Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зазначаючи, що 17.10.2000 року Відкритим акціонерним товариством "Будівельно-монтажне управління № 23" (далі по тексту – ВАТ «БМУ № 23») йому виданий ордер № 4 на отримання відомчого житла, площею 25 м.2 з правом проживання членів його родини, за адресою: м. Скадовськ, вул. Колгоспна, 5. Вказане житло було відчужене ВАТ "БМУ № 23" на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2009 року [PERSON], яка 14.05.2012 року подарувала 68/100 вищевказаного будинку на підставі договору-дарування [PERSON] Вважаючи договір купівлі-продажу, що укладений між ВАТ "БМУ № 23" та [PERSON] недійсним, так його зміст суперечить цивільному законодавству, житловому праву, а також моральним засадам суспільства, оскільки Продавець та Покупець приховали від нотаріуса, який посвідчував правочин, наявність ордеру № 4 на отримання відомчого житла, позивач просив визнати договір купівлі-продажу житлового будинку № 5 по вул. Колгоспній в м. Скадовську Херсонської області укладений 04.09.2009 року між ВАТ "БМУ № 23" та [PERSON] недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник [PERSON] та [PERSON] – [PERSON] позовні вимоги не визнала й просила відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] з 1993 по 2006 р. працював у дочірньому підприємстві «БМУ № 23», яке в подальшому реорганізовано в ВАТ «БМУ № 23», що підтверджується копією трудової книжки. 17.10.2000 р. ВАТ «БМУ № 23» видано ордер № 4 на право прописки та заселення в котедж по вул. Колгоспній, 5 в м. Скадовськ, площа 25 кв.м., склад сім’ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому частиною першою статті 58 ЖК України передбачено, що виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як вбачається з копії договору купівлі продажу від 04.09.2009 р., ВАТ «БМУ № 23» відчужило домоволодіння № 5 по вул. Колгоспній м. Скадовськ Херсонської області [PERSON] Як вказано в зазначеному договорі, ВАТ «БМУ № 23» є власником відчужуваного домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності, видане 08.05.2007 р. виконкомом Скадовської міської Ради від 18.04.2007 р. № 84. Згідно п. 3 вказаного договору, відчужуване домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 225,6 кв.м., житловою площею 106,8 кв.м.; житлового будинку літ. «В», загальною площею 274,6 кв.м., житловою площею 91,9 кв.м.; літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Д», душу літ. «Ж», водопроводу № 1, огорожа 2-5. Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення сторонами оскаржуваного правочину вимог, передбачених ст. 203 ЦК України, а посилання на наявність ордеру № 4 на заселення в котедж по вул. Колгоспна, 5 в м. Скадовськ, площа 25 кв.м., суд вважає безпідставними, оскільки вказаний ордер не посвідчує право власності [PERSON] на майно, що відчужене згідно договору купівлі-продажу від 04.09.2009 р., укладеного між ВАТ «БМУ № 23» та [PERSON], а посвідчує право користування вказаним в ордері приміщенням. Крім того, позивач не є стороною оскаржуваного правочину. З урахуванням наведеного, заявлені позовні вимоги суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються і не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed