Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

19.07.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У позові він вказав, що 26.12.2010 року передав [PERSON] суму, еквівалентну 6000 доларів США, які він зобовязався повернути до 26.01.2011 року, про що власноручно написав розписку 26.12.2010 року. На даний час [PERSON] борг не повернув, в звязку з чим [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 47940,00 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача [PERSON] 35940 грн. боргу за договором позики та судові витрати у розмірі 479,40 грн. Позивач вказав, що у грудні 2010 року дав у борг [PERSON] суму, еквівалентну 6000 доларів США та за домовленістю [PERSON] повинен був погашати кредит. [PERSON] частинами повертав кошти, але це були кошти за користування кредитом. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав частково та вказав, що не заперечує факт отримання від позивача грошової суми, еквівалентної 6000 доларів США, однак на сьогоднішній день половину цієї суми ним повернута, доказами в підтвердження цього є його пояснення та особисті записи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Як вбачається з письмової розписки від 26.12.2010 року [PERSON] взяв у борг в [PERSON] суму, еквівалентну 6000 доларів США строком до 26.01.2011 року. (а.с.7) Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання. Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по поверненню грошових сум за договором позики від 26.12.2010 року, які, відповідно до Закону, є обовязковими до виконання, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до довідки в.о. начальника відділення №70 АТ «УкрСиббанк» [PERSON], на 26.12.2010 року Національним банком України встановлений курс української гривні до долару США за 100 доларів США 796,35 грн.(а.с.8) Стягненню підлягає сума, з урахуванням уточнених позовних вимог, у розмірі 35940 грн. Твердження відповідача про повернення суми боргу у розмірі половини всієї суми боргу не підтверджено безперечними доказами. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 359,40 грн., тобто 1 відсоток від ціни позову за уточненими вимогами.

Outcome: approved