Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відмову Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у наданні безоплатної інформації її представнику [PERSON] протиправною та зобов'язати відповідача надати [PERSON] копії документів технічного паспорту на громадський будинок (готель) за реєстровим номером № 2-112, інвентаризаційна справа № 5014 від 18.09.2006 року. На підтвердження своїх вимог вказувала, вона займається підприємницькою діяльністю та надає перукарські послуги в орендованому нею нежитловому приміщенні, яке є невід'ємною частиною цілісного майнового комплексу готелю «[INFO]», який розміщений в [ADDRESS]. Відповідно до п.1.2. договору оренди цього нежитлового приміщення, укладеного з Карлівським ВУЖКГ, вона, як орендар, після прийняття Карлівською міською радою рішення від 18.07.2006 року про затвердження переліку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації на 2006 рік шляхом викупу, до який відноситься майновий комплекс готелю «[INFO]», має переважне право його викупу. З метою перевірки наявності документів на відчужуване майно її представник - адвокат [PERSON] звернувся до Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» із адвокатським запитом щодо надання копії документів технічного паспорту на готель. Але листом від 19.06.2013 року за № 4343 адвокату [PERSON] було відмовлено на тій підставі, що це платні послуги. Позивачка вважає такі дії відповідача незаконними, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та Карлівським ВУЖКГ 30 травня 2003 року був укладений договір оренди нежитлового приміщення - перукарні, площею 25,80 кв.м. П. 1.2 даного договору було передбачене право орендаря на переважне право викупу приміщення у разі його продажу. Рішенням Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області від 18 липня 2006 року були внесені зміни до рішення 28 сесії четвертого скликання від 10 березня 2006 року та затверджено перелік об'єктів в комунальній власності, які підлягають приватизації шляхом викупу, серед яких значиться і приміщення готелю «[INFO]» в [ADDRESS]. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації м. Полтава від 07.06.2012 року № 246 «Про встановлення тарифів на інвентаризацію нерухомого майна, на оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна та реєстрацію таких прав для приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» встановлені тарифи на інвентаризацію нерухомого майна, на оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна та реєстрацію таких прав для приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», п. 4.16 даних тарифів якого передбачена плата за зняття копій з інвентаризаційних матеріалів шляхом застосування копіювальної техніки. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57- 60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів. В силу ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, жоден з яких не має для суду наперед встановленого значення. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що [PERSON] є представником позивачки, що ним був здійснений адвокатський запит. Лист № 4343 від 19.06.2013 року, на який посилається позивачка як на підставу своїх вимог, в матеріалах справи відсутній. Таким чином, суд визнає позовні вимоги позивачки недоведеними, атому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed