Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 11 листопада 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 11 червня 2013 року. Зазначає, що після народження другої дитини припинили проживати разом, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Вказує на те, що діти перебувають на її повному забезпеченні. Самостійно можливості утримувати дітей немає, так як на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, доходу немає. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, вважає, що можливість забезпечувати матеріально дітей в нього є. А тому, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 138084 (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 176761 (а.с.6) Згідно довідки про склад сімї, виданої [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю М.Ж.К. 13.08.2013 року № 1139, син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З довідки про заробітну плату виданої Прокуратурою Волинської області № 18/133 від 07.07.2013 року вбачається, що відповідач працює прокурором Волинської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері (а.с. 8). Оскільки відповідач має стабільний дохід, аліменти слід стягнути у частці від його заробітку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Крім того, з відповідача слід достягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: partial