Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Стрийський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України звернувся з позовною заявою до суду та уточнивши позовні вимоги просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради від 04.06.2002р. №77 «Про оформлення права власності за закритим акціонерними товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на будівлі санаторію «Троянда» та будівлю санаторію «Дністер» в частині оформлення права власності за закритим акціонерними товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на корпус №1 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 39 м.Моршин Львівської області, корпус №2 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 37 м.Моршин Львівської області, корпус №3 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 37а, м.Моршин Львівської області, корпус №5 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 35а м.Моршин Львівської області, корпус №3 санаторію «Дністер» по вул..100-річчя курорту Моршин, 6а, м.Моршин Львівської області, визнати недійсними свідоцтва про право власності, видані закритому акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на підставі рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради від 04.06.2002р. №77, а саме на корпус №1 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 39 м.Моршин Львівської області – свідоцтво на право власності №011009 від 14.08.2002р., корпус №2 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 37 м.Моршин Львівської області - свідоцтво на право власності №011010 від 14.08.2002р., корпус №3 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 37а, м.Моршин Львівської області - свідоцтво на право власності №011011 від 14.08.2002р. , корпус №5 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 35а м.Моршин Львівської області - свідоцтво на право власності №011012 від 14.08.2002р., корпус №3 санаторію «Дністер» по вул..100-річчя курорту Моршин, 6а, м.Моршин Львівської області - свідоцтво на право власності серії САА №069036 від 21.10.2003р., визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.09.2005р. за реєстровим №1-3875 укладений між закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та [PERSON] щодо купівлі-продажу корпусу №3 санаторію «Дністер» в м.Моршин вул..100-річччя курорту Моршин, 6а, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.08.2002р. за №4610115/2002-23, укладеного між ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та [PERSON] «Курорт-Поліс» щодо купівлі-продажу корпусів №1 санаторію «Троянда» в м.Моршин вул..І.Франка, №30, корпус №3 санаторію «Троянда» в м.Моршин вул..І.Франка, №37-а, корпусу №5 санаторію «Троянда» в м.Моршин вул..І.Франка, №35-а, договору купівлі-продажу від 10.09.2002р. за №4610115/2002-27 укладеного між ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та МП «НІК» щодо купівлі-продажу корпусу №2 санаторію «Троянда» в м.Моршин вул..І.Франка, №37, скасувати державну реєстрацію права власності проведеної комунальними підприємством Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації на зареєстроване за [PERSON] право приватної власності на корпус №1 по вул..І.Франка, 39 м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 16113980), зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Антрацит-Плюс ЛТД» права приватної власності на корпус №3 по вул..І.Франка, 37а м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 16108461), зареєстрованого за [PERSON] права приватної власності на нежитлову будівлю по вул..І.Франка, 35а м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 7355346), зареєстрованого за [PERSON], [PERSON] права приватної власності по ? частині за кожним на корпус санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 37 м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 1436440), зареєстрованого за [PERSON] права приватної власності нежитлову будівлю корпус №3 санаторію «Дністер» площею 1081.2 кв.м. по вул..100-річчя курорту Моршин, 6а (колишня вул..[PERSON]) м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 3122017), витребовувати із незаконного володіння [PERSON] корпусу №1 по вул..І.Франка, 39 м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 16113980), Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Антрацит-Плюс ЛТД» корпусу №3 по вул..І.Франка, 37а м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 16108461), [PERSON] корпусу санаторію "Троянда" по вул..І.Франка, 37 м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 7355346), [PERSON], [PERSON] корпусу №2 санаторію «Троянда» по вул..І.Франка, 37 м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 1436440), [PERSON] нежитлову будівлю корпус №3 санаторію «Дністер» площею 1081.2 кв.м. по вул..100-річчя курорту Моршин, 6а (колишня вул..[PERSON]) м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 3122017), визнати право власності за державою в особі Фонду Державного майна України на нерухоме майно – корпус №1 площею 1063.7 кв.м вартістю 109007 грн. (згідно витягу реєстру прав власності на нерухоме майно №11898694 від 20.09.06р.) вул..І.Франка, 39 м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 16113980), корпус №3 площею 340.5 кв.м. вартістю 45135 грн. (згідно витягу реєстру прав власності на нерухоме майно №11893483 від 20.09.06р.) вул..І.Франка, 37а м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 16108461), нежитлову будівлю площею 625.7 кв.м. вартістю 158708 грн. (згідно витягу реєстру прав власності на нерухоме майно №4671082 від 08.09.2004р.) вул..І.Франка, 35а м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 7355346), нежитлову будівлю корпус №2 санаторію «Троянда» площею 334.1 кв.м. вартістю 47865 грн. (згідно витягу реєстру прав власності на нерухоме майно №756235 від 11.06.2003р.) вул..І.Франка, 37 м.Моршин Львівської області (реєстраційний номер майна 1436440), нежитлову будівлю корпус №3 санаторію «Дністер» площею 1081.2 кв.м. по вул.. 100-річчя курорту Моршин, 6а (колишня [PERSON]), (реєстраційний номер майна 3122017), вартістю 809046 грн. (згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №26258477 від 31.05.2010р. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови [PERSON] Міністрів УРСР № 606 від 23.04.1960 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку [PERSON] охорони здоров'я УРСР» усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати [PERSON] охорони здоров’я зобов’язано було передати у строк до 01.05.1960 Українській республіканській раді профспілок з метою дальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Згідно з п.2 вказаної [PERSON] всі санаторії, в тому числі і санаторій «Троянда» та санаторій «Дністер» (м.Моршин) були безкоштовно передані у відання Української Республіканської ради профспілок (Укрпрофради). Виконавчим комітетом Ленінської районної [PERSON] народних депутатів міста Києва було винесено Рішення № 9971 від 23.12.1991, яким зареєстровано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» як підприємство, яке є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об’єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене на майні засновників - Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. При цьому, частка майна даної Федерації, переданого у статутний фонд Товариства, становила 92,92 % розміру статутного фонду. На виконання вимог [PERSON] [PERSON] Федерації незалежних профспілок України від 22.11.1991р. «Про створення акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», відповідно до акту від 24.01.1992, у власність останнього було передано майно територіальних санаторно-курортних установ, санаторіїв, будинків відпочинку, тощо та згідно з Переліку до акту від 24.01.1992, в тому числі, цілісний майновий комплекс Санаторію «Троянда» та санаторію «Дністер», який увійшов до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». КП Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, на підставі Рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради №77 від 04.06.2002 було проведено реєстрацію права власності на цілісний майновий комплекс «Санаторію «[PERSON]» та санаторію «Дністер». На момент заснування ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» була чинна [PERSON] Верховної [PERSON] Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990 № 506, якою було введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна. Таким чином, під час створення ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» майно, яке передавалось до статутного капіталу товариства, не переходило у його приватну власність, а залишалось і залишається у власності Держави. 24.08.1991р. Україна проголошена незалежною демократичною державою. З моменту проголошення незалежності чинними на території України є Конституція, закони, постанови Уряду та інші акти законодавства Республіки. Цей акт набрав чинності з моменту його схвалення. У зв'язку з цим весь економічний, науковий, технічний потенціал, розміщений на території України, став власністю народу України. Згідно з Указом [PERSON] Верховної [PERSON] України «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, власність держави» № 1452-ХП від 30.08.1991 та ст.1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991 № 1540-ХП майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України. Відповідно до Закону України від 10.09.1991 «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України», рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття [PERSON] Верховної [PERSON] України від 24.08.1991 «Про проголошення незалежності України» без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними. З метою збереження в інтересах громадян України майна загальносоюзних громадських організацій колишньою Союзу РСР, відповідно до [PERSON] Верховної [PERSON] України від 10.04.1992 № 2268-ХП «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР розташовані на території України» майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР вирішено тимчасово передати Фонду державного майна України. Крім того, [PERSON] Верховної [PERSON] України від 04.02.1994 № 3943-ХП «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишньою Союзу РСР» встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю. Пунктом 3 зазначеної постанови також передбачено, що до законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, Фонд державного майна здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій (їх структурних підрозділів). Зазначені постанови Верховної [PERSON] України є загальнообов'язковими та законними, про що також свідчить Розпорядження Президента України «Про заходи щодо майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» № 123/96-рп від 24.05.1996 яким доручалось Уряду у двомісячний термін проінформувати главу держави про стан виконання парламентських постанов та подати на розгляд Верховної [PERSON] України пропозиції щодо вирішення питань права власності на майно зазначених організацій. На виконання вимог [PERSON] Верховної [PERSON] України від 01.1 1.1996 № 461/96-ВР «Про проект [PERSON] Верховної [PERSON] України про тлумачення [PERSON] Верховної [PERSON] України «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» Фондом державного майна України було складено перелік установ, організацій і підприємств, які станом на 24.08.1991 знаходились у віданні Української республіканської ради по туризму і екскурсіях Федерації профспілок України Загальносоюзної конфедерації профспілок (колишнього ВЦРПС). До цього Переліку було включено цілісний майновий комплекс санаторію «Троянда» та санаторію «Дністер» (копію витягу з Переліку додано до матеріалів справи). Приналежність майна профспілок до загальносоюзних громадських організацій підтверджується їх Статутом. Профспілкові організації діяли за загальним Статутом, затвердженим [PERSON] XVIII з’їзду профспілок СРСР від 01.01.1987 та складали масову громадську непартійну організацію - відповідно до 1990 року були загальносоюзною громадською організацією. Згідно з другим розділом Статуту організаційна структура профспілок будувалася за територіальним та галузевим принципом. У республіках діяли республіканські, краєві, обласні ради. Згідно з розділом 3 Статуту - вищим органом професійних спілок був з'їзд, а також Всесоюзна [PERSON] Професійних союзів, яка діяла у період між з'їздами. В єдиній системі профспілок колишнього СРСР Укрпрофрада представляла республіканську організацію і мала статус юридичної особи. Таким чином, оскільки питання щодо суб'єктів права власності зазначеного майна на законодавчому рівні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій і на даний час залишається державною власністю, а тому законні підстави для розпорядження Федерацією профспілок України та ЗЛТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР (продаж), передачі до статутних фондів господарських товариств, відчуження у будь-який інший спосіб відсутні. Статтею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» від 10.09.1991 № 1540- XII встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування є державною власністю. Згідно з п.п. ст. 1, 4 Тимчасового Положення «Про Фонд державного майна України», затвердженого [PERSON] Верховної [PERSON] України від 07.07.1992, Фонд державного майна України здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна та виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю; одним з основних завдань Фонду державного майна України є захист майнових прав України на її території та за кордоном. За вимогами ст. 7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», за Фондом державного майна закріплено повноваження щодо розпорядження майном, що перебуває на балансі громадських організацій колишнього СРСР. яке має статус державного. Статтею 225 ЦК УРСР встановлено, що право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власнику. Таким чином, майно, передане до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», є державною власністю, а право розпорядження цим майном належить виключно Фонду державного майна України. Сторонами у справі та третіми особами не представлено жодного належного та допустимого доказу про надання Фондом державного майна України дозволу на відчуження чи в інший спосіб зміни форми власності майна, яке є предметом спору. Крім цього, на момент відчуження ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» прав на спірне майно не мала, діяла вимога щодо реєстрації прав на нерухоме майно, зокрема, ст.ст. 244, 227 ЦК УРСР, Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР [PERSON] комунального господарства Української РСР від 31.01.1966, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, погоджена Заступником Голови Верховного суду Української РСР від 15.01.1966. В той же час, доказів реєстрації прав за ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» на спірні об'єкти нерухомого майна на момент їх відчуження відповідачами не представлено. Тобто, належних правовстановлюючих документів (в розумінні законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин), ні у Федерації незалежних профспілок України, ні у ЗЛТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» ніколи не було, оскільки Федерація незалежних профспілок України не отримувала у власність спірне майно, ні за радянських часів, ні за часів незалежності України. Також 16.06.1992 прийнято Закон України «Про об'єднання громадян» № 2460-ХІІ, який набув чинності 18.07.1992. Вказаним Законом встановлено, що особливості правового регулювання діяльності профспілок визначаються Законом України про профспілки. Такий закон прийнятий значно пізніше, зокрема, особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок в Україні визначено Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 № 1045-ХІУ. Отже, до набуття чинності Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки в Україні повинні були діяти відповідно до Закону України «Про об'єднання громадян». Відповідно до ст. 21 Закону України «Про об'єднання громадян», об'єднання громадян може мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення його статутної діяльності. Об'єднання громадян набуває право власності на кошти та інше майно, передане йому засновниками, членами (учасниками) або державою, набуте від вступних та членських внесків, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, а також на майно, придбане за рахунок власних коштів чи на інших підставах, не заборонених законом. Статтею 20 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХІІ було визначено, що професійні спілки та їх громадські об'єднання є суб'єктами колективної власності, згідно зі ст. 20 Закону України «Про власність», - право колективної власності. Викладені обставини та нормативно правові акти підтверджують право державної власності на спірне майно, в той же час, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено учасниками процесу в судових засіданнях, ні відповідачі, ні треті особи, не визнають та оспорюють право державної власності на згадані об'єкти. Вказані обставини свідчать про те, що ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», не ставши власником майна не мала права без згоди ФДМ України продавати це майно за спірним договором купівлі-продажу. Крім того, просить поновити строк позовної давності, оскільки як зазначено в позовній заяві, про факт неправомірного набуття права власності на корпус № 1 санаторію «Троянда» по вул.1.Франка,39, м.Моршин, корпус № 5 санаторію «Троянда» по вул.І.Франка. 35а, м.Моршин, корпус № 3 санаторію «Троянда» по вул.І.Франка, 37а, м.Моршин, корпус № 2 санаторію «Троянда» по вул.І.Франка, 37, м.Моршин, корпус № 3 санаторію «Дністер» по вул. 100-річччя курорту Моршин, 6а, м.Моршин Стрийській міжрайонній прокуратурі стало відомо під час прокурорської перевірки у жовтні 2011 року. Саме під час цієї перевірки, в ході якої проводилось вивчення в Стрийському МБТІ інвентаризаційних та реєстраційних справ на об’єкти нерухомого майна, зазначені у позові, було встановлено факти їх реєстрації за юридичними і фізичними особами та відчуження на підставі договорів купівлі-продажу у зв’язку з чим причини пропущення трьохрічного строку позовної давності є поважними і порушене право підлягає захисту. Із змісту відповіді прокуратури Львівської області № 07/1-387-06 від 20.07.2008 року, адресованої Моршинському міському голові, про результати розгляду звернення виконавчого комітету Моршинської міської ради щодо законності використання ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», його дочірніми підприємствами та структурними підрозділами земельних ділянок у м.Моршині, вбачається, що предметом перевірки була законність використання ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», його дочірніми підприємствами та структурними підрозділами земельних ділянок у м.Моршин, а не законність набуття права власності на корпус № 1 санаторію «Троянда» по вул.І.Франка,39. м.Моршин, корпус № 5 санаторію «Троянда» по вул.І.Франка.35а, м. Моршин, корпус №3 санаторію «Троянда» по вул.І.Франка, 37а, м.Моршин, корпус № 2 санаторію «Троянда» по вул.І.Франка,37, м.Моршин, корпус № 3 санаторію «Дністер» по вул. 100-річччя курорту Моршин, 6а, м.Моршин. Згідно ст.83 ЦК УРСР 1963р, який був чинним на час прийняття рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради від 04.06.2002 року № 77 та оформлення права колективної власності на вищевказані об’єкти нерухомого майна за закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», позовна давність не поширювалася на вимоги державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння. Також, у відповідності до ст.268 ч. 1 п.4 Цивільного кодексу України (була чинною на час проведення перевірки у жовтні 2011 року) - позовна давність не поширюється на вимогу власника чи іншої особи про визнання незаконним правового акта органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. В судовому засіданні прокурор Стрийської міжрайонної прокуратури [PERSON], позовні вимоги підтримав та просить задоволити в повному обсязі. Представник Фонду державного майна України [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] Верховної [PERSON] Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990р. №506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна. Статтею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» від 10.09.1991 № 1540-ХП встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування є державною власністю України. Згідно з [PERSON] Верховної [PERSON] України від 10.04.1992 № 2268-ХП «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР вирішено тимчасово передати Фонду державного майна України. Крім того, [PERSON] Верховної [PERSON] України від 04.02.1994 № 3943-ХІІ «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб’єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загально державною власністю. Цією постановою також передбачено, що до законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР Фонд державного майна здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій (їх структурних підрозділів). В той же час, серед майна, яким на даний час володіє Федерація профспілок України, є майно загальносоюзних профспілкових організацій колишнього Союзу РСР, що розташоване на території України (колишньої Української республіканської ради профспілок). Відповідно до [PERSON] Верховної [PERSON] України «Про проект [PERSON] Верховної [PERSON] України про тлумачення [PERSON] Верховної [PERSON] України «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» від 01.11.1996 № 461/96-ВР Фонд державного майна України до 01.04.1997 разом з відповідними громадськими організаціями, у тому числі з ФНПУ, провів інвентаризацію майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР станом на 24.08.1991. Результати цієї інвентаризації Фондом державного майна України було направлено до Верховної [PERSON] України. Оскільки питання щодо суб’єктів права власності зазначеного майна на законодавчому рівні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій на даний час залишається державною власністю, а тому правові підстави для зміни форми власності відсутні. Відповідно до Закону України від 10.09.1991 року «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття [PERSON] Верховної [PERSON] України від 24 серпня 1991 «Про проголошення незалежності України» без узгодження з відповідними органами, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними. Таким чином, на підставі наведених норм права [PERSON] Федерації незалежних профспілок України не вправі була своєю постановою від 22.11.1991 року передавати за актом від 24.01.1992 року у власність створеного нею Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» спірне майно, яке є державною власністю. З огляду на вищенаведене, рішення виконкому Моршинської міської ради від 04.06.2002 №77 та свідоцтва про право власності, видані ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» на підставі рішення виконкому Моршинської міської ради, є незаконними, а тому просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідача виконавчого комітету Моршинської міської ради в судове засідання не з’явився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду пояснення в якому вказав, що об’єкти нерухомого майна, що є предметом спору за позовною заявою із змінами та доповненнями, перебували у власності ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» згідно установчих документів. Рішення №77 від 04.06.2002р. прийняте у відповідності до вимог діючого на час його прийняття ЦК України, а також до Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, про що безпосередньо зазначено у його мотивувальній частині. Під час його прийняття виконавчим комітетом детально вивчались також ряд підзаконних нормативних актів, які тим чи іншим чином мали відношення до оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна, що перебували у віданні Федерації профспілок за ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» на будівлю санаторію «Троянда» та будівлю санаторію «Дністер». Крім того, позовні вимоги ґрунтуються на Законі України від 10.09.1991 року «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» та [PERSON] ВРУ № 3943-ХІІ від 04.02.1994 року «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього союзу РСР». Першим нормативним документом встановлено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об’єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України, другим - було визначено, що Тимчасово, до законодавчого визначення об’єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю. А тому вважає, що посилання на дані нормативні акти є недоцільним з наступних причин: - [PERSON] ВРУ від 04.02.1994 року так і не була виконана в частині управління профспілковим майном, а [PERSON] КМУ від 13.01.1995 року №18 це повністю підтверджує, навіть якщо спірне майно відносилось до категорії загальнодержавного у відповідності до [PERSON] ВРУ від 04.02.1994 року, то позивач не набував функцій управління щодо нього і фактично не і набув до цього часу. Так, спірне майно не увійшло до Єдиного реєстру об’єктів державної власності. До 2002 року виконавчий комітет Моршинської міської ради притримувався аналогічної позиції, про що свідчить прийняте 20.11.2002 року рішення № 210 «Про розгляд клопотань Прикарпатського ДП ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» про оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна лікувально-оздоровчих закладів та допоміжних підприємств, розташованих в м. Моршині, яким було вирішено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб’єктів права власності вказаного майна, право власності на нього не оформляти, оскільки, останнє є державною власністю. Проте, вказане рішення виконавчого, комітету 28.05.2003 року було скасоване господарським судом Львівської області рішенням по справі № 1209-2003 за позовом Прикарпатського ДП до виконавчого комітету Моршинської міської ради про скасування рішення та зобов’язання оформити право власності на окремі об’єкти нерухомого майна. Підставами скасування було те, що норми, на які посилається Фонд державного майна у дані позовній заяві, не стосується майна профспілкових організацій. Вказане вище рішення суду набрало законної сили, після чого виконавчий комітет і почав оформляти право власності на об’єкти нерухомого майна за Прикарпатським ДП ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». Таким чином, вимоги щодо заборони виконавчому комітету приймати рішення по зміні державної форми власності та оформлення прав власності на об’єкти санаторно-курортного призначення є безпідставними. Крім того у черві-липні 2008 року Прокуратурою Львівської області було здійснено перевірку законності використання ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» та його дочірніми підприємствами земельних ділянок у м. Моршині, а також законності перебування у його власності майна профспілкових організацій. Відповідно до результатів перевірки, які надішли на їхню адресу, ЗАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» є законним власником майна, на якому засноване ДП «СКК Моршинкурорт». При цьому, жодних порушень, крім внесення приписів щодо вжиття заходів до виготовлення нових документів на право користування земельними ділянками у м. Моршині у зв’язку із реорганізацією підприємства не виявлено. На підставі наведеного, просить суд прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України. Представник відповідача приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» [PERSON], в судовому засіданні в задоволені позову заперечила та пояснила, що постановою [PERSON] Міністрів охорони здоров’я УРСР № 606 від 23.04.1960 року «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку [PERSON] охорони здоров'я УРСР» усі діючі госпрозрахункові санаторії (крім туберкульозних), будинки відпочинку, санаторні пансіонати, курортні поліклініки, а також санаторії (крім туберкульозних) і будинки відпочинку, що будуються, [PERSON] охорони здоров’я УРСР було зобов’язано передати Українській республіканській раді профспілок в строк до 01.05.1960 року з метою дальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Відповідно до п. 2 цієї постанови майно передавалося профспілковим органам у відання. У переліку санаторіїв, будинків відпочинку і пансіонатів, що передаються Українській республіканській раді профспілок [PERSON] охорони здоров’я УРСР, що є додатком №1 до вказаної постанови, містяться об’єкти правопопередників відповідача. Трактування Фондом державного майна України терміну «відання», відповідно до постанови від 23.04.1960р., чинним сьогодні законодавством є юридично некоректним виходячи з того, що правовий зміст терміну «відання», що вживається в колишніх Союзі РСР та Українській РСР стосовно керування, управління підприємствами, установами, організаціями не має законодавчого трактування у чинному законодавстві України. Згідно статті 19 Конституції Української Радянської Соціалістичної Республіки в редакції 1937 року, основним змістом відання є не окремо виділені відносини власності, а керування (управління) підприємствами, установами організаціями без будь-яких обмежень. Як відомо в УРСР керування передбачало всі права щодо володіння, користування і розпорядження майном цих юридичних осіб, що сучасним законодавством України трактується як право власності. В наступному, після розпаду СРСР правонаступником Української республіканської [PERSON] профспілок стала [PERSON] Федерації незалежних профспілок України, а правонаступником останньої є Федерація професійних спілок України. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної [PERSON] м. Києва № 1971 від 23.12.1991 року було зареєстровано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», яке є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України, що створено на майні засновників Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. При цьому, вкладом Федерації професійних спілок України є основні фонди та оборотні кошти санаторно-курортних закладів, підприємств і організацій профспілок загальною вартістю 751234 350 грн., які передаються товариству у власність, що становить 92,92 % розміру статутного фонду. Відповідно до свого статуту товариство здійснює згідно з законодавством володіння, користування і розпорядження своїм майном (п. 1.7). Право власності за Федерацією незалежних профспілок України на майно, передане до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» було закріплено відповідно до договору «О закрепление прав по владению, пользованию и распоряжению профсоюзним имуществом» від 18.11.1990р. Даний договір сьогодні є чинним і ніким неоспорений. На спірне майно не поширюється дія Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991р. №1540-ХП та постанов Верховної [PERSON] України «Про майнові комплекси і фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» від 10.04.1992р. № 2268-ХП, «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» від 04.02.1994р. № 3943-ХП, на які посилається Фонд державного майна України в обґрунтування пред’явлених вимог. Так як дані нормативні акти були прийнятті до укладання зазначеного вище договору, проте закон не має зворотної дії в часі, а отже його положення не можуть бути поширеними на цей договір. Крім того, ст. 3 Закону встановлено, що недійсними визнаються майнові договори, яким змінено форму власності, укладені під час дії мораторію, встановленого Постановою ВР української РСР від 29.11.1990р. Зазначений ж договір було укладено до введення мораторію, а тому посилання на цей Закон є необґрунтованим та безпідставними. Оскільки, Федерація незалежних профспілок України в листопаді 1990 року одержала майнові об’єкти на праві власності від Загальної Конфедерації профспілок Союзу РСР по договору в установленому порядку та відповідно до чинного на той час, а перехід права власності до ФПУ та створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» відповідає законодавству України, чинного після проголошення України. Так як це майно не передавалось у відання ВЦРПС, то на нього не може поширюватися дія постанови Верховної [PERSON] України від 10.04.1992 року «Про майнові комплекси і фінансові ресурси громадських організацій колишнього СРСР , розташованих на території України» та постанови Верховної [PERSON] України від 04.02.1994р. «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР». Вказане майно з моменту його передачі профспілкам у встановленому порядку державою не вилучалося. Право профспілок на володіння, користування і розпорядження цим майном, в тому числі спірним майном, не оспорено, а тому відповідно до ст. ст. 28, 48, 49 Закону України "Про власність" є правомірним. Крім того, з прийняттям Конституції України в 1996 році зазначені вище [PERSON] Верховної [PERSON] від 10 квітня 1992р. №2268-12, від 04.02.1994р. №3943-12, взагалі не можуть застосовуватись, оскільки не відповідають статті 92 Конституції України, згідно з якою правовий режим власності визначається виключно законами України. Крім того правомірність володіння, користування і розпорядження профспілок спірним майном встановлена постановою Вищого арбітражного суду України від 17.06.1997 року по справі №137/7-7/30, постановою Вищого арбітражного суду України від 06.03.2001р. по справі №04-1/15-6/195, постановою Вищого господарського суду України по справі №2/89 від 27.05.2010р. Предметом справи №137/7-7/30 було не тільки законність створення АТ «Укрпрофоздоровниця», але й законність передачі до статутного фонду Товариства основні фонди і оборотні кошти санаторно-курортних закладів профспілок. [PERSON] Вищого арбітражного суду України від 06.03.2001р. по справі №04-1/15-6/195 підтверджено право ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», як власника майна, на свій розсуд користуватися і розпоряджатися належним йому майном, в тому числі створювати дочірні підприємства та передавати в їх статутний фонд належне майно. Предметом спору по даній справі було визнання недійсними частини 2 пункту 1.4. та пункту 4.1 в частині розміру статутного фонду Статуту Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». Частина 2 пункту 1.4. статуту визначає перелік санаторіїв які були включені в статутний фонд дочірнього підприємства, а саме: «Дністер», «Троянда» та інші. Свої вимоги Фонд державного майна України обґрунтовував з тих підстав, що майно [PERSON] Федерації незалежних профспілок України було державною власністю, а отже включення нерухомого майна до статутного фонду Прикарпатського ДП ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» регіональне відділення ФДМУ по Львівській області вимагало визнати незаконним. Законність прийняття Виконавчим комітетом Моршинської міської ради рішення №326 від 13.10.2005р. про оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна санаторію «Світанок» та рішення Виконавчого комітету Моршинської міської ради №255 від 17.09.2003р., №159 від 16.03.2006р. про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна: спальний корпус №2 санаторію «Дністер», Палац культури, літній театр палацу культури, дитячий садок дошкільної установи „Веселка", підприємство матеріально-технічного постачання, Бальнеологічна лікарня, Бювет мінеральних вод, вже були предметом судових спорів, а саме: рішенням господарського суду Львівської області від 03.12.2009р. по справі №2/89, яким у задоволенні позову Фонду державного майна України до Виконавчого комітету Моршинської міської ради, Стрийського МБТІ, за участю третіх осіб: ДП «СКК «Моршинкурорт», ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», Федерація професійних спілок України про визнання недійсним рішення №326 від 13.10.2005р. та №255 від 17.09.2003р. відмовлено. [PERSON] Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.01.201р. по справі №2/89 та постановою Вищого господарського суду України по справі №2/89 від 27.05.2010р. рішення господарського суду Львівської області по справі №2/89 залишено без змін. Господарським судами по даній справі було встановлено, що майно санаторно-курортних закладів ДП „СКК «Моршинкурорт» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не є державною власністю. Виконавчим комітетом Моршинської міської ради прийнято рішення від 20.11.2002р. №210 «Про розгляд клопотань Прикарпатського ДП ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» про оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна лікувально-оздоровчих закладів та допоміжних підприємств, розташованих у м. Моршин. Вказаним рішенням Виконавчий комітет Моршинської міської ради вирішив тимчасово, до законодавчого визначення суб’єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, питання права власності на об’єкти нерухомого майна лікувально-оздоровчих закладів та допоміжних підприємств, розташованих в м. Моршин, не вирішувати, оскільки зазначене майно є загальнодержавною власністю, з підстав аналогічних наведених Позивачем у даній справі. Проте, господарським судом львівської області було винесено рішення по справі №1/209-20/209 від 28.05.2003р. яким скасовано рішення Виконавчого комітету моршинської міської ради від 20.11.2002р. №210 та зобов’язано Виконавчий комітет Моршинської міської ради оформити право власності на об’єкти нерухомого майна, так як дане майно спірні будівлі є майном господарського товариства та утвореного ним у 2000 році Прикарпатського ДП, а не громадськоої організації. Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про підприємства в Україні», в редакції чинній як на момент створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», так і на момент укладення спірного договору, майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Майно підприємства відповідно до законів України, статуту підприємства та укладених угод належить йому на праві власності, повного господарського відання або оперативного управління. Статтею 12 Закону України «Про господарські товариства», в редакції чинній момент створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», визначено, що товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про власність», в редакції чинній на момент створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», об’єктами права власності громадських об’єднань, у тому числі професійних спілок, благодійних та інших громадських фондів, є майно культурно-освітнього та оздоровчого призначення, грошові кошти, акції, інші цінні папери, жилі будинки, споруди виробничого і невиробничого призначення, обладнання, устаткування, транспортні засоби та інше майно, необхідне для забезпечення діяльності, передбаченої їх статутами (положеннями). Громадські об'єднання можуть мати у власності підприємства відповідно до цілей, зазначених в їх статутах, і в порядку, передбаченому законодавчими актами України. Крім цього, відповідно до статті 20 Закону ВР СРСР «Про професійні спілки, права та гарантії їхньої діяльності» № 1818-1 від 10.12.1990р., який діяв до прийняття Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року N 1045-ХІУ «Профспілки відповідно до їхніх статутних цілей і завдань мають право у встановленому порядку провадити зовнішньоекономічну діяльність, створювати профспілкові банки, страхові й акціонерні товариства, спільні комерційні підприємства, займатися видавничою діяльністю, формувати необхідні фонди солідарності, культурно-освітні та інші необхідні фонди», що відповідно і зробила Федерація профспілок України створивши у 1991 році закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Відповідно до ЗУ «Про управління об’єктами державної власності», повноваження Фонду державного майна України зводяться в основному до того, що Фонд здійснює права розпорядження майном державних підприємств у процесі їх приватизації, створення спільних підприємств, здійснення повноважень щодо організації та проведення приватизації майна державних підприємств, здійснення повноважень орендодавця майна державних підприємств і організацій, їх структурних підрозділів. [PERSON] Кабінету міністрів від 14.04.2004р. №467 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр об'єктів державної власності» на Фонд державного майна було покладено обов’язок формування реєстру з метою ведення обліку об'єктів державної власності. Вищий господарський суд України в інформаційному листі від 19.05.2006р. №01-8/1124 вказує судам на те, що відповідно до вищезгаданої постанови Фонд державного майна України наказом №461 від 15.03.2006р. затвердив Класифікатор державного майна та розробив нову версію автоматизованої системи «Юридичні особи», яка розміщена на веб-сайті ФДМУ для загального користування, відомості про включення до нього об'єктів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» відсутні. 11.06.2006р. Фонд державного майна України видав інструктивний лист про порядок упорядкування обліку юридичних осіб, проведення інвентаризації майна та надання відомостей до Єдиного реєстру об'єктів державної власності. Законом визначено порядок вирішення питання оформлення права власності на і об’єкти нерухомого майна і першочерговим за даних обставин є прийняття рішення Виконавчим комітетом місцевої ради. Звернення до суду можливе тільки за наявності відмови Виконавчого комітету задоволити подану заяву або у випадках визначених Тимчасовим положенням та Цивільним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи, Фонд державного майна України із заявою про оформлення права власності на спірні об’єкти не звертався. Вказані обставини також свідчать про те, що станом на день розгляду справи спір між Фондом державного майна України та Виконавчим комітетом Моршинської міської ради відсутній. Тому на підставі наведеного вважає, що рішення Виконавчого комітету Моршинської міської ради №77 від 04.06.2002 року жодним чином не порушують права та інтереси позивача, не мають ніякого відношення до Фонду державного майна України, так як об’єкти нерухомого майна зазначені в оспорюваному рішенні є власністю ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», що є підставою для відмови в позові. Фондом державного майна України не надано доказів щодо набуття ним функцій по управлінню спірним майном, як таким, що перебуває у процесі приватизації, здійснення повноважень орендодавця цього майна, у відповідності до вказаних постанов ВР України, і, як наслідок не обґрунтовано наявність порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів у спірних правовідносинах. Також не додано жодних доказів про те, що спірне майно перебуває у держаній власності. Тому на підставі наведеного просить в позові відмовити за безпідставністю. Крім того, позовна заява в частині визнання недійсним рішення ВК Моршинської міської ради подана до суду після закінчення строку позовної давності, а тому просить застосувати норми ЦК України у зв’язку з пропуском строку звернення до суду. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з’явився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник відповідачів [PERSON], та [PERSON], - [PERSON], в судовому засіданні в задоволенні позову заперечила та пояснила, що позивачем не зазначено не підтверджено матеріалами справи, які саме вимоги ст.. 203 ЦК України недодержано в момент вчинення правочину, адже при укладенні договору купівлі-продажу корпусу №1 санаторію «Троянда», процедура оформлення таких договір була дотримана сторонами в повному обсязі та без порушень вимог ЦК України. Крім того до позовних вимог просить застосувати строк позовної давності три роки, оскільки його перебіг почався 08.12.2006 року та закінчився по спливу трьох років 08.12.2009р., і підстав для збільшення позовної давності позивачем не було наведено, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] «Курорт-Поліс» в судове засідання не з’явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Представник відповідача [PERSON] – [PERSON], в судовому засіданні в задоволенні позову заперечив та пояснив, що позов прокурора є необґрунтованим та не підлягає до задоволення. Крім того, просить застосувати до позову строк позовної давності. Представник відповідача МПП «НІК» в судове засідання не з’явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Представник відповідачів [PERSON], та [PERSON], - [PERSON], в судовому засіданні в задоволенні позову заперечив та пояснив, що дійсно його довірителі 20.06.2003 року набули у встановлено законом порядку право власності на ? частку, кожен, нежитлової будівлі корпусу №2 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 37 в м. Моршин Львівської області. На обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає [PERSON] України №10897-04-11/8.1 від 25/10/2011 року, адресованого Фонду державного майна України, а також ряд нормативно-правових документів України 1990-1992 років, аналіз свідчить про безпідставність позову, незаконність вимог, взаємну неузгодженість, а також суперечність окремих його частин. Відповідачі добросовісно за договором купівлі-продажу набули право власності на спірне майно, а тому просить в позові відмовити за безпідставністю та застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем такий був пропущений. Відповідач [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні підтримали пояснення їхнього представника [PERSON], та просять в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] «Антрацит-Плюс ЛТД.» [PERSON], в судове засідання не з’явився. Однак подав до суду заяві, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за відсутності представника та відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю і застосувати строк встановлений ст.. 256 ЦК України, оскільки суду не надано доказів поважності пропуску строку на звернення до суду в даним позовом. Відповідач [PERSON], та його представник [PERSON], в судове засідання не з’явились та не повідомили суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені однак в попередньому судовому засіданні подав до суду заперечення в якому вказав, що спірне майно ним було придбано на публічних торгах. На момент продажу власником спірної будівлі було [PERSON] «Пріватфінсервіс». Відповідач придбав будівлю корпусу №3 на законних підставах за відплатним договором, таким чином він являється добросовісним набувачем. Після того, як ним було придбано спірну будівлю, було проведено її реконструкцію, капітальний ремонт, внесено значні кошти на покращення об’єкту, які є невіддільними від нього. Тому вважає, що позовні вимоги в частині визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, договорів купівлі-продажу корпусу №3, реєстрації права власності на цей корпус та визнання за державою право власності на це майно, задоволенню не підлягають, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних комунальне підприємство Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з’явився, однак подав до суду клопотання відповідно до якого просить розгляд справи проводити за відсутності представника. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні рішенням виконавчого комітету Моршинської ради від 04.06.2002 року №77 «Про оформлення права власності за закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на будівлі санаторію «Троянда» та будівлю санаторію «Дністер» було вирішено оформити право власності за закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на будівлі санаторію «Троянда» та на будівлю санаторію «Дністер». На підставі рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради від 04.06.2002 року №77 Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації було зареєстровано на праві колективної власності за закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» корпус 1 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 39 м. Моршин Львівської області (свідоцтво про право власності від 14.08.2002 року № 011009), корпус № 2 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 37, м. Моршин, Львівської області (свідоцтво про право власності від 14.08.2002 року № 011010), корпус № 3 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 37а, м. Моршин, Львівської області (свідоцтво про право власності від 14.08.2002 року № 011011) корпус №5 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 35а, м. Моршин Львівської області (свідоцтво про право власності від 14.08.2002 року № 011012), корпус № 3 санаторію «Дністер» по вул. 100-річччя курорту Моршин, 6а, м. Моршин. Львівської області (свідоцтво про право власності від 21.10.2003 року серія САА №069036). Рішенням сесії Моршинської міської ради від 09.09.2008 року № 863 вулицю 100-річчя курорту Моршин перейменовано на вул.С. [PERSON]. Зареєструвавши право власності, надалі згідно договору купівлі-продажу від 19.08.2002 року №4610115/2002-23, закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» продало товариству з обмеженою відповідальністю «Курорт-Поліс» корпус №1 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 39, м. Моршин, Львівської області. Згідно договору купівлі-продажу від 10.09.2002 року № 46101.15/2002-27, закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» продало малому приватному підприємству «НІК» корпус №2 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка.37, м.Моршин. Львівської області. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.09.2005 року зареєстрованого в реєстрі за №1-3875, закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» продало [PERSON], корпус №3 санаторію «Дністер» по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6а, м. Моршин Львівської області. На підставі зазначених вище договорів купівлі-продажу були укладені наступні договори. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №7413, товариство з обмеженою відповідальністю «Курорт-Поліс» продало [PERSON] корпус №1 санаторію «Троянда» по вул. Франка, 39, м. Моршин. Львівської області. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №9479, [PERSON] продав [PERSON] корпус №1 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка.39, м. Моршин, Львівської області. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за 9479, комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 18.12.2006 року зареєстровано за [PERSON] право приватної власності на корпус №1 площею 1063.7 кв.м. по вул.І.Франка.39. м.Моршин. Львівської області (реєстраційний номер майна 16113980). Згідно договору купівлі-продажу від 19.08.2002 року №4610115/2002-23, закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» продало товариству з обмеженою відповідальністю «Курорт-Поліс» корпус №3 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 37а, м. Моршин, Львівської області. Згідно. нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №7417, товариство з обмеженою відповідальністю «Курорт-Поліс» продало [PERSON], корпус №3 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка.37а, м. Моршин, Львівської області. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №5792, [PERSON] продав товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Антрацит-Плюс Лтд.» корпус №3 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка,37а, м.Моршин, Львівської області. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5792. комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 15.11.2010 року зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Антрацит-Плюс Лтд.» право приватної власності на корпус №3 площею 340,5 кв.м. по вул. І.Франка,37а, м.Моршин, Львівської області (реєстраційний номер майна 16108461). Згідно договору купівлі-продажу від 19.08.2002 року №4610115/2002-23, закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» продало товариству з обмеженою відповідальністю «Курорт-Поліс» корпус №5 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 35а, м.Моршин, Львівської області. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 30.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №7515, товариство з обмеженою відповідальністю «Курорт-Поліс» продало [PERSON] корпус №5 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 35а, м.Моршин, Львівської області. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу віл, 30.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №7515, комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 08.09.2004 року зареєстровано за [PERSON] право приватної власності на нежитлову будівлю площею 625,7 кв.м. по вул.1.Франка,35а, м.Моршин, Львівської області (реєстраційний номер майна 7355346). Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13.06.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №4400, мале приватне підприємство «НІК» продало [PERSON] та [PERSON], рівних частинах кожному корпус №2 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка, 37, м.Моршин Львівської області. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13.06.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №4400, комунальним підприємств Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 27.06.2003 року зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на частину кожному на нежитлову будівлю - корпус №2 санаторію «Троянда» по вул. І.Франка,37, м.Моршин, Львівської області (реєстраційний номер майна 1436440). Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07.10.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4171, [PERSON] продав товариству з обмежене відповідальністю «Пріватфінсервіс» корпус №3 санаторію «Дністер» по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6а, м.Моршин, Львівської області. Згідно нотаріально посвідчено договору купівлі-продажу від 22.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №399 товариство з обмеженою відповідальністю «Пріватфінсервіс» продало [PERSON], корпус №3 санаторію «Дністер» по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6а, в м. Мориш Львівської області. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.06.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №3990, комунальним підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 21.02.2011 року зареєстровано за [PERSON] право приватної власності на нежитлову будівлю (корпус №3 санаторію «Дністер» по вул. С.Бандери, 6а, (100-річчя курорту Моршин,6а), м.Моршин, Львівської області (реєстраційний номер майна 3122017). Позивач вважає, що рішення Моршинської міської ради від 04.06.2002 року за №77 «Про оформлення права власності за закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» є неправомірне, оскільки спірне майно є державною власністю, ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не ставши власником майна не мала права без згоди Фонду державного майна України продавати це майно. Судом 24.12.2013р. провадження по даній справі в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу укладених між ПАТ "лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та [PERSON], [PERSON], [PERSON] "Курорт-Поліс", [PERSON], [PERSON] "Науково-виробниче підприємство Антрацит-Плюс Лтд.", МПП "НІК", [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог комунального підприємства Львівської обласної ради "Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.08.2002р. за №4610115/2002-23, укладеного між ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та [PERSON] "Курорт-Поліс" щодо купівлі-продажу корпусів №1 санаторію "Троянда" в м.Моршин вул..І.Франка, №30, корпус №3 санаторію "Троянда" в м.Моршин вул..І.Франка, №37-а, корпусу №5 санаторію "Троянда" в м.Моршин вул..І.Франка, №35-а, договору купівлі-продажу від 10.09.2002р. за №4610115/2002-27 укладеного між між ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та МП "НІК" щодо купівлі-продажу корпусу №2 санаторію "Троянда" в м.Моршин вул..І.Франка, №37 закрито. [PERSON] Міністрів охорони здоров’я УРСР № 606 від 23.04.1960 року «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку [PERSON] охорони здоров'я УРСР» всі діючі госпрозрахункові санаторії (крім туберкульозних), будинки відпочинку, санаторні пансіонати, курортні поліклініки, а також санаторії (крім туберкульозних) і будинки відпочинку, що будуються, [PERSON] охорони здоров’я УРСР було зобов’язано передати Українській республіканській раді профспілок в строк до 01.05.1960 року з метою дальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок. Відповідно до п. 2 цієї постанови майно передавалося профспілковим органам у відання. У переліку санаторіїв, будинків відпочинку і пансіонатів, що передаються Українській республіканській раді профспілок [PERSON] охорони здоров’я УРСР, що є додатком №1 до вказаної постанови, містяться об’єкти правопопередників відповідача. [PERSON] XIX з’їзду професіональних союзів СРСР «Про власність профспілок» від 27.10.1990 було вирішено питання щодо майна, яке належало професіональним союзам СРСР. Згідно із Положенням про Федерацію незалежних професійних спілок України (в наступному змінено найменування на Федерацію професійних спілок України), яке затверджено 06.10.1990 установчим з'їздом незалежних професійних спілок України, перша є добровільним союзом республіканських галузевих та регіональних міжгалузевих профспілкових об'єднань, інших професійних організацій робітників. Згідно договору «О закрепление прав по владению, пользованию и распоряжению профсоюзним имуществом» від 18.11.1990р. за Федерацією незалежних профспілок України було закріплено майно відповідно до переліку. Згідно переліку до договору від 18.11.1990р., санаторій «Дністер» по вул. 100-річчя Моршин, 2 в м. Моршин закріплюється за Федерацією незалежних спілок України. 22.11.1991 радою Федерації незалежних професійних спілок України прийнято постанову №ІІ-ІІ-І «Про створення Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця», відповідно до якої з метою радикальної перебудови управління курортами профспілок, поліпшення санаторно-курортного лікування та відпочинку трудящих України, прискорення формування нових економічних основ лікувально-оздоровчого процесу, ефективного використання матеріальної бази, будівництва та реконструкції діючих санаторіїв, пансіонатів та будинків відпочинку вирішено створити на базі санаторно-курортних закладів, підприємств, об'єднань та установ профспілок України за пайовим внеском Фонду соціального страхування України Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з акціонерним капіталом 1089384 тисяч карбованців. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної [PERSON] м. Києва № 1971 від 23.12.1991 року було зареєстровано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», яке є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України, що створено на майні засновників Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. При цьому, вкладом Федерації професійних спілок України є основні фонди та оборотні кошти санаторно-курортних закладів, підприємств і організацій профспілок загальною вартістю 751234 350 грн., які передаються товариству у власність, що становить 92,92 % розміру статутного фонду. Правомірність створення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» була підтверджена рішенням Вищого арбітражного суду України від 20.01.1997 р. по справі № 137/7 за позовом Фонду державного майна України до Федерації профспілок України, Фонду соціального страхування України, АТ «Укрпрофоздоровниця» про визнання недійсними установчих документів. Цим рішенням було відмовлено у задоволені позову. Рішення Вищого арбітражного суду України від 20.01.1997 р. по справі №137/7 було переглянуте в порядку статті 92 Арбітражного процесуального кодексу України та постановою від 17.06.1997р. зазначене рішення залишено без змін. 24.01.1992 між Федерацією незалежних професійних спілок України та Акціонерним товариством «Укрпрофоздоровниця» був підписаний акт приймання-передання майна, відповідно до якого Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» прийняло майно територіальних санаторно-курортних установ профспілок, санаторіїв, будинків відпочинку, пансіонатів, лікувальних та допоміжних об'єктів, підвідомчих Українській республіканській раді по управлінню курортами профспілок, в об'ємі та розмірі згідно з додатком. Зокрема, за додатком до акту від 24.01.1992 Акціонерному товариству лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» було також передано об'єкти, які розташовані по вул. 100-ліття Моршин, 3, 4, 5 у м. Моршин (санаторій Дністер). Згідно ст.. 87 ЦК УРСР (ред..1963року) соціалістичною власність є: державна (загальнодержавна) власність, власність колгоспів, інших кооперативних організацій, їх об’єднань, власність профспілкових та інших господарських організацій. Згідно ст.. 97 ЦК УРСР (ред.. 1963 року) профспілкові та інші громадські організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів (положень). Право розпорядження майном, що є власністю профспілкових та інших громадських організацій, належить виключно профспілковим та іншим громадським організаціям. Згідно ст.. 98 ЦК УРСР (ред.. 1963 року) встановлено, що власністю профспілкових та інших громадських організацій є майно необхідне їм для здійснення статутних завдань. Згідно ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Верховна [PERSON] України 10 квітня 1992 року прийняла постанову «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території країни», яка передбачала тимчасову, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій, передачу Фонду державного майна України майна та фінансових ресурсів, розташованих на території України підприємств, установ та об’єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій. 04 лютого 1994 року Верховна [PERSON] України прийняла ще одну постанову «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР», яка встановлювала, що майно загальносоюзних організацій колишнього Союзу РСР, розташоване на території України, тимчасово до законодавчого зазначення суб’єктів права власності є загальнодержавною власністю. Однак дія даної постанови не поширюється на профспілкові організації Федерації професійних спілок України, скільки вони, як зазначено вище, ще у жовтні 1990 року вийшли зі складу загальносоюзної громадської організації - ВЦРПС. Отже майно профспілок, згідно вищенаведеного не відносилось до держаної власності. Таким чином, майно санаторію «Дністер» після безоплатної передачі його від держави до профспілок набуло статус майна, що належить профспілкам, як різновид соціалістичного майна. [PERSON] Верховної [PERSON] УРСР від 29.11.1990р. №506 «Про захист суверенних прав власності Української PCP» введений мораторій на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону УРСР про роздержавлення майна. Зазначена постанова не розповсюджується на спірну будівлю, оскільки з урахуванням викладених вище обставин зазначене майно не було об’єктом державної власності, а належало до об'єктів права власності профспілок, як це прямо передбачалося наведеними нормами ст. 10 Конституції УРСР (1978 року) та ст. 87 і Глава 9 Цивільного кодексу УРСР (1963 року). 07.02.1991 року був прийнятий спеціальний закон, що визначав відносини власності - Закон УРСР «Про власність». Відповідно до ст. 20 цього Закону, професійні спілки були визнані суб’єктами права колективної власності. Статтею 28 зазначеного Закону визначалося, що об’єктами права власності громадських об'єднань, у тому числі професійних спілок, благодійних та інших громадських фондів, є майно культурно-освітнього та оздоровчого призначення, грошові кошти, акції, інші цінні папери, жилі будинки, споруди виробничого і невиробничого призначення, обладнання, устаткування, транспортні засоби та інше майно, необхідне для забезпечення діяльності, передбаченої їх статутами (положеннями) на праві колективної власності. Не може бути застосовано до спірних правовідносин і Закон України "Про відприємства, утанови та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" від 10.09.1991 року №1540-ХІІ, на який посилається позивач, оскільки даний закон регулює майнові відносини, що виникли у зв’язку з припиненням існування однієї держави (Союзу PCP) та виникненням на частині її території нової держави (України), яка є правонаступницею прав та майна свого попередника. Тобто від моменту проголошення незалежності України згідно даного Закону до України переходить все майно, що раніше належало на праві державної власності вже неіснуючому Союзу PCP та знаходиться на території України (в тому числі майно підприємств, установ та організацій, що знаходилися на території України, але підпорядковувалися напряму союзному керівництву). Даний закон не розкриває поняття «підприємства, установи та організації союзного підпорядкування». Однак, при його тлумаченні слід враховувати положення п.7 ст. 73 Конституції СРСР від 07.10.1977 року, відповідно до якого віданню Союзу Радянських Соціалістичних Республік в особі його найвищих органів державної влади і управління підлягають: керівництво галузями народного господарства, об'єднаннями і підприємствами союзного підпорядкування; загальне керівництво галузями союзно-республіканського підпорядкування. Частиною 3 ст. 77 Конституції (Основного Закону) СРСР встановлено, що діяльність підприємств, установ і організацій союзного підпорядкування координує і контролює у питаннях, що належать до її відання, союзна республіка, тобто УРСР. Згідно з п.1 ст. 131 Конституції (Основного Закону) СРСР [PERSON] Міністрів СРСР у межах своїх організує управління промисловими, будівельними, сільськогосподарськими підприємствами і об'єднаннями, підприємствами транспорту і зв'язку, банками, а також іншими організаціями й установами союзного підпорядкування. Таким чином, під поняттям «підприємства, установи та організації союзного підпорядкування» слід розуміти ті підприємства, установи та організації, які мали статус загальнодержавних (загальносоюзних), керувалися рішеннями найвищих органів державної влади і управління Союзу PCP, управління якими організовувала [PERSON] Міністрів СРСР, діяльність яких координували і контролювали органи влади союзної республіки (УРСР) та майно яких належало державі СРСР на праві державної власності. Згідно із статтею 21 Закону України "Про об’єднання громадян" об’єднання громадян може мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення його статутної діяльності. Об'єднання громадян набуває право власності на кошти та інше майно, передане йому засновниками, членами (учасниками) або державою, набуте від вступних та членських внесків, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, а також на майно, придбане за рахунок власних коштів чи на інших підставах, не заборонених законом. Громадські організації також мають право на майно та кошти, придбані в результаті господарської та іншої комерційної діяльності створених ними госпрозрахункових установ та організацій, заснованих підприємств. Аналогічні норми містяться у статті 34 Закону України «Про професійні спілки, їх права гарантії діяльності». Згідно ст.. 34 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено право профспілок, їх об’єднань мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення їх статутної діяльності, у тому числі право власності на майно та кошти, придбані в результаті господарської діяльності створених ними підприємств та організацій, визначено інші підстави виникнення права власності на майно та право розпоряджання ним. Важливою нормою є те, що позбавлення профспілок права власності, а також права володіння та користування майном, переданим їм у господарське відання, може мати місце лише за рішенням суду на підставах, визначених законом. Статтею 34 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статтею 49 Закону України «Про власність», чинного на той час, було встановлено, що «володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом». Судовими рішеннями Вищого арбітражного суду України від 20.01.1997 у справі №137/7 та Господарського суду міста Києва від 09.09.2008 у справі № 48/202-20/191 (яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2008 та постановою Вищого господарського суду України від 19.03.2009) встановлено, що майно ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», яке є предметом спору, у віданні Всесоюзної [PERSON] професійних спілок чи будь-якої іншої загальносоюзної громадської організації колишнього Союзу РСР ніколи не перебувало та з моменту його передачі профспілкам України у встановленому порядку державою не вилучалося. Відповідно до частини 1 статті 20 Закону СРСР «Про професійні спілки, права та гарантії їхньої діяльності» від 10.12.1990, профспілки та їхні органи відповідно до законодавства є юридичними особами. Стаття 3 зазначеного закону встановлює, що профспілки є незалежними у своїй діяльності від органів державного управління, господарських органів, політичних та інших громадських організацій, вони їм не підзвітні і не підконтрольні. Забороняється будь-яке втручання, спроможне обмежити права профспілок або перешкодити їх здійсненню, якщо інше не передбачено законом. Таким чином, дія Закону України «Про підприємства, установи, та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» та мораторію встановленого [PERSON] № 506 не відноситься до профспілок України, які не є органами союзного підпорядкування, органами державної влади та управління. Крім того, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги про витребування об’єктів з чужого незаконного володіння покликається на норми ст..ст. 388, 392 ЦК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, зазначені вище норми надають право витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності виключно власнику такого майна. Відповідачі в судовому засіданні заявили клопотання про застосування строків позовної давності, позивач та його представники ставили в судовому засіданні питання про поновлення строків позовної давності, однак суд вважає, що відповідно до ст.. 71 ЦК УРСР (ред..1961р.) загальна позовна давність встановлюється в три роки. Відповідно до ст.. 74 ЦК УРСР (ред.. 1961р.) вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Відповідно до ст.. 76 ЦК УРСР (ред.. 1961р.) перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ст.. 80 ЦК УРСР (ред.. 1961р.) закінчення строку позовної давності до предёялення позову є підставною відмови в позові. Відповідно до п. 2 ст. 83 ЦК УРСР (ред.. 1961р.) на вимоги державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння колгоспів та інших кооперативних та інших громадських організацій або громадян. Однак суд не погоджується з вказаними доводами відповідачів з огляду на зміст статей про строки позовної давності, їх положення про правові наслідки спливу строку позовної давності, які можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб’єктивного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж при розгляді справи буде встановлено, що у позивача немає суб’єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення строку позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги. Об’єктивно, в даному конкретному випадку, суд вважає звернення Стрийського міжрайонного прокурора до суду з даним позовом пред’явленого поза межами строку позовної давності, по суті будь - які ознаки протиправності або незаконності оспорюваного позивачем рішення та договорів - відсутні, а доводи позивача з якими він пов’язує порушення прав та законних інтересів на принципах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства залишились не доведеними, докази які б з достовірністю могли свідчити про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для визнання рішення та договорів недійсними в ході судового розгляду не представлені. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно вищенаведеного доказів того, що спірне майно передавалось Фонду державного майна України як державне майно, що Фонд державного майна здійснював управління цим майном та вносив його до списку об’єктів, які підлягають приватизації або до переліку об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації суду не надано. [PERSON] Кабінету міністрів від 14.04.2004р. №467 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр об'єктів державної власності» на Фонд державного майна було покладено обов’язок формування реєстру з метою ведення обліку об'єктів державної власності. Відповідно до вищезгаданої постанови Фонд державного майна України наказом №461 від 15.03.2006р. затвердив Класифікатор державного майна та розробив нову версію автоматизованої системи «Юридичні особи», яка розміщена на веб-сайті ФДМУ для загального користування і відомості про включення до нього об'єктів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» відсутні. 11.06.2006р. Фонд державного майна України видав інструктивний лист про порядок упорядкування обліку юридичних осіб, проведення інвентаризації майна та надання відомостей до Єдиного реєстру об'єктів державної власності однак, з часу прийняття вказаних нормативних актів ФДМУ не прийняв жодних мір щодо спірного майна в частині визнання на нього права власності, витребовування, тощо. Законом визначено порядок вирішення питання оформлення права власності на і об’єкти нерухомого майна і першочерговим за даних обставин є прийняття рішення Виконавчим комітетом місцевої ради. Звернення до суду можливе тільки за наявності відмови Виконавчого комітету задоволити подану заяву або у випадках визначених Тимчасовим положенням та Цивільним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи, Фонд державного майна України із заявою про оформлення права власності на спірні об’єкти не звертався. Вказані обставини також свідчать про те, що станом на день розгляду справи спір між Фондом державного майна України та Виконавчим комітетом Моршинської міської ради відсутній. Тому на підставі наведеного, рішення Виконавчого комітету Моршинської міської ради №77 від 04.06.2002 року жодним чином не порушує права та інтереси позивача, не має ніякого відношення до Фонду державного майна України, так як об’єкти нерухомого майна зазначені в оспорюваному рішенні є власністю ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», що є підставою для відмови в позові. Також Фондом державного майна України не надано доказів щодо набуття ним функцій по управлінню спірним майном, як таким, що перебуває у процесі приватизації, здійснення повноважень орендодавця цього майна, у відповідності до вказаних постанов ВР України, і, як наслідок не обґрунтовано наявність порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів у спірних правовідносинах. Також не додано жодних доказів про те, що спірне майно перебуває у держаній власності, в зв’язку із цим суб’єктивного права на звернення до суду із порушенням чи відновленням прав позивача не має. Зважаючи на наведене, відсутні підстави і для задоволення решти позовних вимог, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed