Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-16 00:00:00

ПАТ Страхова компанія АХА Страхування (далі-позивач) звернувся \~ до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просив в порядку вимог ст. ст. 993,1191 ЦК України стягнути суму страхового відшкодування а також судові витрати, посилаючись на те, що 28.01.2010 року між ПАТ Страхова компанія АХА Страхування та [PERSON] (далі страхувальник, потерпілий) було укладено договір №036-а/10К (ки) добровільного страхування наземного транспорту, згідно з яким, застрахованим транспортним засобом є ТЗ марки SUZUKI, державний номер [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 27.07.2010 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності по факту ДТП, яка трапилася 21.06.2010 року близько 18.10 год. по вул. Прирічній у м. Києві під час якої [PERSON] керуючи автомобілем Шкода, державний номерний знак [NUMBER], при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки Сузукі, д.н.з АА 7200 СЕ, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши пояснення по вищевказаному ДТП, як наслідок позивачем, з урахуванням платіжного доручення про сплату страхового відшкодування №4430 від 03.08.2010 року, страхового акту №036-а/10-К (ки)-2 від 30.07.2010 року з відповідним розрахунком страхового відшкодування, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 9\~ 936,80 грн., було виплачено потерпілому в повному обсязі. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована НАСК Оранта полісом №ВЕ/1785038, позивачем на адресу останньої було направлено претензію про відшкодування у порядку регресу шкоди на вищевказану суму, яка була виплачена в свою чергу відповідно до ліміту полісу за вирахуванням суми зносу та франшизи в розмірі 6\~ 573,29 грн., як наслідок, сума виплати страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач становить 3363,51 грн. В судове засідання представник позивача не прибув, згідно поданої письмової заяви просив справу слухати у відсутності свого представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити. Згідно заперечення, позов не визнав. Заслухавши відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.01.2010 року між ПАТ Страхова компанія АХА Страхування та [PERSON] (далі страхувальник, потерпілий) було укладено договір №036-а/10К (ки) добровільного страхування наземного транспорту, згідно з яким застрахованим транспортним засобом є ТЗ марки SUZUKI, державний номер [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 27.07.2010 року (а.с.12) відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності по факту ДТП, яка трапилася 21.06.2010 року близько 18.10 год. по вул. Прирічній у м. Києві під час якої [PERSON] керуючи автомобілем Шкода, державний номерний знак [NUMBER], при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки Сузукі, д.н.з АА 7200 СЕ, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши пояснення по вищевказаному ДТП (а.с.13), як наслідок позивачем, з урахуванням платіжного доручення про сплату страхового відшкодування №4430 від 03.08.2010 року (а.с.17), страхового акту №036-а/10-К (ки)-2 від 30.07.2010 року (а.с.15) з відповідним розрахунком страхового відшкодування, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 9\~ 936,80 грн., було виплачено потерпілому в повному обсязі. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована НАСК Оранта полісом №ВЕ/1785038, позивачем, на адресу останньої, було направлено претензію про відшкодування у порядку регресу шкоди на вищевказану суму (а.с 43), яка була виплачена в свою чергу відповідно до ліміту полісу за вирахуванням суми зносу та франшизи в розмірі 6\~ 573,29 грн., як наслідок, сума виплати страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач становить 3363,51 грн. Згідно заперечення на позов відповідача (а.с. 53), останній, просив визнати його неналежним відповідачем по справі з посиланням на вимоги ст.ст.1172, 1187 ЦК України. Окрім того зазначив, що страховий акт №036-а/10-К (ки)-2, на який посилається позивач, як на письмовий доказ, датовано 28.01.2010 року (тобто до дати скоєння ДТП) та рахунок фактура №334556_РФ_001146180 від 26.06.2010 року на загальну суму 6725,77 грн. без ПДВ, ніким не підписаний та не має печатки. Відповідно до звіту №742 ТОВ Незалежна Експертно - Асистуюча Компанія з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу (потерпілому) у тому числі робіт для відновлення ТЗ)) становить 6573,29 грн., що і був виплачений НАСК Оранта. Проте, відповідно до письмових матеріалів справи, а саме: страхового акту №036-а/10-К (ки)-2 (а.с.15), останній датований 30.07.2010 року, а не 28.01.2010 року, як зазначає в запереченні відповідач, що не відповідає дійсності. Окрім того, рахунок фактура №334556_РФ_001146180 від 26.06.2010 року (а.с.18) на загальну суму 6725,77 грн. без ПДВ, хоча ніким не підписаний та не має печатки, проте на звороті в наявності є штамп, з оригіналом згідно та підписом старшого партнера та печаткою, що в з врахуванням вимог ст.ст.58,64 ЦПК України є належним та допустимим доказом. Окрім того, суд критично відноситься до твердження позивача в судовому засіданні про те, що в момент скоєння ДТП (близько 18 год.10 хв.) він виконував трудові обовязки, а тому відповідальність повинен нести роботодавець , як на доказ цьому, надано копію трудової книжки, що на думку суду, підтверджує факт трудових відносин, але не підтверджує факту виконання відповідачем саме в момент скоєння ДТП трудових обовязків, інших доказів, як то: подорожніх листів, відповідних копій наказів, тощо, відповідачем суду не надано. В процесі розгляду даної справи, відповідачем будь-яких клопотань (на підтвердження чи спростування певних обставин), щодо забезпечення та витребування доказів в порядку вимог ст.133 ЦПК України або ст.137 ЦПК України, заявлено не було. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставина на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. В той же час, відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України також передбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 ЗУ Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, позов ПАТ АХА Страхування підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 214,60 грн. судового збору.

Outcome: approved