Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 21.04.2007 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Буянівською сільською радою Луцького району Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 2. Від шлюбу вони мають дітей, сина [PERSON] [INFO], та доньку [PERSON] [INFO] На даний момент з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Однак вона подала позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідач по справі працює, але на її неодноразові прохання коштів на утримання неповнолітньої доньки та сина не надає. Як для відповідача так і для неї цей шлюб був перший. Як видно з вищевикладеного на її плечах лежить обов'язок утримувати дітей, вона вимушена самостійно піклуватись про забезпечення їх усім необхідним. Вона розуміє, що її чоловік не може з причин, що не завжди залежать від нього забезпечувати родину, але подаючи цей позов вона спирається на інтереси дітей, намагаюсь зробити все для того щоб вони мали все необхідне чого потребують діти їх віку. У зв'язку із чим і звертається до суду з проханням стягувати примусово з заробітної плати її чоловіка кошти на утримання дітей. Просить стягнути з [PERSON] [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS] на мою користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO]. та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на Відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлений позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] - [INFO] (а.с. 7) та [PERSON] - [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює, має постійний дохід, його дохід є регулярним. При цьому він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] не надає [PERSON] коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, позволяють сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у важке матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті станом з 01.01.2012 року становить становить 229,40 - 3 341 гривень. Судом при рзгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом заявлено одну позовну вимогу майного характеру. При цьому мінімальний розмір судовго збору становить 229,40 гривень. А тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229,40 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 229,40 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved