Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] (відповідач-1), в якості позичальника, 08.10.2008 року було укладено кредитний договір № 969-032/08Р, відповідно до умов договору відповідач-1 отримав грошові кошти у сумі 70 600грн., із оплатою за користування кредитом в розмірі 20,49% річних, кредитні кошти надаються строком з 08.10.2008 року по 08.10.2012 року. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кошті за кредитним договором № 969-032/08Р, між позивачем та [PERSON] (відповідач-2) 08.10.2008 року було укладено договір поруки № 969-032/08Р. Відповідно до п. 1.1 договору відповідач-2 взяв на себе зобов'язання перед відповідачем нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором № 969-032/08Р від 08.10.2008 року. Позивачем було виконано з свого боку зобов'язання за умовами кредитного договору надавши відповідачу-1 кошти на умовах кредитного договору, а свою чергу відповідач-1 зобов'язався своєчасно виконувати свої зобов'язання у строки та на умовах згідно кредитного договору. Станом на 24.01.2013 року у відповідача-1 виникло прострочення виконання зобов'язання, щодо повернення за кредитним договором коштів та у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 105 497,39грн. Таким чином, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на підставі ст.ст. 525, 526, 543, 554 ЦК України заборгованість у розмір 105 497,39грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши клопотання про слухання справи без його участі, позові вимоги підтримує. Відповідач-1 у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Заяви про розгляд справи у їх відсутність на адресу суду не надходило, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти позову в частині позовних вимог до відповідача-2 заперечував та просив в цій частині відмовити, оскільки договір поруки припинив свою дію. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. 08.10.2008 року між позивачем та відповідачем-1, в якості позичальника, було укладено кредитний договір № 969-032/08Р, про надання відповідачу-1 кредитних коштів та на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач-1 зобов'язується повернути кошти на умовах та порядку, визначених цим договором. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору, позивач надає позичальнику грошові кошти в сумі 70 600,00грн., кредит надається позичальнику строком з 08.10.2008 року по 08.10.2012 року, із оплатою за користування кредитом в розмірі 20,49% річних. Позивачем на виконання умов кредитного договору було надано відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 70 600,00грн. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 24.01.2013 року відповідачем-1 було прострочено виконання зобов'язань, щодо повернення за кредитним договором коштів та у нього виникла заборгованість у розмірі 105 497,39грн., яка складається із: непогашений кредит - 52 948,00грн.; пеня на суму непогашеного кредиту - 10 097,80грн.; несплачені відсотки за користування коштами - 30 956,51грн.; пеня на суму несплачених відсотків - 11 495,08грн. Відповідно до п.п 7.1.4, п. 7.1., п. 9.1. та п. 9.1.1. п. 9.1 кредитного договору, позивач має право вимогати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати належних відсотків і передбачених даних договором неустойок, а також відшкодування збитків, заподіяних позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання відповідачем-1 кредитного договору. Відповідач-1 зобов'язаний повернути позивачу заборгованість за кредитним договором, сплатити відсотки та штрафні санкції, в наслідок порушення позичальником платежів встановлених кредитним договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 08.10.2008 року між позивачем та відповідачем-2, в якості поручителя укладено договір поруки № 969-032/08Р, відповідно до умов цього договору, сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору № 969-032/08Р від 08.10.2008 року. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що поручитель, зобов'язується у випадку невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановленні кредитним договором. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до п. 4.1 договору поруки, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 08.10.2012 року. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 4.4. кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 1 471,00грн щомісяця до 10 числа наступного місяця. Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що між позивачем і відповідачем-1 укладався кредитний договір, а між позивачем та відповіднм-2 договір поруки, за умовами кредитного договору відповідач-1 взяв на себе певні зобов'язання, які належним чином в установлений кредитним договором строк не виконав, тому на даний час існує заборгованість за кредитним договором відповідача-1 перед позивачем. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позичальник допустив заборгованість, яка станом на 24.01.2013 року становить 105 497,39грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, установивши, що договором поруки визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, а саме п. 4.1. цього договору, таким чином, суд приходить до висновку про припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки правові підстави для солідарного стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором на час розгляду справи відсутні. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків позивачем. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості з відповідача-1. На підставі ст. ст. 525, 526, 543, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial