Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем 30 квітня 2011 року уклала шлюб, від спільного подружнього життя з відповідачем народила доньку: [PERSON], [INFO], сім'я фактично розпалась середини 2013 року, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачкою, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, як засновані на законі і підтверджуються зібраними по справі доказами. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 30 квітня 2011 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке було видано Дніпровським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського управління юстиції в Дніпропетровській області та актовим записом № 141. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області та актовим записом № 114, де батьками записані позивачка та відповідач. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час неповнолітня донька знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач їй в змозі надавати. Так, згідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи зазначене суд вважає правильним стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved