Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

01.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями в порядку спадкування за законом, та прохає суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], право власності на житловий будинок літ. "А-1". житловою площею 20,0 кв.м., загальною площею 55,3 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Герсеванівка, вул. Колгоспна, буд. 6, без акта вводу в експлуатацію, згідно технічного паспорту, станом на 18.05.2013 року в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 03.02.2009 року. Витребувати з Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області спадкову справу, заведену після смерті [PERSON], померлої 03.02.2009 року. Відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по суті, в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. У судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він прохає суд слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Одночасно прохає суд не витребувати спадкову справу з Лозівської державної нотаріальної контори. Відповідач Перемозька сільська рада Харківської області, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Однак на адресу суду від них надійшла заява, в якій вони прохають суд слухати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа реєстраційна служба Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомили, були своєчасно та належним чином повідомлені про час, день, місце розгляду справи. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із наданого до матеріалів справи позивачем ксерокопії свідоцтва про смерть на [PERSON], вбачається, що остання, померла 03.02.2009 року, про що в Книзі реєстрації смертей, зроблено актовий запис №02 (а.с.№6). У позовній заяві (а.с.№1-2) позивач вказав, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 20,0 кв.м, загальною площею 55,3 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Герсеванівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Колгоспна, будинок №6 (а.с.№12-14). На момент смерті [PERSON] проживала у вищевказаному будинку та була там зареєстрована (а.с.№9). Спадкоємцем майна померлої, є позивач [PERSON], згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України. У спадкодавця є спадкоємець за законом, дочка - Львова (прізвище до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача, її заява зберігається в архіві Лозівської держнотконтори. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, у спадкодавця немає. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори, Харківської області. В даний час він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними надвірним спорудами і будівлями, розташований за адресою: село Герсеванівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Колгоспна, будинок №6. Відповідно до ст. 68 Закону України Про нотаріат позивачем було надано документи, які підтверджують: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, склад спадкового майна. Як йому було розяснено, згідно п.4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю (а.с.№11). Відповідно до статті 1261 ЦК України, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Судом достовірно встановлено, що мати позивача [PERSON] померла 03.02.2009 року (а.с.№7). Судом встановлено, що звязку зі смертю спадкодавця, позивач дійсно має право на прийняття спадщини, оскільки згідно до положення частини 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач у своєму позові вказав, що після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно таке як літ. А-1, житловою площею 20,0 кв.м, загальною площею 55,3 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Герсеванівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Колгоспна, будинок №6. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до Технічного паспорту від 18.05.2013 року виготовленого Лозівським бюро технічної інвентаризації (а.с.№12-14), житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Лоівський район, с. Герсеванівка, вул. Колгоспна, буд. 6, в Лозівському бюро технічної інвентаризації право приватної власності не оформлено та не зареєстровано. Згідно довідки Перемозької сільської ради, Лозівського району, Харківської області, за записами Погосподарської книги загальних виробничих показників господарств колгоспників, працівників, службовців та інших груп населення №3 за 2011-2015 р.р., особових рахунок №220, житловий будинок літ. А-1, житловою площею 20,0 кв.м, загальною площею 55,3 кв.м.. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Герсеванівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Колгоспна, будинок №6, числиться та належить [PERSON]. Для будівництва і обслуговування вказаного будинку, господарських будівель [PERSON] була виділена у користування земельна ділянка, площею 0,06 га (.с.№8). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам та інтересам власників сусідніх будинків, конструкції будівель відповідають всім необхідним нормам, споруди збудовані на належно виділеній земельній ділянці. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності №20 від 22.12.1995 року, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України Про власність, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Виходячи з вищевикладеного, на підставі наявних у справі матеріалів, суд знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, та в своєму позові позивач прохав суд відстрочити сплату ним судового збору, в звязку з скрутним матеріальним положенням. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем не сплачено судовий збір при подачі позову до суду, суд стягує з позивача по справі [PERSON], відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України Про судовий збір, Наказу Міністерства фінансів України від 11.08.2011 року №108 Про внесення змін до бюджетної класифікації, судовий збір у розмірі 615,29 грн..

Outcome: approved