Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та з уразуванням уточнень просить визнати недійсним договір від 10.02.2009 року про відступлення права вимоги (цесії) та поновити строк для подання позову. В обґрунтування позову зазначив, що в провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна». ТОВ «ІНТЕРСТАНДАРТ» по даній справі є кредитором. З ухвали Господарського суду Житомирської області від 21.11.2011 року по справі № 1/5/132 Б стало відомо про існування договору відступлення права вимоги (цесії) № 10/02-01 від 10.02.2009 року, що начебто укладено позивачем та ФОП [PERSON] Вказаний договір вважають недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити, вказала, що оригіналу оспореного договору (а.с. 10) не має. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив позов залишити без задоволення. Зазначив, що оскаржений договір направлявся і надавався позивачу [PERSON] Оригіналу договору відступлення права вимоги (цесії) від 10.02.2009 року суду позивачем не надано. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов у судовому засіданні не визнав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнавала. Пояснила, що їй надавались всі документи, в тому числі і доручення від 01.08.2008 року, яке вона отримала. З 2003 року по довіреності постійно представляла інтереси позивача по грудень 2011 року. Один з примірників оспореного договору залишився у позивача. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні просила в позові відмовити за безпідставністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об»єктивно з»ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не пропустив строк для подання позовної заяви і тому не підлягає задоволенню вимога про поновлення строку для подання позовної заяви та заява про застосування строків позовної давності. Із 1998 року по 2003 рік [PERSON] працювала директором Житомирської філії ТОВ «Інтерфірма». Саме підприємство «Інтерфірма» знаходилося в м. Миколаєві і було там зареєстроване. Як керівник Житомирської філії вказаного підприємства [PERSON] в 1998 році уклала договір на поставку природного газу з відкритим акціонерним товариством «Житомирський завод хімічного волокна». Свої договірні зобов'язання було виконано повністю, поставка газу була здійснена в передбачені договором обсязі, проте оплату продукції ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» провело частково. Дебіторська заборгованість за контрагентом склала 413000 гривень. Вказані кошти ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна не оплатив, оскільки в 2000 році фактично припинив свою діяльність. В 2001 році в зв'язку з банкрутством заводу було розпочато процедуру санації. Відкрите акціонерне товариство «Житомирський завод хімічного волокна» свій борг перед Житомирською філією ТОВ «Інтерфірма» визнало та підтвердило в сумі 413 000 грн. і вони стали кредитором заводу. В зв'язку з великою дебіторською заборгованістю, банкрутством контрагентів, відсутністю коштів на рахунку Житомирська філія ТОВ «Інтерфірма» змушене було припинити свою господарську діяльність та в 2003 було закрито. До закриття філії [PERSON] передала в 2003 році вимогу про стягнення боргу новому кредитору - суміжному підприємству «Інтерстандарт» в Миколаєві.Уступка вимоги кредитором новій юридичній особі було проведена в письмовій формі безоплатно. Із 2003 року керівництво TOB «Інтерстандарт» з метою розпорядження боргом в сумі 413 000 грн. 00 коп. почало видавати [PERSON] довіреності. З 2003 року [PERSON] представляла інтереси кредитора TOB «Інтерстандарт» в Господарському суді Житомирської області за позовом до заводу хімічного волокна. 10 лютого 2009 року [PERSON] уклала договір № 10/02-01 про відступлення права вимоги (цесії) з іншим кредитором заводу хімічного волокна - приватним підприємцем [PERSON]. Згідно умов договору ПП [PERSON] став новим кредитором у справі про банкрутство ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна». При цьому відступлення права вимоги по цьому договору відбулося безоплатно. Даний договір завірений печаткою позивача. Відповідно до пункту 6.2.6 Статуту підприємства «Інтерстандарт» директор має право видавати довіреності від імені Товариства, управляти та розпоряджатися активами Товариства (в тому числі грошовими коштами). Таким чином, директор TOB «Інтерстандарт» [PERSON] правомірно видала [PERSON] доручення 01 липня 2008 року терміном до 31 грудня 2009 року (а.с. 51). Доказів про те, що дане доручення було скасоване чи відкликане суду позивачем не надано. В свою чергу доводи позивача про те, що доручення [PERSON] було видане терміном з 01 липня 2008 року до 31 грудня 2008 року, не підтверджено ні якими документами. Разом з тим, з приводу неповідомлення кредитора TOB «Інтерстандарт» вчинення [PERSON] правочину, використання підробленої печатки та виготовлення і використання підробленого доручення, то з цими питаннями позивач вже звертався в серпні 2011 року до прокуратури Житомирської області, Державної податкової адміністрації в Житомирській області, Корольовського РВ України в Житомирській області. В ході перевірок порушень з боку [PERSON], фактів зловживань, підробки документів, тощо не встановлено. В липні 2012 року правоохоронними органами повторно проводилась перевірка законності дій [PERSON] при укладенні договору, проте порушень з боку останньої не встановлено. Інші доводи позивача також спростовуються письмовими запереченнями [PERSON] (а.с. 136-138). Богунський районний суд м. Житомира повідомив позивача листом, яке отримано останнім про те, що оригінал оскарженого договору господарський суд Житомирської області вилучити із матеріалів справи №1/5/132"Б" на запит Богунського районного суду м. Житомира щодо витребовування не може, а може видати тільки за заявами поданими відповідно тільки учасниками судового процесу. (а.с. 193,195,204) Проте, позивач оригінал оспореного договогу не отримав в господарському суді та Богунському районному суду м. Житомира не представив, для проведення заявленої ним судово- технічної експертизи, тому в її проведенні було відмовлено судом. Крім того, як встановив суд, подібна експертиза вже призначалась та відповідно копії висновку експерта № 1/169/1 від 25.06.2012 року (а.с. 222-224) надісланого суду з Рівненського апеляційного господарського суду: - відбиток печатки TOB «Інтерстандарт», який міститься у договорі, № 10/02-01 відступлення права вимоги (цесії) від 10.02.2009, нанесений контактним способом печаткою, яка виготовлена з дотриманням вимог, щодо їх виготовлення. - відбиток печатки TOB «Інтерстандарт», який міститься в договорі № 10/02-01 відступлення права вимоги (цесії) від 10.02.2009, виконаний печаткою TOB «Інтерстандарт», зразки відбитків якої надані на дослідження; - відбитки печатки TOB «Інтерстандарт» в наданих документах виконані однією печаткою. - вирішити питання: «Чи нанесений відтиск печатки (штампа) у той час, яким датований документ?» не надається можливим у зв'язку з відсутністю науково обґрунтованої методики вирішення вказаного питання. Тому підстав для визнання оспореного договору недійсним з моменту його укладання, суд не вбачає, оскільки належних та допустимих доказів позивачем надано суду не було.

Outcome: dismissed