Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 травня 2013 року приблизно о 12.00 годин [PERSON] керуючи транспортним засобом - автомобілем «Chery» (номерний знак [NUMBER]), при виконанні маневру розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїздній частині, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «KIA RIO» (номерний знак [NUMBER]) під керуванням [PERSON], чим порушив п. 10.4 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 липня 2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП транспортному засобу позивача завданні механічні пошкодження, вартість яких згідно до акту виконаних робіт склала 14 885 грн. Оскільки транспортний засіб позивача було застраховано, страховою компанією було частково компенсовано вартість завданої шкоди в розмірі 11 339,54 грн. Розмір збитків, що перевищує страхову виплату відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано. За вказаних обставин позивач просив стягнути на його користь з відповідача завдану в наслідок ДТП матеріальну шкоди в розмірі 3 515 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 229,40 грн. В судове засідання позивача не з'явився, надав заяву, відповідно до змісту якої на задоволенні вимог наполягав у повному обсязі, з підстав, викладених в позові, просив розглядати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої - позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 липня 2013 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. Постанова суду набрало законної сили 19 липня 2013 року. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що 25 травня 2013 року приблизно о 12.00 годин [PERSON] керуючи транспортним засобом - автомобілем «Chery» (номерний знак [NUMBER]), при виконанні маневру розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїздній частині, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «KIA RIO» (номерний знак [NUMBER]) під керуванням [PERSON], чим порушив п. 10.4 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 12). Внаслідок даного ДТП транспортний засіб - автомобіль «KIA RIO» (номерний знак [NUMBER]) отримав механічні пошкодження на суму 14 885 грн., що підтверджується актом виконаних робіт ФОП [PERSON] від 10 липня 2013 року № ЗН-00007071 (а.с. 6 - 7). Згідно платіжного доручення від 06 червня 2013 року № 122, [PERSON] перерахував ФОП [PERSON], 14 885 грн. (а.с. 8). З листа ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» слідує, що в межах страхової суми страховик сплатив позивачу 11 339,84 грн. в рахунок відшкодування шкоди завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, що відбулося 25 травня 2013 року (а.с. 9). Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 липня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення № 658/2850/13-ц є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії чи вчинено вони цією особою. Отже факт вини відповідача в ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль позивача, доказуванню не підлягає, оскільки він встановлений в справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб є джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України (п. 4 постанови "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6), під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що діями [PERSON] позивачу завдана майнова шкода, що підтверджена належними доказами та полягає в матеріальному збитку завданому транспортному засобу в результаті ДТП. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім і документально підтвердженні судові витрати (а.с. 2).

Outcome: approved