є предметом позову. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2013 року судом залучено у якості третьої особи без самостійних вимог Приватне акціонерне товариство «НФСК «Добробут». (а.с.39-40) Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснив, що 21 листопада 2012 року мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілем «Хонда» д/н [NUMBER], яким керував відповідач, та автомобіля [NUMBER], власником якого є позивач, під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем керував [PERSON] За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, для визначення вартості матеріального збитку позивач звернулась до спеціаліста-оцінювача - СПД «[PERSON].», який визначив вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, внаслідок його пошкодження в розмірі 41310,35 грн., що підтверджується Звітом № 2222 оцінки автотранспорту 23 січня 2013 року, за проведення експертного дослідження сплачено 50 грн.00 коп. Представник позивача наголосив, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди був чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6757890 від 06 червня 2012 року, який укладено між Приватним акціонерним товариством «НФСК «Добробут» та відповідачем, позивач скористалась своїм правом отримати страхове відшкодування та звернулась до Приватного акціонерного товариства «НФСК «Добробут» з заявою про виплату страхового відшкодування та долучила необхідні документи, однак до цього часу страхова компанія не виплатила страхове відшкодування, тому позивач скористалась своїм правом пред'явити вимоги про відшкодування заданих збитків за рахунок особи, яка визнана винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, та просить стягнути з відповідача на свою користь 41360 грн. 35 коп., необхідних для ремонту автомобіля, та 50,00 грн. витрачені на проведення експертизи, що є предметом позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи (а.с.45-47), пояснив, що дійсно 21 листопада 2012 року мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілем «Хонда» д/н [NUMBER], яким керував відповідач, та автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON]. За постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року відповідача визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у встановленому порядку відповідач не оскаржував постанову суду. Оскільки, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, був чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6757890 від 06 червня 2012 року, який укладено між Приватним акціонерним товариством «НФСК «Добробут» та відповідачем, яким визначено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого, в розмірі 50000,00 грн., відповідач вважає, що позивач має можливість задовольнити свої вимоги щодо відшкодування завданих збитків, пов'язаних з пошкодженням транспортного засобу, за рахунок страхової компанії. Уповноважений представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «НФСК «Добробут», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки представника третя особа суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору третя особа не скористалась. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. в дохід держави. (а.с.4) Як встановлено судом у мотивувальній частині постанови: « [PERSON] 21.11.2012 року о 21-30 год., керуючи автомобілем«Хонда» д/н [NUMBER] по бульвару Перова, не врахував дорожню обстановку та при виникненні небезпеки змінив напрямок руху при цьому не впевнившись, що це буде безпечно, що призвело до зіткнення з автомобілем [NUMBER] водій [PERSON], чим пошкодив автомобілі». Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, власником автомобіля «Мазда 3», державний реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобілем керував [PERSON]. Згідно Звіту № 2222 оцінки автотранспорту, який складено оцінювачем СПД «[PERSON].» 23 січня 2013 року, на підставі заяви [PERSON], встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда 3», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження складає 41310,35 грн.. (а.с.5-18) Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Як було з'ясовано під час розгляду справи, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 листопада 2012 року, був чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6757890 від 06 червня 2012 року, який укладено між Приватним акціонерним товариством «НФСК «Добробут» та [PERSON], з визначеним строком дії з 07 червня 2012 року до 06 червня 2013 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 50000,00 грн. (а.с.49) Відповідно до ст.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, який був чинний на момент укладення договору страхування) визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова-відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За нормою ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як передбачено у ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, оскільки [PERSON], як власник застрахованого транспортного засобу - автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER], дія якого призвела до пошкодження майна позивача, застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тому майнову шкоду позивачу у зв'язку із настанням страхового випадку має відшкодувати страховик в межах лімітів відповідальності. Згідно п.3 ст.20 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Разом з тим, відповідно до положень ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, у позивача виникло право на відшкодування шкоди, яка завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за рахунок Приватного акціонерного товариства «НФСК «Добробут», в межах ліміту відповідальності страховика, оскільки в розрізі даного спору майнові інтереси [PERSON] є об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6757890. При цьому, суд враховує, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений у вигляді Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6757890, був чинним на момент настання страхового випадку, тобто дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 листопада 2012 року, не визнавався судом недійсним, а тому умови цього договору є обов'язковими для його учасників, а також для виконання перед іншими особами, в даному випадку перед позивачем по справі, в силу вимог Закону, ці обставини не спростовані третью особою Приватним акціонерним товариством «НФСК «Добробут». Оцінивши наявні у справі докази, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позивачем [PERSON] безпідставно пред'явлено вимоги до відповідача [PERSON] щодо відшкодування матеріальної в розмірі 41360,35 грн., що складає вартість заподіяного матеріального збитку, який визначений на підставі Звіту № 2222 оцінки автотранспорту, який складено оцінювачем СПД «[PERSON].» 23 січня 2013 року, оскільки наявність у винної особи Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зумовлює виникнення у позивача права отримати відшкодування збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, за рахунок страховика Приватного акціонерного товариства «НФСК «Добробут», враховуючи, що розмір шкоди визначений позивачем не перевищує визначений у полісі ліміт відповідальності страховика. Також, суд не вбачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача [PERSON] витрат понесених позивачем в розмірі 50 грн. 00 коп., які сплачено за складання Звіту з визначення вартості матеріального збитку, оскільки відшкодування цих витрат залежить від з'ясування судом підстав для відшкодування позивачу завданої матеріальної шкоди в обсязі визначеному у Звіті № 2222 оцінки автотранспорту, який складено оцінювачем СПД «[PERSON].» 23 січня 2013 року, та підлягає доказуванню з урахуванням положень ст.1192 Цивільного кодексу України, тому не може бути самостійним предметом спору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «НФСК «Добробут» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed