Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 14.01.2009р. ним було придбано у [PERSON], якій діяв в інтересах [PERSON] на підставі довіреності автомобіль марки RENAULT Trafic, 2000 р.в., об»єм двигуна 1870 D, кузов №[NUMBER], тип ТЗ - фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер [NUMBER]. Цього ж дня, відповідачем [PERSON] було передано позивачу автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 20.04.2005р. Красилівським МРЕВ та ключі від вищевказаного автомобіля. Крім того, позивачу було видано довіреність від [PERSON], яка була посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] за якою позивачу було надано усі права щодо користування та розпорядження вказаним автомобілем. Однак, право власності на автомобіль позивачем переоформлено в органах ДАІ не було, через відсутність коштів, так як переоформлення автомобілів потребує значних витрат. Довіреність була укладена на позивача, а також [PERSON], та [PERSON], та [PERSON] Протягом вказаного часу, з 14.01.2009р. позивач користувався автомобілем і ніс всі необхідні витрати по його експлуатації, та укладав необхідні поліси страхування. Того ж 14.01.2009р. між позивачем та [PERSON] було складено акт приймання-передачі вищевказаного транспортного засобу. Однак, як стало відомо позивачу в подальшому, в липні 2013р. при переоформленні автомобіля, на вказаний автомобіль було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження за постановою державного виконавця Староконстянтинівського РУЮ [PERSON] від 25.04.2012р. за виконавчим провадженням про примусове стягнення коштів з [PERSON] Оскільки, такі зобов»язання у [PERSON] виникли вже після продажу автомобіля, позивач був змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. В судовому засіданні позивачем [PERSON] було подано заяву про слухання справи у його відсутність. Позов просить задоволити у повному обсязі. Відповідачами [PERSON], та [PERSON] подано заяви, за якими відповідачі просять слухання справи проводити у їх відсутність. Позов визнали. Третя особа - Відділ ДВС Староконстянтинівського РУЮ до суду представника не направив, неодноразово повідомлявся про призначення судових засідань, однак до суду представник третьої особи не з»явився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності на транспортний засіб серії [NUMBER], виданого 20.04.2005р. Красилівським МРЕВ є власником автомобіля марки RENAULT Trafic, 2000 р.в., об»єм двигуна 1870 D, кузов №[NUMBER], тип ТЗ - фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер [NUMBER]. 14.01.2009р. діючий від імені власника [PERSON] на підставі довіреності від 20.07.2005р. (а.с.7) уклав довіреність на [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.6) на право керування даним транспортним засобом, включаючи право продажу від його імені даного транспортного засобу. До матеріалів позову доказу укладення іншого правочину, зокрема, договору купівлі-продажу не подано. Факт, виконання умов правочину продажу даного транспортного засобу позивач грунтує на видачі довіреності від 14.01.2009р., та поданого суду страхового полісу (а.с.9). У відповідності до наданого суду витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей довіреність від 14.01.2009р. була зареєстрована на реєстраційним номером 26226257 (а.с.9). У відповідності до постанови ВДВС Староконстянтинівського РУЮ від 25.04.2012р. на майно [PERSON] було накладено арешт в межах стягнення суми 36728,55 грн. (а.с.30). За твердженням позивача, що не доведено ним відповідним доказом, в склад арештованого майна увійшов і вищевказаний автомобіль RENAULT Trafic, 2000 р.в., об»єм двигуна 1870 D, кузов №[NUMBER], тип ТЗ - фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому за заявленими вимогами, позивач вважає Відділу ДВС Староконстянтинівського РУЮ саме 3-ою особою, а не відповідачем. Зміна статусу вказаної особи на відповідача є можливою лише за згодою позивача, який до суду не з»явився та двічі подав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Тому, при розгляді судового спору, суд виходить з наявних у справі доказів. Визначаючись щодо заявлених вимог та оцінюючи надати суду докази, суд виходить з того, що у відповідності до ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з даних нормативних положень, суд оцінюючи подані суду докази сторони позивача, враховує, що наявна в справі довіреність на право користування та розпорядження автомобілем не може бути доказом укладення фактичного договору купівлі-продажу автомобіля, оскільки за своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, та повірений зобов'язується діяти від імені довірителя. Згідно статей 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль. Статтею 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, може в будь-який час її скасувати, припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення особи, яку він представляє. Виходячи з тих самих нормативних положень не є ознакою переходу до позивача права власності на вищевказаний транспортний засіб і страхові поліси, які є лише підтвердженням виконання позивачем як володільцем автомобіля обов»язку страхування відповідальності водія, що керує транспортним засобом. Доказ зняття транспортного засобу є реєстрації в зв»язку з продажем автомобіля станом на 14.01.2009р. суду також не наданий. Також згідно ст. 210 ЦК України, суд враховує, що правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Так, ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" встановлено обов'язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, та облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Згідно п.п. 7, 8 постанови КМУ від 07.09.1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції забороняється. П. 33 даного Порядку встановлено необхідність перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників, для проведення якої до підрозділів Державтоінспекції подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), а для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження - документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, разом із зазначеними актами. Тому, суд вважає, що позивачем не доведено під ставність визнання за ним права добросовісного набувача за фактичним продажем автомобіля від 14.01.2009р., а отже у задоволенні позовної вимоги про визнання права добросовісного набуття слід відмовити. В зв»язку з недоведеністю вимоги щодо набуття позивачем права власності на транспортний засіб автомобіль RENAULT Trafic, 2000 р.в., об»єм двигуна 1870 D, кузов №[NUMBER], тип ТЗ - фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер [NUMBER] відсутні і правові підстави для задоволення вимоги щодо звільнення майна з під арешту та його повернення позивачу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed