Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, в якому вказано, що вона, [PERSON], 03 вересня 1994 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було розірвано 10 жовтня 1995 року. В шлюбі у них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. На даний час дочка [PERSON] знаходиться на повному її утриманні та проживає разом з нею. Матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка навчається у школі відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, хоча має постійне місце роботи. Він працює: 119607, м. Москва, Мічурінський пр., б. 9, корп. 2, ТОВ «Спецміст». Вихованням дитини не займається. У звязку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила, просила позов задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що дочка [PERSON] на даний час досягла повноліття, зараз закінчує навчання у середній загальноосвітній школі та потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не нижче 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до моменту закінчення навчання. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, проти доводів позивача та проти задоволення позову у повному обсязі заперечував. Суду надав письмові заперечення, у яких зазначив, що він є неплатоспроможним, адже з нього утримують заборгованість по аліментам згідно з виконавчим листом у розмірі 27 % на користь [PERSON] на сплату заборгованості по аліментам, яка утворилась до повноліття доньки. Водночас з нього утримують аліменти у розмірі 33 % на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей. Отже, за двома виконавчими листами з нього утримують 60 % аліментів. Він вважає, що надає допомогу позивачу, оскільки щомісячно з нього утримують на її користь заборгованість по аліментам. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що їй виповнилося 18 років. Вона навчається у школі до 24.06.2013 року. Вже закінчує навчання. Живе на гроші матері. [PERSON] є її батьком. Матеріальної допомоги він не надає, а тільки погашає заборгованість по аліментам, які він повинен був сплачувати до досягнення нею повноліття. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки від нього жодної допомоги вона не отримує. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 206762, виданим 12 квітня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області [PERSON] народилася 22.02.1995 року. Батьком дитини записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 022954, виданим 10 жовтня 1995 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] 10 жовтня 1995 року розірвала шлюб з [PERSON], про що зроблено запис № 624. Прізвище громадянки після розірвання шлюбу [PERSON]. Згідно з довідкою № 295 від 14.03.2013 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 7-а/4, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою № 262/18-00/18 від 13.03.2013 року, виданою ДПІ у м. Сєвєродонецьку, [PERSON] станом на 11.03.2013 року не перебуває на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку як фізична особа-підприємець. Згідно з довідкою № 2865 від 13.03.2013 року, виданою СЗШ І-ІІІ ступенів № 13, [PERSON] дійсно навчається в 11-а класі СЗШ І-ІІІ ступенів № 13 м. Сєвєродонецька Луганської області до 24.06.2013 року. Згідно з довідкою від 07.06.2013 року, виданою ТОВ «Спецміст», [PERSON] дійсно працює у ТОВ «Спецміст» з 01.02.2008 року по теперішній час на посаді машиніста компресорної установки 4 розряду. Згідно з довідкою № 07б від 07.06.2013 року, виданою ТОВ «Спецміст», у бухгалтерії знаходиться з січня 2011 року два виконавчих листа, за якими провадиться утримання та перерахування аліментів [PERSON] та [PERSON] Заборгованість по аліментам на користь [PERSON] станом на 01.06.2013 року складає 110 455, 27 рублів. На користь [PERSON] заборгованості немає. Згідно з постановою Управління федеральної служби судових приставів про розрахунок заборгованості по аліментам від 12.08.2010 року № 14/6/3258/8/2010, [PERSON] має заборгованість по аліментам на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини станом на 01.08.2010 року у розмірі 107 440, 15 рублів. Згідно з виконавчим листом № 3к-51/2009 від 18.11.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30 серпня 1995 року та до досягнення нею повноліття. Згідно з постановою про порушення виконавчого провадження № 2127/8 від 01.04.2008 року, судовим приставом-виконавцем Валуйського районного відділу судових приставів УФССП Росії порушено виконавче провадження № 1/3483/266/3/2008 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку боржника. Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи відповідач офіційно працює, має стабільний щомісячний заробіток, сплачує заборгованість по аліментам за рішенням суду на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], а також щомісячні аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на погашення заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], на утримання себе, на сплату аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, та ще й на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання повнолітньої дитини, частково заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий. Однак, посилання відповідача на зазначені вище обставини як підставу відмови у позові, суд вважає безпідставними виходячи з наступного. Як зазначив відповідач, він не повинен нічого сплачувати на дитину, яка навчається, у звязку з тим, що і так щомісячно з нього утримують на користь позивача заборгованість по аліментам, яку він не сплатив своєчасно до повноліття дитини. З такою позицією відповідача суд не погоджується, оскільки вважає, що його фінансові зобовязання, не виконані своєчасно, не можуть бути підставою для відмови у даному позові, навіть тоді коли ці зобовязання виникли перед позивачем, яка на даний час отримує від відповідача повернення своєчасно несплачених аліментів. З посиланням відповідача як на підставу відмови у позові на ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якою із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості пятдесят відсотків, суд також не погоджується, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За таких обставин, враховуючи, що повнолітня дочка відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має достатній заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням інших утриманців відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, що у сукупності з його виплатами по аліментам на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, становитиме 50 % доходу, що не заборонено законодавством. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial