Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ним та відповідачем 29.08.2007 року був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/1356-АП, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 36200,00 доларів США зі строком повернення до 20.08.2014 року зі сплатою 14,15 % річних. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому за кредитним договором станом на 07.12.2009 р. має заборгованість у розмірі 382\~ 614,44 грн. Вимога банку про погашення заборгованості залишена відповідачем без реагування. Позивач просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором у вказаній сумі та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про розгляд справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як встановлено в судовому засіданні, 29.08.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір Автопакет № 8/2007/840-К/1356-АП, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 36200,00 доларів США зі строком повернення до 20.08.2014 року зі сплатою 14,15 % річних, на умовах, зазначених в договорі. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2. договору у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожний випадок. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому на його адресу банком направлялася вимога № 858 від 09.12.2009 року, яка залишилася без реагування. Тому станом на 07.12.2009 р. відповідач має заборгованість у розмірі 47922,65 доларів США, що за курсом НБУ на вказаний період складає 382\~ 614,44 грн., з яких заборгованість за кредитом 35013,28 доларів США, що становить 279546,03 грн.; заборгованість по процентах - 10\~ 115,74 долари США, що становить 80\~ 764,07 грн.; пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу в сумі 2793,63 долари США, що становить 22304,34 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем, в межах позовних вимог, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 382\~ 614,44 грн., з яких заборгованість за кредитом 279546,03 грн.; заборгованість по процентах - 80\~ 764,07 грн.; пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу в сумі 22304,34 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати сплачений судовий збір у розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сумі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved