Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до КП Білоцерковської міської ради «ЖЕК № 1» про відшкодування витрат, стягнення моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він проживає та зареєстрований в [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, про що свідчить договір від 30.01.2012 року. Крім того про договірні відносини між позивачем та відповідачем свідчить інтенсивне листування та квитанції на сплату житлово-комунальних послуг. [PERSON] неодноразово звертався з проханням провести ремонтні роботи даху будинку, але ці звернення були залишені без відповідей. Не зважаючи на постійні наполегливі вимоги позивача, 3 2006 року він не отримав жодної компенсації та не було вжито жодного заходу для ремонту даху. За таких обставин, в заяві про уточнення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесену майнову шкоду в розмірі 45 483 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., та витрати пов'язані з розглядом справи в суді. Позивач [PERSON], та його представник - [PERSON] у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог, навівши доводи аналогічні зазначеним у позовній заяві. На їх думку, відповідач не належно виконує покладені на нього договором та законом обов'язки, що призвело до порушення прав позивача. Представник відповідача Недужко Ю.В., що діє згідно довіреності №12 від 15.08.2013 року в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач у зв'язку із зверненнями позивача проводив поточний ремонт покрівлі його будинку. Разом з тим, позивач з власної ініціативи здійснив ремонт капітального характеру, а проведення таких робіт відповідачем не вбачається можливим бо це виходить за межі його компетенції. Крім того, представник відповідача вважає не доведеною моральну шкоду позивача. Враховуючи наведене, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи позовної заяви, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.184 ЖК України фінансування затрат на експлуатацію та ремонт (поточний і капітальний) житлового фонду місцевих Рад здійснюється за рахунок коштів житлово - експлуатаційних організацій, а в разі недостачі цих коштів - за рахунок державного бюджету. Як передбачено ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 - IV , власник має право тримати на балансі та управляти належним йому майном, доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримуачу або управителю. А згідно зі ст.24 цього ж Закону, балансоутримувач має право визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна, приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів. Відповідно до вимог п.п.6 і 7 ч.2 ст.21 Закону № 1875 виконавець послуг зобов'язаний розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуг в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, утримувати в належному технічному стані, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушення якості послуг у терміни, встановлені договором та/ або законодавством. Судом встановлено, що 25 травня 2011 року рішенням Білоцерківської міської ради № 198-09-VI припинено діяльність комунальних підприємств Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційних контор №№ 2, 4, 5, 8, а саме припинено діяльність комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 4 шляхом приєднання до комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори №1 метою чого є передача останній функцій по утриманню житлових будинків та прибудинкової територій, надання комунальних послуг та проведення розрахунків з власниками житлових та нежитлових приміщень, завдання - забезпечення кваліфікованого, якісного гарантованого обслуговування і ремонту житлового фонду і забезпечення належного його стану. Поза увагою суду не залишилось питання про залучення Білоцерківської міської ради у розгляді справи. Враховуючи обсяг позовних вимог, пояснення позивача та його представника, що ремонтні роботи не мали капітального або поточного характеру, неспроможність відповідача довести виконання [PERSON] саме капітального ремонту даху, суд вважає за можливим розглянути справу у колі сторін зазначених позивачем. Відповідно до п.17 Примірного статуту житлово-експлуатаційна контора зобов'язана своєчасно провадити ремонт жилого будинку забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинку і жилих приміщень, належно утримувати під'їзди, інші місця загального користування будинку та придомової території. Законом України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі (п.5 ч.1 ст.20). Як зазначено у п.1.2.6.11 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004 року і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 р. N 1046/9645, частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів (до 10% площі покрівлі будинку) є поточним ремонтом. Суд не може визнати спроможними твердження позивача щодо стягнення витрат на ремонт даху, в розмірах зазначених ним, оскільки актів - претензій про неякісні послуги або протікання даху, як того вимагає ст. 18 Закону України „ Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875 - IV, споживачі не складали, відповідачу та суду їх не надали, як і доказів про звернення їх до відповідача про необхідність проведення ремонту в обсягах, визначених позивачами. Як стверджує позивач, ремонт даху він провів з власної ініціативи, без узгодження з відповідачем. Відсутні у справі копії заяв позивача про його прохання провести оплату проведеного ремонту. Аналіз, діючого на момент проведення [PERSON] ремонту даху, законодавства привів суд до переконання, що до початку ремонтних робіт слід було зробити наступне. Звернутися із заявою до Білоцерківської міської ради про надання дозволу на виконання певних робіт із подальшим відшкодуванням коштів. Будинок повинна оглянути комісія міської ради, яка визначає доцільність проведення робіт. Якщо є потреба ремонту, складають дефектний акт, визначають обсяги робіт. Після затвердження дефектного акту ЖРЕП складає кошторис на виконання робіт, який надають для ознайомлення мешканцям і затверджує міськвиконком. Для відшкодування витрат треба надати фінансові документи - чеки, накладні з вартістю будматеріалів і робіт. Якщо таких документів немає, під час вирахування суми витрат братимуть середню статистичну ціну будматеріалів в області. Мешканці можуть виконати роботи як власними силами, так і найняти працівників ЖРЕПу чи будівельної організації - обов'язково такої, яка має дозвіл на виконання відповідних робіт. Міськвиконком ухвалює рішення про відшкодування витрат. Копію рішення передають ЖРЕПу, який робить відповідні нарахування. Доказів виконання бодай жодної дії із вищезазначених, [PERSON] суду не надано. Згідно з вимогами ст.ст.10, 11 і 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на засадах змагальності сторін, не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторонам зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено правовідносини, які виникли між сторонами, дано їм відповідну оцінку і обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову в межах, заявлених [PERSON] Рішення суду ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК, суд розглянув цивільну справу в межах заявлених позовних вимог з дотриманням загальних засад цивільного судочинства - принципу змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1,2, ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Крім того, відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи наведено, позивачем не пояснено в чому саме полягають його моральні страждання та не обґрунтовано суму моральної шкоди в 5 000 грн. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне понесені судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed