Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

10.09.2013 року позивач звернулася до суду до відповідача з вищевказаним позовом. В обґрунтування свої позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], якому на підставі договору дарування належало домоволодіння та земельна ділянка, площею 0, 0925 га, розташовані за адресою: [ADDRESS]. 28.08.2013 року вона звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця першої черги, та отримала свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний будинок з господарчими спорудами. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Їх відсутність позивач пояснює юридичною необізнаністю свого померлого чоловіка, який не знав, після оформлення договору дарування, про необхідність реєстрації права власності на земельну ділянку в управлінні земельних ресурсів і не перереєстрував право власності на земельну ділянку від дарувальника, тобто своєї матері, на себе. Враховуючи викладене, [PERSON] просить суд визнати земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]., площею 0, 0925 га, отриману на підставі договору дарування домоволодіння та земельної ділянки, спадковим майном [PERSON] та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала у повному обсязі. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 січня 2013 року, серія [NUMBER], актовий запис № 107, видане Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області (а.с.7). Померлому [PERSON] належало на праві власності домоволодіння та земельна ділянка площею 0, 0925 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовані за адресою: [ADDRESS], які він отримав на підставі договору дарування домоволодіння та земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори 13 жовтня 2004 року за реєстровим № 1 - 6062 ( а.с. 9). 28.08.2013 року позивач звернулася до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця першої черги, та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарчими спорудами, зареєстрованого в реєстрі за № 1 - 2554 ( а.с.15). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0, 925 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2013 р. за № 2200/02 - 31. ( а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, після оформлення договору дарування [PERSON] зареєстрував житловий будинок в КП ДОР Криворізьке БТІ, отримавши витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.12.2004 р. ( а.с.10), а земельну ділянку, що розташована під будинком, не зареєстрував в управлінні земельних ресурсів і не перереєстрував право власності на земельну ділянку від дарувальника, тобто своєї матері, на себе. Відповідно до ст.120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій його розміщено, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved