Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 6163,48 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у Бориславському районі електричних мереж ПАТ "Львівобленерго" за адресою: [ADDRESS] зареєстрований побутовий абонент [PERSON], особовий рахунок якого № [NUMBER]. Свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за спожиту електроенергію споживач [PERSON] не виконує, борг за спожиту електроенергію за період з 31.08.2012 р. по 01.11.2013 року становить 6163 гри. 48 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію. Судовий наказ про стягнення з боржника грошових коштів, виданий 02.09.2013 р. скасовано ухвалою Дрогобицького міськрайоного суду від 09.10.2013 р., а тому змушені звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача - Блищак О.Б. позовні вимоги підтримав, послався на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча повістка їй була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, а тому суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним і підлягає задоволенню з наступних міркувань. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до договору про користування електричною енергією № Новий Кропивник-378, [PERSON] є споживачем електричної енергії в будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст.1 Закону України "Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР електрична енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Відповідно до п. 38 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 енергопостачальник зобов'язався забезпечувати надійне постачання електричної енергії споживачу, а споживач відповідно до п. 42 ПКЕЕН зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію. Згідно п.19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення па підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пункт 23 ПКЕЕН вказує, що оплата за спожиту електроенергію здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на розподільчий рахунок енергопостачальника в уповноваженому банку. Споживач в силу п. 48 ПКЕЕН несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією.? Як зазначено в ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, в т. ч. і цивільну відповідальність Як випливає із п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня І992 року № 572 власники жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні та інші послуги. Згідно розрахунку щодо виставлених та перерахованих коштів за спожиту електричну енергію, складеного позивачем, за відповідачем [PERSON] станом на 01.11.2013 року рахується заборгованість в розмірі 6163,48 грн., а тому цю суму слід стягнути з відповідача. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved