Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить повернути їй доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2012 малолітню [PERSON], [INFO], відібрано від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав та передано на виховання [PERSON] прабабусі малолітньої. На теперішній час позивач стверджує, що змінила своє життя, відвідує вечірню школу, створила належні умови для проживання своєї доньки, придбала ліжко для дитини, необхідні для дитини речі та іграшки. Позивач вважає, що нею усунені причини, які були підставою для ухвалення рішення про відібрання від неї доньки. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечувала у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог та повернення малолітньої [PERSON], [INFO], матері позивачу у справі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Комінтернівського районного управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти повернення малолітньої [PERSON], [INFO], матері [PERSON], посилаючись на те, що останньої не усунені причини, які були підставою для відібрання від неї дитини. Представник Прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, діючи на захист інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.06.2012 малолітню [PERSON], [INFO], відібрано від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав та передано на виховання прабабусі [PERSON]; присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини до вирішення питання про повернення дитини на виховання матері. Частина 3 ст. 170 Сімейного кодексу України передбачає, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Як встановлено судовим рішення від 05.06.2012 [PERSON] ухилялась від виконання батьківських обовязків, а саме не належним чином піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не забезпечувала належного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляла інтересу до внутрішнього світу дитини, не дарувала подарунків. При цьому з аналізу положень ст.. 170 СК України батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обовязків, обумовлених походженням. Вони і надалі залишаються носіями обовязку по вихованню дитини, мають право на особисте її виховання. Однак, і після ухвалення судового рішення від 05.06.2012 про відібрання дитини її мати [PERSON] продовжує ухилятися від виконання батьківських обовязків, суду не надано жодних належних та допустимих доказів щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дитини її матірю [PERSON] Суду надано довідку про те, що позивач [PERSON] дійсно є ученицею 12-В класу Харківської вечірньої школи № 16 (довідка № 179 від 01.10.2013), має посередню характеристику з місця навчання. Представником третьої особи до суду надано акт обстеження житлових умов в квартирі № 23 по пр.. [PERSON],181-А в м. Харкові, де зареєстрована та мешкає позивач [PERSON] від 09.08.2013, з якого вбачається, що і після обговорення із [PERSON] дати та часу обстеження, вхідні двері представникам комісії ніхто не відчинив. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивачем [PERSON] не надано жодних доказів щодо усунення причин, які були підставою для відібрання дитини рішенням суду, а тому суд вважає за необхідне та доцільне в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], залишити позовні вимоги [PERSON] без задоволення.

Outcome: dismissed