Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до ТзОВ "Радар - 03"в якому просять скасувати наказ ПФДМУ у м. Львові щодо укладення договору купівлі -продажу №429 приміщення №3 від 16.05.1996року по [ADDRESS] Визнати недійсним договір купівлі - продажу № 429 від 16 травня 1996 року приміщення [ADDRESS] заборонити використовувати вказане приміщення та зобов'язати ПФДМУ у м. Львові прийняти нове рішення щодо продажу даного приміщення. Судові витрати просять покласти на відповідачів. Впродовж судового розгляду справи позивачі неодноразово змінювали та уточнювали свої позовні вимоги. В остаточно уточнених позовних вимогах просять визнати недійсним договір купівлі - продажу № 429 від 16 травня 1996 року, приміщення [ADDRESS] від решти позовних вимог відмовились. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачі покликаються на те, що вони являються співвласниками квартири [ADDRESS] та будинку №11(який розміщений на суміжній земельній ділянці) по [ADDRESS] У 1996 році ТзОВ»Радар-03», засновниками якого є співвласники квартири [ADDRESS], які являються їх сусудами, [PERSON] та [PERSON], на підставі договору- купівлі продажу (будівлі, споруди) №429 від 16.05.1996року придбали у власність для здійснення діяльності товариства нежитлове приміщення [ADDRESS] Вважають такий договір укладеним незаконно без правових підстав, оскільки зазначене приміщення не могло використовуватись за цільовим призначенням, так як не обладнане туалетом. Крім цього, покликаються на те, що вказаний договір нотаріально не посвідчений . Приміщення [ADDRESS], створює негативний вплив на їхнє житло внаслідок порушення вимог інсоляції. Просять уточнені позовні вимоги задовольнити. В чергових судових засіданнях позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] який діє і в інтересах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], кожен окремо уточнені позовні вимоги підтримали. В судове засідання 27.12.2013 року позивачі не з'явилися, надіслали до суду заяву в якій просять провадження у справі в черговий раз зупинити до вирішення справи за апеляційною скаргою [PERSON] та [PERSON] по адміністративній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] який діє і в інтересах [PERSON] і [PERSON], та [PERSON] до Регіонального відділення Фонду майна у Львівській області про скасування наказу. Крім цього, просять поновити строк звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки про те що 16 травня 1996 року було укладено договір купівлі- продажу № 429 нежитлового приміщення [ADDRESS] дізналися лише в 2006році під час розгляду судових справ, до яких їх залучили в якості третіх осіб та відповідачів, вважають, що такий пропущено з поважних причин. Директор ТзОВ "Радар - 03" [PERSON] в чергових судових засіданнях позовні вимоги заперечив та пояснив, що договір купівлі- продажу № 429 від 16 травня 1996 року приміщення [ADDRESS] був укладений на законних підставах. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в зв'язку з пропуском звернення позивачів до суду за захистом своїх прав, оскільки про те що 16 травня 1996 року було укладено договір купівлі- продажу № 429 нежитлового приміщення [ADDRESS] позивачам було відомо. Крім цього, у травні 1998 року, саме позивачі [PERSON] та [PERSON] інтереси яких згідно довіреності від 23.03.2009 року у даній справі представляють [PERSON] та [PERSON], які являються співвласниками квартири [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] звернулися в Галицький районний суд м.Львова з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, ТзОВ «Радар-03» про визнання договору купівлі -продажу недійсним та к усунення перешкод у користуванні житловим примішень, шляхом знесення приміщень не дійсним по даній справі 19.04.2001 року Галицьким районним судом м.Львова було ухвалено рішення на підставі якого позовні вимоги залишено без задоволення. Вважає що позивачі умисно затягують розгляд справи, та вводять суд в оману. Що стосується клопотання про зупинення провадження у справі то в задоволенні такого слід відмовити, оскільки впродовж слухання справи, а саме з 2009 року судом за клопотанням позивачів неодноразово зупинялося провадження у справі. Крім цього , перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2013 року, жодним чином не пов'язано з позовними вимогами про визнання договору купівлі-продажу № 429 від 16 травня 1996 року приміщення [ADDRESS] в м.Львові. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити, в зв'язку з спливом строку позовної давності.В судове засідання 27.12.2013 року директор ТзОВ "Радар - 03" [PERSON] не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, жодних клопотань про слухання справи у його відсутності суду не надав. Представник ТзОВ "Радар - 03" пояснення директора ТзОВ "Радар - 03" в чергових судових засіданнях підтримав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в зв'язку з спливом строку позовної давності.В судове засідання 27.12.2013 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, жодних клопотань про слухання справи у його відсутності суду не надав. Представник Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради [PERSON], в черговому судовому засіданні проти позову заперечила. Просить відмовити в задоволенні такого.В судове засідання 27.12.2013 року не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, жодних клопотань про слухання справи у її відсутності суду не надала. Заслухавши пояснення сторін даних у чергових судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні уточнених позовних вимог слід відмовити у зв'язку з пропуском позивачами строку звернення до суду за захистом своїх прав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] У 1996 році ТзОВ «Радар-03», засновниками якого є співвласники квартири [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON], на підставі договору- купівлі продажу (будівлі, споруди) №429 від 16.05.1996року придбали у власність для здійснення діяльності товариства нежитлове приміщення [ADDRESS] в м.Львові.. Згідно договору купівлі-продажу (будівлі, споруди) №429 від 16.05.1996року Представництво Фонду державного майна України у м.Львові передало у власність ТзОВ «Радар-03» приміщення [ADDRESS] З інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24/150/0/4-13 від 28.01.2013 року, вбачається, що заява про захист права приймається судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності, але сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Слід зазначити, що на відміну від імперативних правил про застосування позовної давності за ЦК УРСР, новий ЦК передбачає її застосування лише за заявою сторони у спорі (частина третя статті 267 ЦК). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд бере до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» №9 від 06.11.2009року, з якої слідує що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними, обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч.1 ст.261 ЦК від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналізуючи досліджені під час судового розгляду обставини , суд приходить до висновку , що позивачі про порушення свого права довідались в 1998році, оскільки, саме в цей період позивачі [PERSON] та [PERSON], інтереси яких згідно довіреності від 23.03.2009 року у даній справі представляють [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Галицького районного суду м.Львова з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, ТзОВ «Радар-03» про визнання договору купівлі -продажу недійсним та усунення перешкод у користуванні житловим примішень, шляхом знесення приміщень, 19.04.2001 року Галицьким районним судом м.Львова було ухвалено рішення на підставі якого позовні вимоги залишено без задоволення. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи на замовлення позивачів у 1999році ДУ «Львівська Політехніка» ТзОВ з обмеженою відповідальністю «Науково проектна фірма «Галпроект» було надано висновок про інсоляційний та світловий режим приміщень квартири за адресою [ADDRESS] на предмет відповідності його нормативним вимогам, тобто предметом обстеження була саме квартира позивачів [ADDRESS], вказаний висновок долучений до матеріалів справи, а також був предметом розгляду під час ухвалення рішення 19.01.2001 року Галицьким районним судом м.Львова, однак до суду з позовм позивачі та їх представники звернулися лише14.01.2009року. Поважні причин які б перешкоджали позивачу звернутись до суду у строки встановлені законом відсутні. Покликання позивачів [PERSON] та [PERSON] вони ж представники співпозивачів на те, що лише в 2006 році дізналися, що ТзОВ»Радар-03», засновниками якого є співвласники квартири [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON], на підставі договору- купівлі продажу (будівлі, споруди) №429 від 16.05.1996року було придбано у власність для здійснення діяльності товариства нежитлове приміщення [ADDRESS] в м.Львові є безпідставними. В зв'язку з наведеним, слід прийти до висновку, що такі покликання представників позивачів є лише затягуванням справи. Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням позивачів та їх представників розгляд справи двічі було зупинено, однак жодних результатів які б мали суттєве значення для вирішення справи не здобуто. Згідно п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до позовів про визнання запере чуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, прово на пред'явлення якого виникло до 01 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України , якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Між тим, суд, дослідивши обставини та докази надані позивачами та їх представниками на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, з врахуванням всіх обставин на які посилалася позивачі та їх представники у судовому засіданні, не знаходить підстав для визнання поважними причин пропущення строку позовної давності. Частиною 3 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed