Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 2/5 частини земельної ділянки по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В позові зазначає, що є сином [PERSON], який помер [INFO], та спадкоємцем за заповітом після його смерті, відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 09.06.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №2560. Вказує, що у встановлений законодавством строк звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було встановлено, що спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON], складається з 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS]. Наявність будь-якого іншого спадкового майна встановлено не було. 15 травня 2012 року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Градовою В.Г. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-532. Спадщина, на яку було видане зазначене свідоцтво, складається з 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS]., зареєстроване за позивачем комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради за №36608719. Вказує, що нещодавно вирішив продати належні йому на праві власності 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS]. Під час підготовки документів для укладення договору купівлі-продажу вказаного вище майна, стало відомо, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], приватизована, та право власності на 2/5 її частини зареєстровано за [PERSON]. У зв'язку з цим позивач подав до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області документи для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на 2/5 частини земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS]. 28 вересня 2013 року нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори був зроблений запит №3690/02-14 до Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, щодо надання інформації про те за ким та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстрована земельна ділянка, яка розташована на території [ADDRESS] та повідомлення реквізитів та місця розташування. Згідно інформації Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, викладеної у відповіді за №3439/02/09-13 від 03.10.2013 року, 2/5 частини земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS], належать [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності серії ЯГ №716624 від 19.11.2009 року, реєстраційний № 01092602102, кадастровий номер земельної ділянки 2310400000:07:001:0251. Через те, що оригінал вищезазначеного державного акту у позивача відсутній, 12.11.2013 року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Тищук Н.Ю., було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON], який діє від імені [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на 2/5 частини земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги та викладені в позові обставини підтримали в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Статтею ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно копії свідоцтва про смерть, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2012 року позивачу на праві приватної спільної часткової власності належать 2/5 частини будинку [ADDRESS] (а.с. 6,7). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2013 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/5 частини земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на право власності на землю (а.с. 8). Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, (далі - Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Outcome: approved