Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

ПАТ «ОТП банк» звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку суму заборгованості за Кредитним договором № СМ - SME А00/041 ОАО/2006 від 15 грудня 2006 року у розмірі 394 710,49 грн. та суму сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача Теперик О.В. підтримав позовні вимоги, просив суд задоволити їх повністю. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо наявної заборгованості за кредитним договором, заперечив стосовно нарахованої позивачем пені яка є значно завищеною, просив до вимог про стягнення пені застосувати строк позовної давностівідповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 грудня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі Банк) та [PERSON] укладений Кредитний договір № СМ - SME А00/041 ОАО/2006 на суму 90 000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту встановленого умовами цього ж договору. В якості забезпечення умов Кредитного договору між Банком та [PERSON] 15 грудня 2006 року укладений Договір поруки № SR - SME А00/019 ОАО/2006. В порушенням умов Кредитного договору, [PERSON] не здійснювала щомісячні платежі у розмірі та строки визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість яка станом 09 липня 2012 року становить 394 710,49 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як вбачається зі змісту ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Пунктом 1.9.1 Кредитного договору передбачено, що позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення всієї суми кредиту, нараховані та несплачені відсотки, суми пені та штрафних санкцій у випадку невиконання останньою своїх зобов'язань по кредитному договору, при цьому виконання зобов'язань повинно бути проведено протягом 30 календарних днів з дня надіслання Банком відповідної вимоги. 13 серпня 2012 року Банк звернувся до [PERSON] із досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, про виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Проте, дана вимога залишена відповідачем без реагування. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до Договору поруки [PERSON], будучи поручителем, відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобов'язань за Кредитним договором. Згідно розрахунку позивача, станом на 09 липня 2012 року, заборгованість відповідача перед Банком за Кредитним договором становить 394 710,49 грн. та складається з : 32 116,91 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату вимоги 13 серпня 2012 року становить 256 710,46 грн.; 10 464,62 доларів США сума відсотків за користування Кредитом, що за курсом НБУ - 83 643,71 грн.; сума пені за період з 14 січня 2009 року по 29 липня 2010 року - 54 356,32 грн. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Однак за положенням п.1 ч.2 ст. 258 цього ж Кодексу, для окремих видів вимог, зокрема, до вимог про стягнення пені, встановлюється спеціальна позовна давність в один рік. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості, суд, до вимоги про стягнення пені, яка нарахована за прострочення виконання боргових зобов'язань за період з14 січня 2009 року по 29 липня 2010 року у розмірі 54 356,32 грн., застосовує положення ст. 258 ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] порушила зобов'язання перед Банком, яке забезпечене порукою поручителя [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь Банку кредитну заборгованість у розмірі 256 710,46 грн. - залишок заборгованості за Кредитом та 83 643,71 грн. - відсотки за користування Кредитом. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача 3 219 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed