overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

У липні 2013 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], який був батьком, після його смерті відкрилася спадщина на ? квартири [ADDRESS]. Позивачі звернулися до 11 Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частини вказану квартиру, оскільки у свідоцтві про народження за правилами ст..135 СК України у графі батько зазначено « [PERSON]» замість « [PERSON]». З огляду на зазначене позивач просить суд винести рішення, яким встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] року, відносно [PERSON],[INFO]. Представник заявника до судового засідання надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки заяву підтримує з підстав зазначених в ній та просила суд постановити рішення, яким заяву задовольнити. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та постановити рішення по наявним в справі доказам. Від зацікавлених осіб на адресу суду надійшли пояснення, в яких представники просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], який був батьком, після його смерті відкрилася спадщина на ? квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народивсь [INFO] року, його матір'ю є [PERSON], а батьком записано [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень [PERSON] вчинено 12.07.1985 року відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме за прізвищем матері, а ім"я та по батькові батька дитини записано зі слів матері. У відповідності до ч.2, ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Позивач звернувся до 11 Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частини вказану квартиру, оскільки у свідоцтві про народження за правилами ст..135 СК України у графі батько зазначено « [PERSON]» замість « [PERSON]». Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на зазначене, суд вважає факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] року, відносно [PERSON],[INFO] підтвердженим. На підставі ст.ст. 128, 135 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики мотивуючи свої вимоги тим, що 30.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 7 864,00 грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 01.02.2013р. Відповідач свої зобов'язання до цього часу не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. Позивач просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 7 864,00 грн., судовий збір в розмірі 229,41 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1 100,00 грн. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.11.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 7 864,00 грн., які зобов'язався повернути в строк до 01.02.2013р., що підтверджується розпискою (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобов'язання до цього часу не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 229,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

30 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], розірвати. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07 липня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено актовий запис № 223 (а.с.6). Зі змісту позовної заяви вбачається, що від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають, спір щодо розподілу сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS], що був укладений 08.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" під №1918. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав . Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 08.11.2013 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №17.01.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №266, зареєстрованого у ММБТІ 20.01.1997 року, реєстровий №16827, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 1700 грн. Даний договір посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт"під №1918. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останньому визначену грошову суму. На підставі вказаного договору 23.11.2001 року право власності на дану квартиру зареєстровано КП ММБТІ за позивачем за реєстровим №16827. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим оскільки право власності на предмет договору зареєстровано за покупцем. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що був укладений 08.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" під №1918. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та просив встановити, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на помилку у вказанні її прізвища при заміні паспорту, яке вказано як "[PERSON]", що не співпадає з прізвищем матері, яке вказано у його свідоцтві про народження "[PERSON]". Встановлення факту необхідно для оформлення спадщини, що відкрилась пісял смерті матері. Заявник у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив про їх задоволення. Зацікавлена особа у судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти заяви не надала. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін. Вивчивши доводи заяви, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як зазначає у заяві заявник, [INFO] помела його матір [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина, у зв'язку з чим він у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Після чого у нього виникла необхідність звернутися до Управління песійного фонду України у Центральному районі м.Миколаєва, але вони відмовились розглядати його заяву, мотивуючи тим, що у написанні іншого прізвища є розбіжності, при цьому не можливо встановити родинні відносини між заявником та його матір'ю [PERSON], оскількі в його паспорті вказано прізвище як "[PERSON]", а у паспорті матері прізвище вказано як "[PERSON]". У зв'язку з чим він був змущенний звернутися до суду із вищевказаною заявою. Також ці обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], копією паспорту [PERSON], копією паспорта [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] (виданого на російській мові), згідно до якого матір'ю заявника вказано [PERSON], актовий запис №4818 та довідкою форми 3 від 09.12.2013 року. На підставі вищевикладеного, у відповідності до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Таким чином вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 30.09.1998 року та посвідчений на Універсальній товарній Біржі " Віконт-Т " за реєстровим №1411. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 30.09.1998 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за№5-223, зареєстрованого ММБТІ 13.02.1997 року за р.№117908, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 12500 грн. Даний договір посвідчений на Універсальній товарній Біржі " Віконт-Т " за реєстровим №1411. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передала позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останній визначену грошову суму. На підставі вказаного договору 20.10.1998 року право власності на дану квартиру було зареєстровано КП ММБТІ за позивачем. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстровано за покупцем. За такого суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 30.09.1998 року та посвідчений на Універсальній товарній Біржі " Віконт-Т " за реєстровим №1411. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - 61/100 частки квартири [ADDRESS], що був укладений 20.08.1999 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" за реєстровим №1150 та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.Відповідачка до суду не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 20.08.1999 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбав у власність 61/100 частку квартири [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №313 від 01.03.1999 року, посвідченого посвідченого на Товарній біржі «Нерухомість-Центр», зареєстрованого у ММБТІ 02.03.1999 року реєстровий №20515, передавши відповідачці в рахунок покупки суму в розмірі 5000 грн. Даний договір посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" за реєстровим №1150. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідачка передала позивачу вказане нерухоме майно, а він, в свою чергу, передав останній визначену грошову суму. На підставі вказаного договору право власності на придбану позивачем нерухомість зареєстровано за ним КП ММБТІ 27.08.1999 року. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстроване за покупцем. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - 61/100 частки квартири [ADDRESS], що був укладений 20.08.1999 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" за реєстровим №1150 та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS], від що був укладений 13.11.2000 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" за реєстровим №1753. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 13.11.2013 року сторони уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбала у власність житловий будинок [ADDRESS], який раніше належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Павловою Г.Е., реєстровий №5-2240, зареєстрованого у ММБТІ 15.05.1991 року, реєстровий №1753, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 7000 грн. Даний договір посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" за реєстровим №1753. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачці спірни житловий будинок, а вона, в свою чергу, передала останньому визначену грошову суму. На підставі вказаного договору 16.11.2000 року право власності на даний будинок зареєстровано КП ММБТІ за позивачкою. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстровано за покупцем. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS],що був укладений 13.11.2000 року між [PERSON] та [PERSON] 13.11.2000 року та посвідчений на Біржі нерухомості "Едвайс-консульт" за реєстровим №1753. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісяця, до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка в теперішній час проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між сторонами досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.11.2013 року до повноліття дитини. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved