Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 921/19-КУ8-КС2 від 17 травня 2010 року відповідач 17 травня 2010 року отримав кредит у розмірі 10460,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 16 травня 2008 року. Згідно умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступного порядку - щомісяця в період сплати до 20 числа кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 435 грн. 84 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно умов. Станом на 15 серпня 2013 року загальна сума заборгованості складає 26847 грн. 94 коп. з яких: 8716 грн. 74 коп. - заборгованість за кредитом; 15808 грн. 97 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2184 грн. 57 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 52 грн. 30 коп інфляційні витрати за кредитом; 85 грн. 35 коп. - інфляційні витрати за відсотками. Просить суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 26847 грн. 94 коп., а також судові витрати 268 грн. 47 коп. В судовому засіданні позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Між Банком та відповідачем 17 травня 2010 року укладений кредитний договір № № 921/19-КУ8-КС2, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 26847 грн. 94 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 16 травня 2008 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступного порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період до 20 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 435 грн. 84 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, також інші витрати згідно умов. Згідно довідки розрахунку заборгованості станом на 15.08.2013 року відповідач має заборгованість по даному кредитному договору у сумі 26847 грн. 94 коп. з яких: 8716 грн. 74 коп. - заборгованість за тілом кредитом; 15808 грн. 97 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2184 грн. 57 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 52 грн. 30 коп. - інфляційні витрати за кредитом; 85 грн. 35 коп. - інфляційні витрати за відсотками. Дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення кредитного договору, укладеного у письмовій формі відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а також з відповідача слід стягнути у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved