Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 листопада 2006 року по 26 травня 2010 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу, а саме з травня 2010 року дитина, за їх спільною згодою, проживає з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Оскільки відповідач добровільно надавати допомогу на утримання не бажає, є працездатною особою і офіційно працює, інших дітей не має, тому просить стягувати з неї аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з викладених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що дійсно, після розлучення, за спільною згодою, дитина залишилась проживати з позивачем, тільки для того, щоб мала змогу відвідувати дитячий садочок в м.Чернівці, так як у них в селі в садочку не було місць. З лютого 2011 року вона стала працювати помічником вихователя в дитячому садочку в м.Чернівці, однак заробітна плата є мізерною, крім того у неї на утриманні є ще неповнолітній син - інвалід дитинства. Вона по мірі можливості, час від часу купляла дитині одяг, взуття, брала до себе на вихідні, однак останнім часом позивач забороняє дитині спілкуватись з нею. Вважає, що матеріальний стан позивача дозволяє йому утримувати доньку, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2006 року по 26 травня 2010 року. Мають доньку, [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту КЖРЕП-5 від 14 жовтня 2013 року, малолітня, [PERSON], 2007 року народження проживає разом з батьком, [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їхнього повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки №73 від 25.10.2013 року, виданої управлінням освіти Чернівецької міської ради, відповідач [PERSON] працює помічником вихователя в ДНЗ №47 з 14 лютого 2011 року і згідно довідки №1485 від 28 жовтня 2013 року її середньомісячна заробітна плата становить 1274,67 гривень. Згідно довідок Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з матір»ю, [PERSON], [INFO] та сином, [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства і знаходиться на її утриманні. Судом не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача на те, що вона приймала участь в утриманні дитини, час від часі купляючи їй одяг та взуття, оскільки ці покупки носять періодичний характер і як вбачається з показів позивача мали місце вже після його звернення до суду з даним позовом. Крім того, намір відповідача звернутись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з нею, не є підставою для звільнення від сплати аліментів, а тому, виходячи з матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку, що з неї слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, що відповідатиме вимогам ст.183 СК України. Також з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 229,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved