Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог він посилався на те, що працював у відповідача на посаді майстра обходу №9,11 Великобурлуцького лісового господарства і являвся матеріально- відповідальною особою. 16.05.2013р. його було звільнено з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України за неодноразово допущені прогули без поважних причин. Вважаючи своє звільнення незаконним, таким, що грунтується на підставі фальшованих документів та здійсненим з метою усунення посадовими особами перешкод до вільного розкрадання лісу, позивач просив поновити його на роботі на посаді майстра лісу Великобурлуцького лісництва, стягнути з відповідача втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 16.05.2013р. до дня поновлення на роботі, виходячи із розміру середньої заробітної плати - 1570грн., та стягнути моральну шкоду у сумі 50тис.грн., т.я. у зв»язку з незаконним звільненням він переніс нервове потрясіння та моральні страждання, оскільки залишився без роботи, не має можливості матеріально утримувати сім»ю, у звязку з чим виникають скандали, у нього погіршився стан здоров»я. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. При цьому, позивач, уточнивши позов, просив стягнути з відповідача 11982грн.74коп. втраченого середнього зарабітку за час вимушегого прогулу, 50тис.грн. у відшкодування моральної шкоди, понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 400грн. та за надання адвокатом юридичних послуг у сумі 10тис.грн., а також понесені матеріальні витрати на поїздки у судові засідання включно по 30.12.2013р. – 55047грн.48коп., а всього просив стягнути 105047грн.48коп. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав надані суду письмові заперечення, відповідно до яких звільнення позивача [PERSON] було проведено у відповідності до норм чинного законодовства України про працю, а тому для задоволення позову немає правових підстав. 3-а особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, у заяві просив справу слухати за його відсутності і у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Крім того, вказував, що на час звільнення позивача він перебував у тарифній відпустці, обов»язки директора на цей період виконував головний інженер [PERSON], який підписував наказ про звільнення [PERSON] з роботи і який в даний час в ДП «Куп»янський лісгосп» не працює у зв»язку з виходом на пенсію (а.с.138). Суд заслухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до наказу №40-к від 20.04.2010року [PERSON] був прийнятий відповідачем на роботу майстром лісу обходу №9 Великобурлуцького лісництва з 14.04.2010року. Згідно наказу №3-к від 04.01.2012 року у зв»язку з виробничою необхідністю з 01.01.2012р. за ним були закріплені майстерські обходи №9 квартали №52-59,110,113,148 та №11 квартали 60-63,68-72,114,117,119-124,126-128,133,152,153,156,163. Наказом в.о. директора КП «Куп»янський лісгосп» [PERSON] №63-к від 16.05.2013року, з яким позивач був ознайомлений у цей же день, він був звільнений з роботи 16.05.2013року за прогул без поважних причин по п.4 ст.40 КЗпП України. Відповідно до тексту наказу: « майстер лісу Великобурлуцького лісництва [PERSON] 20.03.2013 року допустив прогул без поважної причини впродовж всього робочого дня, виправдовувальних документів про причину відсутності на роботі не надав, що підтверджується актом від 20.03.2013р. за підписами працівників Великобурлуцького лісництва: лісничого [PERSON], бухгалтера [PERSON], старших майстрів [PERSON] та [PERSON] та майстра лісу [PERSON]. Наказом №71 від 05.04.2013р. за вказаний прогул [PERSON] було оголошено догану і він був попереджений, що в разі повторення подібних порушень трудової дисципліни він буде звільнений з роботи за ст.40 КЗпП України. Але після цього [PERSON] знову допустив прогул без поважних причин 22.04.2013року впродовж всього робочого дня, що підтверджується актом від 22.04.2013р. за підписами працівників Великобурлуцького лісництва: лісничого [PERSON], помічника лісничого [PERSON], старшого майстра [PERSON] Сергіївни.У зв»язку з вищевикладеним адміністрація лісгоспу звернулася до профкому лісгоспу з клопотанням про надання в порядку ст.43 КЗпП України згоди на розірвання з майстром лісу [PERSON] трудового договору за ініціативою адміністрації за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин. На своєму засіданні 16.05.2013року за участю [PERSON] та представників адміністрації лісгоспу: в.о. директора [PERSON] , лісничого [PERSON], провідного юрисконсульта [PERSON] профком дав згоду на розірвання з [PERSON] трудового договору та його звільнення з роботи з 16.05.2013р. за прогул без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України. Підставами для винесення наказу вказані: рапорт лісничого, акти від 22.04.2013р. та від 07.05.2013р., протокол засідання профкому №4 від 16.05.2013р.». Згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, тобто відповідно до вказаної норми чинного законодавства України про працю, прогулом може вважатись лише невихід на роботу без поважних причин. У процесі розгляду справи представник відповідача [PERSON], уточнюючи свої заперечення на позов, зазначав, що [PERSON] без поважних причин не з»явився протягом усього робочого дня 22.04.2013р. на роботу на посадку садженців, яка проводилася на обході майстра лісу [PERSON], чим вчинив прогул. Уточнюючи свої позовні вимоги у судовому засіданні позивач зазначав, що увесь день 22.04.2013р. він знаходився на роботі, а саме: на закріплених за ним обходах №9,11, і про те, що цього дня він по наряду повинен був приймати участь у посадці садженців на обході майстра лісу [PERSON], йому було невідомо і ніхто його про це не повідомляв. Відповідно до п.3.1 розділу Ш Правил внутрішнього трудового розпорядку дня для робітників та спеціалістів ДП «Куп»янський лісгосп» на 2011-2013рр. (а.с.190-193), в обов»язки адміністраціїї входить, зокрема, правильно організовувати працю робітників та службовців з тим, щоб кожен працював за своєю спеціальністю та кваліфікацією; до початку роботи видавати наряди та зебезпечувати інструментами, матеріалами та запчастинами. Судовим розглядом встановлено, що на практиці тим працівникам Великобурлуцького лісництва, які проживають на значній відстані від лісництва, в тому числі і [PERSON], завдання та наряди видавалися у телефонному режимі за допомогою мобільного зв»язку. Як вбачається з актів від 22.04.2013р. та 07.05.2013р., складених комісією: лісничим [PERSON], помічником лісничого [PERSON], бухгалтером [PERSON], рапорта лісничого [PERSON] від 07.05.2013р., майстер обходів №9,11 [PERSON] 22.04.2013р. без поважних причин, не повідомивши керівництво лісництва про це, не вийшов на роботу впродовж всього дня, на телефонні дзвінки на його мобільний телефон не відповідав, виправдовувальних документів за день відсутності не надав, а також з 22.04.2013р по 07.05.2013р. не надав пояснень про відсутність на роботі 22.04.2013р. лісничому [PERSON] та помічнику лісничого [PERSON] Вказані акти, як встановлено судовим розглядом, не складалися за підписами присутніх при вказаних в них діях працівників, а складалися [PERSON] і були потім підписані [PERSON] та [PERSON] В складанні акта від 22.04.2013р. [PERSON], як про це вказано у наказі про звільнення позивача і на який мається у наказі посилання, як на одну із підстав його винесення, участі не брала. Позивач у судовому засіданні, заперечуючи факт вчинення прогулу 22.04.2013р., заперечував також, що до дня звільнення - 16.05.2013р. хто-небудь із керівництва вимагав у нього письмових пояснень щодо відсутності його на роботі 22.04.2013р.; інші письмові докази, які б містили вимогу адміністрації про надання письмових пояснень по факту відсутності позивача на роботі 22.04.2013р., відсутні. Показання позивача про те, що він 22.04.2013р. знаходився на закріплених за ним обходах №9,11, а в основному - на кварталі 60 обходу №11 та не допускав прогулу, відповідачем не спростовані; доказів того, що він, будучи належним чином повідомленим, у тому числі і у телефонному режимі про необхідність з»явитися на роботу 22.04.2013р. на обхід майстра лісу [PERSON] для участі у посадці садженців, але не з»явився без поважних причин, вчинивши прогул, не надано, і ці обставини не знайшли свого підтвердження у показаннях свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які стосувалися розпорядку роботи працівників Великобурлуцького лісництва, обставин їх участі у лісокультурних роботах по Великобурлуцькому лісництву у рамках всеукраїнської акції «Майбутнє лісу у твоїх руках» у квітні 2013р., у тому числі, у майстра лісу [PERSON]; в даних подорожнього листа від 22.04.2013р. №018729 про результати роботи водія [PERSON] 22.04.2013р., на які представник відповідача посилався на підтвердження своїх заперечень. Протоколом №4 від 16.05.2013року профспілковим комітетом Куп»янського держлісгоспу дана згода адміністрації на звільнення позивача з роботи за прогули без поважних причин. [PERSON] був присутній на засіданні, але як вбачається із змісту протоколу та як встановлено у судовому засіданні, він надавав пояснення щодо обставин прогулу від 20.03.2013року, за який на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, питання щодо обставин вчинення позивачем прогулу 22.04.2013р. не обговорювалося і з цього приводу він пояснень не давав. Зі змісту протоколу також випливає, що за прогул від 20.03.2013р., крім догани, до позивача всупереч вимогам ст.ст.147,149 КЗпП України також було застосовано стягнення у вигляді звільнення, оскільки профкомом була надана адміністрації лісгоспу згода на розірвання з позивачем трудового договору та його звільнення з роботи за прогули без поважних причин (а.с.41). Суд вважає, що встановлені обставини свідчать про допущене відповідачем порушення вимог трудового законодавства при звільненні позивача, а тому він підлягає поновленню на роботі на посаді майстра лісу Великобурлуцького лісництва ДП «Куп»янський лісгосп». Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Середній заробіток із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи позивача складає 1566грн.49коп., середньоденний заробіток складає 78грн.32коп. (а.с.223). Час вимушеного прогулу з 16.05.2013року по 30.12.2013року складає 7місяців 10днів. До виплати підлягає 11748грн.63 коп. Оскільки звільнення позивача було проведено з грубим порушенням трудового законодавства, що призвело до його моральних страждань, суд стягує з відповідача на його користь 5тис грн. на відшкодування моральної шкоди. При цьому суд вважає, що сума, визначена позивачем у відшкодування моральної шкоди через завищення не є співмірною зазначеному ним у позові об»єму моральних страждань. Крім того, на думку суду, поновлення позивача на роботі само по собі в значній мірі є відшкодуванням спричиненої йому моральної шкоди. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 458грн.80 коп., та повернути позивачеві зайво спалачений ним при подачі позову до суду судовий збір у сумі 458грн.80коп. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо понесених ним та документально підтверджених витрат за надання адвокатом юридичних послуг у розмірі 10тис.грн. з урахуванням положень Закону України про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та понесених матеріальних витрат на поїздки у судові засідання включно по 30.12.2013р., позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial