Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, відповідно до укладеного договору від 08.08.2007 року, отримав кредит у розмірі 1 452 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але порушив зобов’язання по кредиту, у зв'язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 29 916,65 грн., у тому числі – заборгованість за кредитом – 1 452 грн., заборгованість про процентам за користування кредитом – 10 456,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом – 487,90 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 15 619,17 грн., штрафи – 1 900,79 грн., яку просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. У судове засідання представник позивача не з,явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та виразив згоду на винесення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з,явилася вдруге, про день слухання справи повідомлялася належним чином, відповідно до поштових повідомлень про виклик до суду, відповідачка за вказаною у позові адресою не проживає та у зв’язку із відмовою від отримання. Відповідно до паспорту громадянина України, а також адресної довідки від 08.11.2013 року [PERSON] зареєстрована в [INFO] АР Крим; дана обставина, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідачки, крім того, відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов’язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи; враховуючи, що заяви про зміну місця проживання від відповідачки не надходило, судова повістка була надіслана на останню відому адресу та вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає; вказана обставина свідчить про неявку відповідачки в судове засідання за викликом суду без поважних причин, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов’язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1057 ЦК України встановлено, що договором, виконання якого пов’язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 08.08.2007 року укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, згідно умов яких, банк надав кредитні кошти у розмірі 1452 грн. на строк 24 місяця: з 07.08.2007р по 07.08.2009р, зі сплатою за користування 1,0 % на місяць та періодом сплати з 07 по 12 число кожного місяця, а позичальник зобов’язувався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно умов заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Статтями 526, 525 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку наданому представником ПАТ КБ “ПриватБанк” слідує, що станом на 20.09.2013 року сума заборгованості складала 29 916,65 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки. Правильність визначення вищезазначеної суми заборгованості відповідачкою не спростовано. Відповідно до Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв,язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк». У порядку ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 299,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved