Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, з 01 листопада 2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 47. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що подружнє життя не склалося, протягом останнього часу відсутнє взаєморозуміння, повага, виникають сварки, конфлікти, в результаті чого з травня 2013 року припинили подружнє життя і з того часу проживають окремо. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні Позивач не з'явилась, надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до канцелярії суду письмову заяву у якій позов визнав, просив розірвати шлюб, додатково відмітив що сторни примирення не досягли. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 01 листопада 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 47 (свідоцтво серії [NUMBER]). Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] - [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]). Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Ухвалою Віньковецького районного суду від 13.09.2013 року сторонам було надано строк для примирення три місяці, але, як зазначив у своїй заяві відповідач, протягом цього часу примирення між ними не відбулося. Судом встановлено, що дійсно, між сторонами втрачено почуття любові взаєморозуміння та поваги один до одного, позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, а тому шлюб носить формальний характер. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved