Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

У червні 2012 року прокурор м. Алушти в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в АР Крим звернувся до суду з позовом до Маломаяцької сільської ради, виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради м. Алушти АР Крим, треті особи : [PERSON], [PERSON] Просив поновити строк на звернення до суду, визнати недійсним рішення виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради №14 від 21 січня 1999 року "Про надання земельної ділянки під розміщення гаражних боксів", рішення виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради №320 від 22 червня 1999 року "Про затвердження технічного звіту та видачі державного акта на право постійного користування земельними ділянками", державний акт на право постійного користування від 8 лютого 1999 року, виданий Маломаяцькою сільською радою [PERSON] та державний акт на право постійного користування від 02 серпня 1999 року, виданий Маломаяцькою сільською радою [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ті обставини, що Маломаяцька сільська рада та її виконавчий комітет при прийнятті оскаржуваних рішень та видачі на їх підставі державних актів на земельні ділянки перевищили свої повноваження, оскільки розпорядились земельними ділянками, які не входять до земель територіальної громади Маломаяцької сільської ради, чим порушили вимоги чинного законодавства. Відповідно до ухвали Алуштинського міського суду від 23 липня 2012 року позови об'єднанні в одне провадження (а.с. 24). В судовому засіданні позивач - прокурор Павленко О.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідно до ухвали Алуштинського міського суду від 19 листопада 2013 року до участі у справі в якості відповідачів залучені [PERSON] та [PERSON], які виключені із числа третіх осіб (а.с. 219-220). В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали, проти позову заперечували. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, так як позивачем не надано жодного доказу того, що земельна ділянка [PERSON] знаходиться на земельній ділянці відведеній ДП "Приморське" чи ГБК "Медведь", немає доказів того, що на 21 січня 1999 року земельна ділянка [PERSON] не знаходилась в межах компетенції виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради АР Крим. Також заявляли, що позивачем пропущені строки позовної давності для звернення з зазначеним позовом до суду, що є самостійною підставою для відмови у задоволені позову. Крім того [PERSON] направив до суду письмові заперечення на позов (а.с. 193-199). У судовому засіданні представник позивача -Павленко О.В. підтримала позовні вимоги. Третя особа - [PERSON] проти позову не заперечував. [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належно, причини неявки суду невідомі. Представник Маломаяцької сільської ради та його виконавчого комітету надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить прийняти рішення на підставі наданих сторонами доказів та відповідно до чинного законодавства. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи убачається, що проведеною прокуратурою міста Алушта перевіркою встановлено, що у 1980 році Алуштинською міською радою дослідному господарству "Приморське" Нікітського ботанічного саду виданий державний акт на право постійного користування землею загальною площею 165,5 га серії Б №014140 . Рішенням виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради №14 від 21.01.1999 року "Про надання земельної ділянки для розміщення гаражних боксів" затверджено проект відведення та технічний звіт з встановлення у натурі меж земельної ділянки для розміщення гаражних боксів, на землях радгоспу-заводу "Таврида" у районі прилеглому з південно-західної сторони до меж Дослідного господарства "Приморське" між с.Лаврове та смт. Партеніт, для зберігання особистого автотранспорту громадян, в тому числі [PERSON], відповідно до якого загальна площа земельної ділянки складає 0, 0513 га (а.с. 12). На виконання рішення виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради від 21.01.1999 року [PERSON] видано державний акт на право постійного користування землею серії ПІ-КМ № 001641 площею 0,01084 га, у районі між с. Лаврове та смт. Партеніт.(а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради № 320 від 22.06.1999 року "Про затвердження технічного звіту та видачі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою " затверджено технічний звіт "Про інвентаризацію земельних ділянок, що використовується громадянами, які проживають у смт.Партеніт" для розміщення гаражних боксів для зберігання особистого автотранспорту у районі між с.Лаврове та смт. Партеніт, закріплено постійне користування та затверджено положення про видачу державних актів на право постійного користування земельними ділянками громадянвам, у тому числі [PERSON] площею 0, 00515 га (а.с.39). 02.08.1999 року Маломаяцькою сільською радою на виконання рішення виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради від 22.06.1999 року [PERSON] видано державний акт на право постійного користування землею серії ІП-КМ Х 001795 площею 0,00515 га, у районі між с. Лаврове та смт. Партеніт (а.с.38). Відповідно до кадастрової схеми від 26.11.2010 року, земельна ділянка, яку надано у постійне користування [PERSON], частково розташована на землях Маломаяцької сільської ради та Партенітської селищної ради (а.с. 32-33). Таким чином, оспорюваним рішенням № 14 від 21.01.1999 року виконавчий комітет Маломаяцької сільської ради фактично розпорядився земельними ділянками, які не входять до земель територіальної громади Маломаяцької сільської ради . Відповідно до кадастрової схеми від 26.11.2010, земельна ділянка, яку надано у постійне користування [PERSON], повністю розташована на землях Партенітської селищної ради. Таким чином, оспорюваним рішенням № 320 від 22.06.1999 року виконавчий комітет Маломаяцької сільської ради фактично розпорядився земельними ділянками, які не входять до земель територіальної громади Маломаяцької сільської ради. При видачі державних актів на право постійного користування земельними ділянками відповідачам Маломаяцькою сільською радою не був врахованим той факт, що спірна земельна ділянка входить до земель Дослідного господарства "Приморське" Нікітського ботанічного саду, відведених на підставі державного акту на право постійного користування землею загальною площею 165, 5 га серії №014140. Крім того , спірна земельна ділянка входить до складу земельної ділянки ГБК "Медведь", яка перебуває у власності останнього відповідно до трьох державних актів на право власності на земельні ділянки від 06.10.2008 року, виданих Партенітською селищною радою (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимогам ст. 3 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року) розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Відповідно до вимог статті 9 Земельного кодексу України до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди. У порушення зазначених вимог законодавства рішення виконавчого комітету Маломаяцької сільської ради прийнято неналежним органом - виконавчим комітетом Маломаяцької сільської ради замість Маломаяцької сільської ради. Виконавчим комітетом Маломаяцької сільської ради при прийнятті рішень та Маломаяцькою сільською радою при видачі державного акту на право постійного користування земельними ділянками перевищено надані повноваження щодо земельних ділянок, які не входять до складу земель Маломаяцької сільської ради та не відносяться до їх територіальної громади, що є підставою для визнання рішень та державних актів на землю недійсними. Згідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою по захист свого цивільного права або інтересу. Відповідально до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Матеріалами справи встановлено, що вказані порушення закону були виявлені прокуратурою міста Алушти на початку 2012 року. Підставою перевірки стала заява [PERSON] на ім'я прокурора про порушення земельного законодавства Маломаяцькою сільською радою м. Алушти АР Крим та її виконавчим комітетом при прийнятті оскаржуваних рішень та видачі державних актів від 03.05.2012 року (а.с. 10). Оскільки вказані порушення були виявлені під час проведення перевірки прокуратурою міста за заявою громадянина в 2012 році, суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущені. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved