overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із наведеним вище позовом про розірвання шлюбу в якому вказала, що з 06.03.2013 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO] За весь цей час прожили разом з відповідачем лише один місяць, оскільки останній працює у Російській Федерації. В мотивування заявлених вимог позивач зазначає, що чоловік почав зловживати спиртними напоями, крім того, звинувачував [PERSON] у подружніх зрадах, через що постійно виникали сварки. Шлюб виявився невдалим та існує лише формально. На даний час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалася остаточно та примирення вважає неможливе. Спільних дітей сторони не мають, спільного майна не придбавали. Обґрунтовуючи позов [PERSON] додала, що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони у судове засідання 19.11.2013 р. не з'явились. [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги позову з підстав, викладених у ньому. При цьому, позивач просить розглянути справу без її особистої участі та проти заочного розгляду справи не заперечує. /а.с. 15/ Відповідач про час та місце розгляду даної справи був завчасно повідомлений судом у відповідності до норм, встановлених статтями 74-76 ЦПК України. /а.с. 13-14/ Заперечень на позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності, суд не повідомлено. Зважаючи на те, що сторони у судове засідання не прибули, а також те, що у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням, передбаченими статтями 158, 169, 197 та 224 ЦПК України. /а.с. 16/ Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа Приватний нотаріус дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири та іпотеки, скасування державної реєстрації договору, поновлення права власності на квартиру та виключення запису про обтяження був задоволений. При ухвалені рішення судом обговорювалось питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат 120 грн. та на користь держави судових витрат у розмірі 688,20 гривень, однак не знайшло свого відображення в рішенні суду. Оскільки позовні вимоги щодо визнання недійсним договору іпотеки та виключення запису про обтяження витікають з вимог про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, тому суд вважає судові витрати покласти тільки на [PERSON]. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що 06.05.1967 року вони зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини не склалися, стосунки припинили з 1970 року, проживають окремо. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідач в судовому засіданні не з»явилася, однак подала до суду заяву про визнання позову, не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути у її відсутності. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв»язку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06.05.1967 року Білозерським районним бюро РАЦС за актовим записом №15. Спору майнового характеру не мають. Спільне господарство не ведуть. Проживають окремо. Шлюбні відносини припинені. На примирення сторони не згодні. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, родина фактично розпалася і існує формально. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши в позові, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 05.02.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 12. Від сумісного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами склалися неприязні відносини, непорозуміння, стосунки погіршилися. Просить шлюб розірвати, на примирення не згоден, не заперечує проти проживання дитини з матір'ю. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, на примирення не згодний. Відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову, на примирення не згідна. Виходячи з наведеного, розглянувши заяви сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.02.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 12 (а.с. 9), від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне життя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та дитини. Дитина проживатиме біля матері, питання майнового характеру між сторонами вирішено добровільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 22 листопада 2013 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.09.2006 року, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обов'язки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння. Починаючи з 2012 року вони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Дочку просить залишити на вихованні з нею. В судове засідання позивачка не прибула, у письмовій заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2006 року (а.с.7), від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що на протязі значного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Дочку, [PERSON], суд залишає на вихованні з позивачкою за її клопотанням, оскільки спору про це у сторі н не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

23.09.2013 року позивач звернувся до суду з позовом та просив зобов'язати відповідача повернути орендоване майно, згідно договору оренди від 01.03.2011 року, а саме: автомобіль марки (моделі) DAEWOO-FSO Lanos TF69Y, випуску 2007 року, № шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - легковий седан-В, колір - червоний, реєстраційний номер [NUMBER], а у випадку неможливості повернення стягнути грошову компенсацію в сумі 56843грн.; стягнути 124000 грн. заборгованості з орендної плати та судові витрати. В обґрунтування позову вказував, що 01.03.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди, умови якого останній не виконує у добровільному порядку, а тому він звернувся до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, заяв про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, а тому суд ухвалив за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів, з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Всилухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. 01.03.2011 року між сторонами укладено договір оренди автомобіля, за умовами якого відповідач зобов'язувався оплати його оренду у розмірі 4000 грн. на місяць. Строк оренди автомобіля один рік. (а.с.6). Встановлено, що позивач умови договору оренди виконав. У свою чергу, відповідач умови договору не виконав на день розгляду справи не сплатив 124000грн. вартості оренди автомобіля (за період 2011 року (10міс. х 4000грн.) = 40000грн. 2012 року (12міс. х 4000грн) = 48000грн. 2013року (9міс. х 4000 грн.) = 36000 грн.) та не повернув орендований автомобіль. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. ст. 759, 785 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, у разі припинення договору найму наймач зобов'язується негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуваннм нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Враховуючи, що зобов'язання відповідачем не виконані добровільно у повному обсязі, чим порушені права позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, зокрема стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати в сумі 124000грн. згідно договору оренди та зобов'язання позивача повернути відповідачу орендоване майно. Вимога, щодо стягнення грошової компенсації вартості автомобіля в сумі 56843грн. не підлягає задоволенню, оскільки на думку суду заявлена передчасно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 грудня 2010 року він уклав шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 87. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по причині зловживання з боку відповідача спиртними напоями. Шлюбні відносини припинені з травня 2013р. Шлюб існує лише формально, тому за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивач не з`явився, надавши письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до заяви позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, свідоцтво про шлюб, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 грудня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 87 (а.с. 5), свідоцтва про народження дочки [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 7), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом досліджені всі докази, надані сторонами, клопотання про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, чоловіка або жінки. Відповідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини чоловіка й жінки, та виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупність обставин, установлених судом, свідчить, що родина розпалася остаточно і її збереження неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину майна, набутого в період шлюбу. Позивач в позові посилається на те, що зареєстрував шлюб з відповідачем 23 жовтня 1993р. За період шлюбу ними був придбаний житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно договору купівлі-продажу від 05 березня 2008р. В цей же день здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно. Домоволодіння записано на ім`я відповідача. Звернувся до суду і прохає визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння та присадибної ділянки для здійснення права володіння, користування, розпорядження належним майном та захисту його майнових прав перед третіми особами. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви з проханням задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач /а. с. 5-6/ та відповідач /а. с. 3-4/ по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1993р. (а.с. 7) та зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. а.с. 3, 4). Згідно договору купівлі-продажу від 04 червня 2007р., [PERSON] було придбано житловий будинок за адресою [ADDRESS] Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. а. с. 4, 5-зворот). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 березня 2008р., відповідачу [PERSON] на підставі договору купівля-продажу на праві приватної власності належить будинок, господарські будівлі, споруди за адресою: [ADDRESS] Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. а. с. 12, 13, 14). Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального фонду від 02 листопада 2006р. вказує, що власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] Магдалинівського району Дніпропетровської області є [PERSON] (а. с. 8-11). Згідно ст. 60 СК України /Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя/, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 СК України /Розмір частко майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності/, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст. 368 ЦК України /Право спільної сумісної власності/, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення частко кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір про №001-13971-031011 від 03.10.2011 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит на придбання певного майна/послуг на суму 4 885 грн. строком до 02.08.2012 року зі сплатою 36,5% річних за користування кредитом. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 15.07.2013 року становить 4 946,36 грн. та включає в себе 4 627,14 грн. непогашеного кредиту, 319,22 грн. несплачених відсотків. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2011 року між ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір №001-13971-031011 (а.с.5-8), згідно з яким ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта» надав відповідачеві кредит в сумі 5 178,10 гривень на придбання майна (послуг) та оплату страхового платежу строком до 02.08.2012 року зі сплатою 36,5% річних. Відповідно дост.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №001-13971-031011 від 03.10.2011 року, станом на 15.07.2013 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 4 946,36 грн. та включає в себе 4 627,14 грн. непогашеного кредиту, 319,22 грн. несплачених відсотків (а.с.3). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за кредитним договором №001-13971-031011 від 03.10.2011 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

09 липня 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №002-14191-091111 від 09.11.2011 року у сумі 10468,00 гривень, а також судовий збір в розмірі 229,40 гривень. Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" в позові просила справу слухати за її відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити і не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON], 09.11.2011 року було укладено кредитний договір №002-14191-091111, згідно якого банк (позивач) відкрив картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні та надав [PERSON] кредит, шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 гривень. У відповідності умов вищезгаданого кредитного договору, держатель карти (відповідач) був зобов'язаний щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, або овердрафтом за попередній звітній місяць та всю суму пені яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або/та овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією або/та овердрафтом. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 29.05.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 10468,00 грн., з яких: 1. тіло кредиту - 4368,00 гривень; 2. прострочене тіло кредиту - 3100,00 гривень; 3. заборгованість за відсотками - 0,00 гривень; 4. заборгованість за комісіями - 3000,00 гривень.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved