Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, мотивуючи позовні вимоги тим, що між сторонами по справі 02.08.2013 року було укладено договір позики, згідно з яким позивач надав у борг відповідачу гроші сумі 41500,00 грн., [PERSON] у свою чергу зобов'язався повернути кошти у строк до 02.09.2013 року. На підтвердження чого [PERSON] 02.08.2013 року власноруч була написана розписка. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суму боргу на час звернення до суду із позовною заявою не повернув. З урахуванням наведеного та з посиланням на статті 525, 625, 628, 629, 1046, 1048 ЦК України позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на його користь суму позики 41500,00 грн.; покласти на відповідача всі судові витрати. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У разі неявки належно повідомленого відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений відповідно до вимог діючого законодавства, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність не надавав. Цивільна справа розглядається у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. З урахуванням письмової згоди представника позивача, якому зрозумілі підстави та наслідки заочного розгляду справи, суд, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням статтями 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази і матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. А відповідно до частини 3 вищенаведеної статті Закону, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Предметом договору позики є грошові кошти в національній або іноземній валюті або інші речі, визначені родовими ознаками. Судом встановлено, що 02 серпня 2013 [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 41500,00 грн., який у свою чергу зобов'язався повернути суму боргу до 02.09.2013 року у повному обсязі. Факт укладення 02 серпня 2013 року письмового договору позики і отримання відповідачем згідно з його умовами суми у розмірі 41500,00 грн., матеріалами цивільної справи не спростовується, а навпаки, підтверджується оригіналом боргової розписки позичальника, яка посвідчує передання позичальникові відповідачу [PERSON] визначеної грошової суми. Оригінал розписки досліджений судом та доданий до матеріалів цивільної справи. Відповідач [PERSON] умови договору позики не виконав та суму боргу повністю не повернув. Суд, з урахуванням положень частини 2 статті 1047 ЦК України, приймає як доказ існування між сторонами боргових зобов'язань розписку позичальника - відповідача [PERSON], яка посвідчує передання його позикодавцем - позивачем [PERSON] позики у розмірі 41500,00 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Знаходження у позивача оригіналу боргового документу - розписки, свідчить про існування на час розгляду справи у суді між сторонами по справі зобов'язань за договором позики. Таким чином, загальна сума боргу складає 41500,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до статті 214 ЦПК України, суд при ухваленні рішення, повинен, у тому числі, вирішити питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Так, відповідно до положень статті 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені з урахуванням суми задоволених позовних вимог і документально підтверджені витрати - судовий збір у загальному розмірі 415,00 грн. На підставі статей 526, 610, 611, 625, 1046, 1048 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved