Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-05 00:00:00

На початку липня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про заборону [PERSON] користуватися земельною ділянкою по вул. Шевченка, 80 у с. Колочава, Міжгірського району, що належить йому на праві власності, покласти зобовязання на відповідача закрити вхід у приміщення по вул. Шевченка, 80 у с. Колочава з боку належної йому на праві власності земельної ділянки та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Заяву мотивував тим, що у травні 2012 року він за договором куплі - продажу продав, а [PERSON] купив частину його будинку, площею 109, 04 кв. м., а також за аналогічним договором земельну ділянку площею 35 кв. м. на якій розміщена куплена відповідачем частина житлової будівлі. У придбаному приміщенні відповідач облаштував кафе. Відповідач користується його земельною ділянкою, хоча договору про право користування земельною ділянкою чи договору оренди або інших договорів не укладалося. Посилаючись на те, що відповідач зробив вхід до придбаного приміщення яке використовує в комерційних цілях і цей вхід пролягає через належну йому на праві власності ділянку і незаконно нею користується і що внаслідок роботи кафе відповідача, яке відвідують багато людей, які мають доступ до кафе через його ділянку і завдають шкоди ділянці, а відповідач відмовляється брати участь у благоустрої такої і цим йому завдається моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, то просив позов задоволити. Суд в якості співвідповідача залучив до справи дружину відповідача [PERSON], яка безпосередньо працює у відчуженому приміщенні і користується земельною ділянкою позивача. В суді позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в суд не зявився, перебуває на сезонних заробітках. Його представник і одночасно співвідповідач, а також їх представник позов заперечили повністю. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та співвідповідача , яка підтвердила в суді факт користування нею земельною ділянкою позивача, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до частково задоволення з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 3 ст. 10 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Як убачається із встановлених судом належними доказами, що 23 травня 2012 року позивач [PERSON] продав за договором купівлі продажу відповідачу [PERSON] 109, 04 кв.м. в двоповерховому житловому будинку, що знаходиться по вул. Шевченка, 80 у с. Колочава. 17.04.2013 року позивач продав за договором купівлі продажу відповідачеві 0, 0035 га земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку. У придбаній частині житлового приміщення відповідач облаштував кафе. Вхід до даного кафе облаштований зі сторони земельної ділянки, належної на праві власності позивачу [PERSON] згідно державного акту на право власності серії ЯК № 336606 від 15.10.2012 року. Відповідно до плану будівлі придбаної відповідачем у позивача та договору купівлі продажу земельної ділянки у відповідача на даній будівлі є облаштовані два входа зі сторони придбаної ним земельної ділянки . Однак відповідач та співвідповідач продовжують користуватися земельною ділянкою, яка на праві власності належить позивачу [PERSON], зокрема ходять через його земельну ділянку до свого придбаного приміщення хотя мають можливість ходити зі сторони придбаної ними земельної ділянки. Таким чином є доведеним факт порушення відповідачами права власності на земельну ділянку [PERSON] і суд приходить до висновку, що в цій частині позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки підлягають усуненню порушення його прав на земельну ділянку шляхом покладення на відповідачів заборони користуватися його земельною ділянкою. Натомість суд вважає, що позивачем належними доказами не є доведені вимоги, щодо покладення на відповідачів зобовязання по закриттю входу у приміщення з боку земельної ділянки належної позивачу, оскільки такий передбачений згідно плану забудови житлової будівлі, висновків спеціалістів чи будь-яких інших доказів, що цей вход на приміщенні порушує права [PERSON] на його земельну ділянку чи права власності на нерухоме майно суду не подано, а отже і не є доведеним. Також не є доведеною і вимога позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди, оскільки не приймання участі відповідачів у благоустрої території та відвідування кафе відповідачів людьми на думку суду не є підставою для стягнення моральної шкоди. Оскільки позов позивача задоволено частково, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача понесені ним витрати повязані з оплатою судового збору.

Outcome: approved