Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «ВУСО» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування витрат в порядку регресу, пов’язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 8811,55 грн. та судових витрат у розмірі 229,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між закритим акціонерним товариством «СК «ВУСО» правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «СК «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №019150-02-05-01-02 від 13.05.2008 року. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв під страховий захист страхувальника, а саме автомобіль Skoda Octavia, державний номер [NUMBER], який належить страхувальнику на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ,06.03.2009 року на вул. Треньова у м. Донецьку сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням страхувальника та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок даної ДТП забезпечений транспортний засіб зазнав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ №1615 від 12.03.2009 року. Дана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем п.п.10.1, 2.1, 2.5, 2.9 ПДР України, що підтверджується довідкою ДАІ №1615 від 12.03.2009 року та постановою Київського районного суду м. Донецька від 13.04.2009 року. Відповідно до рахунку фактури №ДЛ-25288 від 10.03.2009 року вартість матеріального збитку, заподіяного страхувальнику складає 8811,55 грн. Факт ДТП 06.03.2009 року був визнаний позивачем страховим випадком, що підтверджується страховим актом №1987-02 від 26.03.2009 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування по договору №019150-02-05-01-02 від 13.05.2008 року на користь страхувальника в сумі 8811,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4712 від 26.03.2009 року. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування на користь страхувальника у позивача виникло право вимог до відповідача по відшкодуванню сплаченого страхового відшкодування в межах фактичних витрат позивача, які складають суму 8811,55 грн. Позивачем була направлена претензія до відповідача №4902 від 13.09.2010 року з проханням добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, але відповідач до цього часу не здійснив ніяких дій для відшкодування завданої шкоди. 07.09.2010 року на позачергових загальних зборах акціонерів ЗАТ «СК «ВУСО» було прийнято рішення про зміну найменування товариства. Назву товариства було приведено у відповідність з ЗУ «Про акціонерні товариства», відповідно найменування змінено з ЗАТ «СК «ВУСО» на приватне акціонерне товариство «СК «ВУСО». Відповідно до нової редакції статуту, зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Донецької міської ради 29.09.2010 року ПРАТ «СК «ВУСО» є повним правонаступником усього майна, прав та обов’язків ЗАТ «СК «ВУСО». Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача – [PERSON], який діє на підставі перевірених судом повноважень, в судове засідання не з*явився був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об’єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до копії договору добровільного страхування наземного транспорту №019150-02-05-01-02 від 13 травня 2008 року (а.с.7-8) [PERSON] застрахувала у ЗАТ «СК «ВУСО» свій транспортний засіб марки Skoda Octavia, державний номер [NUMBER], який належить страхувальнику на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ. З копії довідки ВДАІ м. Донецька від 12 березня 2009 року 9а.с.9) вбачається, що у Київському районі м. Донецька мала місце дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення на вул. Треньова, 1, де водій [PERSON] у стані алкогольного сп’яніння керуючи автомобілем Хюндай, державний номерний знак [NUMBER] у справному стані зіткнувся з автомобілем шкода державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до копії постанови Київського районного суду м. Донецька від 13 квітня 2009 року (а.с.10) [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, яке сталося 06 березня 2009 року біля 02-10 годині [PERSON] керуючи транспортним засобом – автомобілем «Хюндай Гетс», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Треньова в Київському районі м. Донецька, виконуючи маневр правого повороту не переконався у безпеці авто дій, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода акт авіа», державний реєстраційний номер [NUMBER], що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів, та йому призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Дане судове рішення ним не оскаржувались. Згідно копії рахунку-фактурі №ДС-25288 від 10 березня 2009 року (а.с.11) [PERSON] отримала від своєї страхової 8811,55 грн. З копії страхового акту №1983-02 по договору страхування наземного транспорту №019150-02-05-01-02 від 13 травня 2008 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] застрахувала своє майно, а саме автомобіль марки Skoda Octavia, державний номер [NUMBER] та 06 березня 2009 року о 20-10 годині у м. Донецьку по вул. Треньова,1 з її майном стався випадок, який відповідно до п.4.1.1 договору страхування наземного транспорту визнаний як страховий випадок. Страховий випадок трапився з провини [PERSON] З копії платіжного доручення №4712 від 26 березня 2009 року вбачається, що позивач сплатив 8811,55 грн. страхове відшкодування. 13 вересня 2010 року на адресу [PERSON] позивачем була направлена претензія про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в сумі 8811,55 грн. (в порядку регресу). Також йому було запропоновано до 13 жовтня 2010 року шляхом перерахування грошей сплатити цю суму, а у разі відмови від добровільного відшкодування шкоди в установлений строк матеріали по його справі будуть негайно передані до суду для стягнення суми збитків в примусовому порядку (а.с.14-15). Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №713051 (а.с.5) ПАТ «СК «ВУСО» є юридичною особою та знаходиться за адресою: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, 60, сьомий поверх. Згідно копії статуту ПАТ «СК «ВУСО» у новій редакції (а.с.6) затвердженого загальними зборами акціонерів ЗАТ «ВУСО» від 07 вересня 2010 року ПАТ «СК «ВУСО» є правонаступником усього майна, прав та обов’язків ЗАТ «ВУСО». Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справи, виникає спір. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При розгляді даної цивільної справи суд вважає, що не підлягає доказуванню наявність вини [PERSON] в ДТП і в спричиненні матеріальної шкоди [PERSON], оскільки ці обставини встановлені постановою Київського районного суду м. Донецька від 13 квітня 2009р. по адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, згідно якої [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, яке сталося 06 березня 2009 року біля 02-10 годині [PERSON] керуючи транспортним засобом – автомобілем «Хюндай Гетс», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Треньова в Київському районі м. Донецька, виконуючи маневр правого повороту не переконався у безпеці авто дій, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода акт авіа», державний реєстраційний номер [NUMBER], що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів, та йому призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Дане судове рішення ним не оскаржувалось. Приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з аналізу наведених правових норм та обставин справи, можна прийти до висновку що в даному випадку відбулася не заміна осіб у вже наявному зобов'язанні на підставі договору добровільного майнового страхування (суброгація), а виникло нове зобов'язання між сторонами, замінивши інше, внаслідок дій особи, що не пов'язана з потерпілим будь - якими договірними відносинами (деліктна відповідальність). Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Вказана позиція була викладена у постанові Верховного Суду України від 28 серпня 2012 року по справі за №3-37гс12, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із цим рішенням Верховного Суду України. Таким чином, у судовому засіданні була встановлена вина відповідача [PERSON] у спричинені матеріальної шкоди позивачу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача завдану шкоду у розмірі 8811,55 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачені при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved