Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аха Страхування» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Зазначило, що 10.08.2010 року між [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]) та позивачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. У відповідності до умов договору, позивач взяв на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 31.07.2011 року о 19 год. 30 хв. в м. Києві по Житомирському шосе сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. На момент ДТП автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Аха Страхування». Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2011 року відповідач був визнаний винним у скоєнні ДТП. Згідно рахунку вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] склала 6 475 грн. 57 коп. Виконуючи взяті на себе зобов'язання за договором страхування позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 5 785 грн. 57 коп. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги викладені в позові, з тих же підстав та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що у відповідача на момент ДТП був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, значно завищена. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу (а.с. 31 - 32). 10.08.2010 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. У відповідності до умов договору, позивач взяв на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Пунктом 12.2 даного договору передбачена франшиза, як частина збитків, що не відшкодовується страховиком у розмірі 690 гривень (а.с. 20 - 26). 31.07.2011 року о 19 год. 35 хв. в м. Києві по Житомирському шосе сталась ДТП за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджено довідкою ДАІ про ДТП (а.с. 8). Внаслідок ДТП автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, що підтверджено розширеною довідкою ДАІ про ДТП (а.с. 9 - 10). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2011 року відповідач був визнаний винним у скоєнні ДТП (а.с. 6). Позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 5 785 грн. 57 коп. на підставі страхового акту від 01.09.2011 року (а.с. 13 - 14) та страхового акту від 26.09.2011 року (а.с. 15 - 16), що підтверджено платіжними дорученнями № 5186 (а.с. 11) та платіжним дорученням № 5737 (а.с. 12). Судом було досліджено висновок спеціаліста № 390/11 від 29.08.2011 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП скоадає 5 284 грн. 91 коп. (а.с. 69 - 80). Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) особа, якій заподіяно збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 993, 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно із п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених цим законом. У відповідності до п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник повинен вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомити страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Однак, згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї із сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках встановлених законом. Згідно ст. 12 даного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Заперечення відповідач обґрунтовувались тим, що у останнього на момент ДТП був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, значно завищена. Однак, під час судового розгляду справи судом не встановлено обставин за яких висновок спеціаліста № 390/11 від 29.08.2011 року є неналежним доказом оціненої у встановленому законом порядку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП. Не надано таких доказів до суду і відповідачем по справі. Також, до суду, належних та допустимих доказів страхування цивільно - правової відповідальності перед третіми особами на момент ДТП, відповідачем та його представником надано не було. Крім того, клопотань про витребовування чи забезпечення доказів в цій частині, відповідачем та його представником до суду заявлено не було. А відтак, суд приходить до висновку, що належним та допустимим доказом оціненої у встановленому законом порядку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП є висновок спеціаліста № 390/11 від 29.08.2011 року. З урахуванням встановлених обставин справи за яких договором добровільного страхування наземного транспорту від 10.08.2010 року, укладеного між [PERSON] та позивачем, була передбачена франшиза, як частина збитків, що не відшкодовується страховиком у розмірі 690 гривень, а відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суму матеріального збитку у розмірі - 4 594 гривні 91 копійка. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial