Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь борг в сумі 619,27 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є споживачем природного газу і перебуває у фактичних договірних відносинах з ПАТ «Полтавагаз». На даного абонента відкрито особистий рахунок [NUMBER] та видано розрахункову книжку. Відповідач не належним чином виконує своє зобов'язання, щодо оплати наданих послуг, в результаті чого станом на 01.09.2013 року існує заборгованість у розмірі 619,27 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов. При цьому представник позивача додав, що [PERSON] є пільговиком з 1995 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає. Раніше [PERSON] надав суду письмове заперечення проти позову, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки з 1996 року він користується пільгами відповідно до ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а заборгованість нарахована позивачем без врахування цих пільг. Спір щодо пільг виник між сторонами давно, у зв'язку з чим у 2004 році відповідач звернувся до прокуратури Карлівського району з заявою про проведення перевірки. 15.03.2004 року відповідач отримав відповідь з прокуратури, що згідно інформації Карлівського УЕГГ, він сплачує за газ 50%. Відповідач зазначає, що від дати відповіді з прокуратури, в графі «пільги» роздруківки Карлівського УЕГГ, стали зазначати пільгу 50%, а до того в цій графі нічого не вказувалось. У розрахунковій книжці, виданій на ім'я відповідача, також зазначено, що з 01.07.2004 року він має пільгу 50%, тоді як в розрахунку заборгованості це не вказано. Таким чином, він здійснював розрахунок за спожитий природний газ у повному обсязі (з урахуванням 50% пільги), а заборгованість нарахована безпідставно. Відповідач також зазначив, що позивачем пропущено строки позовної давності, у зв'язку з чим заборгованість не підлягає до стягнення. (а.с. 21) На підтвердження зазначених в запереченні обставин, відповідачем долучено копію відповіді з прокуратури, копії пенсійних посвідчень та копії розрахункової книжки. (а.с. 22-25) Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Зі статуту ПАТ «Полтавагаз» вбачається, що до 04.03.2011 року вони мали найменування ВАТ «Полтавагаз». (а.с. 6) Частиною 2 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов'язок споживача оплачувати їх у строк встановлений договором або законом. Ст. 1 та ст. 13 даного Закону, відносять послуги з газопостачання до комунальних. Згідно п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року, споживач зобов'язаний оплачувати надані послуги з газопостачання щомісячно. Згідно п. 17 Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи вбачається і цей факт не заперечується сторонами в судовому засіданні, що позивач надає відповідачу послуги з газопостачання, а відповідач не відмовляється від їх отримання та здійснює щомісячні платежі по їх оплаті, що підтверджується карточкою (а.с. 9) та копією розрахункової книжки (а.с. 25). Згідно карточки, станом на 01.09.2013 року, абонент [PERSON] має заборгованість по оплаті за надані послуги, яка становить 619,27 грн. (а.с. 9-10) Відповідач зазначену заборгованість заперечує як таку, що нарахована без врахування наданих йому пільг. До матеріалів справи долучено копії посвідчень [PERSON] відповідно до яких останній має право на пільги встановлені законодавством України для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби. Посвідчення №001261 було видано 10.05.2001 року і 13.09.2012 року видано нове - №494303. На кожному з посвідчень зазначено, що воно безстрокове і діє на всій території України. (а.с. 23-24) Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби, та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством. Згідно з положеннями п. 18 Правил надання населенню послуг з газопостачання, якщо споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати природного або скрапленого газу, в договорі робиться відповідна позначка. У разі отримання права на пільги з оплати природного або скрапленого газу споживач повинен звернутися до газопостачального підприємства з письмовою заявою та документами, що підтверджують його право на пільги. У разі отримання адресної субсидії або іншого виду державної соціальної допомоги споживач вносить плату за надані послуги з газопостачання в установленому порядку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з 2002 року відповідач мав право на пільгу щодо оплати послуг з газопостачання, відповідно до ст. 12 вказаного Закону. До матеріалів справи також долучено копію розрахункової книжки абонента [PERSON] Розрахункова книжка датована 2004-2005 роками і на ній поставлено відмітку, що з 01.07.2004 року [PERSON] встановлено пільгу 50% (а.с. 25). Проте, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що згідно з даними ПАТ «Полтавагаз», [PERSON] має право на пільги з 1995 року і рахується у товаристві пільговиком з цього часу. В матеріалах справи відсутні письмові докази, які прямо свідчать про те, що з 1995 року відповідач користується пільгами при оплаті послуг з газопостачання. У своєму запереченні відповідач зазначив, що має право на пільгу з 1996 року і в судовому засіданні від такого твердження не відмовляється. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому суд вважає доведеною ту обставину, що з 1996 року [PERSON] встановлено пільгу по оплаті послуг з газопостачання. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» діє з 20.12.1991 року. Останні зміни в текст ч. 5 ст. 12 Закону було внесено Законом від 18.09.1997 року. Заборгованість, згідно карточки, нараховувалась в період з 2002 по 2013 роки (а.с. 9-10). Таким чином, суд приходить до висновку, що в період нарахування боргу, для відповідача була передбачена пільга у розмірі 50%. З карточки по абоненту [PERSON] вбачається, що з січня 2002 року по січень 2005 року, передбачені Законом пільги відповідачу не нараховувались. При цьому борг формувався виходячи з сум, що підлягали до сплати у повному обсязі (без врахування пільги). Виходячи з вищезазначеного, таке нарахування боргу є необґрунтованим. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що борг нараховувався без врахування пільг, оскільки кошти в рахунок пільги, до ПАТ (ВАТ) «Полтавагаз» не надходили. Карточка по абоненту [PERSON] - єдиний доказ заборгованості по позову. Виходячи з вищевикладеного, заборгованість нараховане не правильно, а тому суд не може взяти такий розрахунок за основу при визначенні суми, що підлягає до стягнення. Іншого розрахунку суду надано не було. Суд не володіє спеціальними знаннями на підставі яких може провести перерахунок заборгованості за період з 2002 по 2013 рік, з урахуванням не наданих відповідачу пільг. Обов'язок доказування, статтею 60 ЦПК України, покладено на сторони. Зазначена у позові заборгованість в судовому засіданні доведена не була, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю. Суд не розглядає клопотання відповідача про застосування строків позовної давності щодо вимог ПАТ «Полтавагаз», оскільки в задоволенні позову необхідно відмовити по суті. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, при відмові в задоволенні позову у повному обсязі, необхідно відмовити і в задоволенні вимог, щодо стягнення сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: dismissed