Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Донецька міська рада, Управління земельних ресурсів Донецької міської ради, Ленінська районна у м. Донецьку рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі - продажу від 09.04.2003р. їй належить домоволодіння [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори за реєстровим №1-304 та зареєстрований у КП БТІ м. Донецька 21.04.2003р. за №525161. Вказане домоволодіння складається з: житлового будинку (літ. А-1), сіней (літ. а,а1,а2), погребу (літ. а3), збиральної - душу (літ.Б), сараю (літ. Г), літньої кухні (літ. Д), зливної ями (літ. О), огорожі №1-2 та розташований на земельній ділянці площею 320 кв.м., яка знаходиться у її користуванні на підставі договору користування №9/3443 від 19.01.2012р. Західна сторона земельної ділянки граничить з земельною ділянкою [ADDRESS], на території якого знаходиться домоволодіння, яке належить відповідачу [PERSON] Відповідачка самовільно без її дозволу, демонтувала паркан, який розділяв земельні ділянки, та встановила новий залізобетонний паркан, яким перенесла границю між їх домоволодіннями. У теперішній час встановлений відповідачем паркан упритул прилягає до домоволодіння позивачки та позбавляє її можливості користуватись земельною ділянкою. З метою вирішення цього питання вона звернулась до виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради 25.08.2010р., що прийняв рішення №330/1 згідно якого західна границя земельної ділянки [ADDRESS] та східна ділянка земельної ділянки [ADDRESS] повинні бути відновлені відповідно на відстані 0,80м від житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а1, на [PERSON] покладений обов'язок відновити граничну споруду (паркан) відповідно до п.1 рішення. На теперішній час [PERSON] не виконала рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою розташованої за адресою: [ADDRESS] шляхом покладення на [PERSON] обов'язку перенести паркан на 0,80м від належного їй житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. а1), встановлений нею на західній границі земельної ділянки [ADDRESS] та східній границі земельної ділянки [ADDRESS], стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 107,30 гривень. Під час розгляду справи судом позивачка надала суду уточнення до позовної заяви, згідно якого просила суд усунути існуючі для [PERSON] перешкоди у користуванні земельною ділянкою розташованої за адресою: [ADDRESS] шляхом покладення на [PERSON] обов'язку демонтувати паркан, що примикає до належного [PERSON] житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. а1), встановлений [PERSON] на західній границі земельної ділянки [ADDRESS] та східній границі земельної ділянки [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, та зазначила, що у жовтні 2006 року вона побачила, що стоїть новий бетонний паркан замість дерев'яного паркану. У зв'язку з чим вона звернулась до виконкому Ленінської районної у м. Донецьку ради та БТІ з цього приводу, за результатами розгляду комісія зобов'язала відповідачку поновити граничний паркан між їх земельними ділянками. Проте відповідачка відмовилась виконувати рішення виконкому. Просила суд уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, усунути існуючі для [PERSON] перешкоди у користуванні земельною ділянкою розташованої за адресою: [ADDRESS] шляхом покладення на [PERSON] обов'язку демонтувати паркан, що примикає до належного [PERSON] житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. а1), встановлений [PERSON] на західній границі земельної ділянки [ADDRESS] та східній границі земельної ділянки [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги, усунути існуючі для [PERSON] перешкоди у користуванні земельною ділянкою розташованої за адресою: [ADDRESS] шляхом покладення на [PERSON] обов'язку демонтувати паркан, що примикає до належного [PERSON] житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. а1), встановлений [PERSON] на західній границі земельної ділянки [ADDRESS] та східній границі земельної ділянки [ADDRESS]. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, та зазначила, що вона є власницею сусіднього будинку з позивачкою, стінка будинку позивачки є суміжною з її земельною ділянкою. Приблизно у 2006-2007 р.р. дерев'яний паркан впав, після чого вона поставила на те саме місце бетонний паркан. Зазначила, що позивачка має доступ до свого будинку та має змогу його обслуговувати. Також пояснила суду, що нею було отримало рішення виконкому, з яким не погодилась проте вона його не оскаржувала у встановленому законом порядку. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення на позовну заяву та зазначив, що позивач не надав суду документів, що підтверджують його право власності або право користування земельною ділянкою. Також в експертизі №3643/23 від 15.10.2012р. зазначено два паркани з боку ділянки [ADDRESS], а тому позивач навмисно вказував на паркан, який розташований на земельній ділянці [ADDRESS], а не на існуючий тривалий час паркан, який був встановлений на межі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] та не має ніякого відношення до земельної ділянки відповідача. Стосовно встановлення відповідачем нового паркану на межі земельних ділянок, то він був встановлений на місці старого паркану, крім того висновком експертизи №3643/23 встановлено, що він відповідає державним будівельним нормам. Також висновком експертизи №81/23 від 18.03.2013р. встановлено, що площа земельної ділянки позивача не відповідає площі вказаної в документах, які є в матеріалах справи та зазначено, що зміни меж земельної ділянки позивача відбулися на межі земельних ділянок [ADDRESS] та земельної ділянки позивача та складає 14 кв.м. Крім того висновком експертизи встановлено, що фактична площа земельної ділянки позивача менше ні 11 кв.м. вказаної у техпаспорті та в договорі користування. Відповідно до вимог «Технічних вказівок щодо визначення меж земельних ділянок спільної та спільної часткової власності фізичних та юридичних осіб на забудованій території у населених пунктах» якщо при удосконаленні меж зміна площі кожної з земельних ділянок не перевищує 6%, то вважається, що земельна власність залишилася незмінною і право власників не анулюється. Згідно розрахунку площа земельної ділянки позивача склалає 3,44%, що не перевищує відсоткового значення. Крім того висновком експертизи встановлено, що згідно плану земельної ділянки суміжна межа земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] проходить на відстані 1,25м від будинку літ. А-1 та на відстані 0,5м від убиральні розташованої на земельній ділянці [ADDRESS] з боку [ADDRESS]. У зв»язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судове засідання представники третіх осіб Донецької міської ради, Управління земельних ресурсів Донецької міської ради не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. У судове засідання представник Ленінської районної у м. Донецьку ради не з»явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Допитаний у судовому засіданні у якості експерта [PERSON] суду пояснив, що оскільки у позивача не має документів на земельну ділянку, приймався до уваги план земельної ділянки зазначений у технічному паспорті на будинок, також відсутні документи по визначенню меж земельних ділянок. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. На підставі договору купівлі - продажу від 09.04.2003р. позивачу [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори за реєстровим №1-304 та зареєстрований у КП БТІ м. Донецька 21.04.2003р. за №525161. (а.с.4-5) [PERSON] надана у користування земельна ділянка площею 320 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором користування №9/3443 від 19.01.2012р., укладеним між Донецькою міською радою та [PERSON], зареєстрований в Управлінні земельних ресурсів Донецької міської ради. (а.с.6-7) Згідно технічного паспорту виданого КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку (літ. А-1), сіней (літ. а,а1,а2), погребу (літ. а3), збиральної - душу (літ. Б), сараю (літ. Г), літньої кухні (літ. Д), зливної ями (літ. О), огорожі №1-2. (а.с.9-11) Судом встановлено, що у користуванні відповідача [PERSON] знаходиться земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] неодноразово зверталась із скаргами до місцевих органів влади з метою вирішення спору з приводу межі земельної ділянки з сусідкою [PERSON] Листом виконавчого комітету Донецької міської ради від 25.10.2007р. №01/27-04360 [PERSON] повідомлено, що вирішення земельного спору з встановлення межі земельних ділянок з сусідами та додержання ними правил добросусідства направлено до Ленінської районної у м. Донецьку ради. (а.с.18) Листом виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку від 05.03.2007р. [PERSON] повідомлено, що з приводу конфлікту з сусідом з приводу межі рекомендовано звернутись до Ленінського РВ ДМУ для вирішення конфліктної ситуації. (а.с.19) Листом виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 26.06.2007р. [PERSON] повідомлено, що з приводу конфлікту з сусідом по границі земельної ділянки встановлено, що між будинками наявна огорожа, збудована самовільно власником будинку [ADDRESS] без згоди сусідів домоволодіння [ADDRESS], зсунувши границю у бік домоволодіння [ADDRESS] , що перешкоджає обслуговуванню житлового будинку. (а.с.20) Згідно акту комісії по розгляду земельного спору по суміжним границям між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] від 18.08.2010р. встановлено, що земельна ділянка [ADDRESS] західна сторона якого має спільну границю з земельною ділянкою [ADDRESS], північна сторона з земельними ділянками [ADDRESS], границі земельної ділянки по [ADDRESS] повністю не відповідають матеріалам БТІ, розмір південної границі земельної ділянки домоволодіння по [ADDRESS] складає 9м, фактично 9,80м, розмір південних границь складає не менш 80см та обумовлено тим, що власник домоволодіння [ADDRESS] демонтував огорожу, що представляв собою граничну споруду з земельною ділянкою без згоди заявника, а також встановив нову огорожу, прибудував його до житлового будинку літ .А-1 з прибудовою літ.а-1 по [ADDRESS], чим позбавив заявника території необхідної для обслуговування вказаного житлового будинку (а.с.83-84) Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку від 25.08.2010р. №330/1 про вирішення земельного спору з приводу відновлення границі землекористування між власниками домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] відновлено західну границю земельної ділянки по [ADDRESS], східну границю земельної ділянки по [ADDRESS] відповідно на відстані 0,80м від житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а1 по [ADDRESS]; зобов'язано [PERSON], власника домоволодіння [ADDRESS], відновити граничну споруду (огорожу) відповідно до вказаного рішення; розмір та розташування північних границь земельної ділянки по [ADDRESS], південних границь земельних ділянок по [ADDRESS] залишено без змін. (а.с.12-13) Вказане рішення виконавчого комітету №330/1 від 25.08.2010р. вручено відповідачу [PERSON], що підтверджується листом голови об'єднаного квартального комітету від 30.11.2010р. (а.с.62) Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що у 2006-2007р.р. замість дерев'яного паркану між земельною ділянкою по [ADDRESS] та земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідачем [PERSON] був збудований залізобетонний паркан між вказаними земельними ділянками. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить суд усунути існуючі для [PERSON] перешкоди у користуванні земельною ділянкою розташованої за адресою: [ADDRESS] шляхом покладення на [PERSON] обов'язку демонтувати паркан, що примикає до належного [PERSON] житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. а1), встановлений [PERSON] на західній границі земельної ділянки [ADDRESS] та східній границі земельної ділянки [ADDRESS]. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала, що залізобетонна огорожа встановлена замість дерев'яного паркану, який розділяв її земельну ділянку та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], що знаходиться у користуванні позивача [PERSON], порушує права позивача, тому що бетонна огорожа була збудована на тому самому місці, де й знаходилась тривалий час дерев'яна огорожа. Ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька від 04.07.2012 року по вказаній цивільній справі призначено проведення судової будівельно - технічної експертизи. Згідно з висновком Науково - дослідного інституту судових експертиз №3643/23 від 15.10.2012 року фактичний розмір земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться у користуванні позивача [PERSON] складає: зі сторони [ADDRESS] - 19,48м, зі сторони провулку - 17,87 м, зі сторони домоволодінь [ADDRESS] - 19,75м, зі сторони домоволодінь по [ADDRESS] - 20,47м. Фактичний розмір земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться у користуванні відповідача [PERSON] складає: зі сторони [ADDRESS] - 11,30м, зі сторони домоволодінь по [ADDRESS] та [ADDRESS] - 54,14м, зі сторони [ADDRESS] - 9,36м та 10,36м, зі сторони домоволодіння [ADDRESS] - 54,64м. Паркан, який знаходиться на західній межі земельної ділянки по [ADDRESS], яка знаходиться у користуванні позивача [PERSON] та відповідно східній межі земельної ділянки по [ADDRESS], яка знаходиться у користуванні відповідача [PERSON] відповідає Державним будівельним нормам. Ухвалою Ленінського районного суду м. Донецька від 26.12.2012 року по вказаній цивільній справі призначено проведення додаткової судової будівельно - технічної експертизи. Згідно з висновком Науково - дослідного інституту судових експертиз №81/23 від 18.03.2013 року додаткової судової будівельно - технічної експертизи фактичні розміри земельної ділянки [ADDRESS], зазначені у висновку будівельно - технічної експертизи та його фактична площа не відповідають розміру та площі вказаної ділянки, вказаній у договорі користування №9/3443 від 19.01.2012р. та технічному паспорті; фактична площа земельної ділянки менше на 11 кв.м., зміна границь земельної ділянки по [ADDRESS] виникло на двох ділянках площею 7 кв.м. кожний, всього 14 кв.м., що на 14 кв.м.. - 11 кв.м. = 3 кв.м. більше різниці між площею ділянки, вказаної у технічному паспорті та договорі користування, та фактичною площею ділянки по [ADDRESS]. Вказані ділянки розташовані зі сторони домоволодіння по [ADDRESS]. Технічний стан стіни будинку [ADDRESS] зі сторони земельної ділянки [ADDRESS] та фасадної стіни будинку [ADDRESS] оцінюється як незадовільне, експлуатація елементів будинку можлива за умови проведення їх ремонту, стіна будинку [ADDRESS] зі сторони земельної ділянки [ADDRESS] та фасадна стіна будинку [ADDRESS] потребують текучого ремонту, вартість відновлювального ремонту стіни будинку [ADDRESS] зі сторони будинку земельної ділянки [ADDRESS] та фасадної стіни будинку [ADDRESS] може складати 6040 гривень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оскільки відповідачка [PERSON] не спростувала належним чином відомостей, що містяться у висновках експерта №3643/23 від 15.10.2012р. та №81/23 від 18.03.2013р. суд приймає до уваги як письмовий доказ вказані висновки експерта, складені експертом [PERSON], що підтверджують зменшення розміру земельної ділянки [ADDRESS] на 11 кв.м., порівняно з фактичною площею, вказаній у договорі користування №9/3443 від 19.01.2012р. та технічному паспорті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, який посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державній реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Як встановлено судом, ні позивачка, ні відповідачка не мають правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які зареєстровані у встановленому законом порядку. Крім того, судом встановлено, що тривалий час між сторонами існує конфлікт з приводу межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Суд встановив та це підтверджено наявними в справі доказами, що позивачка на підставі договору користування №9/3443 від 19.01.2012р., укладеного між Донецькою міською радою та [PERSON], зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів Донецької міської ради, користується земельною ділянкою площею 320 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Відповідно ст. 90 ЗК України власник земельної ділянки має право самостійно господарювати на земельній ділянці та споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі та споруди. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтвердила суду той факт, що у 2006-2007 р.р. нею була збудована бетонна огорожа на межі земельної ділянки [ADDRESS] у м. Донецьку, що знаходиться у користуванні позивача [PERSON] та на теперішній час відповідачка відмовляється знести вказану огорожу. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку від 25.08.2010р. №330/1 відновлено західну границю земельної ділянки по [ADDRESS], східну границю земельної ділянки по [ADDRESS] відповідно на відстані 0,80м від житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а1 по [ADDRESS] та зобов'язано [PERSON], власника домоволодіння [ADDRESS], відновити граничну споруду (огорожу) відповідно до вказаного рішення. Вказане рішення відповідачем у встановленому законом порядку оскаржене не було. Також висновком експертизи Науково - дослідного інституту судових експертиз №81/23 від 18.03.2013 року додаткової судової будівельно - технічної експертизи встановлено, що технічний стан стіни будинку [ADDRESS] зі сторони земельної ділянки [ADDRESS] та фасадної стіни будинку [ADDRESS] оцінюється як незадовільне, експлуатація елементів будинку можлива за умови проведення їх ремонту, стіна будинку [ADDRESS] зі сторони земельної ділянки [ADDRESS] та фасадна стіна будинку [ADDRESS] потребують поточного ремонту. У зв'язку з чим усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою [PERSON] необхідно для здійснення поточного ремонту житлового будинку [ADDRESS] оскільки як встановлено судом, позивачка не має доступу до стіни та фасадної стіни будинку [ADDRESS] оскільки залізобетонний паркан наближений упритул до вказаного будинку позивачки. Таким чином, суд вважає доводи позивачки в частині здійснення відповідачкою [PERSON] перешкод у користуванні земельної ділянки необхідної для обслуговування належного їй на праві приватної власності будинку шляхом зобов'язання демонтувати встановлений нею впритул до будинку [ADDRESS] залізобетонний паркан є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне задовольнити в цій частині позовні вимоги [PERSON] та необхідно усунути перешкоди [PERSON] у користуванні земельної ділянки необхідної для обслуговування належного їй на праві приватної власності будинку [ADDRESS], шляхом зобов,язання [PERSON] демонтувати встановлений нею впритул до будинку [ADDRESS] залізобетонний паркан. Крім того відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати, а судовий збір у розмірі 107,30 гривень та витрати за проведення судових будівельно - технічних експертиз у розмірі 2 211 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved