Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

29 березня 2013 року позивач гр. [PERSON] звернувся з позовом до гр. [PERSON] про стягнення боргу відповідно письмового договору позики в сумі за ціною позову 1386900 гривень, , що разом складається з суми 670000 гривень за договором позики ,з семи відсотків від суми позики в розмірі 46900 гривень, та 716900 гривень збитків за обман як суму боргу та відсотки в подвійному розмірі( 670000+46900), та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень, тому що відповідач брав у нього в борг грошові кошти 03.09.2011 року для розвитку фермерського господарства «Гарант» та зобов'язався повернути разом з відсотками до 20.12.2011 року. 14 червня 2013 року за ухвалою суду було залучено співвідповідача в особі фермерського господарства «Гарант», керівником та власником якого раніше був вказаний гр. [PERSON] (а.с. 38,39,43). Позивач 29.11.2013 року в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги зменшив , по факсу надіслав заяву про зменшення позовних вимог, які були прийнятими до провадження за ухвалою суду , відповідно до яких підтримані позовні вимоги про стягнення з відповідачів 670000( шістсот сімдесят тисяч гривень), в тому числі сім відсотків річних . Представник відповідача в особі голови фермерського господарства «Гарант» гр. [PERSON], який є головою вказаного господарства з 11.12.2013 року, позовні вимоги визнав. А відповідач гр. [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги на початку розгляду справи визнав частково та подав свої заперечення про те, що він не має у власності ніякої сільськогосподарської техніки, про що надав довідку від 20.05.2013 року про те, що за даними головного спеціаліста відділу технічного нагляду ДІСГ в Луганській області гр. [PERSON] за ним, як гр. [PERSON], [INFO], не зареєстровано жодної одиниці сільськогосподарської техніки, та також він вказав, що частина позовних вимог за позовом позивача гр. [PERSON] була вирішена при розгляді іншої цивільної справи, а ці позовні вимоги безпідставно не були об'єднаними в одну цивільну справу, тому на підтвердження своїх доводів він надасть суду копію рішення суду, на яке зараз посилається. Після оголошення перерви гр. [PERSON] надав суду в копії ухвали колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області, за якою залишено в силі ухвалу Біловодського районного суду від 08 травня 2013 року , відповідно до якої було накладено арешт на трактор та причіп в забезпечення позову, який за доводами гр. [PERSON], належить жителю села Брусівка Біловодського району з прізвищем [PERSON]. Оглянувши позовну заяву позивача, який наполягає на задоволенні позову про стягнення боргу та семи відсотків річних з відповідача в особі фермерського господарства та з співвідповідача як громадянина гр. [PERSON] , останній з яких визнає позовні вимоги частково, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Із оригіналу договору позики від 03 вересня 2011 року (а.с.5) вбачається, що відповідач гр. [PERSON] як голова фермерського господарства «Гарант» (код 30053659) дійсно брав кошти у позивача в борг 03.09.2011 року на розвиток фермерського господарства в сумі 670000 гривень під 7% річних від вказаної суми , які зобов'язався повернути до 20 грудня 2011 року на першу вимогу позивача у справі. Таким чином правовідносини виникли у сторін на підставі письмових грошових зобов'язань . При розгляді справи суд виходить з того, що договір позики укладений в письмовому вигляді і він не був змінений, тому суд бере до уваги зміст цього правочину станом на час його укладення. Але з часу пред'явлення вимоги про повернення позики,та з врахуванням змісту зменшених позовних вимог, суд вважає за можливе в межах позовних вимог вирішити питання про стягнення загальної суми боргу в розмірі 670000 гривень та 46900 гривень як 7% річних, оскільки ці суми були вказаними в позовній заяві, а іншого обчислення 7 відсотків річних позивачем суду надано не було, що виходить з змісту ст.10,11 ЦПК України, оскільки позивач мав на увазі суму боргу, та сім відсотків річних, причому суму 7 відсотків річних як 46900 гривень він обчислив в позовній заяві, яка подана ним була до суду 29.03.2013 року і більше ця сума позивачем змінена не була( а . с. 38-40, 99). Судом не була винесена ухвала про забезпечення позову з причин не сплати позивачем 114,70 гривень судового збору на час подання позову відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» , на час винесення рішення у справі до суду надійшла квитанція від імені позивача на суму 114,70 гривень, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне забезпечити позов в порядку, визначеному ст. 217 ЦПК України при постановленні рішення у справі . Інша сума судових витрат як на користь позивача, так і держави повинна бути покладена судом на відповідача у справі, залежно від суми задоволеного позову , оскільки з фермерського господарства «Гарант» на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 460 гривень - як 1% від суми в розмірі боргу та додатково (3441-460) на користь держави , або з суми, за якою задоволено позов про стягнення як основного боргу та суми як сім відсотків річних , або як з суми максимального судового збору 3441 гривні за задоволення позову про стягнення боргу в розмірі 670000 гривень( в тому числі сім відсотків річних) .

Outcome: partial