Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 07.03.2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., та зареєстрований в реєстрі за № 822. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала від неї (позивача) у позику грошову суму в розмірі 553 496,00 грн., що за курсом продажу доларів США станом на 07.03.2012 року становило 68 800,00 доларів США. Договір укладено строком на один рік, до 07.03.2013 року. На виконання умов договору вона (позивач) передала [PERSON] вказану суму в момент підписання договору, в присутності нотаріуса. Відповідно до п. 2 та п. 3 договору позика є безпроцентною, а отже, поверненню підлягала сума, що в гривневому еквіваленті відповідала 68 800,00 доларів США за курсом продажу доларів на дату здійснення платежу. Крім того, відповідно до п. 5 договору позики вона (позивач) отримала право на звернення стягнення на будь-яке майно позичальника, в разі порушення ним взятих на себе зобовязань. З метою забезпечення виконання зобовязань між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., та зареєстрований в реєстрі за № 823. Згідно умов договору іпотеки відповідач [PERSON] передала квартиру [ADDRESS], вона (позивач) набула статусу іпотекодержателя. Вартість предмету іпотеки, визначена за домовленістю сторін, на момент укладення договору становила 564 000,00 грн. Станом на 07.03.2012 року позичальник не виконала взятих на себе зобовязань, у звязку з чим був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., та зареєстрований в реєстрі за № 825. У звязку з чим вона (позивач) набула право власності на предмет іпотеки. 16.03.2013 року Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві прийняла рішення за № 935065 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за нею (позивачем). Таким чином, на даний час вона є повноправним власником даної квартири. Згідно довідки № 866 ЖРЕО № 414 ДП «Україна житло-сервіс» від 07.03.2012 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі по справі. В період з 17.03.2013 року вона (позивач) неодноразово зверталася до відповідачів з проханням звільнити в розумні строки квартиру, натомість вони в грубій формі відмовилися. У звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до уточнень позовних вимог просила виселити відповідачів зі спірної адреси, та зняти їх з реєстраційного обліку. В судовому засідання представник позивача підтримала обставини викладені в позовній заяві, та уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала. Пояснила, що в спірній квартирі проживає вона, [PERSON] та [PERSON] проживають час від час, а [PERSON] там не проживає. Вона згодна виселитися, але їй потрібен час, десь півтори місяці. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи сповіщалися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський РВ ГУ ДМС в місті Києві в судове засідання не зявився, надіслав листа про слухання справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що 07.03.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., та зареєстрований в реєстрі за № 822. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала від позивача у позику грошову суму в розмірі 553 496,00 грн., що за курсом продажу доларів США станом на 07.03.2012 року становило 68 800,00 доларів США. Договір укладено строком на один рік, до 07.03.2013 року. З метою забезпечення виконання зобовязань між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., та зареєстрований в реєстрі за № 823. Згідно умов договору іпотеки відповідач [PERSON] передала квартиру [ADDRESS]. Дана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 18.09.2000 року, зареєстрованого в БТІ м. Києва 21.09.2000 року в реєстровій книзі за № 41894, та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.01.2011 року реєстраційний номер 32640978 та на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильченко Л.О. 14.04.2011 року за реєстровим № 1147, зареєстрованого КП БТІ м. Києва 26.05.2011 року в книзі 309-72, номер запису 41894, реєстраційний номер 32640978. 07.03.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., та зареєстрований в реєстрі за № 825. Станом на 07.03.2013 року позичальник взятих на себе зобовязань не виконав. У звязку з чим позивач набула право власності на предмет іпотеки. 16.03.2013 року Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві прийняла рішення за № 935065 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем. Згідно довідки № 866 ЖРЕО № 414 ДП «Україна житло-сервіс» від 07.03.2012 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника. Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобовязані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів до ст. 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених ст. 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як було встановлено в суді, право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло від відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за договором позики. Спірна квартира до цього часу не звільнена відповідачами, що порушує права позивача як власника. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved