Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

17.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.10.1995 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним і просить суд розірвати його. Також позивач вказала, що сторони від шлюбу мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. На підставі вищевикладеного, просить суд винести рішення про розірвання шлюбу Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, через канцелярію суду подав заяву в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх сторін, суд приходить до переконання, позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про одруження сторін серії [NUMBER] від 28.02.2012 р. виданого повторно, стверджується, що сторони з 28.10.1995 р перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому в Галицькій сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області за актовим записом № 7. Від шлюбу сторонни мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] Як встановлено у судовому засіданні, сторони більше пів-року не підтримують подружні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В даний час шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наведених обставин спільне подружнє життя з відповідачем є неможливим в силу їх різних характерів і поглядів на життя, їх постійних суперечок, що суперечить їх інтересам, перешкоджає влаштуванню ними особистого життя. З врахуванням викладеного , та з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані та доведені, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]., оскільки судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд вважає можливим, покласти судові витрати на [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторонами не заявлено спору щодо розподілу сумісного майна .

Outcome: approved