Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення суми боргу за договором позики. Свої вимоги мотивував тим, що 05 жовтня 2011 року між позивачем і відповідачами був укладений договір позики у письмової формі, відповідно до якого відповідачі отримали грошові кошти у сумі 264000 грн. 00 коп., що дорівнює 33000 доларів США, з кінцевим терміном погашення боргу – 05 січня 2012 року. У забезпечення договору позики сторонами укладено договір застави, предметом якого є майно, що належить [PERSON] на праві власності, а саме, нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м.Торез, вул.50 років СРСР будинок 13 корпус 1. Добровільно покладені на відповідачів зобов’язання не виконані. Просить стягнути суму боргу за договором позики у розмірі 264000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 8679 грн. 45 коп., неустойку в сумі 211200 грн. 00 коп., всього 483879 грн. 45 коп. Ухвалою Торезького міського суду від 23 травня 2013 року заочне рішення Торезького міського суду від 23 квітня 2011 року по цивільній справі № 247/690/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики скасовано (а.с.95-96). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що відповідачі під печатним текстом підписали договір позики. Також вони та свідки підписали розписку про отримання грошей. При цьому відповідач [PERSON] передав йому довіреність та договір застави про забезпечення позики, згідно з якими у разі невиконання зобов’язань про повернення грошей уповноважив розпорядитися належним відповідачу нежитловим приміщенням. Відповідачі підписували документи стоячи біля столу. Після спливу трьох місяців він став вимагати повернення боргу, відповідач [PERSON]О запропонував йому годинник, який він йому повернув. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що позивачу сподобався належний відповідачу годинник і коли відповідачу стали необхідні гроші, він продав цей годинник позивачу. Вони з дружиною [PERSON] поставили підпис, прізвище, ім’я та по-батькові на договорі купівлі-продажу та в розписці про отримання грошей за годинник. Також позивач запропонував йому допомогти реалізувати нежитлове приміщення, тому він видав на ім’я позивача довіреність. Документи мали печатний текст, договір купівлі-продажу він підписав сидячи, а дружина-стоячи. Розписку про отримання грошей за придбаний годинник підписали стоячи. Підпис та прізвище, ім’я та по-батькові у договорі позики та розписці, що містяться у матеріалах справи, він не ставив, хоча є схожість з його підписом. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснення [PERSON] підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Пояснила, що разом з чоловіком [PERSON] поставила підпис та написала прізвище, ім’я та по-батькові у договорі купівлі-продажу годинника та у розписці про отримання від позивача за придбаний годинник грошей у гривні, що було еквівалентно 3000 доларів США. Копії цих документів вони не залишили у себе, документи вона підписувала стоячи, її чоловік [PERSON]стоячи підписував договір купівлі-продажу. Підпис та прізвище, ім’я та по-батькові у договорі позики та у розписці, що містяться у матеріалах справи, вона не ставила, але є схожість з її підписом та почерком. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 05 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачами було укладено договір позики № 1. Згідно договору позивачем було надано відповідачам позику в сумі 264000 грн. 00 коп., що еквівалентно 33000 доларів США. Відповідно до п.2 договору повернення суми здійснюється рівними частинами протягом трьох місяців з моменту підписання даного договору рівнозначними долями. Останній внесок повинен бути здійснений не пізніше 5 січня 2012 року. Відповідно до п.3 договору у випадку прострочення внесення останньої суми позичальники виплачують позикодавцю штраф в розмірі 0,2 % від суми заборгованості, що залишилася, за кожний день прострочки. Згідно п.4 договору останній вважається укладеним з моменту фізичної передачі позикодавцем позичальнику визначеної суми. Згідно п.5 договору з метою його забезпечення сторонами було укладено договір застави, предметом, якого стало нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м.Торез, вул.50 років СРСР, б.13, корпус 1, та належить [PERSON] на підставі договору дарування від 24 червня 2009 року. Договір застави є невід'ємною частиною договору позики. Факт прийому-передачі грошових коштів підтверджується розпискою (а.с.25, 26-28,11,12 т.1). Згідно розписки від 05 жовтня 2011 року відповідачами [PERSON] та [PERSON] 05 жовтня 2011 року було отримано від позивача [PERSON] позику в сумі 264000 грн. 00 коп., що еквівалентна 33000 доларів США. Відповідачі зобов’язалися повернути суму позики 05 січня 2012 року. Розписку складено в присутності свідків [PERSON], [PERSON] (а.с.24 т.1). Згідно договору дарування, посвідченого 24 червня 2009 року приватним нотаріусом Торезьского міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] передав у власність [PERSON] нежитлову будівлю, що розташована за адресою: м. Торез, вул. 50 років СРСР, буд.13, корпус 1. Площа земельної ділянки на якій знаходиться нежитлова будівля складає 0,1758 га (а.с.137-137зв.,138,139,140-140зв. т.1). Згідно довіреності, посвідченої 05 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Торезьского міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси з питань, пов’язаних з продажем нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Торез, вул. 50 років СРСР, буд.13, корпус 1, та витягу з Єдиного реєстру довіреностей зазначена довіреність скасована 15 травня 2013 року (а.с.136-136зв.,141 т.1). Згідно сертифіката 07 лютого 2007 року придбано годинник Van Der Bauwede (а.с.111 т.1). Дослідивши добуті докази суд дійшов наступного висновку. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст.1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 05 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачами було укладено договір позики № 1, згідно якого позивачем було надано відповідачам позику в сумі 264000 грн. 00 коп., що еквівалентно 33000 доларів США, строком на 3 місяці - до 05 січня 2012 року. Останній внесок повинен бути здійснений не пізніше 5 січня 2012 року. В випадку прострочення внесення останньої суми позичальники зобов’язалися виплачувати позикодавцю штраф в розмірі 0,2 % від суми заборгованості, що залишилася, за кожний день прострочки. На підтвердження отримання відповідачами суми позики 05 жовтня 2011 року в присутності свідків [PERSON], [PERSON] було складено відповідну розписку. З метою забезпечення виконання договору позики сторонами було укладено договір застави, предметом, якого стало нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м.Торез, вул.50 років СРСР, б.13, корпус 1, та належить [PERSON] на підставі договору дарування від 24 червня 2009 року. Однак відповідачі не виконали добровільно покладені на них зобов’язання. Суд не бере до уваги пояснення відповідачів про те, що підпис та прізвище, ім’я та по-батькові у договорі позики вона не ставили, оскільки вони спростовуються наступним висновком судово-почеркознавчої експертизи: підписи від імені [PERSON] в «розписці від 05 жовтня 2011 року», розташований в рядку: «… [PERSON]А.», «договорі займу № 1 від 05 жовтня 2011 року», розташований в графі: «Заемщики:», в рядку: «… [PERSON]А.», «договорі застави майна № 1 від 05 жовтня 2011 року», розташований на лицевій стороні третього аркуша документа, в графі: «Залогодатель:» виконані [PERSON]. Ознак попередньої технічної підготовки при виконанні вказаних підписів від імені [PERSON], не встановлено. Підписи від імені [PERSON] в «розписці від 05 жовтня 2011 року», розташований в рядку: «… [PERSON]А.», договорі займу № 1 від 05 жовтня 2011 року», розташований в графі: «Заемщики:», в рядку: «…Сологуб Я.А.», виконані [PERSON]. Ознак попередньої технічної підготовки при виконанні вказаних підписів від імені [PERSON], не встановлено (а.с.31-38, том 2). Будь-яких доказів, які б спростовували висновки експертизи суду не надано. Враховуючи, що заборгованість по договору позики у сумі 264000 грн. 00 коп. відповідачами не повернуто до теперішнього часу, суд вважає, що з урахуванням вимог діючого законодавства та встановлених обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми боргу підлягають задоволенню повністю. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На теперішній час зобов’язання відповідачів за договором позики від 05 жовтня 2011 року не виконані. Таким чином, з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню за договором позики від 05 жовтня 2011 року борг в сумі 264000 грн. 00 коп. Позовні вимоги про стягнення три проценти річних від простроченої суми підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно договору позики від 05 жовтня 2011 року три проценти річних від простроченої суми, виходячи з розміру простроченої суми – 264000 грн. та строку прострочки – з 05 січня 2012 року по 08 лютого 2013 року (400 днів) складають: 264000 грн. х 3%/річ. : 100 % = 7920 грн./річ.; 7920 грн. х 400 дн. : 366 дн. = 8655 грн. 73 коп. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов’язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Так, згідно договору позики від 05 жовтня 2011 року розмір штрафу від простроченої суми, виходячи з розміру простроченої суми – 264000 грн. та строку прострочки – з 05 січня 2012 року по 08 лютого 2013 року (400 днів) складає: 264000 грн. х 0,2% : 100% х 400 дн. = 211200 грн. Загальна сума боргу за договором позики складає 483855 грн. 73 коп. Таким чином, з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню за договором позики від 05 жовтня 2011 року борг в сумі 264000 грн. 00 коп., три відсотки річних у розмірі 8655 грн. 73 коп., неустойка в розмірі 211200 грн. 00 коп., всього 483855 грн. 73 коп. В іншій частині позовних вимогслід відмовити. Згідно посвідчення позивач є інвалідом 2 групи (а.с.5). На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України “Про судовий збір” від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв’язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідачів. У відповідності зі ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 1720 грн. 50 коп. з кожного.

Outcome: partial