Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

В квітні 2013 року позивачі звернулись до суду з позовом до Київської міської ради в якому просили визнати за кожним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову вказують на те , що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить двокімнатна квартира [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2006 року, виданого державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори. Вказують, що [PERSON] своїх дітей не мала, заповіту на випадок своєї смерті не залишала. У встановлений законом шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини звернулись позивачі : [PERSON] , якій згідно з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2012 року з померлою [PERSON] встановлено факт родинних відносин, та встановлено, що померла [PERSON] є племінницею [PERSON]; [PERSON], яка є двоюрідною сестрою [PERSON] та в порядку представлення має право на спадкування ; [PERSON],яка є двоюрідною сестрою померлої та за правом представлення має право на спадкування; [PERSON], який є двоюрідним братом померлої та за правом представлення має право на спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON], на підставі якого вона є власником квартири [ADDRESS] не зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а тому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко прийнято відмову у вчиненні нотаріальної дії , а саме видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Також державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві було відмовлено у державній реєстрації права власності за [PERSON], у зв`язку з чим позивачі звернулись до суду із даною заявою. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволення. Відповідач Київська міська рада - свого представника в судове засідання не направили, подавши через канцелярію суду письмові пояснення на позов , вказавши , що при ухваленні рішення міська рада покладається на розсуд суду та просить проводити судовий розгляд у відсутності представника ради. Третя особа- Головне управління юстиції , яке повідомлялось судом належним чином про місце, день та час судового розгляду в судове засідання свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомило, у зв`язку з чим судом ухвалено про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Вислухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у м.Києві [INFO], Серії [NUMBER]. Померлій [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS], загальною площею 39,40 кв.м., в тому числі жилою площею - 23,60 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори Мельник І.Р., зареєстроване у реєстрі № 4-1343, та зареєстрованому в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна 28.08.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла вищевказана квартира. Із матеріалів спадкової справи, що міститься у матеріалах справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись : [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою померлої, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2012 року № 2604/19237/2012, яке набрало законної сили 10.12.12 р. [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою померлої , що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2012 року № 2601/14788/12, яке набрало законної сили 14.09.2012 р. [PERSON] - двоюрідний брат померлої, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2012 року № 2604/21351/2012, яке набрало законної сили 30.01.2012 р. [PERSON] -рідна тітка померлої, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2012 року. Відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від ії прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1263 ЦКУ у третю чергу на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Пунктом 4 статті 1266 ЦКУ передбачено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Пунктом 5 статті 1266 ЦКУ передбачено що, якщо спадкування здійснюється за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Згідно статті 1267 ЦКУ частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В ході розгляду справи встановлено , що за життя [PERSON] заповіт не складався. Отже, зважаючи на те, що судом встановлено, що позивачі мають право на спадкування після смерті [PERSON] та звернулись із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк, суд вважає, що за останніми слід визнати право власності у порядку спадкування за законом . Згідно п. п.1, 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно. Судом встановлено, що 15 та 17 квітня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Л.М. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавицею в 2006 році свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру , видане державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори Мельник І.Р., зареєстроване у реєстрі № 4-1343, та зареєстрованому в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна 28.08.2006 року Михайла Донця у місті Києві, загальною площею 39,40 кв. м., не зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято відмову 02 квітня 2013 року в реєстрації прав власності за [PERSON], оскільки документи , подані неналежними особами-в даному випадку спадкоємцями померлої. Відповідно до частини 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент ії смерті. Таким чином, оскільки здійснення державної реєстрації за померлою особою суперечить чинному законодавству, а відсутність такої реєстрації перешкоджає оформленню спадщини позивачам, суд вважає, що їх порушені права підлягають захисту, та як наслідок за ними підлягає визнання право власності в порядку спадкування за законом,зважаючи на те, що рішення суду є правовою підставою для здійснення державної реєстрації права власності на 1\\4 частину квартири за кожним в порядку спадкування за законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved