Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-15 00:00:00

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP20831819 від 09.06.2006 року відповідач отримав кредит в розмірі 2605,19 грн., на строк 12 місяців, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 25,08 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в заяві та Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Крім того, відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається в період з 03 по 10 число кожного місяця позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 248,15 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно із п. 4.2 Умов при порушенні зобовязання по погашенню кредиту, позичальник зобовязався сплачувати банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00 % на місяць розрахованих від суми залишку погашеної заборгованості за кредитом. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідач засвідчив, що ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Посилаючись на те, що банк свої зобовязання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав кредитні кошти, однак відповідач взятих на себе за кредитним договором зобовязань не виконав, що призвело до того, що станом на 27 травня 2013 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 40254,32 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 2605,20 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 12550,14 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 22705,92 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1893,06 грн., Банк просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNH4KP20831819 від 09.06.2006 року в сумі 40254,32 грн., а також судові витрати в сумі 402,54 грн. \~ \~ \~ \~ Представник позивача\~ \~ в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника банку, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 38). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою місця його проживання, а також шляхом розміщення оголошення в пресі, про що у справі маються належні докази, причини відсутності не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, 09 червня 2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір № DNH4KP20831819, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 2605,19 грн. на строк 12 місяців, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 25,08 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в заяві та Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається в період з 03 по 10 число кожного місяця позичальник зобовязався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 248,15 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. (а.с 4). Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що ПАТ КБ ПриватБанк свої зобовязання за укладеним кредитним договором перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за договором зобовязання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Зокрема, станом на 27.05.2013 року [PERSON] має перед ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором в розмірі 40254,32 грн., яка складається із: суми основного боргу в розмірі 2605,20 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 12550,14 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 22705,92 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 1893,06 грн. (а.с. 3). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ Враховуючи те, що доказів своєчасного повернення кредиту та сплати відповідачем процентів не надано,\~ \~ суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими і\~ \~ такими, що підлягають задоволенню. Крім того, за положеннями ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст. 267\~ \~ ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Стаття 259 ЦК України визначає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як убачається з матеріалів справи п. 1.7.31 Умов надання споживчого кредиту термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років (а.с. 14). Однак, відповідач [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчив, що ознайомився та погоджується з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с 4), що свідчить про те, що відповідач з умовами був ознайомлений й відповідно сторони досягли домовленості щодо зміни термінів строків позовної давності, та на які вимоги банку сплили строки позовної давності, а які вимоги пред'явлено у межах строків позовної давності. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved