Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право на спадкове майно, яке залишилось після смерті його баби [PERSON], яка померла 27 грудня 2003 року в с.Вілія Шумського району, Тернопільської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що 27 грудня 2003 року в с.Вілія, Шумського району, померла його баба [PERSON]. Після смерті баби залишилось спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай), розміром 2.7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП « ім.І.Франка », згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ТР № 0088089, виданого 17 грудня 1996 року Шумською РДА. 22 лютого 2000 року [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті належним її майном, яке заповіла позивачу [PERSON] та посвідчила заповіт в Вілійській сільській раді. Після смерті баби позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, як такий, що доглянув і здійснив її поховання, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в правовстановлюючих документах існують розбіжності. На даний час відкриття спадщини позивач вступив в управління спадковим майном після смерті баби, як такий, що доглянув і поховав її, отримав на руки спадкові документи. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник Вілійської сільської ради в судове засідання не з»явився, однак представив суду заяву про слухання справи у їх відсутності, із повним визнанням позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із слідуючих підстав: Так, згідно свідоцтва про смерть серія І-ИД № 174016 виданого 28 грудня 2003року Вілійською сільською радою, Шумського району, Тернопільської області, [PERSON], померла 27 грудня 2003 року в с.Вілія, Шумського району, Тернопільської області, а/з № 33. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай), розміром 2.7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП « ім.І.Франка », згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ТР № 0088089, виданого 17 грудня 1996 року Шумською РДА. Із заповіту посвідченого 22 лютого 2000 року Вілійською сільською радою, Шумського району, Тернопільської області вбачається, що померла [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON]. Приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу 14 листопада 2013 року за № 396/01-16 відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв»язку із тим, що існують розбіжності в правовстановлюючих документах. Згідно довідки № 1014 від 13 листопада 2013 року виданої Вілійською сільською радою, [PERSON], яка померла 27 грудня 2003 року і [PERSON] дійсно одна і та ж особа. У відповідності до п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем вважається таким що прийняв спадщину., якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не відмовився від неї. За п.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин суд рахує за доцільне визнати за позивачем [PERSON] право на спадкове майно, яке залишилось після смерті його баби [PERSON], яка померла 27 грудня 2003 року в с.Вілія Шумського району, Тернопільської області, шляхом спільного проживання та отримання на руки спадкових документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved