Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

17 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що він народився [INFO] року в селі Надиби Старосамборського району Львівської області. Після закінчення школи він навчався в ПТУ с. Погрібці Самбірського району Львівської області і після його закінчення пішов працювати в Надибське відділення «Сільгосптехніка» трактористом де 12.01.1972 року йому було виписано трудову книжку на ім'я «[PERSON]». У цю трудову книжку внесено зміни, завірені печаткою підприємства, але працівники Пенсійного фонду поставили під сумнів належність заявнику цієї трудової книжки. В 1976 році, після переїзду на проживання у Софіївський район Дніпропетровської області, він пішов працювати в колгосп ім. Димитрова Софіївського району, де йому виписали трудову книжку колгоспника. При заповненні трудової книжки колгоспника на його ім'я, працівником відділу кадрів було допущено помилку і замість «[PERSON]» (що є правильним) було написано «[PERSON]». По цій причині, при його зверненні до Пенсійного фонду в Софіївському районі, працівники Фонду поставили під сумнів належність заявнику трудової книжки колгоспника, виданої на ім'я «[PERSON]». Заявник не звертався до адміністрації колгоспу ім. Димитрова Софіївського району з проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки по тій причині, що неправильні записи в трудовій книжці не створювали йому ніяких незручностей і він не надавав цьому факту ніякого правового значення. В 1995 році колгосп ім. Димитрова Софіївського району було перейменовано у КСП ім. Димитрова, а у 2000 році КСП ім. Димитрова, реорганізували в СТОВ «Жовтневе». Печатки колгоспу ім. Димитрова та КСП ім. Димитрова відповідно, були знищені, що унеможливлює внесення до трудової книжки заявника змін. Встановлення факта належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки колгоспника, виданої адміністрацією колгоспу ім. Димитрова Софіївського району на ім'я «[PERSON]» та трудової книжки, виданої 12.01.1972 року Надибським відділенням «Сільгосптехніка» Старосамборського району Львівської області на ім'я «[PERSON]» потрібне заявнику для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії за віком, а тому заявник змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудових книжок. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає, просить розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі, проти заяви не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви заявника, заінтересованої особи, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на отримання пенсії. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народився [INFO] року в селі Надиби Старосамборського району Львівської області (а.с. 3). Після закінчення школи він навчався в ПТУ с. Погрібці Самбірського району Львівської області і після його закінчення пішов працювати в Надибське відділення «Сільгосптехніка» трактористом де 12.01.1972 року йому було виписано трудову книжку на ім'я «[PERSON]». У цю трудову книжку внесено зміни, завірені печаткою підприємства (а.с. 4), але працівники Пенсійного фонду поставили під сумнів належність заявнику цієї трудової книжки (а.с. 9). В 1976 році, після переїзду на проживання у Софіївський район Дніпропетровської області, він пішов працювати в колгосп ім. Димитрова Софіївського району, де йому виписали трудову книжку колгоспника (а.с. 5-7). При заповненні трудової книжки колгоспника на його ім'я, працівником відділу кадрів було допущено помилку і замість «[PERSON]» (що є правильним) було написано «[PERSON]». По цій причині, при його зверненні до Пенсійного фонду в Софіївському районі, працівники Фонду поставили під сумнів належність заявнику трудової книжки колгоспника, виданої на ім'я «[PERSON]» (а.с. 9). Заявник не звертався до адміністрації колгоспу ім. Димитрова Софіївського району з проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки по тій причині, що неправильні записи в трудовій книжці не створювали йому ніяких незручностей і він не надавав цьому факту ніякого правового значення. В 1995 році колгосп ім. Димитрова Софіївського району було перейменовано у КСП ім. Димитрова, а у 2000 році КСП ім. Димитрова, реорганізували в СТОВ «Жовтневе». Печатки колгоспу ім. Димитрова та КСП ім. Димитрова відповідно, були знищені, що унеможливлює внесення до трудової книжки заявника змін (а.с. 8). Встановлення факта належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки колгоспника, виданої адміністрацією колгоспу ім. Димитрова Софіївського району на ім'я «[PERSON]» та трудової книжки, виданої 12.01.1972 року Надибським відділенням «Сільгосптехніка» Старосамборського району Львівської області на ім'я «[PERSON]» потрібне заявнику для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії за віком. В судовому засіданні встановлено, що при оформлені трудових книжок була допущена помилка при написанні імені та по батькові заявника, замість «[PERSON]», було записано «[PERSON]». При зверненні заявника до суду з даною заявою ним було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством - сплачено 229,40 грн. судового збору, хоча Законом України «Про судовий збір» за розгляд цивільної справи даної категорії встановлено суму судового збору, яка складає 114,70 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а тому судовий збір у розмірі 114,70 грн. підлягає поверненню позивачу. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved