Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження. Зазначив, що 23.09.1992 року позивач уклав з відповідачем шлюб. Шлюб проіснував тривалий час і був розірваний 04.05.1995 року. В жовтні 2012 року позивачу стало відомо, що відповідач народила дитину - [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 125 від 20.01.1993 року. Батьком дитини було записано позивача. Обґрунтовував вимоги заяви тим, що позивач не є його біологічною дитиною, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом, про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі. Від відповідача до початку судового засідання надійшла заява про визнання позову (а.с. 27). Третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 34). В подальшому, направила на адресу суду копію актового запису про народження (а.с. 44 - 45). Як встановлено судом, згідно актового запису про народження [PERSON] за № 125 від 20.01.1993 року Мінського відділу ЗАГС м. Києва, батьком дитини було записано позивача, матір'ю дитини записано відповідача по справі (а.с. 45). Відповідно до вимог ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до вимог ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про включення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, як народила дитину в шлюбі звернувшись з позовом про виключення цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення ос порених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оскільки відповідач надала заяву в якій визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, а також підтвердила відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved