Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що проживає по [ADDRESS], а саме по-сусідству з відповідачем по справі - [PERSON], яка постійно порушує межу між їхніми земельними ділянками та перекриває в'їзд на земельну ділянку позивача, в зв'язку даними порушеннями [PERSON] неодноразово зверталось до сільської ради та правоохоронних органів. 26 квітня 2012 року [PERSON] прийшовши на свою земельну ділянку побачила, що на земельній ділянці відповідача встановлений поливний шланг, котрий був дірявий і з нього текла вода на її земельну ділянку, змиваючи родючий грунт та утворюючи канаву, на що позивач відразу зробила зауваження та попросила забрати даний шланг, однак [PERSON] відреагувала на дане зауваження грубою нецензурною лайкою, стала погрожувати розправою, а потім почала кулаками наносити їй удари. В той же день [PERSON] звернулась до міліції і її було направлено до судово-медичного експерта для проведення експертизи. Відповідним актом від 22 травня 2012 року в позивача були виявлені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості без розладу здоров'я, а постановою дільничного інспектора Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області від 20 серпня 2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи. В зв'язку з тим, що діями [PERSON] їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає в одержанні тілесних ушкоджень, в результаті яких вона перенесла фізичний біль, змушена була звернутися до Ананьївської центральної районної лікарні Одеської області та перебувати на амбулаторному лікуванні, при цьому даним побиттям принизила її честь та гідність, тому позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень, а також понесені витрати по справі. До початку слухання вказаної справи по суті до суду надійшла ще одна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди, яка була об'єднана з попередньою, та в якій [PERSON] вказує, що відповідно до державного акту серії ЯЛ №501841, виданого Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області 21 грудня 2011 року на підставі рішення №578 від 20 травня 2010 року вона є власником земельної ділянки площею 0,1844 га, розташованої по [ADDRESS]. Позивач вказує, що відповідач по справі, мешкає по сусідству із нею, а їх земельні ділянки межують між собою таким чином, що заїзд на земельну ділянку позивача можливий лише по існуючому заїзду шириною 4 метри і довжиною 52, 5 метри, який розташований поряд із земельною ділянкою відповідача. Однак, відповідач постійно захоплює заїзд переорюючи його та порушує існуючу межу між їхніми земельними ділянками, чим чинить перешкоди для [PERSON] в користуванні її земельною ділянкою, оскільки робить неможливим проїзд для оранки земельної ділянки та збирання врожаю. [PERSON] неодноразово зверталась до Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області із скаргами на незаконні дії [PERSON], відповідними комісіями сільської ради кожного разу встановлювались межі між їхніми земельними ділянками шляхом забивання межових кілків, однак [PERSON] не зважала на те та знову порушувала ці межі. На думку позивача, такими незаконними діями [PERSON] завдала їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 гривень, оскільки, весь цей час вона перебувала в постійній нервовій напрузі, витрачала кошти, особистий час та певні зусилля на звернення до відповідних органів для захисту своїх законних прав, в зв'язку з чим позивач і звернулася до суду та просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою, стягнути з відповідачки в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень, а також понесені нею витрати по справі. У судовому засіданні при розгляді справи позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, при цьому пояснила, що вперше познайомилася з [PERSON] ще у 2006 році, коли остання поселилася у будинку її бабусі. Вже тоді відповідач намагалася забрати земельну ділянку, яка належала її батькові. У 2007 році сім'я [PERSON] при оранці своєї земельної ділянки переорала земельну ділянку, яка належала її батькові, в зв'язку з чим [PERSON] змушена була звернутися до сільської ради та попросити землеміра, щоб останній визначив межі їх земельних ділянок та виставив межові кілки, що і було зроблено. Восени 2012 року відповідач почала випасати свою худобу на її земельній ділянці, при цьому на зауваження жодним чином не реагувала, висловлювалася на її адресу грубою нецензурною лайкою, в зв'язку з чим [PERSON] звернулася з відповідною заявою до Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області. Приїздив дільничний, спілкувався з ними, після чого була винесена постанова про відмову в порушені кримінальної справи. Через деякий час [PERSON] почала знову випасати свою худобу на її земельній ділянці, а також не давала проїзду до її земельної ділянки, тому позивач звернулася до Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області з заявою, щодо виділення проїзду до належної її земельної ділянки. В зв'язку з наведеним на місце виїхала відповідна комісія, виміряла частину земельної ділянки, яка знаходилася у користуванні [PERSON] для проїзду до земельної ділянки позивача, про що були виставлені межові кілки, однак наступного дня дані кілки були відповідачем викинуті. [PERSON] неодноразово зверталася до сільської ради з скаргами щодо порушення відповідачем меж проїзду до її земельної ділянки, оскільки відповідач неодноразово викидала межові кілки, які встановлювалися землеміром, про що було складено відповідні акти, також [PERSON] попереджалася дільничним про недопустимість меж проїзду до земельної ділянки позивача. [PERSON] вказує, що одного разу вона побачила, що на її город зі шлангу відповідача тече вода, розмиваючи грунт, тому пішла до подвір'я [PERSON] та попросила забрати шланг, однак відповідач почала ображати її грубою нецензурною лайкою та вдарила. В зв'язку з наведеним позивач змушена була звернутися з відповідною заявою до Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області, при цьому довгий час лікувалася, на що витрачала значні кошти, змушена була за захистом своїх прав звертатися в різні інстанції, в тому числі до прокуратури Ананьївського району Одеської області, де їй було рекомендовано звернутись до суду, в зв'язку з чим просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою, стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 гривень та понесені витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та пояснив, що відповідачка створює перешкоди позивачу у користуванні належною їй земельною ділянкою, а саме не надає проїзду до належної їй земельної ділянки, що повністю підтверджується зібраними у справі доказами. При цьому [PERSON] під час однієї зі сварок вдарила [PERSON], що також підтверджується матеріалами справи, що призвело до суттєвих моральних та душевних страждань позивача, вона неодноразово зверталася до лікарні, оскільки даний випадок вплинув на її здоров'я, тому просить позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, а саме зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON], стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 гривень та понесені витрати по справі. Відповідачка в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що придбала будинок разом з земельною ділянкою, відповідних документів на землю у неї немає, оскільки договір купівлі-продажу не встигли належно оформити, однак вказаною земельною ділянкою користувався попередній власник. Одного дня прийшла позивач до неї додому та почала ображати її та її дітей грубою нецензурною лайкою, при цьому [PERSON] не втрималася та вдарила [PERSON], яка в свою чергу також її вдарила. Відповідач вказує, що дійсно межові кілки витягували діти, оскільки не розуміли їх значення, однак на сьогоднішній день, вони на місці, ніхто їх не витягує, тому просить в задоволенні позовних відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, представника позивача та відповідача, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] - голова Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області в судовому засіданні пояснив, що спір між сторонами по справі за земельну ділянку почався близько двох років тому. За заявою позивача комісія виїжджала на місце, було з'ясовано, що земельна ділянка знаходиться на межі між містом та сільською радою, тому зробити заїзд до земельної ділянки [PERSON] не можливо інакше, як через земельну ділянку, якою користувалася [PERSON], тому довелося виділити частину земельної ділянки, яка перебувала у користуванні відповідача, для заїзду до земельної ділянки [PERSON], при цьому землеміром було виміряно частину земельної ділянки для заїзду та встановлено межові кілки. Десь через місяць позивач знову звернулася до сільської ради зі скаргою, оскільки відповідач витягнула та викинула межові кілки. На підставі вказаної заяви комісія, разом з дільничним, виїхали на місце, землеміром знову було виміряно частину земельної ділянки для заїзду до земельної ділянки [PERSON] та встановлено межові кілки, при цьому відповідача було повідомлено про недопустимість витягу межових кілків. Йому невідомо яким чином купувався будинок та на підставі яких документів належить [PERSON], однак відомо те, що колишній власник земельної ділянки написав заяву про відмову від земельної ділянки та передачу її відповідачу. Також йому відомо, що в будинку, належному [PERSON] проживали дідусь та бабуся позивача, а вже рідний дядько позивача продав будинок відповідачу. В свій час рішенням сільської ради земельна ділянка була поділена між позивачем та її дядьком, однак це було ще до того, як він став головою сільської ради. Проїзд до земельної ділянки [PERSON] вимірювався відповідно до документації, наданої Ананьївським РБТІ Одеської області. [PERSON] вказує, що йому нічого невідомо щодо побиття [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно існує спір між сторонами по справі щодо проїзду до земельної ділянки належної [PERSON], за заявою якої виїжджали на місце, відміряли проїзд та ставили межові кілки. Через деякий час [PERSON] їх витягнула та викинула, в зв'язку з чим позивач знову звернулася з скаргою до сільської ради, тому комісії знову довелося виїжджати на місце, відміряти проїзд та ставити межові кілки, і так декілька разів. Дійсно та земельна ділянка, яка виділялась [PERSON] для проїзду до її земельної ділянки знаходилася у користуванні [PERSON], однак землі, які знаходяться у [PERSON] в користуванні - землі сільської ради, про що записано в погосподарській книзі. Ту земельну ділянку, що вилучили у відповідача для проїзду до земельної ділянки [PERSON] рішенням по сільській раді не проводили. До того, як був виміряний вказаний проїзд, дана земля сільської ради знаходилася у користуванні [PERSON], про що у сільській раді є відповідне рішення. На сьогоднішній день проїзд до земельної ділянки позивача існує, однак попередні рази дійсно межові кілки були викинуті. [PERSON] вказує, що не була присутня, як сторони по справі вчинили бійку між собою, однак чула як сварилися. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що дійсно між сторонами по справі існують спірні питання щодо проїзду до земельної ділянки [PERSON] За скаргою позивача він, голова Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області та землемір виїжджали на місце, виміряли проїзд до земельної ділянки [PERSON] та встановили межові кілки, при цьому попередили [PERSON] про недопустимість їх витягування. В його присутності сторони по справі сперечалися між собою, однак ніхто нікого не бив. Більше по суті справи йому нічого невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що між сторонами по справі існує конфлікт щодо проїзду до земельної ділянки [PERSON], при цьому він розглядав декілька матеріалів за заявами позивача, пов'язаними з суперечками між нею та [PERSON], по яким були винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та рекомендовано звернутися до суду. Останній матеріал за заявою [PERSON] був пов'язаний з нанесенням їй тілесних ушкоджень, по якому було встановлено, що у [PERSON] прорвало трубу та залило земельну ділянку [PERSON], в зв'язку з чим позивач пішла до будинку відповідача та у них виникла сварка, під час якої [PERSON] вдарила позивача. Під час спілкування з відповідачем вона вмотивувала свою поведінку тим, що [PERSON], прийшовши до її будинку, почала висловлюватися на її адресу та на адресу її дітей грубою нецензурною лайкою, тому вона, захищаючи своїх дітей, змушена була вдарити позивача. Більше по суті справи йому нічого невідомо. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорту, позивач - [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка [ADDRESS] (а.с.4,30). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Ананьївською Третьою сільською радою Ананьївського району Одеської області 15 листопада 1950 року, батьками [PERSON], [INFO], вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.76). Встановлено, що 27 квітня 1972 року Палацом одруження м.Одеси, зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON], за актовим записом №955, внаслідок чого її прізвище змінено на "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.76). Судом з'ясовано, що рішенням 14 сесії ХХІІ скликання Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 16 березня 1994 року, передано у приватну власність безкоштовно земельні ділянки, які знаходяться у користуванні переліченим громадянам, в тому числі [PERSON] - 0,22 га, [PERSON] - 0,24 га та [PERSON] - 0,24 га. (а.с.74-75). Також встановлено, що рішенням Ананьївської Другої сільської ради народних депутатів 5 сесії ХХІІІ скликання №902 від 15 грудня 1995 року "Про передачу у приватну власність безкоштовно земельних ділянок наданих для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибні ділянки), [PERSON], мешканцю [ADDRESS] передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,24 га., розташовану в с.Ананьїв Третя дільниця Ананьївського району Одеської області (а.с.31). Згідно рішення №268 від 16 жовтня 2008 року Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області "Про надання у власність земельної ділянки загальною площею 0,24 га [PERSON] в с.Ананьїв Третя дільниця Ананьївського району Одеської області", [PERSON] надано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у приватну власність в с.Ананьїв Третя дільниця Ананьївського району Одеської області (колишня садиба [PERSON]) (а.с.32). Відповідно до копії акту встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої для ведення особистого селянського господарства [PERSON] від 14 липня 2010 року, на підставі рішення Ананьївської сільської ради №578 від 20 травня 2010 року відповідальними особами проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки, площею 0,1844 га, розташованої по [ADDRESS], яка може бути використана тільки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, при цьому при встановленні меж земельної ділянки в натурі з боку присутніх представників ніяких заперечень не заявлено (а.с.33). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №501841, що виданий 19 квітня 2012 року відділом Держкомзему в Ананьївському районі Одеської області, на підставі рішення від 20 травня 2010 року №578 Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, на ім'я [PERSON], яка на праві власності має земельну ділянку, площею 0,1844 га, розташовану по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (а.с.34). Також з'ясовано, що [PERSON], мешканка [ADDRESS] неодноразово зверталася з відповідними заявами до голови Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області щодо відновлення меж її земельної ділянки відповідно до індексно-кадастрового плану земельної ділянки, надання рішення сільської ради щодо виділення землі для проїзду до її земельної ділянки та вирішити питання, пов'язане з доступом до її земельної ділянки (а.с.36,37,39,40). Крім того встановлено, що відповідна комісія Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, на підставі скарг [PERSON] щодо порушення меж проїзду до її земельної ділянки, розташованої в с.Ананьїв Третя дільниця Ананьївського району Одеської області громадянкою [PERSON], неодноразово виїжджала на місце та на підставі державного акту на земельну ділянку належного [PERSON] встановлювала межі земельної ділянки та межі проїзду до земельної ділянки [PERSON], при цьому гр-ка [PERSON] попереджалася про недопустимість порушення меж земельної ділянки та проїзду, про що були складені відповідні акти (а.с.5,35, 38,41). Згідно копії акту судово - медичного дослідження (обстеження) №101, у гр-ки [PERSON], [INFO] є тілесні ушкодження, а саме множинні садна, синці обличчя та верхніх кінцівок, які дозволяють зробити висновок, що вони нанесені за декілька годин до початку судово - медичного огляду, тобто вказані пошкодження могли бути нанесені 26 квітня 2012 року, при цьому мають незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше шести днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 "Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.6-7). Також з'ясовано, що [PERSON] зверталася до прокурора Ананьївського району Одеської області з проханням перевірити дії працівників Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо розгляду питання її звернення до органів внутрішніх справ на незаконні дії [PERSON], її побиття та порушення меж заїзду до її земельної ділянки. (а.с.8,12). Крім того встановлено, що 26 квітня 2012 року [PERSON] звернулася з заявою до Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо її побиття громадянкою [PERSON], однак їй було відмовлено в порушенні кримінальної справи, оскільки в даному випадку відсутні підстави для порушення кримінальної справи за ст.ст.121, 122 КК України, при цьому рекомендовано звернутись до суду в порядку приватного обвинувачення, про що свідчить постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 серпня 2012 року (а.с.11). Згідно копії довідки №292, виданої 27 травня 2013 року Ананьївським районним бюро технічної інвентаризації Одеської області, житловий будинок в с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області належить на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Ананьївською державною нотаріальною конторою 25 грудня 1996 року по р. №969, в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а.с.77). З довідки №169, виданої 12 червня 2013 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, вбачається, що згідно погосподарської книги №6 - третя дільниця по особовому рахунку [NUMBER], в с.Ананьїв Третя дільниця Ананьївського району Одеської області знаходиться домоволодіння, власниками якого є [PERSON] та [PERSON], а також числиться земельна ділянка, площею 0,22 га., однак в даний час в ньому проживає [PERSON], земельна ділянка нею не приватизована та в користування не надавалася (а.с.78) Згідно копії паспорту, відповідач - [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка с.Ананьїв Третя дільниця Ананьївського району Одеської області (а.с.60-61). На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями норм ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом. Ст.96 Земельного кодексу України передбачено, що власники та користувачі земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до ч.1 ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи шумове забруднення тощо). Ст.104 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до положень ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Згідно п.п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 із змінами, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до ст.186 ЗК України, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, тощо. У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, в частині 1 якої вказано про те, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. П.5 Потанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", передбачено, що загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, судом встановлено, що позивач є власницею житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS]. При цьому з'ясовано, що відповідальними особами встановлено в натурі межі земельної ділянки, площею 0,1844 га, яка належить позивачу, про що є відповідний план. Також з матеріалів справи та свідчень голови Ананьївської Другої сільської ради вбачається, що землі, які знаходилася в користуванні [PERSON] не є приватизованими, а тому є землями сільської ради. Враховуючи неможливість встановлення іншого проїзду до землі позивача, відповідальна комісія сільської ради, орієнтуючись відповідно до документів наданих Ананьївським РБТІ Одеської області, вилучила частину земельної ділянки, якою користувалася [PERSON] та надала для проїзду до земельної ділянки [PERSON] Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач неодноразово порушувала межі проїзду до земельної ділянки позивача, шляхом витягування межових кілків, що підтверджується свідченнями свідків та актами складеними відповідною комісією Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, чим своїми діями перешкоджала [PERSON] належно користуватися своєю земельною ділянкою. На підставі викладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою задовольнити в повному обсязі. Як вказала в позові і пояснила в судовому засіданні позивач, [PERSON] своїми протиправними діями завдала їй фізичних та душевних страждань, принизила її честь та гідність, шляхом її побиття та ініціювання постійних конфліктів і сварок, під час яких висловлювалася на її адресу грубою нецензурною лайкою, а також порушення меж проїзду до земельної ділянки. Разом з тим, відповідач в судовому засіданні не заперечила того факту, що дійсно під час чергової сварки вона вдарила [PERSON], що також підтверджується актом судово-медичного дослідження. Суд визнає що внаслідок протиправних дій відповідача, порушенням нею правил добросусідства, шляхом порушення меж проїзду до її земельної ділянки, позивачеві було спричинено моральну шкоду, яка викликана очевидною протиправністю вчинених відносно неї та її майна дій, неможливістю протягом тривалого часу використовувати належним чином власну земельну ділянку, необхідність тривалого захисту свого порушеного права, в тому числі і в судовому порядку. Зазначені обставини безумовно порушили звичний ритм життя [PERSON], оскільки вона змушена була тривалий час лікуватися, звертатись по допомогу до сільської ради, правоохоронних органів, прокуратури та суду, здійснювати судовий захист порушених прав, отримувати правову допомогу представника тощо, у зв'язку з цим понесла певні моральні страждання та переживання. Разом з цим, виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає необхідним зменшити заявлений позивачем розмір моральної шкоди. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що згідно ст.88 ЦПК України вони повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: partial