overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 20 жовтня 2001 року виконавчим комітетом Байдівської сільської ради Старобільського району Луганській області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем за актовим записом № 12. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів. Сімейні відносини припинені з червня 2013 року. Майнового спору не мають. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У попереднє судове засідання відповідач не з'явився, надав суду, якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2001 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Байдівської сільської ради Старобільського району Луганській області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем за актовим записом № 12. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Землевласник» звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму боргу за кредитним договором в сумі 44289 грн. 54 коп. та судовий збір в сумі 442 грн. 90 коп. В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що 19 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №Б1467. Так відповідач отримав 12 550 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. [PERSON] зобов'язався крім повернення позиченої суми сплатити позивачу 0,1644 % від суми залишку кредиту за кожен день користування грошима (п.3.1 Договору), тобто 60% річних. Але ним порушено умови договору, а саме порушено графік сплати процентів. Таким чином, станом на 06 серпня 2013 року заборгованість зі сплати процентів та основної суми боргу складає в сумі 44 289 грн. 54 коп. В судове засідання представник позивача Григоренко В.В. не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Своїх заперечень суду не надав. Від нього не надійшла заява про відкладення розгляду справи і про причини неявки до суду. Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. За згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. 19 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №Б1467. Так відповідач отримав 12 550 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. [PERSON] зобов'язався крім повернення позиченої суми сплатити позивачу 0,1644 % від суми залишку кредиту за кожен день користування грошима (п.3.1 Договору), тобто 60% річних. Але ним порушено умови договору, а саме порушено графік сплати процентів. Таким чином, станом на 06 серпня 2013 року заборгованість зі сплати процентів та основної суми боргу складає в сумі 44 289 грн. 54 коп. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача, в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2011 року. В період шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. На даний час відповідач з сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, дитина повністю перебуває на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач в судовому засіданні не з"явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини нявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань до суду не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, що є у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони з 30.09.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 30.07.2013 року розірвали; в період шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON], яка згідно довідки виданої Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 16.08.2013 року за №2168 року проживає з матір»ю [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Поскільки сторони не досягли домовленості між собою у добровільному порядку щодо утримання дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення задовольнити. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Враховуючи складність справи, значний обсяг описової та мотивувальної частини рішення, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши його складення у повному обсязі строком на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.06.2011 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, внаслідок чого вони з серпня 2013 року припинили спільне проживання. Від даного шлюбу дітей немає. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні 12.11.2013 року позивачка наполягала на розірванні шлюбу, просила суд термін на примирення не надавати. Також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 07.06.2011 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, а саме: квартири [ADDRESS], визнавши право власності на 1/2 частині квартири за нею, та відповідно 1/2 частини квартири за відповідачем. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що з [PERSON] перебувала з 1994 року до 07.02.2012 року в зареєстрованому шлюбі. Дітей від даного шлюбу немає. За період шлюбу ними за спільні кошти була придбана двокімнатна квартира [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем. В теперішній час, коли вона з чоловіком, відповідачем по справі, разом не проживає, шлюб розірвано, бажає розділити спільно нажите майно, тобто квартиру [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність,в заочному порядку, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився,причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 60 сімейного Кодексу України та ч.3 статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 09.09.1994 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в Палаці одруження «Орджонікідзевський», зроблено запис за № 791. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу укладеного 27.06.2003 року та відповідно до витягу № 1158826 від 04.08.2003 року засвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки КП « ЖКС» дільниці № 24 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.01.20109 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно ст.. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В силу статті 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача не суперечать закону, не порушують права, свободи, чи інтереси інших осіб, знайшли підтвердження в судовому засіданні і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

17 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з’явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 13.09.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилась донька - [PERSON], [INFO]. У зв’язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням доньки. Зароблені позивачкою коштів не вистачає на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до ст.ст. 180 – 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття доньки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

02 жовтня 2013 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 21.03.2008 року у сумі 24493,26 гривень, а також судовий збір в розмірі 244,93 гривень. Представник позивача в судове засідання не з’явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з’явився, направили до суду заяву в якій вказали, що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача та просили справу слухати за їхньої відсутністю. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 21.03.2008 року укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у розмірі 3000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов’язання не виконував в повному обсязі, у зв’язку з чим станом на 03.09.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 24493,26 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом – 3000,00 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом – 12915,72 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом – 6935,00 грн.; 4. штраф (фіксована частина) – 500,00 грн.; 5. штраф (процентна складова) – 1142,54 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 244,93 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

04.09.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений нею 20.01.2006 року з відповідачем [PERSON] Позивачка в судове засідання не з’явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 20.01.2006 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 04, від якого народилися діти – [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв’язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з червня 2012 року, проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити шлюбне прізвище – “Мельник”. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 114,70 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що 03 жовтня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 657. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. З травня 2013 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Бажання проживати разом, сторони не мають. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і шлюб необхідно розірвати. Спору про розподіл спільного майна не має. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, письмово просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 03 жовтня 2009 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 657. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні відносини між ними фактично припинені з травня 2013 року. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, ведуть окреме господарство, що свідчить про те, що сім'я розпалася. Спору про розподіл спільного майна між ними не має.

Outcome: approved