Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], Гнильченської сільської ради, Підгаєцькорї районної державної адміністрації, відділу Держземагенства у Підгаєцькому районі про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на 7/12 частин земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, яка розташована на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, з яких 1/3 частина земельної ділянки успадкована за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], 1/4 частина земельної ділянки як успадкована за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог вказує, що він після смерті батьків є спадкоємцем за законом та заповітом, однак при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 205851 на ім'я [PERSON] від 03.11.2008 року виданий після його смерті. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ній, в судове засідання, призначене на 24.12.2013 року не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Гнильченської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Представник залученого до участі у справі у якості співвідповідача відділу Держземагенства у Підгаєцькому районі в судовому засіданні позов не визнав, подавши суду письмові заперечення, крім того пояснив, що державний акт був виданий структурним підрозділом Центру ДЗК, про що свідчить запис у «Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», тому відділ Держземагенства у Підгаєцькому районі є неналежним відповідачем. Представник залученого до участі у справі у якості співвідповідача Підгаєцької районної державної адміністрації позов не визнав та в судовому засіданні пояснив, що державний акт виданий на підставі розпорядження голови Підгаєцької районної державної адміністрації від 11.12.2006 року № 483 про передачу у власність земельних часток (паїв) на території Гнильченської сільської ради та на даний час є дійсним. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав: [PERSON] помер [INFO] в с. Пановичі Підгаєцького району Тернопільської області, про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по одруження від 31.03.1951 року, виданим Підгаєцьким райбюро ЗАГС, Тернопільської області. Згідно довідки Гнильченської сільської ради №185 від 02.04.2013 року, [PERSON], який помер [INFO], на момент смерті проживав та був зареєстрований разом з дружиною [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до заяви про прийняття спадщини № 236 від 18.04.2009 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] в с. Пановичі Підгаєцького району Тернопільської області, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Згідно заповіту, складеного 03.04.2009 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Гнильченської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №18, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.05.1962 року, виданим Гнильченською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. [PERSON] прийняв спадщину після смерті батьків, подавши у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджено позивачем та вбачається із матеріалів справи. Як вбачається з листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 22.10.2013 року №689/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що відповідно до поданих правовстановлюючих документів на спадкове майно державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 205851 виданий після смерті [PERSON]. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що даний державний акт був виданий після смерті [PERSON], у зв'язку з чим у нотаріальній конторі було відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі розпорядження голови Підгаєцької районної державної адміністрації від 11.12.2006 року № 483 було передано у власність земельні частки (паї) на території Гнильченської сільської ради членам КСП «Гнильченське» згідно списку, в якому під номером 165 було внесено прізвище [PERSON], що вбачається з письмових пояснень на позовну заяву відділу Держземагенства у Підгаєцькому районі. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №205851 для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, розташовану на території Гнильченської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, був виданий на ім'я [PERSON] 03.11.2008 року Підгаєцькою районною державною адміністрацією, відділом земельних ресурсів у Підгаєцькому районі. Як вбачається із записів у «Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», державний акт на право власності на землю серії ЯД №205851 на ім'я [PERSON] був виданий 05.11.2008 року, про що свідчить запис в даній книзі, засвідчений підписом [PERSON] від 05.11.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на час видання державного акту, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. В силу ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку виникло у [PERSON] з моменту одержання державного акту серії ЯД №205851. На даний час державний акт серії ЯД №205851 є дійсним та ніким не скасований. Крім того, позивачем не було заявлено вимог про визнання недійсним вищезазначеного державного акту чи його скасування як незаконного та такого, що порушує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 статті 1298 цього Кодексу передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивачем виконано усі передбачені законом дії, спрямовані на отримання свідоцтва про право на спадщину, зокрема, ним подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та подано правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкоємця на спадкове майно. Поряд з тим, позивачем в судове засідання не подано, а судом не здобуто доказів неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, зокрема, обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Крім того, позивачем не наведено доказів порушення його права власності діями чи бездіяльністю відповідачів у справі чи інших доказів, що свідчать про наявність цивільного спору між сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Гнильченської сільської ради, Підгаєцької районної державної адміністрації, відділу Держземагенства у Підгаєцькому районі про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed