Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], Теківської сільської ради про визнання заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого секретарем Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 05.10.1992 року та зареєстрованого в реєстрі за № 39, недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], останнє місце проживання якого було [ADDRESS]. Позивачка вважає, що вона після смерті батька фактично прийняла спадщину. Позивачка зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON], а в 2011 році донька її сина [PERSON] - [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася з позовом до суду про визнання за нею права власності на майно, яке залишилося після смерті її батька, якому батько позивачки [PERSON] згідно до заповіту, посвідченого секретарем Теківської сільської ради Виноградівського району 5 жовтня 1992 року, заповідав все майно. Позивачка вважає, що даний заповіт підписаний не її батьком, заповіт складений на виїзді без свідків, за три дні до смерті батька, не було запрошено лікаря для встановлення дієздатності [PERSON], а також в заповіті не вказано ідентифікації особи на яку складено заповіт. В зв"язку з цим позивач просить визнати недійсним заповіт. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що підпис на заповіті виконаний не [PERSON], а іншою особою. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позов не визнала і пояснила, що [PERSON] заповів все майно своєму онуку - [PERSON], який є батьком відповідачки [PERSON] Представник відповідачки вважає, що підстав для визнання заповіту недійсним немає. Представник Теківської сільської ради , секретар Дудаш М.В., позовні вимоги не визнала і пояснила, що на неї як секретаря сільської ради покладені обов"зяки по посвідченню заповітів. Даний заповіт складався на дому в [PERSON], заповідач , на її думку, розумів значення своїх дій, у неї не було ніяких сумнівів щодо стану його здоров"я. Заповіт підписав [PERSON] Свідків при складенні заповіту не було, а також нею не ставилася відмітка на заповіт про те, що він вчинений на виїзді. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.18,19). [INFO] батько позивачки [PERSON] помер (а.с.8). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] ( а.с.8). Позивачка стверджує, що після смерті батька [PERSON] як вона як спадкоємець першої черги за законом фактично спадщину прийняла. В 2001 році спадковий будинок після повені був зруйнований і вона розпочала забудову нового будинку. Всі документи на будинок (будівельний паспорт, рішення про надання дозволу на нове будівництво та відновлення зруйнованого паводком житлового будинку нвід 20.04.2001 р.) видані на позивачку ( а.с.12-14). Встановлено, що згідно заповіту від 5 жовтня 1992 року, посвідченого секретарем Теківської сільської ради Виноградівського району та зареєстрованого в реєстрі за № 39, [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] - синові позивачки та батькові відповідачки [PERSON]( а.с.17). Даний заповіт позивачка вважає недійсним, так як вважає, що її батько не підписуав цей заповіт Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 3 розділу 1, розділом 7 Цивільного кодексу України в ред.1963 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, яка затверджена Міністерством юстиції УРСР 19.01.76 № 1/5 . Згідно до п.8 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, яка затверджена Міністерством юстиції УРСР 19.01.76 № 1/5 нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради депутатів трудящих. В окремих випадках, коли громадяни, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій, з поважних причин (хвороба, інвалідність, старість та ін.) не можуть з'явитися в приміщення виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради депутатів трудящих, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі нотаріальних дій вказується місце вчинення нотаріальної дії (вдома, в лікарні тощо) з зазначенням адреси, а також причина цього. В судовому засіданні встановлено, що заповіт від імені [PERSON] вчинявся поза приміщенням виконкому Теківської сільської ради. Дану обставину визнала та підтвердила секретар Теківської сільської ради Дудаш М.Ф. Всупереч вимогам п.8 зазначеної Інструкції в посвідчувальному написі відсутній запис про місце вчинення заповіту. Як встановлено в судовому засіданні, спірний заповіт складався по місцю проживання заповідача. Заповіт надрукований на машинці. Представник сільської ради не змогла чітко відповісти, яким чином вона складала заповіт, чому він надрукований, а не написаний від руки. В зв"язку з тим, що позивачка стверджувала, що заповіт підписаний не [PERSON], за клопотанням позивачки по справі призначена та проведена судово - почеркознавча експертиза. Згідно з висновком експерта № 15/139 від 6.11.2012 року підпис від імені [PERSON] у графі "підпис" у заповіті від 5.010.1992 р., за реєстровим № 39, виконаний, ймовірно, [PERSON] (а.с.32-34). Не погоджуючись із даним висновком, позивачка заявила клопотання про призначення та проведення а повторної судово-почеркознавчої експертизи. Згідно з висновком повторної судово-почеркознавчої експертизи № 324 від 15.05.2013 року встановити ким самим [PERSON], чи іншою особою виконаний підпис від його імені, розташований в примірнику заповіту від його імені від 15.10.1992 року, не виявилось можливим з причин , викладених в дослідницькій частині висновку (а.с.135-137). Як вбачається із зазначеного висновку для порівняльного дослідження були представлені вільні зразки підписів [PERSON] у вигляді електрофотографічної копії заяви про видачу паспорта від 30.03.1977 р ( два підписи), трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 14.05.1966 року. В дослідницькій частині висновку зазначено, що підпис від імені [PERSON] в заповіті від 5.10.1992 року та від імені [PERSON] в трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] від 14.05.1966 року виконані різними особами, а підписи [PERSON] на заяві про видачу паспорта від 30.03.1977 р. та підпис на заповіті від 5.10.1992 року виконані однією особою. Згідно із цим висновком при порівнянні підпису від імені [PERSON] зі зразком підпису [PERSON], розташованому на заяві про видачу паспорта від 30.03.1977 року, експерт прийшов до висновку, що підпис від імені [PERSON], представлений як об"єкт дослідження та представлений зразок його підпису, виконані різними особами. Як вбачається із заяви про видачу паспорта, то на ній містяться два підписи від імені [PERSON]: перший підпис про видачу (обмін) паспорта від 1.12.1976 року, та другий підпис від 30.03.1977 року про отримання паспорта (а.с.72). Згідно до висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи ці підписи виконані не однією особою. Допитаний в судовому засіданні як свідок начальник ГУДМС Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області [PERSON] пояснив, що при отриманні паспортів, особа , яка отримує паспорт, власноручно підписується в заяві про отримання паспорту. Таким чином, суд приходить до висновку, що підпис на заяві про отримання паспорту належить [PERSON] Також сторонами не оспорюється, що підпис від імені [PERSON] у трудовій книжці колгоспника № [NUMBER] від 14 травня 1966 року, виконаний [PERSON] В той же час згідно з висновоком повторної судово-почеркознавчої експертизи, підпис на примірнику заповіту від імені [PERSON] від 5.10.1992 року та підпис від імені [PERSON] в трудовій книжці виконані різними особами. Таким чином , суд приходить до переконання, що підписи в трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 14 травня 1966 року та підпис про отримання паспорта від 30.03.1977 року належать [PERSON] При викладених обставинах, проаналізувавши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що підпис від імені [PERSON] в заповіті від 5.10.1992 року виконаний не [PERSON] Відповідно до ст.541 ЦК України в ред.1963 року та п.77 Інструкції пропорядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих від 19.01. 1976 року заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення і підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Відповідно до ст.48 ЦК України в ред. 1963 р. угода, яка не відповідає вимогам закону, є недійсною. Оскільки заповіт є односторонньою угодою, а ця угода особисто не підписана заповідачем, то така угода є недійсною. Оцінивши всі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved