Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-31 00:00:00

В квітні 2013 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому просила зобов'язати [PERSON] привести нежитлову будівлю магазину [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] у попередній стан, який існував на дату укладення договору купівлі-продажу від 01.12.2005 року зареєстрованого в реєстрі за №5388, стягнути з [PERSON] збитки в сумі 178652 грн. 66 коп., заподіяні знищенням будівлі складу «Б-1» по [ADDRESS] Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 30.05.2013 року відмовлено в задоволенні позвних вимог [PERSON] Не погоджуючись з рішенням суду, [PERSON] звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила його скасувати посилаючись на порушення судом норм матеріального тапроцесуального права. [PERSON] зазначала, що факт реконструкції приміщення магазину [NUMBER] та знищення будівлі складу "Б-1" встанволений рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10.07.2012 року, а тому суд безпідставно вважав його недоведеним. Позивач вказувала на неврахування судом першої інстанції того, що заявлений нею позов відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту порушеного права. Крім того, зазначала, що для застосування положень ст. 391 ЦК України достатньо встановлення факту існування перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей щодо належного йому майна. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2005 року належить в рівній частках кожній магазин [NUMBER] (позначений на плані-схемі літерою А-1) зі складом (позначений на схемі-плані літерою Б-1), що знаходяться по [ADDRESS] (а.с.6,7). Посилаючись на те, що [PERSON] самовільно провела реконструкцію даного майна, що унеможливила його поділ в натурі та порушує право іншого спвівласника на користування, володіння, розпорядження належним майном, [PERSON] просила суд зобов'язати відповідачку привести нежитлову будівлю магазину [NUMBER] у попередній стан, який існував на дату укладення договору купівлі-продажу та стягнути з [PERSON] збитки в сумі 178652 грн. 66 коп., заподіяні знищенням будівлі складу «Б-1». Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту знищення об"єкту нерухомості і заподіяння збитків. Проте вказаний висновок суду не відповідає обставинам справи, суперечить положенням ст.ст. 319, 321 ЦК України, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що вищеуказаний об"єкт нерухомості було реконструйовано відповідачем зі зміною його цільового призначення: у торгівельному залі 1-2 споруджено барну стійку і встановлено столи для гри у більярд, об"єднано склад 1-9 і торгівельний зал 1-10, на місці складу Б-1 споруджено мийку для автомобілів. Дані обставини досліджувались судом в іншій цивільній справі та встановлені рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10.07.2012 року, а тому в силу ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню у даній справі. Реконструкція нежитлової будівлі магазину [NUMBER], знесення будівлі складу "Б-1", що перебувають у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], була проведена відповідачкою без згоди іншого співвласника. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини гарантує право на власність. Статтею 41 Конституції України гарантовано право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Закріплено положення, згідно з яким ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Наведені положення знайли совє закріплення в ст.ст. 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. За таких обставин, коли [PERSON] без згоди [PERSON] переобладнала магазин та знесла складське приміщення, порушене внаслідок таких дій право позивачки підлягає захисту шляхом зобов"язанння [PERSON] привести нежитлову будівлю магазину [NUMBER], у попередній стан, який існував на дату укладення договору купівлі-продажу від 01.12.2005 року. Заподіяна [PERSON] внаслідок самовільного знесення відповідачкою складського приміщення майнова шкода, на підставі ст.ст. 1166, 1192 ЦК України підлягає відшкодуванню в розмірі, який визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна та, за даними висновку №С-33 судової будівельно-технічної експертизи (а.с.10-16), складає 178652,66 грн. Виходячи з наведеного, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом рішення про задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved