Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві позивач вказав на те, що з 2002 року він володіє житловим будинком, позначений як А-1 - житловий будинок, В-1 літня кухня, Б-1 гараж, сарай Г-1, Д-1, К-1, З-1, П-1 погріб, №1-2 забор, И-1 вбиральня, І вимощення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також земельною ділянкою площею 0,4844 га, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,146 га ведення особистого підсобного господарства, 0,3384 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області по [ADDRESS]. Власником зазначеного майна являється відповідачка. На сьогоднішній день позивач продовжує добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватись даним нерухомим майном в повному обсязі, доглядає за будинком та утримує його, постійно проводить в ньому поточний та капітальний ремонт, сплачує всі комунальні платежі. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з приводу переоформлення права власності на дане нерухоме майно, оскільки понад 10 років безперервно користується даним нерухомим майном. Відповідачка відмовила, мотивуючи відсутністю всіх необхідних документів. Таким чином, позивач має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, відповідачки, третьої особи - Держаної реєстраційної служби Покровського РУЮ у Дніпропетровській області. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зв'явилась, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Держаної реєстраційної служби Покровського РУЮ у Дніпропетровській області - рішення просить винести на розсуду суду. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], яка вдруге не з'явилася в судове засідання. Про час слухання справи в суді була повідомлені належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на землю серії ДП Пк №000012 від 07.09.1998 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,4844 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,146 га., ведення особистого підсобного господарства, 0,3384 га., що розташована за адресою: [ADDRESS]. (а.с.10). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального жилого фонду, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником зазначеного житлового будинку являється [PERSON] (а.с.6-8). Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України способом захисту свого особистого немайнового або майнового права є визнання права, зокрема права власності. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Таким чином, судом встановлено, що фактично [PERSON] є власником житлового будинку, позначений як А-1 - житловий будинок, В-1 літня кухня, Б-1 гараж, сарай Г-1, Д-1, К-1, З-1, П-1 погріб, №1-2 забор, И-1 вбиральня, І вимощення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також земельної ділянки площею 0,4844 га, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,146 га ведення особистого підсобного господарства, 0,3384 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області по [ADDRESS]. Але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючої документації він не має можливості в повному обсязі здійснювати права власника, в зв'язку з чим, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved