Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась до суду з вказаним позовом, пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить суд: 1. Визнати частково не дійсним та скасувати рішення третьої (позачергової) сесії Шосткинської міської Ради народних депутатів від 04.03.2011 року в частині п. 4 додатку №1 щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0719 га. за № 83 в садовому товаристві «Мічуринець-2» м. Шостка, як таке, що порушує право власності позивача на частину земельної ділянки №146 в садовому товаристві «Мічуринець-2» м. Шостка; 2. Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0719 га. за № 83 в садовому товаристві «Мічуринець-2» м. Шостка, що виданий на ім*я [PERSON], зареєстрований 08.04.2011 року серії ЯЛ № 918010, та скасувати запис про державну реестращю цього Державного акту; 3. Зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод у здійсненні права власності (права користування) на належну позивачу земельну ділянку площею 0,0767 га., за № 146 в садовому товаристві «Мічуринець-2» м. Шостка, та звільнити її; 4. Стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь позивача в рахунок компенсації моральної шкоди в сумі 1700 грн., та стягнути судові витрати по справі. Позивачка мотивує вимоги тим, що на підставі рішення виконкому Шосткинської міської ради № 328 від 27.10.1993 р. та рішення Шосткинської міської ради від 23.12.2009 р. їй була передана у приватну власність земельна ділянка за № 146, площею 0,0767 га., для ведення садівництва в садовому товаристві «Мічуринець» та відповідно до цих рішень позивачці був виданий Державний акт серії АК № 583709 на право власності на земельну ділянку, що був зареєстрований в Державному реєстрі 02 лютого 2010 року, якою вона користується більше 30 років. Власником суміжної земельної ділянки за № 83 є відповідачі по справі, які в 2008 р., самовільно зайняли частину її земельної ділянки площею 0.01 га., та на її прохання звільнити - не реагують, чим чинять перешкоди у вільному користуванні власністю позивачки, що спричиняє їй моральні страждання, які вона оцінює в 1700 грн. Відповідачі фактично користувались земельною ділянкою № 83 з дозволу її колишнього власника кілька років, а з 2011 р., є власниками цієї земельної ділянки, яку вони придбали за договором купівлі-продажу у [PERSON], якому на підставі рішення Шосткинської міської ради від 04.03. 2011 р. земельна ділянка площею 0,0719 га., була передана у приватну власність та 11 квітня 2011 року був виданий Державний акт серії ЯЛ № 918010 на право власності на земельну ділянку, що був зареєстрований в Державному реєстрі 08 квітня 2011 року та перереєстрованого на підставі нотаріального договору купівлі-продажу від 28 квітня 2011 року на відповідачів [PERSON], та [PERSON], з якого вбачається, що відповідачами отримано Державний акт на частину земельної ділянки власником якої є позивач. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримали мотивуючи тими ж самими обставинами, просять відмовити в зустрічному позові та при цьому пояснили, що [PERSON], отримала державний акт на право власності на землю раніше, ніж [PERSON], з урахуванням існуючого порядку користування земельною ділянкою, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України за № 844 від 05.08.2009 р., яким було затверджено Порядок безоплатного оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки за спрощеною процедурою, яка не передбачала узгодження меж. Зустрічного позову [PERSON], та [PERSON], не визнали, мотивуючи тим, що на час виготовлення Державного акту [PERSON], не відбулось узгодження меж, з [PERSON], що є порушенням земельного законодавства та при цьому послались на лист директора ПП «Шостказемпроект» [PERSON]. У 1996 р. ЗАТ «Росна» були проведені польові роботи з обміру всіх земельних ділянок у в садовому товаристві «Мічуринець-2» та бажаючим видані державні акти на землю. Відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр», право власності (користування) на які виникло до 2004 р. Вважаються свормованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, а у разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях, преорітет мають відомості на паперових носіях. Крім цього, також зазначили, що [PERSON], та [PERSON], просять скасувати рішення Шосткинської міськради від 23.12.2009 р. та рішення виконкому Шосткинської міськради від 27.10.1993 р., № 328 в яких зазначено 200 осіб на виготовлення Державних актів на землю в цілому, що порушує права інших громадян. Позивачі [PERSON], та [PERSON], звернулись в суд з зустрічним позовом до [PERSON], та просять суд: 1. Визнати недійсним рішення виконкому Шосткинської міської ради від 27.10.1993 року № 328 та рішення Шосткинської міської ради від 23.12.2009року; 2. Визнати Державний акт серії АК № 583709 на право власності на земельну ділянку площею 0.0767га., розташованої в м. Шостка садове товариство « Мічуршець-2» №146, виданий на ім'я [PERSON], що був зареестрований 02 лютого 2010 року, частково недійсним, саме, в частині самовільно зайнятої площі ділянки № 83, яка складае приблизно 0,0122 га.; 3. Забовязати [PERSON], не чинити першкод у здійсненні права власності на земельну ділянку площею 0.0719 га., в СТ « Мічурнець 2»; 4. Стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1500 грн., а також на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1000 грн., та стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивують тим, що вони з 16 серпня 2007 року є членами СТ «Мічурнець 2», користувалися та обробляли садову земельну ділянку № 83, до того часу даною ділянкою користувався [PERSON], та деякий час він її не обробляв, чим скористалась сусідка [PERSON], порушивши межі та самовільно захопила частину ділянки № 83. [PERSON], та [PERSON], є власниками цієї земельної ділянки, яку вони придбали за договором купівлі-продажу у [PERSON], якому на підставі рішення Шосткинської міської ради від 04.03. 2011 р. земельна ділянка площею 0,0719 га., була передана у приватну власність та 11 квітня 2011 року був виданий Державний акт серії ЯЛ № 918010 на право власності на земельну ділянку, що був зареєстрований в Державному реєстрі 08 квітня 2011 року та перереєстрованого на підставі нотаріального договору купівлі-продажу від 28 квітня 2011 року. Первісна та єдина план-схема Конотопського міжміського БТІ від 25.07.1974 р., замірів дільниць СТ « Мічурнець 2» відноситься до земельно - кадастрової документації у відповідності до п.п. 5,8 ст.8 та п.1 ст. 21 ЗУ «Про Державний Земельний кадастр». Вважають, що при виготовленні земельно - кадастрової документації на земельну ділянку [PERSON], були порушені вимоги земельного законодавства, які полягають у не погодженні меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, зокрема з позивачами по зустрічному позову, не виконувались польові роботи, відсутня інформація внесення даних в автоматизовану систему ДЗК, що стало причиною накладання земельної ділянки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день розгляду неодноразово повідомлявся належним чином, заяви чи клопотання до суду не надав. Представник Шосткинської міськради - головний спеціаліст юридичного відділу [PERSON], позовні вимоги [PERSON] визнає, зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], не визнає та при цьому пояснила, що рішення сесії приймалось на підставі технічної документації. При видачі державного акта на право власності на землю [PERSON], не була врахована земельна ділянка [PERSON], оскільки заміри її земельної ділянки з невідомої причини не були внесені до електронного реєстру, однак у разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях, приорітет мають відомості на паперових носіях. Представник 3-ї особи- управління Держземагенства у Шосткинському районі головний спеціаліст-юрисконсульт [PERSON] покладається на розсуд суду та при цьому пояснив, що питання права власності виникає з моменту реєстрації такого права. Заміри дільниць СТ « Мічурнець 2» проводились двічі в 1972 році на підставі план-схеми Конотопського міжміського БТІ та в 1996 році ЗАТ «Росна», які є рівнозначні. При обмірі земельної ділянки [PERSON] використовувались останні заміри ЗАТ «Росна». З невідомих причини заміри земельної ділянки [PERSON], не були внесені до електронного реєстру, що в подальшому потягло помилку та накладання земельної ділянки. Третя особа - голова громадської організації «Шосткинське садове товариство «Мічуринець-2» [PERSON], покладається на розсуд суду. Державний реєстратор Держземагенства м. Шостка та 3-я особа Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, заяв чи клопотань не надали. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності не з'явившихся 3-х осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Сторони не заперечують. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що обидва позови не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Шосткинського міськвиконкому від 27.10.1993 р за № 328 та рішення Шосткинської міської ради від 23.12.2009 р. було передано безоплатно приватну власність для здійснення садівництва земельну ділянку № 146 площею 0.0645 га., у садовому товаристві «Мічуринець-2» (а.с.168), та відповідно до вказаних рішень був виданий Державний акт серії АК № 583709, на право власності на земельну ділянку площею 0,0767 га., що був зареєстрований в Державному реєстрі 02 лютого 2010 року, а її сусіду по саду [PERSON], рішенням Шосткинської міськради від 25.11.93 р за № 354 також було передано у приватну власність земельну ділянку за № 83 площею 0.06 га.,(а.с. 178). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 04.04.2002 р, спадкоємцем його майна став син - [PERSON],(а.с.174), якому на підставі рішення Шосткинської міської ради від 04.03. 2011 р. земельна ділянка площею 0,0719 га., була передана у приватну власність та 11 квітня 2011 року був виданий Державний акт серії ЯЛ № 918010 на право власності на земельну ділянку, що був зареєстрований в Державному реєстрі 08 квітня 2011 року. В судовому засіданні [PERSON], свідчив, що садову ділянку № 83 в товаристві «Мічуринець» їм надав у користування [PERSON], у 2007 р. Під час користування земельною ділянкою, між ним та [PERSON] з'явились суперечки стосовно частини земельної ділянки на яку претендувала [PERSON], з чим вони категорично не були згодні. Предметом спору за двома позовами є земельні правовідносини, що регулюються Земельним кодексом України, а саме, частина накладання однієї земельної ділянки на іншу. До спірних правовідносин мають застосовуватись Земельний Кодекс України, ЗУ «Про землеустрій», ЗУ «Про Державний земельний кадастр». Як вбачається з технічних документацій сторін вони виконані відповідними установами, що мають ліцензію державної служби геодезії, картографії та кадастру та згідно висновку управління Держкомзему у місті Шостка Сумської області технічна документація відповідає вимогам Земельного Кодексу України, ЗУ «Про землеустрій», іншим нормативно-правовим актам, що регулюють питання земельних відносин і погоджується, затвердженими в тому числі замовниками, є відповідні акти погодження меж та прийому-передачі межових знаків на зберігання замовникам. Проте, з збірного плану спірних земельних ділянок вбачається частина накладання однієї земельної ділянки на іншу. (а.с. 154). Державні акти: [PERSON], та [PERSON], відповідним чином зареєстровані в Держаному реєстрі земель про що мають відповідні номери реєстратора, а також земельні ділянки мають відповідні кадастрові номери та цільове призначення земельних ділянок, тобто є чинними. Як пояснили сторони з невідомих причини заміри земельної ділянки [PERSON], не були внесені до електронного реєстру, що в подальшому потягло помилку та накладання частини земельної ділянки. Що стосується рішень Шосткинської міськради та Шосткинського міськвиконкому, то ці рішення були прийняті в різні роки у 2009 та у 2011 на підставі даних технічної документації відповідних установ: зокрема ПП «Шостказемпроект», ПП «Укрторгпром» та затвердженими управлінням Держкомзему у м. Шостка Сумської області, які повинні були ретельно перевірити наявність всіх обставин справи по кожній ділянці, щоб уникнути помилки накладання земельних ділянок. Аналізуючи викладене, не заслуговують на увагу суду доводи [PERSON] про фальсифікацію переліку документів [PERSON], оскільки факт фальсифікації у судовому засіданні не доведено. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не доведено факт порушення права власності власника земельної ділянки з боку кожного з власників земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів, оскільки обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. У кожної сторони є Державний акт на право власності на земельну ділянку, а факт накладання земельної ділянки є наслідком технічної помилки при виготовленні відповідної технічної документації із землеустою, а тому не є підставою для визнання його незаконним. Такі помилки підлягають виправленню в порядку виправлення технічних помилок, та не тягнуть за собою недійсність державного акта. Суд не погоджуються з ствердженням відповідачів-позивачів [PERSON] відносно того, що при вирішенні спору необхідно користуватись планом розташування земельних товариства, який був складений Конотопським МБТІ, оскільки у 1996 р. з урахуванням фактичних площ землекористування членами товариства при вирішенні подальшого права користування наданими земельними ділянками, ЗАТ «Росна-1» були проведені відповідні роботи по обліку земельних ділянок 2-го масиву товариства «Мічуринець-2» на підставі чого був виготовлений кадастровий план масиву та ці дані використовувались в подальшому. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Здійснення виправлення помилок, накладок кордонів одних земельних ділянок на інші, реєстрації земельних ділянок на декількох власників, інші невідповідності, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей, провадиться на підставі Закону України «Про Державний земельний кадастр», органом, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», державний реєстратор здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі. Згідно ч. 4 ст. 27 цього Закону у разі відновлення меж земельної ділянки за її фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж кадастрові номери відповідних земельних ділянок не скасовуються, а відповідні зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до поземельних книг у порядку, визначеному частиною четвертою статті 26 цього Закону. Статтєю 26 цього Закону визначено порядок внесення відомостей до Поземельної книги, тобто територіальний орган Держземагентства (державний кадастровий реєстратор) забезпечує виправлення допущених технічних помилок за заявою власника (користувача) земельної ділянки, яке є держателем Державного земельного кадастру і здійснює функцію його ведення. Порядок виправлення помилок у Державному земельному кадастрі визначений у ст. 37 Закону «Про Державний земельний кадастр» та у Порядку ведення Державного земельного кадастру. Так, на стадії формування (доформування) земельних ділянок можуть виникнути у Державному земельному кадастрі такі помилки: -1) технічні помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущені органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру або іншими особами (наприклад, технічна помилка була допущена у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); -2) помилки, допущені в інших документах та перенесені з них до Державного земельного кадастру (наприклад, помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, в тому числі виявлені після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 р.). Згідно з п. 139 Порядку, у разі виявлення у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки заінтересована особа має письмово повідомити про це територіальний орган Держземагентства у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки. Форма такого повідомлення міститься у додатку 29 до Порядку. У повідомленні викладається суть виявлених помилок. В судовому засіданні не доведено факт відмови органом Держземагентства щодо внесення виправлення відомостей про земельні ділянки, оскільки сторони з відповідною заявою не звертались.

Outcome: dismissed