Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 44240,47 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Кредитного договору №83417-CRED від 20.08.2007 року відповідачу було надано кредит у розмірі 25000 грн. на термін до 20.08.2009 року. Відповідач погодився з умовами надання кредиту та тарифами. У зв’язку із невиконанням своїх зобов’язань [PERSON] станом на 20.05.2013 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 44240,47 грн. В забезпечення виконання зобов’язання за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Вимога, що була пред’явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов’язання, залишена без задоволення. У судове засідання сторони не з’явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі заяви про розгляд справи у їх відсутності суду не надали. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 20.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №83417-CRED, згідно якого відповідач отримала строковий кредит у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32.000% річних, з кінцевим терміном повернення 20.08.2009 року. Згідно п. 1.1 кредитного договору позивач зобов’язався надати [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування їх на картковий рахунок №4405885220611252, відкритий згідно договору №83417-CRED від 20.08.2007 року. Як вбачається з умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця у період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. 20.08.2007 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №83417 cred в забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором №83417-CRED, укладеним між позивачем та [PERSON]. Однак, відповідач зобов’язання належним чином не виконувала, в результаті чого сума заборгованості за Кредитним договором станом на 20.05.2013 року становить 44240,47 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 11700,69 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом – 30195 грн., штрафу (фіксована частина) – 250 грн., штрафу (процентна складова) – 2094,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №83417-CRED від 20.08.2007 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пеня, штраф). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. Відповідно до положень ст.ст.1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобов’язанням. У випадку порушення зобов’язань щодо повернення позики, позичальник несе відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» є обґрунтованими в частині позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за кредитом в сумі 11700,69 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом – 30195 грн., штрафу (фіксована частина) – 250 грн., та такими, що підлягають задоволенню, оскільки на даний час заборгованість за кредитним договором відповідачами не сплачена. Разом із тим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачів не належить стягувати 2094,78 грн. штрафу (процентна складова), у зв’язку із тим, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві – пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial