Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

04 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електроенергію. В позові зазначив, що відповідачка на підставі відкритого на її ім'я особового рахунку [NUMBER] та договору на постачання електроенергії від 37.09.2012 року є споживачем електроенергії за адресою с.Тамарине. Станом на 01.09.2013 року відповідачка має заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 396,10 грн. Оскільки заборгованість відповідачка у добровільному порядку сплатити відмовляється, позивач просить стягнути суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечує, посилаючись на не проживання в будинку за вище вказаною адресою з 16 липня 2012 року, зазначає, що договір на постачання електроенергії вона не підписувала. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року N 562 (далі - Методика). Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Судом встановлено, що на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок споживача електроенергії [NUMBER] за адресою [ADDRESS], тобто вона є споживачем електроенергії, яку постачає за вказаною адресою ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії Снігурівського району. Відповідачка не заперечує, що користувалася електроенергією за вказаною адресою до 16 липня 2012 року. Підключення електроенергії за заявою наймача ( власника будинку) і відкриття особистого рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами. Таким чином, судом встановлено, що в сторін виникли договірні правовідносини. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил. Відповідно до п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Як вбачається з наданої позивачем особової картки станом на 01.09.2013 року заборгованість відповідачки за спожиту електроенергію становить 396,10 грн. (а.с.2), яка рахується за нею ще станом на червень 2012 року, після 01.07.2012 року нарахування по оплаті за спожиту електроенергію не здійснювалося. Відповідачка вказує, що припинила проживати за вказаною адресою з 16.07.2012 року, що не звільняє її від обовязку по оплаті за електроенергію спожиту у попередніх періодах. Відповідачка на день розгляду справи заборгованість не погасила. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в заявленому розмірі, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Посилання відповідачки на те, що договір про постачання електроенергії вона не підписувала, не звільняє її від оплати за спожиту електроенергію за визнання фактичного її використання. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 грн, за відсутності доказів, які б надали суду підстави звільнити останню від їх сплати.

Outcome: approved