Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.05.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 11000,00 грн. Посилаючись на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 03.06.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 5573,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 16.07.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дельт М. Факторінг» укладено договір факторингу, згідно якого позивач набуває право вимоги до боржника банку - відповідача, та 22.04.2011 року згідно протоколу загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторінг» змінило найменування на ТОВ «Купер Прайс». Представник позивача надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач тричі у судові засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив і з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.05.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 11000,00 грн. зі сплатою 3,00 % за кожен календарний місяць, з кінцевим терміном повернення 07.05.2012 року. 23.04.2009 року ЗАТ «ОТП Банк» було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування ЗАТ «ОТП Банк» в ПАТ «ОТП Банк». Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 2, 3, 4 вищезазначеного кредитного договору, позичальник - відповідач [PERSON] зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків. Разом з тим, відповідачем [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконуються, в результаті чого, згідно з розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 03.06.2013 року складає 29359 грв. 01 коп., яка складається: 4791,32 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 278,81 грн. - сума відсотків, несплачені відсотки за користування кредитом, 64,42 грн. - пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків, 439,23 грн. - 3 % річних за користування грошовими коштами. 16.07.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дельт М. Факторінг» укладено договір факторингу, відповідно якого позивач набуває право вимоги до боржників ПАТ «ОТП Банк», які зазначені в переліку прав вимог, що є додатком до цього договору, в реєстр боржників якого включено відповідача, згідно укладеного кредитного договору, про що повідомилось відповідачу письмово. 22.04.2011 року згідно протоколу загальних зборів ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторінг» змінило найменування на ТОВ «Купер Прайс», таким чином, ТОВ «Купер Прайс» стало правонаступником усіх прав та обов'язків ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторінг» та набуло право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою стороною особою внаслідок передання ним своїх прав особі за право чином (відступлення права вимог). Згідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснення без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, наслідки порушення боржником зобов'язань щодо повернення суми позички є право заявника вимагати повернення суми боргу з урахуванням процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені), та відповідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог та з заявою про застосування позовної давності він не звертався, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved