Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] вони уклали шлюб, який було зареєстровано 06 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу у них [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та постійні сімейні суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Крім цього, відповідач створив іншу сім»ю. Вважає, що подальше спільне проживання разом із відповідачем та збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Після фактичного припинення сімейних відносин дитина проживає та знаходиться на її утриманні, а [PERSON] в добровільному порядку не надає кошти на утримання доньки. Зазначає, що відповідач працює в ЧФ СГ «ТАС», а також перебуває на обліку в Державній податковій інспекції та отримує дохід від здійснення підприємницької діяльності. При цьому, стан здоров»я його задовільний, непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає. Малолітня дочка з 12 квітня 2011 року відвідує дошкільний заклад №40 в м.Чернівці та перебуває на обліку у Міській дитячій поліклініці. На даний час вона (позивачка) працює бухгалтером в ФОП [PERSON], однак коштів для проживання та утримання дочки їй не вистачає. Просила позов задовольнити: розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх його видів заробітку щомісячно з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу, разом з тим, не погоджувався із розміром аліментів, які позивачка просила з нього стягувати. Вказував, що періодично допомагає дитині як може. Розмір аліментів, які просить стягувати з нього позивачка є надто великим на його думку, оскільки у нього також є свої потреби. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 06 грудня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2777 (а.с.6). Від шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочка - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.7). Спільне життя сторін не склалося. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя, постійні суперечки та несумісність характерів. На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Також, судом було встановлено, що після фактичного припинення подружніх стосунків, малолітня донька сторін [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а відповідач належним чином дитині не допомагає (а.с.8). Згідно довідки Чернівецького дошкільного навчального закладу №40 від 08 липня 2013 року, [PERSON] з 12 квітня 2011 року відвідує вказаний навчальний заклад. При цьому, зазначено, що про дівчинку піклується переважно її матір [PERSON], а батько [PERSON] тільки відвідує святкові ранки. Також дитина перебуває на обліку в Міській дитячій поліклініці з народження (а.с.9, 13). Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із довідки фізичної особи підприємця [PERSON] від 16 липня 2013 року №16/07, позивачка [PERSON] працює на посаді бухгалтера, загальна сума її доходу за останні шість місяців становить 6 882 грн. (а.с.10). Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання доньки підлягають стягненню аліменти. Разом з тим, на погляд суду, позивачкою дещо завищено розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на її користь. Як передбачено нормами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в ЧФ СГ «ТАС». Вказана обставина не заперечувалася в судовому засіданні відповідачем, а тому не потребує доведення на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України. Крім того, відповідач [PERSON] з 07 квітня 2008 року по даний час перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м.Чернівцях як фізична особа - підприємець (а.с.12). Судом встановлено, що стан здоров'я відповідача задовільний, у нього на утриманні немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, відсутності у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, яких би він утримував, а також те, що останній працює та отримує заробітну плату, суд вважає, що на підставі ст.183 СК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання малолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Крім того відповідно до вимог ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial