overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

5 листопада 2013 року, головний лікар Овідіопольської центральної районної лікарні звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд, примусово госпіталізувати до протитуберкульозного закладу Одеської обласної клінічної протитуберкульозної лікарні [PERSON], який мешкає в смт. Овідіополь, вул. Т.Шевченка, 66 та з 24.04.2013 р. перебуває на диспансерному обліку Овідопольської ЦРЛ з діагнозом : туберкульоз легенів, епідемічно небезпечний і становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, строком на 90 днів. В судовому засіданні представниця заявника районний фтизіатр [PERSON] підтримала заяву. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 285 ЦПК України, [PERSON], як особа, яка становить загрозу розповсюдження хвороби за даними протитуберкульозного закладу в судове засідання не викликався, що при даних обставинах - є винятковим випадком. Заслухавши думку представниці заявника, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст.ст. 283,284 ЦПК України, заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. До заяви додається мотивований висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Статтею 286 ЦПК України передбачено рішення про задоволення заяви, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Суд встановив і це було підтверджено представницею заявника, що [PERSON], який мешкає в смт. Овідіополь, вул. Т.Шевченка, 66 та з 24.04.2013 р. перебуває на диспансерному обліку Овідопольської ЦРЛ з діагнозом : туберкульоз легенів, епідемічно небезпечний і становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, що підтверджується медичним висновком Овідіопольської ЦРЛ № 1071 від 05.11.2013 р., з якого вбачається, що хворому [PERSON] потрібна термінова госпіталізація до Обласної клінічної протитуберкульозної лікарні терміном не менше 90 днів. Крім того, представниця заявника підтвердила той факт, що [PERSON], перебуваючи на лікуванні в ООКПЛ самовільно покинув медичний заклад, таким чином не закінчивши своє лікування повернувся до дому, що є порушенням порядку надання медичної допомоги хворим на туберкульоз, амбулаторне лікування яких заборонено Законом. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та вищевказаного медичного висновку Овідіопольської ЦРЛ з урахуванням вимог ст. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», суд вважає необхідним задовольнити заяву та примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу Одеської обласної клінічної протитуберкульозної лікарні, строком на 90 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

11 жовтня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову остання зазначила, що 17 лютого 1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач проти позову не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 09 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 703 від 10.10.2013 року, виданою виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

25.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 3 м-н, буд. 32-ІІ[ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою. [PERSON] за даною адресою фактично не проживає більше ніж шість місяців, що підтверджується актом від 09.09.2013 року. В судове засідання позивач не з`явилась подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про що свідчить акт КП «Комунальник-1» від 30.10.2013 року про неможливість вручення повістки адресату. За відсутністю заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом Довідки КП «Комунальник-1», [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: 3 м-н, буд. 32-ІІ[ADDRESS]. (а.с.10). З акту КП «Комунальник-1» від 09 вересня 2013 року, складеного начальником дільниці ЖЕУ [PERSON], майстром ЖЕУ [PERSON], майстром ЖЕУ [PERSON], та за участю свідків, мешканців будинку [PERSON]В, [PERSON], вбачається, що [PERSON] у спірному житловому приміщенні без поважних причин з серпня 2004 року не проживає (а.с.3). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що в квартирі за адресою: 3 м-н, буд. 32-ІІ[ADDRESS] значиться зареєстрованим [PERSON], який фактично не проживає за вказаною адресою більше ніж шість місяців, що є підставою вважати його таким, що втратив право користування спірним приміщенням. Матеріали справи не містять доказів поважності причин відсутності у даному житловому приміщенні понад встановлений законом строк. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати [PERSON], [INFO] - недієздатним та призначити її опікуном над чоловіком. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що 01 березня 1986 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Аркадівській сільській раді Шевченківського району Харківської області, актовий запис 6. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу мають двох дорослих дітей, які вже мають свої сімї. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До 1993 року [PERSON] був здоровою людиною, але згодом заявник почала помічати певні відхилення в його поведінці, неадекватність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник звернулася до лікаря психіатра Шевченківської центральної районної лікарні. Кожного року [PERSON] знаходився на лікуванні в психіатричній лікарні. Останній раз [PERSON] проходив медогляд 07.02.2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Міжрайонною спеціалізованою психіатричною медико соціально експертною комісією [PERSON] був визнаний інвалідом безстроково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні заявлені вимоги повністю підтримала та наполягала на їх задоволенні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області із заявленими вимогами був повністю згодний. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], яка народилася в місті Ангрен Ташкентської області республіки Узбекистан, жителька села Петрівка Шевченківського району Харківської області, являється дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІ-ВЛ №447880 від 01 березня 1986 року (а.с.8). [PERSON] являється інвалідом ІІ групи, хворіє на хворобу повязану із психічним розладом здоровя, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується довідкою медичного огляду серії 10 ААБ №196535 від 07.02.2013 року (а.с.11). У [PERSON] хвороба, повязана з психічним розладом, тому він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а отже потребує опіки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до Петрівської сільської ради з заявою про можливість призначення її опікуном над хворим чоловіком [PERSON], де було винесене подання з рекомендацією призначити її опікуном над хворим (а.с.9). Згідно вимог частини 1 статті 60 Цивільного Кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням заінтересованої особи. Отже судом вбачається доцільним призначити опікуном над [PERSON] його дружини [PERSON].\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

15 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] до її повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач зобовязаний утримувати дитину, однак матеріальну допомогу надає не в повному обсязі. 06 листопада позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, в зв»язку з тим, що відповідач має мінливий дохід. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю; позивач підтримав уточнену позовну заяву, а відповідач уточнені позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу розяснені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 154850 , сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківської обласного управління юстиції за актовим записом № 39. Як вбачається з довідки виданої 17.09.2013 р. № 1383 Чугуївським КЖРЕП [PERSON] проживає за адресою: [INFO] та має на утриманні доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва серії 1-ВЛ №243659 про народження 14 червня 2011 року [PERSON], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами відповідач офіційно не працює, має мінливий заробіток, інших осіб на утриманні за рішенням суду немає. З вимог ч.1 ст.184 СК України вбачається, що якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких підстав з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій сумі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

У зв'язку зі складністю складання повного рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 08 листопада 2013 року після 13 години.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н в сумі 5500,00 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2013 р. виникла заборгованість на суму 22050,26 грн.. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не зявився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 13.09.2007 року отримав кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же сторін. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 30.06.2013 р. виникла заборгованість на суму 22050,26 грн., яка складається з наступного: 6662,70 грн. заборгованість за кредитом; 11181,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2679,72 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківського послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1026,20 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши виготовлення повного тексту рішення суду на 5 днів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19071 грн. 14 коп. В своїй заяві про забезпечення позову представник банку, посилаючись на те, що у відповідача великий розмір заборгованості за кредитним договором, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача. Розглянувши заяву позивача, вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає частковому задоволенню в звязку з наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати зокрема шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Позивачем не надано доказів стосовно наявності у відповідача грошових коштів на рахунках, відсутні будь-які посилання на фінансові установи, в яких розміщені вказані грошові кошти. Заява позивача про накладення арешту на майно, належне відповідачу підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в разі задоволення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Виходячи з викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини, що відповідає положенням ч. 3 ст. 209 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини, що відповідає положенням ч. 3 ст. 209 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного тексту ухвали суду, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. Повний текст ухвали буде виготовлено на протязі пяти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ВТБ БАНК в особі відділення Харківська регіональна дирекція ПАТ ВТБ Банк звернулося в Дергачівський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В письмовому клопотанні Публічне акціонерне товариство ВТБ БАНК в особі відділення Харківська регіональна дирекція ПАТ ВТБ Банк в порядку забезпечення позовних вимог просить накласти арешт на майно [PERSON], а саме: транспортний засіб марка Mitsubishi, модель L-200, 200 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) №ММВJNKB408D047664, тип пасажирський, реєстраційний №АХ1198ВК, що належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 105531, виданого ВРЕР №1 ГУМВСУ в м. Харків 13 травня 2008 р.; передати на зберігання до відділення Харківська регіональна дирекція ПАТ ВТБ БАНК рухоме майно, а саме: транспортний засіб марка Mitsubishi, модель L-200, 200 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) №ММВJNKB408D047664, тип пасажирський, реєстраційний №АХ1198ВК, що належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 105531, виданого ВРЕР №1 ГУМВСУ в м. Харків 13 травня 2008 р. У відповідності до ст. 151 ч. 3 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно зі ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позивач звернувся до суду з позовом 04.06.2013 р. і надав до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на [PERSON] від 29 листопада 2012 року, але в матеріалах справи відсутня довідка начальника ВРЕР № 1 ГУМВС України в м. Харків про те, хто є власником транспортного засобу марка Mitsubishi, модель L-200, 200 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) №ММВJNKB408D047664, тип пасажирський, реєстраційний №АХ1198ВК на момент звернення з позовом до суду. У задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити, так як не надані суду докази про належність майна [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

17 вересня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 13.04.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON]. Шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені з травня 2012 року, до чого призвела різність характерів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище «Лавриненко». Відповідач у судове засідання не прибув, надавши заяву про визнання предявленого позову, якою просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2004 року, актовий запис № 80. У даному шлюбі мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дітей чи майнового характеру станом на день вирішення справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 114,70 гривень На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved