Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-27 00:00:00

В листопаді 2013 року міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в обґрунтування якого вказує, що відповідачі всупереч Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою КМУ 21.07.2005 року за №630 плату за послуги з теплопостачання не вносять, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01.03.2012 року по 30.09.2013 року в сумі 1439,93 грн. Між позивачем та відповідачами утворились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку, просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просить стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 1439,93 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явились про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, вислухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 року за № 630, платежі за послуги з теплопостачання вносяться власниками квартир, наймачами житла, орендарями щомісяця за затвердженими тарифами. Відповідачі плати за надані послуги з теплопостачання не вносять, і заборгованість з 01.03.2012 року по 30.09.2013 року згідно довідки-розрахунку позивача розмір заборгованості становить 1439,93 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів в примусовому порядку. Означені обставини щодо розміру заборгованості підтверджуються розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири (споживач) зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року передбачено, що одним із основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно ст.19 зазначеного Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є споживачами теплової енергії, як особи, яким вона фактично надавалася. За період з 01.03.2012 року по 30.09.2013 року на адресу відповідачів підприємством МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" було відпущено теплової енергії на суму 1439,93 грн., яка ними не оплачена. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.10.2013р. відмовлено у прийнятті заяви позивача про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 114,70грн. за видачу судового наказу, судовий збір позивачеві не повертався. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України в сумі 229,40грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved