Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №KRA/1000/290/07 від 22 серпня 2007 року, а саме прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 4609,52 долари США, що еквівалентно на дату розрахунку 36843,89грн., та пеню за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 14748,71грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачем на підставі кредитного договору №KRA/1000/290/07 від від 22 серпня 2007 року відповідачу було надано кредит у розмірі 9850,30 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, з кінцевою датою погашення 19 серпня 2013 р., із сплатою 12% річних. Кредит надавався на придбання автотранспортного засобу, а саме автомобіля марки GEELY моделі MR-7151А, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач зобов'язувалася погашати кредит в сумі не менше ніж 137 доларів США, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом, вартість всіх супутніх послуг, а також інші фінансові зобов'язання відповідно до Графіку платежів, що зазначений в Додатку до кредитного договору, не пізніше 25 числа кожного місяця, наступного за звітним. Відповідач не проводила сплату заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках згідно умов договору, строк сплати яких настав, в результаті чого утворилася заборгованість, яка згідно представленого розрахунку, станом на 10 грудня 2013 року становить 51592,60грн., з яких: 4609,52 доларів США, що еквівалентно на дату розрахунку 36843,89грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 14748,71грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Позивачем на адресу відповідача надсилались вимоги щодо необхідності сплати заборгованості за кредитом, які залишились без реагування. У зв'язку з наведеним, просить суму боргу стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та відповідних уточненнях. Пояснила суду, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами було також укладено договір застави автомобіля на придбання якого надавався кредит, однак після реалізації предмета застави та часткового задоволення вимог банку, залишилась заборгованість за кредитним договором, яку і просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, покликається на своє скрутне матеріальне становище. Пояснила, що не погоджується з розрахунком заборгованості за кредитним договором представленим позивачем та зважаючи на те, що банком вже звернуто стягнення на предмет застави, вважає, що в задоволенні позву слід відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова уснова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 22 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ІНДУСТРІАЛБАНК» (Банк), та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір №KRA/1000/290/07, згідно якого банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 9850,30 доларів США строком з 23 серпня 2007 року по 19 серпня 2013 року, на придбання автомобіля марки GEELY моделі MR-7151А, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], із сплатою 12% річних /а.с.5-9/. Відповідно до п.5.3 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувалася починаючи з вересня 2007 року погашати кредит в сумі не менше ніж 137 доларів США, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом, вартість всіх супутніх послуг, інші фінансові зобов'язанння відповідно до Графіку платежів, зазначеного в Додатку до кредитного договору, не пізніше 25 числа кожного місяця, наступного за звітним. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п.8.1 зазначеного кредитного договору, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків, комісій Банк може нарахувати пеню в розмірі 1% від своєчасно не сплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 кредитного договору та ч.2 ст.1050 ЦК України, у випадку порушення умов кредитного договору позичальником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту. З наданих суду документів вбачається, що позивач Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» свої зобов'язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, перерахувавши відповідачу [PERSON] кошти в сумі і порядку передбаченому договором, що стверджується меморіальним ордером №132_13 від 23.08.2007р., платіжним дорученням від 23.08.2007р. та розпорядженням відділу обслуговування банківських операцій від 23.08.2007 р. /а.с.20,21, 22/. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання згідно умов договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків. На вимоги та претензії позивача щодо погашення кредитної заборгованості, які надсилались відповідачу на виконання п.6.3 кредитного договору, остання жодним чином не відреагувала та заборгованість не сплатила /а.с.15,16,17,18/. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 10 грудня 2013 року становить: 4609,52 долари США - прострочена заборгованість по кредиту, 14748,71 гривні - пеня. Суд не приймає покликання відповідача на те, що після звернення стягнення на предмет застави вимоги банку щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є безпідставними, оскільки, як вбачається з пояснень представника позивача та представленого суду розрахунку заборгованості, сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги банку. А відтак, звернення стягнення на предмет застави, не є перешкодою для пред'явлення позову про стягннення заборгованості за кредитним договором, яка на час розгляду справи є не погашенною. Зазначений висновок суду грунтується також на роз'ясненнях Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в Постанові від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А тому, суд також не приймає до уваги покликання відповідача щодо недійсності та необґрунтованості розрахунку заборгованості за кредитним договором представленого позивачем, враховуючи те, що свого розрахунку заборгованості нею не надано, та вважає такі надуманими та спрямованими на затягування розгляду справи. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 4609,52 долари США, що за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення по справі складає 36830,06грн., а також пені в розмірі 14748,71грн., а всього 51578,77грн. є підставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 756 грн. сплачених при зверненні до суду з даним позовом судових витрат. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 533, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved