Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 02 вересня 2013 року звернулись з названим позовом до суду, в якому вказали, що 22 лютого 2013 року померла їхня мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,902 га, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 445228 та земельна ділянка площею 2,6170 га, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 667860. За життя [PERSON] заповіту не склала. Позивачі просять суд встановити факт, що [PERSON], яка померла 22.02.2013 року є матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 445228 помилково виданого на імя [PERSON] та визнати за ними право власності на спадкові земельні ділянки. Представник позивачів та позивачі судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позов. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Заслухавши пояснення представника позивачів, позивачів, свідка [PERSON], розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 22 лютого 2013 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 259498 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,902 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 445228 (а.с.18-19) та земельна ділянка площею 2,6170 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Гостра Могила, Ставищенського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 667860 (а.с.16-17). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги, оскільки є дітьми померлої [PERSON], але отримати свідоцтва про право на спадщину позивачі не можуть, оскільки відсутні докази родинних відносин з померлою [PERSON], та в державному акті власника помилково по-батькові зазначено «Зіньковна» замість «Зенонівна». Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, Про судову практику у справах про спадкування, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідач [PERSON], [INFO] є чоловіком померлої [PERSON] та батьком позивачів [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO] є дочкою померлої. Відповідач [PERSON] є дочкою померлої. В судовому засіданні факт того, що [PERSON] є матірю позивачів стверджується поясненнями позивачів, відповідачів та показами свідка [PERSON], яка вказала, що [PERSON], яка померла 22 лютого 2013 року є матір'ю [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], та дружиною [PERSON]. Тому суд вважає за необхідне встановити факт, що покійна [PERSON], яка померла 22 лютого 2013 року дійсно була матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Окрім того, позивачі просили суд встановити факт належності померлій 22 лютого 2013 року [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 445228, в якому при видачі власника помилково по-батькові зазначили як «Зіньковна» замість «Зенонівна». Встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 445228, необхідно позивачам для реалізації своїх спадкових прав, а саме, оформлення спадкової земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю Р2 № 445228 на земельну ділянку площею 2,902 га, яка розташована в межах земель Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, та вирішити дане питання іншим шляхом окрім судового не можливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 445228 виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 22 лютого 2013 року. Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 22 лютого 2013 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідок, виданих державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] та приватним нотаріусом Ставищеньского районного нотаріального округу [PERSON], спадкова справа після померлої 22 лютого 2013 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved