Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, 02.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Радошівській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис № 6. Від шлюбу них є дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що протягом останніх років між нею та відповідачем почали погіршуватися подружні стосунки на ґрунті особистих відносин. Відповідач періодично зловживає спиртними напоями, безпідставно влаштовує сварки, поводиться брутально, принижує її, уникає участі у веденні домашнього господарства, їх стосунки стали майже ворожими, що негативно впливає на неї та на виховання дитини. В результаті вказаних дій між ними зникли почуття любові та поваги один до одного. Неодноразові спроби зберегти сім'ю результатів не дали. З травня 2013 року сторони проживають окремо та припинили сімейні відносини. Позивачка пояснила, що за час наданий судом на примирення її відношення до чоловіка не змінилося, хоча він робив спроби помиритися, дарував квіти, пропонував разом жити, на що вона не погодилася, оскільки категорично не бажає продовжувати проживати з ним однією сім'єю. Зазначила, що чоловік її нервує, вона взагалі не хоче його бачити біля себе. Примирення між ними неможливе. Оскільки їм помиритися не вдалося наполягає на розірвані шлюбу, вважає, що сім'я розпалася, подальше спільне проживання з відповідачем неможливе та суперечитиме її інтересам. Просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище на "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив шлюб не розривати, оскільки за час наданий на примирення усвідомив свої помилки, виправився, працює на двох роботах, перестав вживати спиртні напої, дарував квіти дружині, робив сюрпризи, спілкувався з дитиною, пропонував жити разом, однак позивачка категорично відмовилася відновлювати подружні відносини. Відповідач вважає, що вони можуть помиритися, зберегти сім'ю, не розуміє, чому позивачка відмовляється проживати з ним однією сім'єю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження та свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2008 року, мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, злагоди та взаємоповаги, за час спільного проживання в них постійно виникали сварки та непорозуміння, сторони з травня 2013 року проживають окремо, припинили сімейні відносини, позивачка категорично відмовляється відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В силу ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено ст.ст.111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом двічі надавався сторонам строк на примирення загальною тривалість п'ять місяців, однак вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Позивачка [PERSON] категорично відмовляється зберегти сім'ю. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, у відповідності до статті 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved