Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. Згідно позову, 29.09.2011 року був укладений договір довічного утримання, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON] свою квартиру [ADDRESS], а [PERSON] прийняв вказану квартиру у власність та зобов’язався надавати позивачці та її чоловікові [PERSON] обумовлене в договоре утримання, зокрема забезпечувати харчуванням, одягом, купувати необхідні ліки, займатися пранням, прибирання у квартирі, здійснювати ремонт, надавати інші побутові послуги. Відповідно до договору позивачка та її чоловік мають право користуватися вказаною квартирою протягом свого життя. 05.03.2012 року помер чоловік позивачки [PERSON] Після того стосунки між позивачкою та відповідачем стали погіршуватися. Відповідач [PERSON] переслав належним чином виконувати свої обов’язки за договором. Він не допомагає позивачці приймати ванну, що з урахуванням віку для неї стає дуже складним. З цього приводу, а також з проханням придбати продукти харчування, одяг, ліки, позивачка змушена звертатися до сусідів. Самостійно сплачує комунальні послуги за житло. З огляду на вказане, на підставі ст.ст.755, 756 ЦК України позивачка [PERSON] просить суд розірвати договір довічного утримання та повернути їй у власність квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з’явилися, представник позивачки надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не з’явився, про причини неявки не повідомив, заяв чи заперечень на позов не надав. Зі згоди представника позивачки на підставі ст.224 ЦПК України судом постановлено письмову ухвалу від 20.12.2013 року про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, заяву та докази – копію нотаріального договору довічного утримання від 29.09.2011 року (а.с.3-4), витяг про державну реєстрацію прав (а.с.5), копію технічного паспорту на квартиру (а.с.6), копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.7), копії медичних документів про стан здоров’я позивачки (а.с.9-10), копії оплачених позивачкою квитанцій на житлово-комунальні послуги (а.с.11), вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.755 ч.1 п.1 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно ст.756 ч.1 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. З огляду на доводи позивачки, на які відповідач заперечень не надав, суд вважає, що договір довічного утримання від 29.09.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Другою Краматорською ДНК та зареєстрований в реєстрі за №3920, зареєстрований Краматорським БТІ 26.10.2011 року за №3594-П, слід розірвати, у зв'язку з неналежним виконанням набувачем [PERSON] обов'язків за договором. А також визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Одночасно позивачці слід роз’яснити, що її вимоги про зобов’язання реєстраційну службу скасувати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] є передчасними, оскільки спору між позивачкою та реєстраційною службою зараз немає, реєстраційна служба не є відповідачем по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України слід відшкодувати позивачці за рахунок відповідача понесені нею при зверненні з позовом до суду судові витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн. (а.с.1)

Outcome: approved