Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вихідної допомоги, лікарняних виплат та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що працювала на посаді головного бухгалтера на ТОВ "ЮЛВІКС АС". 05.12.2012р. подала заяву про звільнена з роботи за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, факт отримання заяви про звільнення з роботи підтверджується особистим підписом директора підприємства Козак А.С., але до сьогоднішнього часу відповідачем не здійснена виплата заробітної плати, вихідної допомоги, та не повернуто трудової книжки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив стягнути з відповідача розрахунок при звільненні заробітну плату в розмірі 9358,57грн., заборгованість з виплати лікарняних в сумі 7294,51грн., вихідну допомогу в розмірі 17268,60грн., середній заробіток за затримку розрахунку в розмірі 16405,17грн., середній заробіток за затримку видачі трудової книжки в сумі 24176,04грн., та моральну шкоду в розмірі 8000грн., а всього 82502,89грн. Відповідач в судові засідання не з'явився, повідомлені належним чином за адресою реєстрації, однак, судові повістки не має можливості вручити відповідачу, у зв'язку з його відсутністю за місцем реєстрації. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на посаду головного бухгалтера ТОВ "ЮЛВІКС АС". 05.12.2012р. подала заяву про звільнена з роботи за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, факт отримання заяви про звільнення з роботи підтверджується особистим підписом директора підприємства Козак А.С. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-прідприємців ТОВ "ЮЛВІКС АС", місце знаходження за адресою: м.Київ, вул. Закревського, 15, засновник [PERSON], розмір статутного капіталу - 300000,00грн., керівник - Казак Аліна Сергіївна. Встановлено, що на час розгляду справи позивачка [PERSON] заробітну плату яка складає в сумі 9358,57грн. не отримувала, крім того, відповідачем не здійснено виплату вихідної допомоги та лікарняних виплат. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 24 ч. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата працівнику повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Відповідно до Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ст.ст. 47, 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Крім того, відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту України від 29 липня 1993р. № 58, з подальшими змінами, при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Враховуючи ненадання суду відповідачем належних та допустимих доказів, суд вважає, що під час судового розгляду було встановлено, що відповідач у день звільнення у порушення вимог ст. 47 КЗпП України не видав позивачу [PERSON] трудову книжку. Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Крім того, відповідно до ст. 44 КзпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток позивача [PERSON] розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995р. Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, виходячи з виплат за фактичний час роботи. Відповідно до розрахунку сума компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати становить 65144,32грн. = заборгованість з виплати лікарняних в сумі 7294,51грн. + вихідну допомогу в розмірі 17268,60грн. + середній заробіток за затримку розрахунку в розмірі 16405,17грн. + середній заробіток за затримку видачі трудової книжки в сумі 24176,04грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 8000 грн., оскільки вона зазнала моральних страждань внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати та порушень її трудових прав. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, доведені та підлягають задоволенню в розмірі 82502,89грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40грн.

Outcome: approved