Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року, сума якої складає 23666,29 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.12.2009 року становить 188 951,66 грн., стягнути судовий збір в сумі 1700,00 грн. та суму витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн., виходячи з наступного. 09.06.2008 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/0076/82/100386, згідно з яким, відповідачу у тимчасове користування на умовах троковості, платності та цільового характеру використання надані грошові кошти в сумі 18 870,00 доларів США, строком по 09.06.2016 року. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом, відповідно до графіка погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим, станом на 07.12.2009 року виникла заборгованість у розмірі 23 666,29 долара США, яка складається з наступного: - сума заборгованості за кредитом - 16 860,66 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 134 615,51 грн.; - сума простроченої заборгованості за кредитом - 627,39 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 5 009,08 грн.; - сума простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 1 726,63 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 13 785,41 грн.; - сума нарахованих відсотків - 187,82 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 1 499,56 грн.; Крім того, у відповідності до умов п. 16.3 вищевказаного кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. - сума пені нарахована за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 4 263,79 доларів США, що в перерахунку в національну валюту складає 34 042,10 грн. У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/0076/82/100386 від 09.06.2008 року у розмірі 23 666,29 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.12.2009 року становить 188 951,66 грн., стягнути судовий збір в сумі 1 700,00 грн. та суму витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн. Відповідач у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому посилався на наступне: Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечується іпотекою об'єкта нерухомості, який належить майновому поручителю [PERSON](чоловіку Відповідача), який [INFO] року помер. У зв'язку з значним коливанням курсу долара США сума по кредитному договору значно збільшилась, також змінився її сімейний стан (помер чоловік), тому проводити щомісячну сплату, вона не має можливості. Одночасно було отримано Свідоцтво про спадщину за законом від 08.09.2009 року, відповідно до якого спадкоємцем в цілому майна гр. [PERSON] є його, дочка [PERSON]. Відповідно до клопотання від 31.03.2010 року представник Банку просив залучити [PERSON] в якості співвідповідача, у зв'язку з тим, що вона є спадкоємцем в цілому майна гр. [PERSON] 27.05.2010 року представником Банку Фірсовою Н.В. подані письмові пояснення на заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в яких Банк наводить наступні підстави, відповідно до яких він не може погодитись з запереченням Відповідача: - посилання Відповідача на те, що змінився її сімейний стан не звільняє відповідача від відповідальності за кредитним договором; - в порушення ч. 2 ст. 615 ЦК України Відповідач в односторонньому порядку відмовляється від своїх зобов'язань за Договором, чим порушує майнові інтереси Банку; - щодо посилання Відповідача на істотну зміну курсу долара США, Банк посилається на п. 15.5 кредитного договору, відповідно до якого: у разі зміни курсу іноземної валюти (валюти кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе Позичальник. Підписанням цього Договору Позичальник свідчить, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може привести до значних збитків та погіршення фінансового стану Позичальника. 22.06.2010 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] посилається на те, що зміна курсу долара США значно погіршує обставини в процесі виконання боргових зобов'язань Заявника за Кредитним договором. На діючих обставинах [PERSON] не укладала б договір з Банком. Заявник вважає несправедливим, що всі ризики та всі витрати по договору покладені на нього, таким чином, це суперечить вимогам ст. 3 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, посилаючись на ст. 99 Конституції України, ст. 35 Закону України «Про Національний банк України», вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», положення Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», ст.ст. 203, 215, 236, 524 ЦК України, [PERSON] вважає, що є всі законні обставини для визнання кредитного договору, в якому розрахунки між сторонами здійснюються в іноземній валюті недійсним з моменту його укладання. В доповненнях до свого заперечення, [PERSON] просила частково задовольнити позов за винятком відсотків по кредиту та суми простроченої заборгованості за кредитом, нараховані позивачем після смерті її чоловіка. 08.02.2013 року представником Банку Шаховою О.І. надано заперечення на зустрічний позов, згідно з якими, Банк наголошував, що відповідно до ст. 626 ЦК України Банк та Позичальник добровільно домовились і уклали договори, в результаті чого Банк зі свого боку виконав усі умови договору належним чином, а Позичальник намагається в односторонньому порядку відмовитись від виконання умов договору. Частиною 2 ст. 524 ЦК України передбачено, що «сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті». Ця стаття стосується визначення валюти зобов'язання, розрахунки в іноземній валюті цією статтею не регулюються. В ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України прямо передбачена можливість використання іноземної валюти на території України, в тому числі при здійсненні розрахунків за зобов'язаннями у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банки мають право розміщати залучені кошти від свого імені, на власних умовах і на власний ризик, здійснювати операції з валютними цінностями. При цьому відповідно до ст. 2 цього Закону коштами вважаються гроші в національній валюті або іноземній валюті чи їх еквіваленті. Статтею 3 Декрету КМУ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» встановлено статус валюти України ( яка є таким засобом платежу на Україні, що приймається для оплати без обмежень) і статус іноземної валюти, яка також є засобом платежу і може виступати предметом договору, але такі операції мають окремий дозвільний порядок (за умови отримання ліцензії НБУ). Зокрема в п. «в» ч. 4 ст. 5 Декрету передбачено надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті. При цьому, якщо терміни і суми таких кредитів не перевищують встановлених законодавством меж, то ліцензія не вимагається. АТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» надана банківська ліцензія № 10 та Дозвіл № 167 на здійснення валютних операцій. На підставі викладеного, кредитні договори укладені відповідно до вимог чинного законодавства України. Індивідуальна ліцензія для укладання кредитних договорів не потрібна. Також представником Баку подана заява про уточнення розміру позовних вимог, відповідно до якої Банк наголошував, що взятих на себе зобов'язань за вказаним договором Відповідач не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.12.2012 року виникла сума заборгованості у розмірі 125 842,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2012р. складає - 1 005 861,42 грн. де: - залишок заборгованості за кредитом - 17 488,05 доларів США ( за курсом НБУ 139 781,98 грн.); - сума нарахованої заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами - 9 340,11 доларів США (що за курсом НБУ - 74 655,50 грн.); - сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 99 014,63 доларів США ( за курсом НБУ 791 423,94 грн.). Загальна сума заборгованості Відповідача перед Банком за вищевказаним кредитним договором становить 125 842,79 доларів США, (що курсом НБУ - 1 005 861,42 грн.). Відповідач за первісним позовом - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Відповідач за зустрічним позовом - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вважаючи себе неналежним відповідачем у справі та при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Заслухавши сторони по справі, дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, судовим розглядом достовірно встановлено, що 09.06.2008 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/0076/82/100386, згідно з яким, відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в сумі 18 870,00 доларів США, строком по 09.06.2016 року. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом, відповідно до графіка погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту, а позичальник, в свою чергу, отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов, договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором . В забезпечення умов кредитного договору від 09.06.2008 року був укладений договір іпотеки № 014/0076/82/100386/1 між Банком та [PERSON]. Згідно п.п. 1.1, 1.2, іпотекою за цим договором забезпечуються будь-які вимоги Іпотекодержателя. Предметом Договору виступає земельна ділянка, надана для будівництва житлового будинку площею 0,1367 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як стало відомо, фінансовий поручитель [PERSON] помер, спадкоємцем в цілому майна стала його донька [PERSON]. Тому суд,

Outcome: approved