Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу магазину по [ADDRESS], заключного між ним та [PERSON] від 26.07.2005 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину від 21.03.2008 року, заключного між [PERSON] та [PERSON], визнання права власності на магазин, розташований по [ADDRESS] та витребування майна - нежитлового приміщення-магазину з чужого незаконного володіння [PERSON] та передачі його йому, позивачу по справі. Свої доводи обгрунтовує наступним: у провадженні Уманського міськрайонного суду знаходились цивільні справи за його позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу магазину продовольчих товарів по [ADDRESS] від 26.07.2005 року таким що відбувся та визнання права власності на вказаний магазин за ним, позивачем по справі та його цивільний позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення - магазину продовольчих товарів від 21.03.2008 року, які судом об'єднані в одне провадження. За умовами попереднього договору наміру від 26.07.2005 року [PERSON] передає [PERSON] по акту прийому-передачі нежитлове приміщення магазину продовольчих товарів. Квартира йому повністю передана. [PERSON] діяв на підставі генеральної довіреності з правом передоручення від власника квартири [PERSON] При цьому [PERSON] йому пояснив, що для того, щоб оформити договір купівлі-продажу квартири у нотаріуса необхідно завершити розпочату реконструкцію квартири під магазин продовольчих товарів. В підтвердження укладеного між сторонами договору купівлі-продажу 01.08.2005 року [PERSON] надав йому довіреність, посвідчену приватним нотаріусом, згідно якої передоручив йому бути представником [PERSON] по питанню реконструкції квартири під магазин продовольчих товарів, отримання дозволу на торгівлю продовольчими товарами та розпорядження магазином / продаж, обмін тощо /. Він здійснив усі дії по реконструкції магазину, отримав усі необхідні документи, в тому числі і свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів на ім'я [PERSON], а останній, знаючи, що вказаний магазин лише формально являється його власністю обманним шляхом виготовив дублікати відповідних документів і 21.03.2008 року, не поставивши його до відому, продав нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів [PERSON], що являється грубим порушенням чинного законодавства. Добровільно переоформити магазин продовольчих товарів на нього відповідачі не бажають, а тому він вимушений звернутись з позовом до суду. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу магазину по [ADDRESS], заключного між ним та [PERSON] від 26.07.2005 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу магазину від 21.03.2008 року, заключного між [PERSON] та [PERSON], визнати за ним права власності на магазин, розташований по [ADDRESS] та витребувати майно - нежитлове приміщення-магазин з чужого незаконного володіння [PERSON] та передати його йому, позивачу по справі. Просить стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнавав. При цьому пояснив, що кошти ним віддавались [PERSON] і брались у [PERSON] за оренду спірної квартири і можливості в послідуючому купити переобладнану квартиру під магазин [PERSON] у [PERSON] Продати приміщення по [ADDRESS] він не міг, так як були відсутні документи на право власності на вказане приміщення. Про вказані факти достовірно було відомо і [PERSON] Надаючи [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність 01.08.2005 року він лише уповноважував [PERSON] бути представником [PERSON] у відповідних установах по питанню реконструкції квартири [ADDRESS] під магазин, представляти інтереси [PERSON] у відповідних установах та отримувати будь-які документи на ім'я власника, в тому числі і державний акт на право власності. Просить застосувати строки позовної давності так як Договір наміру між ним та [PERSON] був укладений ще 26.07.2005 року, а [PERSON] до нього звернувся з позовом 07.10.2008 року, тобто після спливу строку позовної давності. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що 26.08.2003 року дав довіреність [PERSON] бути його представником у відповідних органах по питанню реконструкції квартири [ADDRESS], представляти його інтереси, отримувати всілякі документи … Від [PERSON] отримав 9,5 тисяч доларів США за право користуватись вказаним приміщенням. В послідуючому, по проханню [PERSON], аналогічну довіреність видавав 19.09.2006 року і [PERSON] Мови про продаж вказаного приміщення у нього з [PERSON] взагалі не було. 21.03.2008 року між ним та [PERSON] був нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаного нежитлового приміщення - магазину продовольчих товарів. Нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів належав йому на підставі дублікату свідоцтва про право власності. [PERSON] попереджав, що до вересня місяця 2009 року він видавав довіреність представляти його інтереси по питанню отримання документів [PERSON] Покупця це влаштовувало. Просить застосувати строки позовної давності. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що у березні 2008 року купив у [PERSON] магазин продовольчих товарів. Договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений, ніяких претензій до документів нотаріус не пред'являла. Знав, що у магазині на той час працювали якісь люди. Однак цьому значення не придавав, так як на той час не мав наміри використовувати магазин за призначенням. Знав від продавця, що договір з [PERSON] діє до вересня 2009 року і це його влаштовувало. Вважає, що на законних підставах придбав магазин по [ADDRESS], а тому претензії [PERSON] до нього безпідставні. Крім того, [PERSON] пропущені усі строки звернення до суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне : Згідно доручення від 26.08.2003 року, заключного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом у реєстрі за № 5810 того-ж дня [PERSON] надав [PERSON] право бути його представником по питанню реконструкції квартири [ADDRESS] під магазин продовольчих товарів …., розписуватись за нього, в тому числі на договорах цивільно-правового характеру, що укладатимуться, …. а також виконувати всі інші дії, пов'язані з цією довіреністю. Довіреність видана з правом передоручення строком на три роки і дійсна до 26.08.2006 року. Відповідно до договору наміру від 26.07.2005 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], сторони зобов'язуються до 20.08.2006 року укласти відповідно-посвідчений у нотаріальному порядку договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу вказаного приміщення між сторонами не укладений і по даний час. 19.09.2006 року [PERSON] надає [PERSON] нотаріально-посвідчену довіреність про те, що останній має право бути його представником у відповідних установах по питанню реконструкції квартири під магазин продовольчих товарів по [ADDRESS]. 26.04.2007 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме - нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів по [ADDRESS]. 21.03.2008 року [PERSON] продав а [PERSON] купив нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів по [ADDRESS], який нотаріально-посвідчений у реєстрі 2-1520. 15.10.2013 року [PERSON] звертається до суду з доповненням до позовної заяви про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 26.07.2005 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину від 21.03.2008 року, визнання права власності на магазин та витребування майна з чужого незаконного володіння. Вказане доповнення не відповідає вимогам ст. 31 ЦПК України. При цьому позивач просить визнати удаваним договір доручення від 01.08.2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу [PERSON] / реєстр 4111 / та визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - магазину продовольчих товарів, розташованого по [ADDRESS] від 26.07. 2005 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] Однак у судовому засіданні достовірно встановлено, що на той час магазину продовольчих товарів взагалі ще не існувало. З первісним позовом про визнання договору від 26.07.2005 року дійсним та визнання за ним права власності на нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів по [ADDRESS] позивач звернувся до суду 07.10. 2008 року, тобто по закінченні строку позовної давності. Питання про поновлення строків позовної давності позивач не ставив. Відповідачі [PERSON],[PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні поставили питання про застосування строків позовної давності по даній цивільній справі. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такі заяви від відповідачів поступили. А ч.4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що при подачі первісного позову [PERSON] пропущений 3-х річний строк звернення до суду, а тому маються підстави для відмови у позові. На підставі ст.256, 257, ч.3, 4 ст. 267 ЦК України,

Outcome: dismissed