overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 1051,50 грн., збитків завданих товариству внаслідок самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без обліково. Представник позивача також подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце слухання справи судом повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд приймає заочне рішення у відсутності відповідача. Суд ,дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст.1166 ЦК України, шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду . Судом встановлено, що відповідач як власник (наймач) [ADDRESS] є споживачем електричної енергії , що надається йому позивачем. 10.12.2012 року за місцем проживання відповідача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення до електромереж і споживання електричною енергією без обліково. Внаслідок самовільного підключення [PERSON] до електромережі позивачу спричинені матеріальні збитки на суму 1051,50 грн., що стверджується відповідним актом від 10.12.2012 року. В добровільному порядку відповідач не бажає відшкодувати спричинені матеріальні збитки, тому вони підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача 229,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Залізничним районним судом м. Львова у цивільній справі № 462/4162/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу 09 жовтня 2013 року ухвалено рішення, яким позов задоволено. Позивач звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що 09.10.2013 року при ухваленні судового рішення, судом не вирішено питання про присвоєння їй після розвірвання шлюбу дошлюбного прізвища «[PERSON]». В судове зсідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 220 ЦПК України, їхня неявка не перешкоджає розгляду даного питання. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення; не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових кошів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайне виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні рішення судом не було вирішено вимоги позивачки про присвоєння їй дошлюбного прізвища, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], третя особа Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області про оспорювання батьківства, посилаючись на наступні обставини. У період з 2009-2010 рр. він мешкав разом з відповідачем. [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON]. У свідоцтві про народження дитини, в графі батько вказаний він - [PERSON]. У лютому 2013 року відповідачка повідомила йому, що [PERSON] не його син, батьком дитини є інший чоловік. В період з грудня 2009 року по лютий 2010 року він з нею не зустрічався, не мешкав, перебував у м. Києві. Позивач просив суд виключити відомості про своє батьківство з актового запису № 855 від 04.10.2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області про народження [PERSON]. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, мотивуючи аналогічно викладеному у позовній заяві. Позивач у судове засідання не зявився, письмово просив суд розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, письмово просила суд розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що [INFO] відповідач [PERSON] сина [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] в графі «батько» було вказано ім?я позивача - [PERSON]. Відповідачка підтвердила те, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком її сина [PERSON], [INFO]. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області про оспорювання батьківства слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2011 року. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 43. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 596, довідкою про склад сім'ї ТОВ "Інфо-Ком" від 13.06.2013 року. Відповідач працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання доньки відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2010 року. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 38. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 572, довідкою про склад сім'ї ТОВ "Інфо-Ком" від 08.06.2013 року. Відповідач працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання сина відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вона та відповідач - [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 серпня 2001 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. На даний час позивач пішов із сім'ї, проживає окремо. Діти проживають разом з позивачем. [PERSON], відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду та просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2001 року. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обов'язком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матір"ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не дає. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно з відповідача на її користь на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримала, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально не підтримує свою дитину, що проживає з матір"ю, а відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатним, встановити над нею опіку та призначити її опікуном, звільнивши від повноважень опікуна [PERSON], посилаючись на те, що її рідна сестра, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, страждає на психічну хворобу. Через хворобу [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними і потребує стороннього догляду. Заявник у судове засідання не з"явилася, звернулася до суду із заявою у якій просить розглянути справу без її участі заяву підтримує. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені, звернулися із заявою про розгляд справи у їх відсутності, заяву визнають, заперечень не мають. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом установлено, що рідна сестра заявника, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, згідно довідки з огляду МСЕК № 002305 від 11.11.1994 року Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 200 ц від 21.08.2013 року [PERSON] страждає на стійкі психічні розлади - легку розумову відсталість у формі олігофренії у ступені вираженої дебільності (МКХ-10,F70.1), тому вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку ради опіки та піклування виконкому Шамріївської сільської ради Сквирського району Київської області від 21.02.2013 року вбачається, що із [PERSON], [INFO], у зв»язку із похилим віком та станом здоров»я знято обов»язки опікуна над [PERSON], [INFO]. Висновком від 21.02.2013 року, ради опіки та піклування виконкому Шамріївської сільської ради Сквирського району Київської області, підтверджена наявність підстав для призначення опікуном [PERSON], [INFO] над [PERSON], [INFO]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатної [PERSON], [INFO], встановлення над нею опіки та призначення опікуном [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказав, що[INFO] року померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з сертифікату на право на земельну ділянку (пай), ви дайни на ім'я померлої, площею 3,70 га, розташована на території Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Позивач у встановлений строк не прийняв спадщину після смерті матері у зв'язку з тим, що йому до вересня 2013 року не було відомо про наявність сертифікату на право на земельну ділянку (пай). Позивач просив суд визначити йому додатковий строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері, [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача - Широкобалківської сільської ради не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0219939, [PERSON] як члену КСП «Комунар» належить земельна ділянка площею 3,70 га, яка перебуває у колективній власності та розташована на території Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Дослідивши матеріали справи, що в судовому засіданні надано достатньо доказів наявності спадщини та поважності причини пропуску строку на прийняття спадщини. З огляду на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки йому не було відомо про наявність спадкового майна, суд дійшов висновку про необхідність визначити позивачу додатковий термін тривалістю 30 (тридцять) днів, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.07.213 року заявив позов до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи тим, що згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 квітня 2006 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 23 березня 2006 року. Працюючи на постійній роботі, та маючи стабільний щомісячний заробіток, він виконував рішення суду та щомісячно сплачував аліменти у вказаному в рішенні суду розмірі. Однак, у травні 2013 року він втратив місце праці і зараз не працює. У нього виникла заборгованість по аліментакх, яку він погасив за рахунок допомоги своїх батьків. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав також та просив позов задовольнити з підстав наведених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває у дуже важкому матеріальному становищі, оскільки у травні 2013 року втратив місце праці і зараз не працює, виплати по безробіттю не отримує, оскільки у травні 2013 року втратив місце праці і зараз не працює, виплати по безробіттю не отримує, оскільки йому було відмовлено у реєстрації як безробітного у Миколаївському центрі зайнятості та в інших центрах зайнятості України, що стверджується довідкою №2930 від 15.07.2013 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, що був складений 10.07.2013 року Гонятичівською сільською радою, позивач проживає у будинку своїх престарілих непрацездатних батьків, - [PERSON] та [PERSON], свого майна та засобів до існування не має. У судовому засіданні позивач також пояснив, що матеріальне становище відповідача значно краще, вона має іншу сім'ю у зв'язку з одруженням, матеріально забезпечена, має чолвоіка, який, як йому відомо, прцює та належним чином її забезпечує. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 серпня 2001 року він уклав шлюб з відповідачем у виконкомі Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 03. Від спільного життя з відповідачем у них неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя не склалося по причині протилежності характерів. Шлюб існує лише формально, стосунки припинені з травня 2013р. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши письмові заяви, в яких прохають розглядати справу у їх відсутність, наполягають на задоволенні позову, на примирення не згодні, прохають шлюб розірвати. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 серпня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу виконкому Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області того ж дня зроблено запис за № 03. Від спільного сімейного життя у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час як припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, сторони не мають наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю додаткового строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заяви відповідають дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved