Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новофедорівської сільської ради Казанківського району, в якому зазначив, що головою Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON] була підписана побутова характеристика на нього, яка була передана до Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області до матеріалів кримінальної справи, розпочатої за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.122 КК України. Зазначена характеристика містить негативну та недостовірну інформацію про нього, яка була поширена у відділі міліції, чим було принижено його честь, гідність та репутацію. Просив зобов'язати відповідача відкликати згадану побутову характеристику з Казанківського РВ з матеріалів кримінальної справи і стягнути на його користь 1700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та зобов'язати голову Новофедорівської сільської ради Казанківського району принести йому вибачення. Згодом позивач [PERSON] своїми заявами від 13.11.2013 року відмовився від вимог щодо зобов'язань голови Новофедорівської сільської ради принести йому вибачення та уточнив позовні вимоги і просив інформацію, викладену про нього в характеристиці від 22.07.2013 року, а саме: «схильний до безпідставних наклепів, обману громадян, неврівноважений, злісний, не здатний володіти собою при емоційному напруженні, супроводжує мову нецензурною тяжкою лайкою, здатний морально принижувати людину, не вміє засуджувати свої вчинки і вважає, що він завжди правий, високої думки про себе, аморальний», визнати такою, що не відповідає дійсності, зобов'язати відповідача спростувати зазначену інформацію шляхом відкликання характеристики з кримінальної справи та стягнути з відповідача на його користь 1700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені (уточнені) вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Новофедорівської сільської ради Казанківського району, - Онищенко Т.П. позовні вимоги [PERSON] не визнала і пояснила, що побутова характеристика від 22.07.2013 року на жителя [ADDRESS] [PERSON] за підписом голови Новофедорівської сільської ради [PERSON], яка була передана до Казанківського РВ на відповідний запит у зв'язку з кримінальним провадженням, є об'єктивною, достовірною, так як останній своєю поведінкою, своїми вчинками, рисами характеру та іншими діями в суспільному житті громади, її заслуговує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - голова Новофедорівської сільської ради Казанківського району [PERSON] вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки в характеристиці на [PERSON] від 22.07.2013 року дана критична оцінка негативних рис його характеру. Вислухавши пояснення сторін, опитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтями 32, 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім*ї та право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. В силу ч.3, ч.5 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Якщо недостовірна інформація міститься в документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи яка її поширила. Згідно до положень ст.277 ЦК України, ст.47-1 Закону України «Про інформацію» та роз'яснень Пленуму Верховного Суду від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» предметом судового захисту не є оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити їх на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Матеріалами справи встановлено, що 22 липня 2013 року за вих. №96/02-18 головою Новофедорівської сільської ради Казанківського району [PERSON] направлена до Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області побутова характеристика на жителя [ADDRESS] [PERSON] в якій зазначено, що останній проживає з дружиною [PERSON] та виховує двох дітей. Не працює. Підприємницькою діяльністю не займається. Тримає підсобне господарство, алкоголем не зловживає. Схильний до безпідставних наклепів, обману громадян. Неврівноважений, злісний, не здатний володіти собою при емоційному напруженні, супроводжує свою мову нецензурною тяжкою лайкою. Здатний морально принижувати людину. Не вміє засуджувати свої вчинки і вважає, що він завжди правий, високої думки про себе, аморальний. В зазначеній характеристиці відсутні посилання (ствердження) на порушення позивачем норм чинного законодавства, загальновизнаних правил співжиття чи прояви неетичної поведінки в його особистому та суспільному житті. При цьому, критична оцінка рис характеру позивача не може визнаватися інформацією, яка принижує його честь, гідність і репутацію та підлягає спростуванню, оскільки викладені в характеристиці висновки щодо рис характеру позивача [PERSON] є оціночним судженням, право на свободу висловлювання яких гарантоване законом. Вказана оцінка висловлена в пристойній формі, у виразах, які прийнятні в спілкуванні людей. Враховуючи викладене суд приходе висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання інформації, що міститься в побутовій характеристиці на нього, недостовірною та її спростування, є необґрунтованими, тому ухвалює рішення про відмову в задоволенні цих вимог та вимог про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed