Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-15 00:00:00

06.03.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем уклав договір позики, згідно якого ним було передано відповідачу грошові кошти в сумі 15000 грн. По спливу терміну повернення позика повністю не повернена. В подальшому відповідачем проводилось часткове погашення позики по 500 грн. Станом на 01.03.2011р. заборгованість становить 9000 грн. Загальна сума боргу з урахуванням збитків від інфляції та процентів річних складає 9427.56 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача борг в сумі 9427.56 грн. та судові витрати в сумі 229.40 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив та заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду, на підставі Ухвали суду від 16 серпня 2013 року. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 липня 2011 року позивач передав 15000 грн., які зобов'язався повернути в строк до 15 вересня 2011 року, про що відповідачем була складена розписка (а.с. 5) Як убачається із змісту позову, відповідача повернув позику частково та сума заборгованості складає 9000 грн. Доказів сплати зазначеного боргу суду не надано. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За такими обставинами позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач своєчасно не повернув суми позики, то з нього на користь позивача підлягає стягненню борг з урахуванням індексу інфляції, який складає: 9026,98 грн. = 9000 грн. (100,0%*100,1%*100,2%*99,8%*100,2%), де: 9000 грн. - сума боргу; 100,0%*100,1%*100,2%*99,8%*100,2% - індекс інфляції за період жовтень 2011р. - січень 2013р., відповідно до розрахунку представника позивача. Також задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних, нарахованих відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України, які складають: 382, 50 грн. = 9000грн. * (3%:365 дн.)*517 дн., де: 9000 грн. - сума боргу; 3%:365 дн. - визначення відсотків за один день; 517 дн. - період прострочення з 01.10.11р. по 01.03.13 р. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності відшкодування понесених судових витрат при частковому задоволенні позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 228 (двісті двадцять вісім) грн. 96 коп.

Outcome: partial