Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У квітні 2013 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 25 квітня 2013 року ухвалою суду провадження по справі було відкрито. 26.06.2013 року дана позовна заява була залишена без розгляду на підставі ч.3 ст. 169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України. Позивач не погодившись з ухвалою суду від 26.06.2013 року оскаржила її в апеляційному суді Миколаївської області. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27.08.2013 року скарга [PERSON] була задоволена. Ухвала Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.06.2013 року була скасована, а справа направлена до того ж суду для продовження розгляду справи. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2001 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припиненні з 2007 року, син проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча, він є здоровий, працездатний, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, має можливість надавати аліменти у розмірі 1000 грн., щомісячно на дитину на користь позивачки. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач та її представник надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують. Відповідач також надав заяву, в якій просив стягнути з нього на користь позивача на утримання їхнього сина аліменти в розмірі 300 грн., оскільки, він не працює офіційно та на його утриманні перебувають батьки пенсіонери. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2001 року (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Дитина проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою КП ДЄЗ Океан (а.с.7-8). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 350 грн. на користь позивача на утримання дитини, оскільки, при визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а саме, відповідач офіційно не працює та має на своєму утриманні батьків пенсіонерів. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн. звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial