Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на будинок по вул. Берегової, 111 в м.Гола Пристань, що належав її чоловікові [PERSON], який помер 24.09.2003 року та [PERSON], яка померла 01 липня 2006 року, посилаючись на те, що фактично прийняла спадщину, оскільки з 2000 року проживала у спірному домоволодінні разом з чоловіком та [PERSON]. Крім того вона втратила оригінал державного акту на земельну ділянку кадастровий номер 6522383900:10:029:0016, який належав її матері [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити та визнати право власності на спадкове майно за позивачем, оскільки позивач позбавлена можливості іншим шляхом набути право власності на спадкове майно. Відповідачі в судове засідання не з’явились, про причини неявки не повідомили, про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд вважає можливим розглянути справу при заочному розгляді. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 вересня 2003 року помер спадкодавець – [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 26.09.2003 року зроблено відповідний актовий запис №332 та видано свідоцтво про смерть серії І-КГ №155139, також 01 липня 2006 року –померла спадкодавець [PERSON]. 29.10.2010 року померла спадкодавець [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Берегова, 111 м.Гола Пристань Голопристанського району Херсонської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 10, 57 га для ведення товарного сільського господарського виробництва. Право власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Берегова, 111 м.Гола Пристань Голопристанського району Херсонської області підтверджується договором дарування від 19.02.1994 року та рішенням суду від 13.05.2009 року. Право власності [PERSON] на земельну ділянку 10, 57 га для ведення товарного сільського господарського виробництва підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 11.12.2003 року. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON]. [PERSON] з 15.02.1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до рішення суду від 12.03.2007 року [PERSON] проживала однією сім’єю з [PERSON] у період з 2000 року по день смерті 01.07.2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Оформити спадкові права на земельну ділянку позивач позбавлена можливості, так як втрачений оригінал державного акту. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку та житловий будинок. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Тому, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved