Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляд на життя, з приводу чого між ними виникали непорозуміння та сварки, які призвели до того, що протягом останніх шести місяців вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер, їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Окрім цього, зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають дочку [PERSON], [INFO], котра проживає разом з нею та на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Зважаючи на важке майнове становище та неможливістю одній утримувати дитину просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачкою, проти розміру аліментів, вказаному позивачкою не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 02.05.1998 року, від якого мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а ч. 3 ст. 181 цього Кодексу передбачено, що кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Таким чином, на відповідача покладений обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача, його низького матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі, визначеному позивачкою. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 16.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивачки про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи.

Outcome: approved