Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.03.2010 р. приблизно о 09 год. 30 хв. по вул. Артема в м.Дніпропетровську відбулася ДТП за участю автомобіля "Мерседес Бенц", держномер АЕ 0012 АА, під керуванням [PERSON] та автомобіля "Опель Вектра", держномер АЕ 5175 СІ, під керуванням [PERSON] На дату скоєння вказаної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, його вина у скоєнні ДТП підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 14.04.2010 року. В результаті зазначеної ДТП транспортний засіб марки "Опель", д.н. АЕ 5175СІ, що належить [PERSON], яким керував [PERSON], був пошкоджений. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 0511/10/10 від 19.05.2010 року сума збитків становить 20 410,436 грн. і вони не були відшкодовані відповідачем потерпілому. Позивач зазначає, що власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/7611182 термін дії з 02.03.2010 по 01.03.2011 року і йому позивачем було 22.06.2010 року здійснено виплату відшкодування в розмірі 20 410,46 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого та було понесено витрати на встановлення розміру та збір документів по справі в сумі 790,00 грн., тому у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі понесених витрат, що становить 21 200 грн. 46 коп. та понесені витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а у разі відсутності відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, зважаючи на згоду представника відповідача, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана в наслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно до ст.22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю? здоров"ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено в судовому засіданні, 13.03.2010 р. приблизно о 09 год. 30 хв. по вул. Артема в м.Дніпропетровську відбулася ДТП за участю автомобіля "Мерседес Бенц", держномер АЕ 0012 АА, під керуванням [PERSON] та автомобіля "Опель Вектра", держномер АЕ 5175 СІ, під керуванням [PERSON] Вина відповідача [PERSON] у скоєнні вказаної ДТП, підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2010 р., яка на день розгляд справи є чинною, і на підставі положень ст. 61 ЦПК України факт винності відповідача у скоєнні зазначеної ДТП не підлягає доказуванню при розгляді даної цивільної справи. В наслідок ДТП автомобіль "Опель Вектра", держномер АЕ 5175 СІ, який належить [PERSON], був пошкоджений. З метою визначення розміру завданих збитків автомобілю "Опель Вектра", держномер АЕ 5175 СІ, за заявою аварійного комісара [PERSON] судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON] був складений висновок № 0511/10/10 від 19.05.2010 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого при ДТП автомобіля "Опель Вектра", реєстраційний номер [NUMBER], складає 20 410 грн.46 коп. Встановлено, що на дату скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв"язку з чим власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/7611182 терміном дії з 02.03.2010 по 01.03.2011 року. В зв"язку з тим, що вказана ДТП була визнана страховим випадком, 22.06.2010 року Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату [PERSON] відшкодування в розмірі 20 410,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2615 від 22.06.2010 року, і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивачем було понесено витрати на встановлення розміру та збір документів по справі в сумі 790,00 грн., які також, відповідно до ст.22 ЦК України, підлягають з відповідача на користь позивача. Таким чином, всього підлягають стягненню з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 21 200 грн. 46 коп. Будь-яких доказів в спростування вимог позивача відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді: судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved