Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач 02.09.2013 року звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно. В своєму позові вона зазначила, що її батько - [PERSON] ще за життя збудував житловий будинок по [ADDRESS], який рішенням №84 від 15.11.1995 року виконкому Баловненської сільської ради було визначено за ним на правах власності, але [INFO] батько позивачки помер, так і звернувшись до органів БТІ для отримання документу про право власності на вказаний будинок. Зазначила, що після смерті батька, спадщину прийняла дружина спадкодавця - [PERSON], але не оформила свідоцтва про вступ в спадкові права через свій похилий вік та поганий стан здоров'я. [INFO] мати [PERSON] померла. Посилаючись на ці обставини та на своє бажання вступити в свої спадкові права після смерті батьків та на відсутність правовстановлюючого документу на право власності на вказаний житловий будинок, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на спірний будинок, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] До суду надійшла заява від представника позивача з проханням слухати справу у їх з позивачем відсутності. Також, до суду надійшла заява від представника відповідача, з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява представника відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Згідно ст.. 169 ЦПК України, справа, у відповідності до заяв представника позивача та представника відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, позивач являється рідною донькою [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть так копією свідоцтва про народження позивачки. За життя [PERSON] збудував в с.. Баловне, Новоодеського району житлове домоволодіння, яке складається з: А-1 житлового будинку загальною площею 49,8 кв.м, житловою площею 35,3 кв.м., Б-1 літньої кухні, В-1 сараю, Г-1 навісу, Дп/д-погребу, Ж-1 гаражу, З-1 сараю, К-1 убиральні, погрібу, №1-4 огорожі, №5 споруда. Рішенням №84 від 15.11.1995 року виконкому Баловненської сільської ради Новоодеського району було затверджено списки належності житлових будинків і присвоєні відповідні номери. Житловому будинку [PERSON] було присвоєно [ADDRESS]. Згідно вищевказаного рішення виконкому Баловненської сільської ради, було дано доручення Вознесенському МБТІ оформити відповідні документи на право власності на житлові будинки зазначеним в цьому рішенні громадянам с. Баловне. В 2000 році [PERSON] помер, так і не звернувшись до БТІ для отримання правовстановлюючого документу на право власності на спірний будинок. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] яка теж не оформила цих документів на право власності на нерухоме майно. В 2013 році [PERSON] померла. Статтею 331 ч.2 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Поскільки житловий будинок по [ADDRESS] був побудований [PERSON] і був прийнятий до експлуатації, то [PERSON], як створювач майна, мав право оформити право власності на це домоволодіння на підставі вищевказаної статті ЦК України. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, як [PERSON], на момент його смерті, належало право створювача майна і воно не припинилося внаслідок його смерті, то позивачка успадкувала це право створювача. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За відсутності оригіналу правовстановлюючого документу позивач позбавлена можливості нотаріального оформлення своїх спадкових прав. Тому, враховуючи, що будинок прийнятий до експлуатації, але відсутній тільки правовстановлюючий документ, що підтверджує факт права власності спадкодавця на це нерухоме майно, тому, відповідно до ст. ст. 331, 392, 1218, 1268 ЦК України, суд, з урахуванням вищевикладеного, також враховуючи те, що представник відповідача визнав позов, приходить до висновку, що позивач успадкував право на створене нерухоме майно після смерті [PERSON], а тому це її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок. Згідно ст..88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 953,77 гривень.

Outcome: approved