Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь кошти за договором позики в сумі 58 996 грн., судові витрати, понесені ним при подачі позову та витребувати майно: 1290,22 грам золота 585 проби . В обґрунтування позову зазначає, що 27.06.2013 року позивач уклав з відповідачкою договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 58996,00 грн. та 1290,22 грам золота 585 проби, а остання зобов`язалась їх повернути не пізніше 31.07.2013 року, що підтверджується розпискою та нотаріально завіреною заявою. Однак на момент закінчення терміну дії позики остання грошові кошти та золото не повернула. На неодноразові вимоги про повернення боргу відповідачка не реагує, а навпаки ухиляється від будь-яких зустрічей. В телефонному режимі обіцяє найближчим часом повернути гроші, однак до теперішнього часу своєї обіцянки не виконала. Представник позивача в заяві до суду просив слухати справу без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Предметом позову [PERSON] є зобов'язання, що випливають з позикових правовідносин, а його підставами - фактичні обставини (юридичні факти) укладення договору позики, виконання його умов позикодавцем та неналежне виконання зобов'язань позичальником. Правовідносини, що випливають з договору позики, регулюються статтями 1046-1053 ЦК України. Змістом договору позики є передача однією стороною (позикодавцем) у власність другій стороні (позичальникові) грошових коштів (речей) та зобов'язання останнього повернути позикодавцю суму позики на певних умовах (стаття 1046 ЦК). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 27.06.2013 року позивач позичив відповідачці грошові кошти в сумі 58996,00 грн. та 1290,22 грам золота 585 проби.Відповідачка в свою чергу зобов'язалася повернути позику до 31.07.2013 року, про що свідчить написана власноручно відповідачкою розписка (а.с.9) та нотаріально завірена заява (а.с. 10). У вказаний в розписці строк відповідачка борг не повернула в повному обсязі. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому, позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, на момент закінчення терміну дії Договору відповідач, як позичальник, належним чином взяті на себе зобов'язання не виконав і не повернув позивачу всю отриману суму позики. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.

Outcome: approved