Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 01.12.2010 року вона уклала договір позики з відповідачем по справі у простій письмовій формі на суму 30000 грн. для придбання автомобіля, останній зобов'язався повернути борг до 01.01.2013 року. При укладенні договору [PERSON] надав позивачу власноручно написану розписку. [PERSON] вказує, що зверталась до відповідача із проханням повернути борг, але [PERSON] у зазначений строк борг не повернув. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 30000 грн., судовий збір в сумі 300 грн., витрати на юридичні послуги в сумі 200 грн. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про необхідність явки у судове засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації. Підстав неявки суду не повідомляв, про розгляд справи за його відсутністю суд не просив. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач з неповажних причин не з'являється у судове засідання і позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] надала суду розписку від 01.12.2010 року в якій вказано, що [PERSON] отримав від [PERSON] 30000 грн. за договором позики. У розписці зазначено, що відповідач брав на себе обов'язок повернути суму боргу у строк до 01.01.2013 року /а.с. 6/. Договір, укладений у простій письмовій формі, підписаний відповідачем. У ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір займу є укладеним з моменту передання грошей. У ч. 2 ст. 1047 ЦК України зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимогам законодавства. Таким чином суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору позики у простій письмовій формі на суму 30000 грн. Із письмових пояснень позивача вбачається, що вона зверталась до [PERSON] із проханням виконати зобов'язання та повернути суму боргу, але відповідачем її вимоги були проігноровані. Тому суд вважає доведеним факт порушення [PERSON] умов договору позики, оскільки ним зобов'язання про повернення боргу до 01.01.2013 року не виконані. Враховуючи, що між сторонами був укладений договір позики, який передбачає строковість позики та її повернення у повному обсязі, відповідач ухиляється від взятих на себе за договором позики зобов'язань, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 30000 грн., судовий збір в сумі 300 грн., витрати на юридичні послуги в сумі 200 грн.

Outcome: approved