Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON], уточнивши вимоги, звернулась до суду з вищевказаним позовом до ФОП [PERSON] про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату. Ухвалою суду від 25 квітня 2013 року було задоволено клопотання позивачки та залишено без розгляду частину вимог, щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. У останній редакції позовних вимог, позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідачки на її користь компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з 17 жовтня 2000 року по 01 червня 2012 року у сумі 22\~847 грн. 69 коп. У обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що з 17 жовтня 2000 року вона працювала у відповідачки продавцем непродовольчої групи товарів. Відповідно до домовленості, що існувала між ними, відповідачка зобов'язувалася виплачувати їй заробітну плату у мінімальному розмірі, згідно чинного законодавства, а також грошову винагороду в процентному відношенні від реалізованих товарів на розсуд відповідачки. 01.11.2003 року між позивачкою та відповідачкою був укладений письмовий трудовий договір з оплатою праці в розмірі 185 грн., але не менше законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати, який було зареєстровано у Дзержинському центрі зайнятості м. Кривого Рогу 03 листопада 2003 року під №1600. Тобто до листопада 2003 року заробітна плата позивачки становила 185 грн., а з грудня 2003 року у розмірі відповідному мінімальній заробітній платі встановленій законодавством. Також, як зазначає позивачка, відповідачка зобов'язалася виплачувати їй грошову винагороду у процентному відношенні від реалізованих товарів на свій розсуд. Позивачка зазначила, що за весь час її роботи у відповідачки, остання, не виплачувала їй заробітну плату, про що і свідчить відсутність в неї відомостей виплати заробітної плати. Відповідачка використовуючи їх дружні стосунки обіцяла виплатити заробітну плату одразу за весь час її роботи, однак дотепер не виконала своєї обіцянки. 06.06.2011 року позивачка звернулась до відповідачки з письмовою заявою про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак, відповідачка відмовилась прийняти від неї вказану заяву і розірвати трудовий договір. У зв'язку з конфліктом, який виник між ними, в наслідок безпідставних звинувачень на адресу позивачки з боку відповідачки щодо крадіжки майна, яка начебто мала місце, та відмовою відповідачки звільнити позивачку, відповідачка перестала допускати позивачку до роботи. В наслідок того, що трудовий договір між позивачкою та відповідачкою не розірваний до цього часу і в її трудовій книжці міститься запис про її працевлаштування, остання не може влаштуватися на роботу, знаходиться у вимушеному прогулі та не отримує заробітну плату. Відповідно до чинного законодавства в разі затримки виплати заробітної плати роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати і невиплачену заробітну плату за весь період. Уточнивши заявлені вимоги, позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з 17 жовтня 2000 року по 01 червня 2012 року у сумі 22\~847 грн. 69 коп. 19 червня 2013 року у судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, кожний окремо, підтримали уточненні позовні вимоги та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилась, про день та час розгляду справи сповіщена належно, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, у судовому засіданні заперечував проти задоволення судом заявлених вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2011р. №159 з наступними змінами, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Як вбачається з матеріалів справи, з 17 жовтня 2000 року позивачка працювала у відповідачки продавцем непродовольчої групи товарів, як найманий робітник що підтверджується довідкою Південної МДПІ м. Кривого Рогу від 22.03.04 року №4867/10/17 (а.с.10). Даний факт сторонами не заперечувався. Крім того, як було встановлено в ході розгляду справи, у зазначений період, між позивачкою та відповідачкою існувала усна домовленість, згідно до якої відповідачка зобов'язувалася виплачувати позивачці заробітну плату у мінімальному розмірі, згідно чинного законодавства, а також грошову винагороду в процентному відношенні від реалізованих товарів на розсуд відповідачки. В подальшому, 01.11.2003 року між позивачкою та відповідачкою був укладений письмовий трудовий договір (а.с.11). Згідно до вимог зазначеного договору встановлено розмір оплати праці у сумі 185 грн., але не менше законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати, що підтверджується копією зазначеного договору, що був зареєстрований Дзержинським центром зайнятості м. Кривого Рогу 03 листопада 2003 року під №1600. Таким чином, судом встановлено, що з 17.10.2000 року до листопада 2003 року заробітна плата позивачки становила 185 грн., а з грудня 2003 року у розмірі відповідному мінімальній заробітній платі встановленій законодавством. Посилання позивача щодо доведеності в ході судового розгляду справи зобов'язання відповідачки виплачувати грошову винагороду в процентному відношенні від реалізованих товарів на її (відповідачки) розсуд, є не доведеним, а тому судом не приймається. Факт праці позивачки у відповідача, як найманого працівника підтверджується: свідоцтвом про реєстрацію фізичної особи-підприємця №2 227 017 0000 008840 від 10.09.1993 року; копією трудової книжки; повідомленням Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу від 30.09.2004 року про реєстрацію платника страхових внесків; довідками про трудові відносини фізичної особи з платником єдиного податку від 29.12.2003 року, від 21.12.2004 року, від 22.12.2006 року, від 27.12.2007 року, від 15.12.2008 року, від 23.12.2009 року, від 24.12.2010 року. Позивачка зазначає, що за весь час її роботи і до теперішнього часу, відповідачка не виплачувала останній заробітну плату, даний факт підтверджується відсутністю в матеріалах справи та відповідно у відповідачки відомостей щодо виплати (видачі) заробітної плати. Крім того, судом встановлено, що трудовий договір укладений між позивачкою та відповідачкою не містить даних щодо наявності виплати % в якості премії стороні у трудовому договорі. Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2011 року позивачка звернулась до відповідачки з письмовою заявою про звільнення її за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.30), дана заява була направлена на адресу відповідачки рекомендованою кореспонденцією з повідомленням. Як було встановлено в ході розгляду справи відповідачка отримала зазначену заяву, як вказала значно пізніше, однак, доказів суду не надала та підтвердила, що з 06.06.2011 року [PERSON] перестала з»являтись на роботу, а у зв»язку з наявним конфліктом між сторонами, вона відмовилась прийняти вказану заяву і розірвати трудовий договір (наявність кримінальної справи). Таким чином, в зв'язку з конфліктом, який виник між сторонами, встановлено, що відповідачка перестала допускати позивачку до роботи. Таким чином, з 06.06.2011 року позивачка перестала працювати у відповідачки, в зв»язку з не допуском її з боку відповідачки до роботи. Також, судом встановлено, що наказу про звільнення позивачки не було прийнято відповідачкою, та до суду не надано, як не надано доказів щодо розірвання трудової угоди між сторонами. Як встановлено було в ході розгляду справи, відповідачка не змогла пояснити, на який день та час було призначено явку позивачки до центру зайнятості з питання розірвання трудового договору, оскільки її сповіщали в телефонному режимі. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості (докази) про виплату заробітної плати позивачці. Таким чином, до теперішнього часу трудовий договір між сторонами не розірваний та діє, а в наслідок того, що трудовий договір між позивачкою та відповідачем не розірваний до цього часу і в трудовій книжці позивачки міститься запис про її працевлаштування, в судовому засіданні встановлено, що остання не має можливості влаштуватися на роботу, в зв'язку з чим перебуває у вимушеному прогулі і не отримує заробітну плату. Відповідно до чинного законодавства в разі затримки виплати заробітної плати роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати і невиплачену заробітну плату за весь період. Відповідачка у справі, в ході попередніх слухань справи неодноразово зазначала та наполягала щодо реальної виплати позивачці заробітної плати за вказаний період і зазначала, що дані обставини підтверджують допитані в ході розгляду справи в якості свідків: [PERSON], [PERSON] Так, допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, зазначили, що вони працювали у відповідача і заробітна плата, що визначена умовами трудового договору у мінімальному розмірі їм виплачувалась, вказали, що % їм ніколи не виплачували. Однак, свідки також зазначили, що дійсно, при отриманні заробітної плати вони не здійснювали підписи у відомостях. Грошові кошти ними брались за усним розпорядженням [PERSON] із загальної каси при цьому конкретна сума виплаченої заробітної плати, періодичність виплати та наявність підписів про отримання заробітної плати ними не називалась. В якості доказів того, що відповідачкою у справі не порушено вимоги законодавства з питання правильності нарахування, обчислення та сплати збору на обов»язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірність відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов»язкового державного соціального страхування надано акт №57 від 05.04.2012 року про результати позапланової перевірки (а.с.142-151) згідно до якого порушень не встановлено. Однак, суд зазначає, що відрахування до Пенсійного фонду України та сплата інших податків, не є підтвердженням виплати конкретному найманому працівникові заробітної плати. Згідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі за текстом рішення - Кодекс) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк (ст. 23 Кодексу). Відповідно до ст. 24-1 Кодексу в разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. За ст. 2 Кодексу працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки. Згідно трудового договору від 01 листопада 2003 року, зареєстрованого у Дзержинському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу 03 листопада 2003 року, за № 1600, останній був укладений між сторонами по справі, ФОП [PERSON] як роботодавцем, з одного боку, та [PERSON], як працівником, з іншого боку, за яким договір є безстроковим, з визначенням розміру заробітної плати в межах розміру мінімальної заробітної плати по Україні, визначенням робочого часу, наданням 2 вихідних днів згідно графіку роботи на тиждень, наданням щорічної відпустки тривалістю 24 календарних дні (а. с. 11). За вказаним договором не вбачається записів про його розірвання та реєстрацію розірвання договору відповідними органами. Також відсутні дані щодо інших видів оплати праці найманого працівника. Згідно до п. 4 ст. 36 Кодексу підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). На підставі ч. 3 ст. 38 Кодексу працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору. Аналізуючи закріплену норму суд приходить до висновку, що роботодавець зобов'язаний звільнити працівника за власним бажанням у строки, які вказав сам працівник, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю або умови колективного чи трудового договору. Факт подання заяви позивачкою про її звільнення з 06 червня 2011 року з роботи у ФОП [PERSON] на підставі ст. 38 КЗпП визнавалось сторонами та підтверджується наявністю вказаної заяви у матеріалам справи (а. с. 30). До матеріалів справи, в якості доказів не надано відомостей про нарахування та виплату заробітної плати за вказаний спірний період, як не надано доказів у підтвердження наявності підпису позивачки у таких відомостях при отриманні коштів у конкретному розмірі в рахунок виплат заробітної плати. Згідно зіі ст. 110 Кодексу при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма дублюється у ст. 30 Закону України «Про оплату праці». Як зазначалось раніше будь-яких відомостей про виплату позивачці заробітної плати суду не надавалось, як не надавалось і актів у підтвердження відмови позивачки від отримання нею заробітної плати нарахованої у відповідності до умов трудового договору. Натомість свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні вказували, що позивачка дійсно працювала у відповідачки, отримувала заробітну плату, яка видавалась без відомостей. Крім того свідки не зазначали у якому розмірі така заробітна плата їм видавалась та з якою періодичністю. Таким чином, суд критично відноситься до показань свідків, які є працівниками відповідача у справі та не підтвердили конкретні факти, що мають бути належними доказами для справи, а саме: конкретні дати видачі заробітної плати відповідачем позивачці; конкретний розмір такої заробітної плати; наявність відомостей про видачу заробітної плати та наявність підписів позивачки у таких відомостях. Таким чином, суд вважає встановленим в судовому засіданні факт неотримання заробітної плати позивачкою за вказаний нею у уточненому позові період. Відповідачкою, натомість, не було доведено іншими доказами, в порядку передбаченому ст.. 60 ЦПК України, суду факт отримання позивачкою [PERSON] заробітної плати за період з 17 жовтня 2000 року по 01 червня 2012 року. При цьому, суд вважає, що борг ФОП [PERSON] перед [PERSON] в частині стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, що відповідає межам заявлених вимогам позивачки, становить саме 22\~847,69 грн. Згідно зі ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» відповідно до положень яких заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно у строки, установлені в колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» (надалі за текстом Закон) та ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів з зв'язку з порушенням строків їх виплати», надалі за текстом Закон про компенсацію) в разі затримки виплати заробітної плати всі роботодавці зобов'язані нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати (далі компенсація). Відповідно до ст. 21 Закону працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 22 Закону суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умові встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до ст. 23 Закону заробітна плата працівників підприємств на території України виплачується у грошових знаках, що мають законний обіг на території Україні Виплата заробітної плати у формі боргових зобов'язань і розписок або у будь-якій іншій форі забороняється. Відповідно до ст. 30 Закону та ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці, а також зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідно до ст. 32 Закону трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Відповідно до ст. 33 Закону та ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Згідно зі ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затверджений постановою КМУ 21.02.2001 р. № 159 (надалі за тестом Порядок №159): 1.Дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого і органу (особи). 2.Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. 3.Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: (...) заробітна плата (грошове забезпечення). 4.Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. 5.Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІИ (надалі за текстом Закон про компенсацію): Стаття 1. Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Стаття 2. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: (...) заробітна плата; (грошове забезпечення) та інші. Стаття 3. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за які виплачується доход, до уваги не береться). Стаття 4. Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у яке здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, затверджене постановою КМУ 20.12.97 р. № 1427 (надалі за текстом положення №1527): -Дія цього Положення поширюється на підприємства, установи та організації усіх форм власності і господарювання і застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). -Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток. -Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Коефіцієнт приросту споживчих цін розраховується з трьома знаками після коми. Індекси споживчих цін для розрахунку коефіцієнта приросту споживчих цін щомісячно публікуються Держкомстатом з наростаючим підсумком з початку того року, в якому виникла заборгованість із виплати заробітної плати, що підлягає компенсації відповідно до пункту 2 цього Положення. Якщо виплата заборгованості із заробітної плати провадиться до опублікування Держкомстатом індексу споживчих цін за останній місяць перед виплатою заборгованості, під час розрахунку суми компенсації на період до опублікування зазначеного індексу споживчих цін за згодою працівника для розрахунків застосовується індекс споживчих цін за попередній місяць. -У разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується. -Виплата працівникові суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць. Розрахунок компенсації проведений позивачкою виходить з наступного: При нарахуванні компенсації за затримку виплати заробітної плати, нарахованої в період з 01.01.98 р. по 31.12.2000 р., необхідно керуватися Положенням № 1427 (Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, затверджене постановою КМУ від 20.12.97 р. № 1427), а за затримку виплати заробітної плати, нарахованої з 01.01.2001 р., Законом про компенсацію (Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІП) та Порядком № 159 (Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків і виплати, затверджений постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159). Як передбачено п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. У розрахунку бере участь сума заробітної плати, що підлягає виплаті на руки, тобто нарахована сума за мінусом утриманих сум податку з доходів фізичних осіб (прибутково податку) та внесків до соціальних фондів. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації, у свою чергу, розраховується шляхом множення місячних індексів споживчих цін, що публікуються Держкомстатом, за весь період невиплати заробітної плати, а саме: з місяця, наступного за місяцем нарахування зарплати, по місяць, що передує виплаті заборгованості. Наведемо у вигляді формули порядок розрахунку компенсації заробітної плати: Ск = ЗПчист х (Iі х Iі + 1 х… х In х 100 - 100) : 100, де Ск сума компенсації; ЗПчист сума заробітної плати після вирахування з неї всіх обов'язкових утримань* («чиста» заробітна плата), не виплачена у строк не з вини працівника; Iі індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, наступного за місяцем нарахування заробітної плати (ділений на 100); In індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, що передує місяцю виплати заборгованості (ділений на 100). Щомісячні індекси споживчих цін (індекси інфляції) за період 2000 2012 рр. наведено в таблиці № 1 РОЗРАХУНОК компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за жовтень 2000 року розраховується з листопада 2000 року травень 2012 року Ск=185*(100,4*101,5*100,6*100,6*101,5*100,4*100,6*98,3*99,8* 100,4 * 100,2 * 100,5*101,6*101,0*98,6*99,3*101,4*99,7*98,2*98,5*99,8*100,2*100,7*100,7*101,4*101,5* 101,1*101,1*100,7*100,0*100,1*99.9*98,3*100,6*101,3*101,9*101,5*101,4* 100,4* 100,4* 100,7* 100,7*100,7*100,0*99,9*101,3*102,2*101,6*102,4*101,7*101,0*101,6*100,7*100,6* 100,6*100,3*100,0*100,4*100,9*101,2*100,9*101,2*101,8*99,7*99,6*100,5*100,1*100,9*100,0*102,0*102,6*101,8*100,9*100,5*100,6*100,2*100,0*100,6*102,2*101,4*100,6*102,2*102,9*102,2*102,1*102,9*102,78*103,8*103,1*101,3*100,8*99,5*99,9*101,1*101,7*101,5*102,1*102,9*101,5*101,4*100,9*100,5*101,1*99,9*99,8*100,8*100,9*101,1*100,9*101,8*101,9*100,9*99,7*99,4*99,6*99,8*101,2*102,9*100,5*100,3*100,8*101,0*100,9*101,4*101,3*100,8*100,498,7*99,6*100,1*100,0*100,1*100,2*100,2*100,2*100,3*100,0*99,7*100-100) :100 = = 228,09 грн При визначенні цієї суми суд бере до уваги інформацію Мінпраці щодо приросту індексу споживчих цін за період невиплати позивачці заробітної плати та виходить з наступних розрахунків та методику зазначену вище: 1.За жовтень 2000 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 293,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 193,3%; 2. За листопад 2000 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 292,10 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 192,10 %; 3. За грудень 2000 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 287,5% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 187,5 %; 4. За січень 2001 р . - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 283,3% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 183,3% 5. За лютий 2001 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 281,58 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 181,58 %; 6. За березень 2001 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 279,9 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 179,9%; 7. За квітень 2001 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 275,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 175,8 %; 8. За травень 2001 р . - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 274,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 174,7 %; 9. За червень 2001 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 273,1 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 173,1 %; 10. За липень 2001 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 277,8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 177,8 %; 11. За серпень 2001 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 278,4 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 178,4 %; 12. За вересень 2001 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 277,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 177,3 %; 13. За жовтень 2001 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 276,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 176,7 %; 14. За листопад 2001 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 275,3% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 175,3 %; 15. За грудень 2001 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 271% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 171 %; 16. За січень 2002 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 268,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 168,3%; 17. За лютий 2002 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп.; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 272,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 172,1%; 18. За березень 2002 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп.; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 274% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 174 %; 19. За квітень 2002р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп.; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 270,2 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 170,2 %; 20. За травень 2002 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп.; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 271,0 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 171%; 21. За червень 2002 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп.; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 276,5% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 176,5 %; 22. За липень 2002 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 280,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 180,7 %; 23. За серпень 2002 р . - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 281,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 181,3 %; 24. За вересень 2002 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ;; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 280,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 180,7 %; 25. За жовтень 2002 р. - заробітна плата 185грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 278,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 178,7 %; 26. За листопад 2002 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 276,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 176,8%; 27. За грудень 2002 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ;; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 273% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 173 %; 28. За січень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 269 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 169 %; 29. За лютий 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 266,10 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 166,10 %; 30. За березень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 263,2% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 163,2 % 31. За квітень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 261,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 161,4%; 32. За травень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 261,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 161,4 %; 33. За червень 2003 р . - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 261,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 161,1 %; 34. За липень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 261,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 161,4%; 35. За серпень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 265,9% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 165,9%; 36. За вересень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 264,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 164,3%; 37. За жовтень 2003 р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 260,9 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 160,9 %; 38. За листопад 2003р. - заробітна плата 185 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 256% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 156 %; 39. За грудень 2003 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 252,2% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 152,2 %; 40. За січень 2004 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 248,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 148,7 %; 41. За лютий 2004 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 247,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 147,7 %; 42. За березень 2004 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 246,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 146,7 %; 43. За квітень 2004 р . - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 245,9% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 145,9%; 44. За травень 2004 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 244,2% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 144,2 %; 45. За червень 2004 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 242,5 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 142,5%; 46. За липень 2004 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 242,5% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 142,5%; 47. За серпень 2004 р. - заробітна плата 205 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 242,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 142,7%; 48. За вересень 2004 р. - заробітна плата 237 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 239,6% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 139,6 %; 49. За жовтень 2004р. - заробітна плата 237 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 234,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 134,4%; 50. За листопад 2004р. - заробітна плата 237 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 230,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 130,7%; 51. За грудень 2004 р. - заробітна плата 237 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 225, 3% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 125,3 %; 52. За січень 2005 р. - заробітна плата 262 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 221,5% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 121,5 %; 53. За лютий 2005 р. - заробітна плата 262 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 219,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 119,3 %; 54. За березень 2005 р. - заробітна плата 262 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 215,8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 115, 8 %; 55. За квітень 2005 р. - заробітна плата 290 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 214,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 114,3%; 56. За травень 2005 р. - заробітна плата 290 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 213% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 113%; 57. За червень 2005 р. - заробітна плата 290 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 211,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 111,7 %; 58. За липень 2005 р. - заробітна плата 310 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 211,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 111,1%; 59. За серпень 2005 р. - заробітна плата 310 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 211,1 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 111,1%; 60. За вересень 2005 р. - заробітна плата 332 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 210,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 110,3 %; 61. За жовтень 2005 р. - заробітна плата 332 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 208,4 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 108,4%; 62. За листопад 2005 р. - заробітна плата 332 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 205,9 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 105,9 %; 63. За грудень 2005 р. - заробітна плата 332 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 204,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 104,1%; 64. За січень 2006 р. - заробітна плата 350 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 201,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 101,7 %; 65. За лютий 2006 р. - заробітна плата 350 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 198,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 98,4%; 66. За березень 2006 р. - заробітна плата 350 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 199 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 99 % 67. За квітень 2006 р. - заробітна плата 350 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 199,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 99,8 %; 68. За травень 2006 р. - заробітна плата 350 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 198,8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 98,80%; 69. За червень 2006 р. - заробітна плата 350 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 198,6% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 98,6%; 70. За липень 2006 р. - заробітна плата 375 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 196,8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 96,8 %; 71. За серпень 2006 р. - заробітна плата 375 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 196,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 96,8%; 72. За вересень 2006 р. - заробітна плата 375 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 192,9% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 92,9 %; 73. За жовтень 2006 р. - заробітна плата 375 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 188% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 88 % 74. За листопад 2006 р. - заробітна плата 375 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 184,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції)84,7 %; 75. За грудень 2006 р. - заробітна плата 400 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 183, 1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 83,1 %; 76. За січень 2007 р. - заробітна плата 400 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 182,2 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 82,2%; 77. За лютий 2007 р. - заробітна плата 400 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 181, 1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 81,1%; 78. За березень 2007 р. - заробітна плата 400 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 180,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 80,7 %; 79. За квітень 2007 р - заробітна плата 420 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 180,7 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 80,7 %; 80. За травень 2007 р. - заробітна плата 420 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 179,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 79,7%; 81. За червень 2007 р. - заробітна плата 420 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 175,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 75,8 %; 82. За липень 2007 р. - заробітна плата 440 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 173,8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 73,8 %; 83. За серпень 2007 р. - заробітна плата 440 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 172, 8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 72,8 %; 84. За вересень 2007 р. - заробітна плата 440 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 169,1 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 69,1%; 85. За жовтень 2007 р. - заробітна плата 460 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 164,3% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 64,3 %; 86. За листопад 2007 р. - заробітна плата 460 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 160,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 60,8 %; 87. За грудень 2007 р. - заробітна плата 460 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 157,5% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 57,5%; 88. За січень 2008 р. - заробітна плата 515 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 153,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 53,1%; 89. За лютий 2008 р. - заробітна плата 515 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 149,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 49,1 %; 90. За березень 2008 р. - заробітна плата 515 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 143,6% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 43,6%; 91. За квітень 2008 р . заробітна плата 525 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 139,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 39,3%; 92. За травень 2008 р. - заробітна плата 525 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 137,5 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 37,5%; 93. За червень 2008 р. - заробітна плата 525 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 136,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 36,4%; 94. За липень 2008 р. - заробітна плата 525 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 137,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 37,1%; 95. За серпень 2008 р. - заробітна плата 525 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 137,2 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 37,2 %; 96. За вересень 2008 р. - заробітна плата 525 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 135,7% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 35,7%; 97. За жовтень 2008 р. - заробітна плата 545 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 133,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 33,4%; 98. За листопад 2008 р. - заробітна плата 545 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 131,8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 31,8%; 99. За грудень 2008р. - заробітна плата 605грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 129,1% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 29,1 %; 100. За січень 2009 р. - заробітна плата 605грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 125,5% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 25,5%; 101. За лютий 2009 р. - заробітна плата 605грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 123,6% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції)23,6%; 102. За березень 2009 р. - заробітна плата 605грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 121,9 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 21,9%; 103. За квітень 2009 р. - заробітна плата 625 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 120,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 20,8 %; 104. За травень 2009 р. - заробітна плата 625 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 120,2% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 20,2 %; 105. За червень 2009 р. - заробітна плата 625 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 118,9 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 18,9%; 106. За липень 2009 р. - заробітна плата 630грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 119 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 19 %; 107. За серпень 2009 р. - заробітна плата 630грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 119,2 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 19,2 %; 108. За вересень 2009 р. - заробітна плата 630грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 118,3 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 18,3 %; 109. За жовтень 2009 р. - заробітна плата 650 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 117,2% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 17,2%; 110. За листопад 2009 р. - заробітна плата 744 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 115,9 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 15,9 %; 111. За грудень 2009 р. - заробітна плата 744 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 114,9 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 14,9 %; 112. За січень 2010 р. - заробітна плата 869 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 112,9% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 12,9 %; 113. За лютий 2010 р. - заробітна плата 869 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 110,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 10,8%; 114. За березень 2010 р. - заробітна плата 869 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 109,8% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 9,8%; 115. За квітень 2010 р. - заробітна плата 884 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 110,1 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 10,1 %; 116. За травень 2010 р. - заробітна плата 884 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 110,8 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 10,8%; 117. За червень 2010 р. - заробітна плата 884 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 111,2% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 11,2%; 118. За липень 2010р. - заробітна плата 888 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 111,4% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 11,4%; 119. За серпень 2010 р . - заробітна плата 888 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 110,1 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 89,69 %; 120. За вересень 2010 р. - заробітна плата 888 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 107 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції)7%; 121. За жовтень 2010 р. - заробітна плата 907 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 106,5% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 6,5 %; 122. За листопад 2010 р. - заробітна плата 907 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 106,2 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 6,2 %; 123. За грудень 2010 р. - заробітна плата 922 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 105,3% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 5,3%; 124. За січень 2011 р. - заробітна плата 941 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 104,2 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 4,2 %; 125. За лютий 2011 р. - заробітна плата 941 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 103,3% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 3,3%; 126. За березень 2011 р. - заробітна плата 941 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 101,9% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 1,9 %; 127. За квітень 2011 р. - заробітна плата 960 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 106% - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 0,6 %; 128. За травень 2011 р. - заробітна плата 960 грн. 00 коп. ; - індекс споживчих цін за період невиплати заробітної плати 0 % - приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) 0 %. В розрахунках, які надавались раніше Позивачем, була допущена арифметична помилка в бік зменшення. Оскільки сума заробітної плати в розмірі 30364,42 грн. була розрахована включно по листопад 2010 року. Згідно трудового договору Відповідача ставку її заробітної плати становить мінімальна заробітна плата по України за відповідний період. Зведена таблиця індексів споживчих цін (індексів інфляції) за період 2000 2012 рр. Мінімальна заробітна плата по Україні за період з липня 2000 року по грудень 2012 року згідно п. 5 ст. 38 Бюджетного кодексу України с 01.07.2000 по 31.12.2001118 грн.+28+31.1% с 01.01.2002 по 30.06.2002140 грн.+22+18.6% с 01.07.2002 по 31.12.2002165 грн.+25+17.9% с 01.01.2003 по 30.11.2003185 грн.+20+12.1% с 01.12.2003 по 31.08.2004205 грн.+20+10.8% с 01.09.2004 по 31.12.2004237 грн.+32+15.6% с 01.01.2005 по 31.03.2005262 грн.+25+10.5% с 01.04.2005 по 30.06.2005290 грн.+28+10.7% с 01.07.2005 по 31.08.2005310 грн.+20+6.9% с 01.09.2005 по 31.12.2005332 грн.+22+7.1% с 01.01.2006 по 30.06.2006350 грн.+18+5.4% с 01.07.2006 по 30.11.2006375 грн.+25+7.1% с 01.12.2006 по 31.03.2007400 грн.+25+6.7% с 01.04.2007 по 30.06.2007420 грн.+20+5.0% с 01.07.2007 по 30.09.2007440 грн.+20+4.8% с 01.10.2007 по 31.12.2007460 грн.+20+4.5% с 01.01.2008 по 31.03.2008515 грн.+55+12.0% с 01.04.2008 по 30.09.2008525 грн.+10+1.9% с 01.10.2008 по 30.11.2008545 грн.+20+3.8% с 01.12.2008 по 31.03.2009605 грн.+60+11.0% с 01.04.2009 по 30.06.2009625 грн.+20+3.3% с 01.07.2009 по 30.09.2009630 грн.+5+0.8% с 01.10.2009 по 01.11.2009650 грн.+20+3.2% с 01.11.2009 по 31.12.2009744 грн.+94+14.5% с 01.01.2010 по 31.03.2010869 грн.+125+16.9% с 01.04.2010 по 30.06.2010884 грн.+15+1.7% с 01.07.2010 по 30.09.2010888 грн.+4+0.5% с 01.10.2010 по 30.11.2010907 грн.+19+2.1% с 01.12.2010 по 31.12.2010922 грн.+15+1.7% с 01.01.2011 по 31.03.2011941 грн.+19+2.1% с 01.04.2011 по 30.06.2011960 грн.+19+2.0% с 01.07.2011 по 30.09.2011960 грн.+0+0.0% с 01.10.2011 по 30.11.2011985 грн.+25+2.6% с 01.12.2011 по 31.12.20111004 грн.+19+1.9% с 01.01.2012 по 31.03.20121073 грн.+69+6.9% с 01.04.2012 по 30.06.20121094 грн.+21+2.0% с 01.07.2012 по 30.09.20121102 грн.+8+0.7% с 01.10.2012 по 30.11.20121118 грн.+16+1.5% с 01.12.2012 по 31.12.20121134 грн.+16+1.4% Таким чином, суд, перевіривши розрахунком заявлені позовні вимоги у уточненому вигляді, вважає, що останні підлягають задоволенню, а саме: підлягає задоволенню стягнення з відповідача на користь позивачки компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з 17 жовтня 2000 року по 01 червня 2012 року в розмірі 22\~847 грн. 69 коп. За ст. 116 Кодексу Закону про Працю України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, суд вважає необхідним зауважити, що в останній день роботи працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата та компенсація. При цьому при прийняті заяви від [PERSON] про звільнення за власним бажанням відповідачка не виплатила останній частину зарплати та компенсацію, тим самим не провівши з працівником повного розрахунку. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним факт порушення законодавства про працю з боку відповідачки перед позивачкою, як і невиконання умов укладеного між сторонами трудового договору . Таким чином, суд встановив, що позивачка мала згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України у визначений нею строк розірвати трудовий договір за власним бажанням із ФОП [PERSON], яка не виконувала законодавство про працю та умови трудового договору. На підставі ч. 1 ст. 47 Кодексу власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, за якою при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно оглянутої у судовому засіданні трудової книжки [PERSON] вбачається відсутність у ній записів про звільнення її з роботи у ФОП [PERSON] (а. с. 8). Також суд вважає доведеним, що відповідачкою не було виконано положень ст. 47 КЗпП України, оскільки ФОП [PERSON] в день звільнення не видала [PERSON] належно оформлену трудову книжку останньої, не провела із позивачкою повного розрахунку сум, що належали до виплати [PERSON], навіть після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, не повідомивши [PERSON] про це письмово. Натомість доказів зворотного [PERSON], у порядку передбаченому ст.. 60 ЦПК України, суду не надала. Разом з тим суд вважає, що оскільки [PERSON] мала звільнити з роботи [PERSON] з дати, вказаної позивачкою, 06 червня 2012 року, а відповідачка вже не допускала позивачку до роботи і позивачка не виходила на роботу фактично з 01.06.2012 року і після дати зазначеної у заяві, тобто фактично між сторонами були відсутні трудові відносини з 01 червня 2012 року, тому вимоги позивачки в частині визначення саме періоду розрахунку, суд вважає доведеними. Таким чином суд встановив, що фактично датою звільнення з роботи у ФОП [PERSON] для позивачки є 01 червня 2012 року, хоча згідно поданої нею заяви на підставі ст. 38 ч. 3 КЗпП України зазначається дата 06.06.2012 року, а тому, суд вважає, що є необхідним задовольнити вимоги позивача в цій частині, визнавши правильним період розрахунку з 17 жовтня 2000 року, що підтверджено довідкою (а.с.10) по 01 червня 2012 року. Відповідно до п. 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг, зберігаються безпосередньо у працівників. Фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. При звільненні вноситься запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КЗпП України)», при цьому у графі 4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «трудовий договір (номер) знято з реєстрації (дата)». Внесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір, і засвідчуються його печаткою. Згідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260 (далі за текстом - Порядок реєстрації договору), вбачається, що він поширюється на фізичних осіб, які використовують найману працю: фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (далі - фізична особа). Згідно до п. 2 Порядку реєстрації договору укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у 3 примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації договору в разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. На підставі п. 9 Порядку реєстрації договору відповідальна особа центру зайнятості протягом 3 робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за відсутності працівника проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою: примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; а також копій документів, що підтверджують, крім іншого, проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Пунктом 14 Порядку реєстрації договору записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі для внесення записів до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Факт намагання захистити свої права [PERSON] підтверджується наявністю у матеріалах справи заяви від 06.06.2012 року, адресованої ФОП [PERSON], про звільнення її за власним бажанням на підставі ст.. 38 КЗпП України (а.с.30). Однак, в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання відповідачки, що нею було здійснено усі дії, що направлені на виконання вимог КЗпП України при звільненні найманого працівника, в даному випадку позивачки у справі [PERSON] Факт не отримання заяви від 06 червня 2012 року особисто відповідачкою в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження. А посилання відповідачки щодо здійснення нею виклику позивачки до центру зайнятості у телефонному режимі навпаки підтверджує факт того, що відповідачці було відомо про наявність заяви позивачки поданої в порядку передбаченому ст. 38 КЗпП України. Суд встановив, що відповідачка у порушення «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» не зробила запис до трудової книжки позивачки [PERSON] про звільнення останньої з роботи, відповідно до укладеного трудового договору. Натомість доказів зворотного відповідачка суду не надала. Судом також було встановлено, що відповідачка у порушення вимог Порядку реєстрації договору не зробила запису про підстави припинення трудового договору з [PERSON] з посиланням на відповідні статті КЗпП, не сповістивши про це центр зайнятості, що зареєстрував трудовий договір. Оскільки згідно до Порядку реєстрації договору лише після проведення записів про зняття з реєстрації трудового договору компетентним органом [PERSON] мала право внести записи до трудової книжки [PERSON] про її звільнення з роботи, з урахуванням відсутності записів у трудовому договорі про його розірвання з [PERSON], відсутності доказів реєстрації припинення трудового договору відповідачкою, не доведеність ухилення позивачки від реєстрації припинення договору у центрі зайнятості населення, суд вважає доведеним саме наявність порушення законодавства про працю з боку [PERSON], та вважає їх доведеними. А на підставі зазначеного можна дійти висновку, що затримка належним чином оформленої видачі трудової книжки перешкоджає працевлаштуванню працівника. За п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Суд також вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до суду [PERSON] за захистом своїх трудових прав не були порушені. Відповідно до ст. 233 Кодексу в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13 суди мають враховувати, що у справах про оплату праці діє тримісячний строк звернення із заявою до суду, який обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, і відповідно до цього з'ясовувати зазначену дату. Закінчення строку виплати заробітної плати (ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку. У відповідності до ст. 238 Кодексу при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з 17.10.2000 року по 01.06.2012 року у розмірі 22\~847,69 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 214,60 грн., що відповідає розміру судового збору на час звернення із зазначеними вимогами до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved