Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач 22.02.2013 року звернувся до суду з позовом до Савич Мар`яни Василівни, зацікавлена особа: Білгород-Дністровська міська рада, третя особа: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що після проведення обстеження будинку по вул. Жовтнева, 34 було встановлено, що будинок 1901 року, дворового типу розділено на 4 квартири, в квартирі № 1 більш пяти років ніхто не мешкає, стан приміщення квартири незадовільний, вікна без скла, двері без запірних приладів та відчинені, під стінами квартири куча побутового бруду, прохід завалено сміттям. Зі слів сусідів раніше в квартирі мешкала Савич Мар`яна Василівна, а останні пять років ніхто не проживає, приміщення служить тимчасовим притулком для осіб без постійного місця проживання та наркоманів, які в зимовий період розпалюють вогнище, чим створюють загрозу пожежі у всьому будинку. Квартира [ADDRESS] є комунальною власністю, по реєстраційним даним в квартирі значиться зареєстрованою, але не проживає більш як пять років [PERSON] та її дочка [PERSON], [INFO], у звязку з чим позивач просить суд визнати Савич Мар`яну Василівну, [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], а також зняти з реєстраційного обліку [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неяки суду невідома, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у їх відсутність. (а.с.39,73). Відповідач в судове засідання не з’явилася, надавши суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність та заперечує проти задоволення позовних вимог.Заперечення в письмовому вигляді додає. (а.с.52-61,77). Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неяки суду невідома(а.с.76). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неяки суду невідома (а.с.75). У зв’язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне відмовити КП “Житлово-експлуатаційне обєднання-1” в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Білгород-Дністровської міської ради № 763-V від 25.06.2009 року “Про передачу частки житлового фонду з балансу комунального підприємства “Житлово-експлуатаційне обєднання № 2” на баланс комунального підприємства “Житлово-експлуатаційне обєднання № 1” передано частку житлового фонду з балансу комунального підприємства “Житлово-експлуатаційне обєднання № 2” на баланс комунального підприємства “Житлово-експлуатаційне обєднання № 1” згідно переліку, в т.ч. будинок № 34 по вул. Жовтнева м.Білгород-Дністровський (а.с.6-7). У відповідності до актів КП “Житлово-експлуатаційне обєднання № 1” від 10.09.2012 року та 07.02.2013 року, у житловому будинку № 34 по вул. Жовтнева м.Білгород-Дністровський зареєстрована Савич Мар`яна Василівна, [INFO], однак за вищевказаною адресою з 2007 року не проживає. Помешкання квартири знаходиться у незадовільному стані та потребує капітальних ремонтних робіт (а.с.3,4). Разом з Савич Мар`яною Василівною, [INFO], у вищевказаному житловому будинку зареєстрована її донька [PERSON], [INFO] що підтверджується довідкою з місця реєстрації про склад сім`ї та прописки № 378 від 11.02.2013 року (а.с.7). В судовому засіданні, яке відбулось 19.11.2013 року, відповідачка надала заперечення проти позову КП “ЖЕО-1”, в якому посилаючись на п. 7 ч.3 ст. 71 ЖК України вказувала, що за вищевказаною адресою зарєстровані не тільки відповідачка та її донька, а ще племінниця відповідачки – [PERSON] (а.с.64), яка засуджена до позбавлення волі. Також у свої запереченнях [PERSON] вказувала на той факт, що тимчасова залишила будинок своїй племінниці, т.я. вона є сиротою та на той час була повнолітня, вважаюи що племінниці потрібно окреме житло, крім того племінниця веле аморальний спосіб життя, а тому спільне проживання було не можливим. Подалі [PERSON] було засуджено до позбавлення волі. Зараз проживати у квартирі [PERSON] не має можливості, оскільки вона у непридатному для цього стані, а тому нею був отриманий кредит для проведення ремонтних робіт. Крім цього, відповідачка стверджує, що, на даний час за її кошти у квартирі здійснюються ремонтні роботи, вона ніколи не була відсутня в квартирі більш ніж 6 місяців. До того ж, відповідно до розрахункової книжки, відповідачка постійно розраховувалась за квартирну плату. На підтвердження цих обставин відповідачем надані копії розрахунків, а також копії накладних.(а.с.55-61). Як вбачається з матеріалів справи ані відповідачка, ані її чоловік власниками нерухомого майна в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі не значяться, інформація щодо передачі у власність будь-яких земельних ділянок на території міста вищевказаним громадянам відсутня (а.с.62,63) У відповідності до ч.1, 2 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до п. 7 ч.3 ст 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У відповідності до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Згідно ч.1 ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з аналізу вищезазначених норм для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Акти про відсутність відповідачів у спірної квартирі, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містить інформацію про причини відсутності відповідачів, натомість вказані акти лише підтверджують поважність причини не проживання, оскільки спірна квартира потребує капітального ремонту, а відтак підтверджує доводи відповідача, щодо її не проживанням з поважних причин у зв’язку із проведенням ремонтних робіт у спірної квартирі. (а.с.3,4) Ураховуючи зміст заявлених позовних вимог відповідно до правових норм та положень ст. 60 ЦПК України позивачами не надано доказів які підтверджують факт відсутності відповідачів у спірної квартирі без поважних причин понад шести місяців, з яких підстав суд вважав би вимоги обґрунтованими. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статей 58, 59 ЦПК України докази мають бути належними та допустимими. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не наведено конкретних підстав та не надано доказів, які відповідали б вимогам статей 58, 59 ЦПК України щодо їх належності та допустимості, для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Вимоги позивача, щодо зняття з реєстраційного обліку , є похідними від основного позову та може бути задоволено лише у разі задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому, за викладених обставин задоволенню не підлягає. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи те, що відповідачка дійсно була тимчасово відсутня у спірному приміщенні з поважних причин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed