Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

До Краснокутського районного суду 17 липня 2013 року звернувся позивач з позовною заявою про стягнення боргу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10 січня 2012 року відповідач - [PERSON] взяла у нього гроші в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США 00 центів,шо в еквіваленті, за курсом валют, встановленим Національним Банком України станом на 15.07.2013 року складає 79 930 грн., які згідно розписки від 10 січня 2012 року зобов'язувалась повернути до 10 червня 2012 року, але до теперішнього часу своїх зобов'язань відповідачка не виконала, хоча позивач неодноразово до неї звертався з проханням повренути борг. Дані обставини змусили позивача [PERSON] звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача боргу згідно розписки в розмірі 10 000 доларів США 00 центів,шо в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 15.07.2013 року складає 79 930 грн. Відповідач в судове засідання не прибула, причину неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, котрі знаходяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно розписки від 10 січня 2012 року, яка мається в матеріалах справи, отримала від позивача [PERSON] 10 000 (десять тисяч) доларів США, але до теперішнього часу вказану суму не повернула. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти..., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Тому суд вважає, що відповідачкою [PERSON] порушено зобов'язання повернути борг в розмірі 10 000 доларів США у встановлений строк, який і підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] в повному обсязі. Статтею 11 ЦПК України передбачений обов'язок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. В письмових запереченнях відповідач пояснила, що нею в присутності її сестри було повернуто позивальникові - позивачу по справі частину боргу у сумі 4000 доларів США, однак, всупереч вимогам ст. ст. 57 - 60 УПК України відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених нею обставин. Відповідно до вимог ст. 1051 Цивільного Кодексу України якщо договір позики має бути укладений в письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що грощі або речі насправді не були одержані позичальником або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved