Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь в порядку регресу витрати в сумі 3749 гривень 94 копійки, а також судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 листопада 2010 року приблизно о 12 годині 15 хвилин в м. Києві по вулиці Борщагівській [PERSON] керуючи транспортним засобом «Шкода СуперБ», реєстраційний № [NUMBER] під час руху заднім ходом на стоянці не переконався у безпечності даного маневру здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в СГ «ТАС» за полісом ОСЦПВВНТЗ ВЕ7829068, страхова компанія, за заявою потерпілої особи, виплатила їй страхове відшкодування відповідно до платіжного доручення № 21663 у розмірі 3749 гривень 94 копійки (26.03.2011 року НАСК «ОРАНТА» надіслала регресну вимогу про сплату страхового відшкодування в сумі 3749 гривень 94 копійки до ПрАТ «Страхова Група «ТАС», остання задовольнила позовні вимоги і сплатила відшкодування в зазначеному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 21663 від 07 червня 2011 року). Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року № 3-14310/10, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «Шкода СуперБ», реєстраційний № [NUMBER] - під керуванням водія [PERSON] Згідно зі ст. 38.1.1. Закону ОСЦПВВНТЗ страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1. статті 33 цього Закону. Відповідно до цієї норми закону, ПрАТ «Страхова група «ТАС» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та у разі неявки в судове засідання відповідача, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як вбачається з матеріалів справи, 07 листопада 2010 року приблизно о 12 годині 15 хвилин між автомобілем «Шкода Суперб», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Мітсубісі», д/н [NUMBER] по вул. Борщагівській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода. Згідно довідки ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіль «Мітсубісі», д/н [NUMBER] отримав такі механічні пошкодження: задня ліва дверка, заднє ліве крило, задній лівий колесний диск (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Мітсубісі», д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 25). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУаАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень(а.с.21). На даний час постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується полісом ВЕ 7829068. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», що підтверджується договором № 694766 добровільного страхування автотранспортних ризиків від 04 грудня 2009 року №1572 (а.с. 10-15). Вартість матеріального збитку, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу автомобіля «Мітсубісі», д/н [NUMBER] у результаті вищевказаної ДТП, склала 4537 гривень 64 копійки, відповідно до дослідження № АА 0038 С - 26.11/2 від 26 листопада 2010 року, проведеного ТОВ «Гарант-Асістанс» (а.с. 29-33). 09 листопада 2010 року [PERSON] подав до НАСК «ОРАНТА» заяву про страхову виплату на підставі ДТП, що мала місце 07 листопада 2010 року (а.с. 60-61). На підставі страхового акту № СТО-10-20703/1 від 07 грудня 2010 року, НАСК «ОРАНТА» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3749,94 гривень (а.с. 59). 28 березня 2011 року НАСК «ОРАНТА» звернулося до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу у розмірі 3749 гривень 94 копійки (а.с. 65-66). На підставі страхового акту № 12734Р/40/2011 від 24 травня 2011 року позивачем 07 червня 2011 було виплачено НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування у розмірі 3749 гривень 94 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 21663 (а.с. 71, 73). Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2). Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем письмових заперечень на позовну заяву подано не було, доказів повідомлення страховика - Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про настання страхового випадку, суду не надано, суд приходить до висновку, що за вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, в даному випадку позивач, ПрАТ «Страхова Група «ТАС», має право зворотної вимоги (регресу) до страхувальника за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку до відповідача [PERSON] З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, [PERSON], на користь позивача, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», страхового відшкодування в сумі 3749 гривень 94 копійки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved