Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на рухому річ, посилаючись на те, що 17.02.2012 року він передав відповідачу 2000 доларів США, за автомобіль [NUMBER]. Відповідач зобов’язувався оформити договір купівлі-продажу на його ім’я на вищевказаний автомобіль. З 17.02.2012 року йому було передано ключі від автомобілю та технічний паспорт. З цього моменту автомобіль знаходився в нього в користуванні. Акту прийому-передачі транспортного засобу складено не було. Про те, що вищевказаний договір підлягає нотаріальному посвідченню, він не знав. Він вважає вищевказаний автомобіль своєю власністю, так як він відкрито та безперервно володів рухомим майном. В зв’язку з вищенаведеним, позивач просить суд визнати його власником автомобіля [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] Ю, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та просить суд визнати [PERSON] власником автомобіля [NUMBER]. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник третьої особи – Кредитної спілки «Капітал» - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, так як вимоги заявлені позивачем не відповідають вимогам ст.. 344 ЦК України. Крім того, додана по позову розписка підтверджує той факт, що між сторонами було укладено договір позики, а не договір купівлі-продажу автомобіля. Посилання в позовній заяві на постанову КМУ від 12.01.1996 року № 59 «Про затвердження Типового положення про інспекцію державного технічного нагляду обласної, Київської або Севастопольської міської державної адміністрації» є неприпустимими, і не відносяться до справи, так як основними завданнями вказаної інспекції є нагляд за технічним станом тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів підприємствами, установами та організаціями і громадянами. Крім того, подання вказаної позовної заяви розцінюється як намір батька позивача – відповідача [PERSON] ухилитися від виконання судового рішення від 05.02.2010 року, за яким з нього та [PERSON] солідарно стягнено на користь кредитної спілки «Капітал» грошові кошти в розмірі 31312,17 гривень. Вислухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача – [PERSON], представника третьої особи – [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до розписка від 17.02.2012 року [PERSON] взяв у [PERSON] 2000 доларів США за автомобіль [NUMBER] та зобов’язався впродовж року укласти договір купівлі-продажу на [PERSON] на вищевказаний автомобіль (а.с.3). Однак впродовж 2012 року відповідачем не було укладено договору купівлі-продажу автомобіля [NUMBER], в зв’язку з чим, позивач подав до суду позов про визнання права власності на вищевказаний автомобіль, так як він вже більше року є в його власності та він відкрито та безперервно володіє їм. Згідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом п’яти років, набуває право власності на це майно. Судом встановлено, що позивач користувався спірним майном менше 5 років, тому за ним не може бути визнано право власності. Розписка – це письмовий документ з підписом, який засвідчує, що особа, котра його написала, отримала товари, гроші, матеріальні цінності тощо, і бере на себе певні зобов’язання щодо них, та не є підтвердженням набуття права власності за набувальною давністю. Так як розписка є підтвердженням укладання договору позики і підтверджує передавання позикодавцем позивальникові грошової суми у борг з метою повернення. Виходячи з положень ст.. 1046 ЦК України та ст.. 655 ЦК України договір позики та договір купівлі-продажу за своєю правовою природою не є тотожними. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.02.2010 року було задоволено позов КС «Капітал» до [PERSON], [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення грошових коштів. Відповідно до даного рішення з [PERSON] та [PERSON]. було стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 31312, 17 гривень (а.с.11-12). Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24.04.2012 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.02.2010 року залишено без змін (а.с.26-30). Вищевказане рішення набрало законної сили 16.02.2010 року. 26.03.2012 року було винесено постанову про арешт майна [PERSON], а саме на автомобіль [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.12). 26.04.2013 року державним виконавцем Носовим Д. С. було складено акт опису та арешту майна вищевказаних автомобілів. В липні 2012 року [PERSON] подав позов до суду про визнання кредитного договору, що був укладений між ним, [PERSON] та КС «Капітал» недійсним. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.11.2012 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.07.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до КС «Капітал», третя особа – [PERSON] про визнання договору поруки недійсним було відхилено. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.11.2012 року залишено без змін (а.с.31-33). [PERSON] звернувся з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому просить зняти арешт з автомобілів. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.08.2013 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог, так як він не надав будь-які докази того, що вищевказані автомобілі йому належать (а.с.34-38). 16.09.2013 року, позивач [PERSON] звернувся з даним позовом, та просить визнати за ним право власності за автомобіль [NUMBER]. Дії позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] суд розцінює як намір ввести суд в оману та уникнути від виконання взятих на себе зобов’язань. Даний факт підтверджується самою розпискою [PERSON] від 17.02.2012 року, так як у верхньому правому куті відображено час її створення, а саме 9 вересня 2013 року о 14 годині 55 хвилин, тобто за 5 днів до пред’явлення позову до суду (а.с.3). Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа – Кредитна спілка «Капітал» про визнання права власності на рухому річ слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed