Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

У жовтні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання права спільної сумісної власності на майно, стягнення грошових коштів за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог, уточнивши свої позовні вимоги, позивач у судовому засіданні посилався на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. 26.11.2011 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» було укладено договір споживчого кредиту № 91181285000 на суму 14 324,78 грн. для придбання побутової техніки. 28.08.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська шлюб між сторонами було розірвано. Позивач у травні 2012 року виїхав з квартири, проте там залишилась вся придбана побутова техніка. Відповідачка не бажає віддавати належну позивачу частку майна, яке було придбано за час шлюбу. З урахуванням викладеного, просив суд визнати право спільної сумісної власності на пральну машину марки Samsung WF8598NMW (білого кольору); вбудовану посудомиючу машину марки Indesit DSG051EU (білого кольору); вбудовану духову шафу марки Piramida (чорного кольору); варачну панель марки Pyramida PFG (чорного кольору), водонагрівач марки ARISTON (білого кольору); витяжку марки PYRAMIDA (чорного кольору); телевізор LCD LG (розмір діагоналі 32 дюйми, чорного кольору); хлібопічь Moulinex (білого кольору) за ним та відповідачкою; визнати за позивачем право власності на: телевізор LCD LG (розмір діагоналі 32 дюйми, чорного кольору) вартістю 4 000,00 грн.; хлібопічь Moulinex (білого кольору) вартістю 1 200,00 грн.; водонагрівач марки ARISTON (білого кольору) вартістю 1 600,00 грн.; пральну машину марки Samsung WF8598NMW (білого кольору) вартістю 3 000,00 грн.; стягнути з відповідачки 7 162,39 грн. за кредитним договором № 91181285000 від 26.11.2011 року, укладеного між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок компенсації частки в зобовязаннях в інтересах сімї та стягнути з відповідачки судові витрати у розмірі 214,60 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка в судове засідання у справі не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. У передніх судових засідання проти задоволення позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити, суду надала свої заперечення. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не зявився, суду надав клопотання про слухання справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 1-КИ № 192992, виданого Індустріальним відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 287. 26 листопада 2011 року між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договір № 91181285000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна. Згідно вказаного договору позивач отримав грошову суму у розмірі 14 324,78 грн. для придбання побутової техніки. На отримані кошти було придбане наступне майно: пральну машину марки Samsung WF8598NMW (білого кольору); вбудовану посудомиючу машину марки Indesit DSG051EU (білого кольору); вбудовану духову шафу марки Piramida (чорного кольору); варачну панель марки Pyramida PFG (чорного кольору), водонагрівач марки ARISTON (білого кольору); витяжку марки PYRAMIDA (чорного кольору). Також, відповідачка уклала кредитний договір з ПАТ «Укрсиибанк» для придбання побутової техніки, а саме: телевізор LCD LG (розмір діагоналі 32 дюйми, чорного кольору); хлібопічь Moulinex (білого кольору). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно з ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом Як пояснював представник відповідачки у судовому та не заперечував позивач, що останній не проживає з відповідачкою з травня 2012 року, все спільно набуте мано було між ними розділене в добровільному порядку. Факт добровільного розподілу спільно нажитого майна та відсутність майнового спору між сторонами підтверджується заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2012 року, яке набрало чинності 07.09.2012 року і згідно якого шлюб між сторонами розірвано. Даним рішенням встановлено, що між сторонами спору про розподіл майна немає. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, відповідачка сплачує грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується квитанціями, доданими до матеріалів справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed