overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що відсутність взаєморозуміння, поваги й довіри привели до розпаду родини, подружні відносини припинені більше 2-ох років. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягав. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Таким чином, відповідач вважається повідомленою про день та час судового засідання належним чином, та відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони одружились 09.10.2004 року, шлюб зареєстрували у Відділі реєстрації актів про шлюб м. Сімферополя АР Крим, актовий запис № 1091. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки, збереження родини суперечить їхнім інтересам. Родина розпалася. Сторони не вживали спроб до примирення, і в цей час, на думку сторін, така можливість втрачена. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду із справжньою заявою, просить ухвалити рішення, яким встановити, що він доводиться рідним сином [PERSON], померлого [INFO] в м. Болград Одеської області. Мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO], відмовилась від прийняття спадщини, тому [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька, проте нотаріально оформити факт прийняття спадщини не може тому, що в свідоцтве про смерть прізвище батька вказане "[PERSON]", а в його, позивача, паспорті прізвище написане "[PERSON]". Встановлення цього факту йому необхідне для вирішення питання про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька. Болградська міська рада Одеської області і відділ реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції заяву визнають, просять суд справу розглянути у відсутності своїх представників. Заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON], померлого [INFO] в м. Болград Одеської області. Мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO], відмовилась від прийняття спадщини, тому [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, яку заявник фактично прийняв, проте нотаріально оформити факт прийняття спадщини не може, оскільки в свідоцтві про смерть батька його прізвище вказане «[PERSON]», а в свідоцтві про народження і в паспорті заявника - "[PERSON]" . Із-за цієї помилки він не може нотарільно оформити факт прийняття спадщини після смерті батька. Викладене підтверджується заявою [PERSON], копією свідоцтва про смерть [PERSON]., копією паспорту [PERSON] та іншими матеріалами справи. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась з названим позовом до суду, мотивуючи вимоги тим, що працювала у відповідача на посаді продавця з 03.11.2011 р по 11.04.2013 р , З січня 2013 р. по день звільнення, не отримувала своєчасно заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3410.50 грн. Добровільно відповідач сплатити борг не бажає. Тому вона змушена звернутись до суду про примусове стягнення боргу по зарплаті, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку, починаючи з дня звільнення по день винесення рішення суду. Просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання надала заяву, де просить розглядати справу у її відсутності та стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі, що зазначена у розрахунковому листку . Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення,суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Розгляд справи проводиться за відсутності сторін, на підставі наданих доказів, тому звукозапис відповідно до ст..197 ЦПК України не проводиться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст..ст.116,117 КЗпП України. В судовому засіданні встановлено, що позивака працювала у роботодавця з 03.11.2011 р по 11.04.2013 р, що підтверджується витягом з трудової книжки а.с.6 На день звільнення заборгованість по заробітній платі у позивачки складає 3410.50 грн., про що свідчить розрахунковий лист а.с.7, Розрахунок середньоденного заробітку позивача проводився відповідно даних облікової картки № [NUMBER] застрахованої особи, наданої УПФ України по м.Шостка та Шосткинському району та складає 70.43 грн., а період затримки остаточного розрахунку становить 169 робочих днів. Згідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст..116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз»яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності, передбаченої ст..117 КЗпП України. З матеріалів справи вбачається, що середньоденний заробіток позивача складає 70.43 грн, а період затримки відповідає 169 робочих днів, тому необхідно стягнути на користь позивача 11902 грн. ( 70.43 грн./день * 169 роб.дн.) середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. В обґрунтування заявленого позову позивач вказав, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 березня 2013 року був розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з ним. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. З жовтня 2012 року мешкають окремо. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Місце роботи відповідачки не відомо. На неодноразові прохання про надання матеріальної допомоги на утримання дітей, відповідачка ніяк не реагує. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Згодна сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від свого заробітку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на повному його утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідачка в добровільному порядку не здійснює. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка працює неофіційно, її розмір доходу невеликий, якого взагалі не вистачить для того, щоб існувати самій та ще сплачувати аліменти по 1000 гривень на кожну дитину. Просить позов задовольнити частково. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідачка є фізично здоровою та працездатною людиною, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів - у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем 18 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина. У теперішній час з відповідачем склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинені з липня 2013 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підставі того, що відповідач повністю визнав позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням переліченого суд вважає, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповіда ча на користь позивача також витрати по сплаті судового збору. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вони із відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають спільну дитину, сина, [INFO], батьком якого є відповідач. Зараз вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинені, дитина знаходиться на її утриманні. Вона має матеріальні труднощі, пов'язані із утриманням дитини. Відповідач допомоги їй не надає. На підставі переліченого просить суд з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка надала заяву з уточненням позовних вимог, просила суд стягувати аліменти на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини до його повноліття у розмірі 1/6 частини від доходів відповідача. Змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила суд задовольнити. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від заробітку до досягнення ним повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, від 12 липня 2002 року, актовий запис № 146, [PERSON] народився [INFO] року, батьком якого зазначено [PERSON]. На підставі того, що відповідач повністю визнав позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів та додаткових витрат на дочку [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою , але потребує допомоги в зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі. В обґрунтування позовних вимог вона посилалася на те, що [PERSON] є їх спільною дитиною від шлюбу з відповідачем. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкові від 04.12.2001 р. шлюбі між позивачем та відповідачем розірвано. В теперішній час відповідач самоусунувся від покладеного на нього обов'язку утримувати дочку, ніякої матеріальної допомоги не надає [PERSON] навчається на 1-му курсі Харківського національного університету радіоелектроніки на контрактній основі. Враховуючи, що [PERSON] немає джерела доходів, оскільки навчається на стаціонарній (денній) формі навчання, а відповідач не бажає приймати участь в оплаті навчання дочки, позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. 25.11.2013 р. позивач уточнила позовні вимоги та з підстав викладених раніше просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 846 грн. починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення [PERSON] 23-х річного віку. В судове засідання позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення відповідно до позову . Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, послався на те, що коли має можливість він надає матеріальну допомогу, а його дочка могла б навчатись на бюджетній формі, що не призвело б до зайвих витрат. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). З довідки виданої Харківським національним Університетом радіоелектроніки вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу, ПММ, денного факультету (а.с.10). Згідно положень ст.199 СК України у випадку , якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Матеріалами справи встановлено, що відповідач не працює, але є працездатним, іншим аліментних зобов'язань не має, отже не позбавлений можливості надавати допомогу . Розмір позовних вимог, суд вважає завищеними та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

У лютому 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про порядок поділу рухомого майна та виділ частки з нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив, звернувшися до вищезазначених відповідачів із позовом про визначення ідеальної частки в нерухомому майні, стягнення грошової компенсації та поділу рухомого майна, вказавши, що з 07.03.1992 р. по 17.12.2012 р. він перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: сина - відповідача [PERSON] та доньку - [PERSON], [INFO] В період шлюбу ними було набуте певне майно, а саме: трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], вартістю 307 780 грн., автомобіль ВАЗ 21011, державний номер [NUMBER]), придбаний у 2011р., вартістю 10000 грн., шафа-купе вартістю 6000 грн., холодильник NORD вартістю 2 000 грн., телевізор SONY вартістю 2 000 грн., телевізор SUPRA, вартістю 2000 грн., двоспальне ліжко вартістю 3500 грн. У 2012 р. через постійні конфлікти позивача з колишньою дружиною відповідачкою [PERSON], відповідачі змінили у квартирі замки, тим самим перешкоджаючи йому у користуванні належною їм усім квартирою, через що, він був змушений переїхати на нове місце проживання, у зв'язку з чим, він звернувся до суду з цим позовом. Позивач просив суд виділити ідеальну частку в нерухомому майні у вигляді 1/5 частини трикімнатної квартири, належної йому на праві спільної сумісної власності, яка знаходиться за вищезазначеною адресою; стягнути з відповідачів на його користь грошову компенсацію вартості належної йому 1/5 ідеальної частки в трикімнатній квартирі у розмірі 61556 грн; поділити належне йому та відповідачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності рухоме майно, а саме: автомобіль ВАЗ 21011, держномер [NUMBER] вартістю 10000 грн., шаф-купе вартістю 6000 грн., холодильник «Nord» - 2000 грн., телевізор «Sony» - 2000 грн., телевізор «Supra» - 1000 грн., двоспальне ліжко - 3500 грн., виділивши йому у приватну власність автомобіль ВАЗ 21011, вартістю 10 000 грн., а відповідачці [PERSON] - шафу-купе - 6000 грн., холодильник «Nord» - 2000 грн., телевізор «Supra» - 1000 грн., телевізор SONY вартістю 2000 грн., двоспальне ліжко - 3500 грн., а судові витрати покласти на відповідачів солідарно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з*явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили суд у задоволенні позову відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 листопада 2013 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 18 серпня 2007 року вона знаходится із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Раніше з відповідача вже були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини на утримання сина [PERSON] . В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 18 серпня 2007 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7) Відповідно до актового запису № 547 від 21 грудня 2011 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 7 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він вже сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини на утримання сина [PERSON], [INFO], інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 листопада 2013 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 18 жовтня 2003 року вона знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. В наступний час відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Тих доходів, що вона має, їй не вистачає на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивач [PERSON] з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, з позовними вимогами не погодився, пояснив, що він матеріально допомагає дружині, крім того, вони шлюб не розірвали, мешкають разом. Від утримання дитини не відмовляється. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 жовтня 2003 року, від даного шлюбу [INFO] народилась дитина - син [PERSON]. Відповідно актового запису № 286 від 02 серпня 2004 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що в наступний час відповідач грошей на утримування неповнолітнього сина [PERSON] не надає. Згідно зі ст.. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved