Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-28 00:00:00

Позивач 25 липня 2013 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 25 квітня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 124342. Перебуваючи у шлюбі сторони придбали житловий будинок, який за договором купівлі-продажу належить відповідачу. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та зобовязати [PERSON] сплатити [PERSON] половину вартості вказаного житлового будинку. Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 25 квітня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції в Київській області, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 124342 (а.с.3). Перебуваючи в шлюбі сторони 04 травня 2012 року згідно договору купівлі-продажу, який оформлено на [PERSON], придбали квартиру № 2 в будинку № 62 по вул. Миру, 62, смт. Володарка, Київської області (а.с.18). Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та відмовився від п. 2 позовних вимог, де просив зобовязати [PERSON] сплатити [PERSON] половину вартості спірної квартири та просив лише визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири № 2 в будинку № 62 по вул. Миру, 62, смт. Володарка, Київської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ст. 61 СК України вказує, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 71 СК України вказує, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторони в судовому засіданні зазначили, що мають намір розірвати шлюб, відповідач визнала позовні вимоги, вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved