Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно рішення Володимир Волинського міського суду Волинської області від 22 вересня 2009 року відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що після визначення рішенням суду такого розміру аліментів змінився її сімейний стан, а саме: 16 червня 2012 року у неї народилась дочка [PERSON], після чого її матеріальний стан значно погіршився, місячний дохід складає лише 1500 грн., а на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що визначений судом розмір аліментів значно менший прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, та наявних коштів їй не вистачає для належного матеріального утримання дітей, позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь 250 грн. за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON] позов підтримали повністю, ствердили наведені у ньому факти. Крім того, просили стягнути з відповідача на користь позивача ще 250 грн. за представництво адвокатом інтересів позивача в суді, а всього 500 грн. за надання правової допомоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши суду заяву від 26 листопада 2013 року про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що його інтереси буде представляти адвокат [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні ствердила про часткове визнання позову відповідачем, який не заперечує про збільшення розміру стягуваних з нього аліментів до 450 грн. щомісячно. Заперечення позову в решті суми представник відповідача [PERSON] обґрунтовувала тим, що відповідач [PERSON] постійної роботи не має, строк дії договору, за яким він працює у Польщі, закінчується у грудні цього року. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності інші докази, які є в матеріалах справи, вважає, що є підстави для часткового задоволення позову. При цьому суд виходив з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, про що свідчить довідка від 05 серпня 2013 року №1921. Як вбачається з виконавчого листа Володимир Волинського міського суду Волинської області (а. с. 8), рішенням даного суду від 22 вересня 2009 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Свідоцтвом про народження (а. с. 6) стверджується, що 16 червня 2012 року у позивача [PERSON] народилась дочка [PERSON], яку вона згідно її пояснень в судовому засіданні виховує та утримує сама. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 р. № 5515-VI, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1210 грн. на одну особу. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу наведеної вище норми закону слідує, що для збільшення або зменшення розміру вже стягуваних аліментів достатньо принаймні однієї з передбачених у ч.1 ст.192 СК України обставин. Судом встановлено, що після визначення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням Володимир Волинського міського суду Волинської області від 22 вересня 2009 року, сімейний стан позивача дійсно змінився у зв'язку з народженням другої дитини. Крім того, з матеріалів справи та пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що змінився і її матеріальний стан, оскільки на даний час вона несе витрати на утримання двох неповнолітніх дітей. Крім того, збільшились витрати на сина, який тепер навчається у школі. Тому, на думку суду, зазначені обставини є достатньою підставою в розумінні положень ч.1 ст.192 СК України для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на утриманні позивача перебуває двоє неповнолітніх дітей (а. с. 5-6,9). Позивач [PERSON] ніде не працює, знаходиться на обліку в Турійському управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу на дітей (довідки від 05 серпня 2013 року, а. с. 10, 11). Відповідач [PERSON] на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків тощо, не має, не хворіє, згідно трудової книжки, довідки від 12 листопада 2013 року №4696 не працює, на обліку у Володимир Волинському центрі зайнятості не знаходиться. Заперечення представника відповідача щодо заявленого розміру аліментів з посиланням лише на те, що відповідач не має постійної роботи, не заслуговують на увагу суду, оскільки останній є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Крім того, з дозволу типу А №27155/12 на роботу іноземця на території Польщі від 03 грудня 2012 року вбачається, що відповідач працює в Польщі на основі договору про працю та отримує заробітну плату не менше ніж 2000 польських злотих на місяць. З урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на 2013 рік в сумі 1210 грн., який збільшився порівняно з тим, що був встановлений у 2009 році, а також матеріальних потреб дитини (син навчається у школі, та як ствердила позивач в судовому засіданні, коштів, які вона витрачає на його утримання, недостатньо), обов'язковості утримання дітей обома батьками, сімейного стану та матеріального становища обох сторін, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, стягуваних за рішенням Володимир Волинського міського суду Волинської області від 22 вересня 2009 року з відповідача на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід збільшити з 300 грн. щомісячно до 600 грн. В решті позову слід відмовити, виходячи із встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років та обов'язковості утримання дітей обома батьками (1210 грн. / 2). Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог (85.71%) 428.55 грн. витрат за надання правової допомоги (договір про надання правової допомоги від 07 серпня 2013 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 07 серпня 2013 року №7, від 26 листопада 2013 року №34), що не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, який встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 114.70 грн. судового збору. (До стягнення підлягали 229.40 грн. судового збору, однак позивач при зверненні з позовом до суду сплатила 114.70 грн. судового збору, та витрати по його сплаті просила залишити за нею). На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: partial