Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

28.10.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Просила суд, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась. Просила розглядати позов без її участі, задовольнити його з підстав наведених в позові та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлена відповідачу судове засідання не з'явилась повторно. Про причини неявки суд не сповістила. Належним чином повідомлені треті особи також не з'явились в судове засідання про причини неявки суд н сповістили. Суд вивчивши матеріали справи встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 16.09.2013 року належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Станом на сьогодні в зазначеній квартирі зареєстрована колишня власниця [PERSON] та її дочка [PERSON], що підтверджується довідкою з ТОВ «Житлорембудсервіс». Відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі протягом тривалого часу, а також не виконує свої обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Вона не проводить виплати по квартирній платі та інших комунальних послуг в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 29344, 64 грн. Частина 1 ст. 16 ЦКУ проголошує, що "Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ". Частина 1 ст. 317 ЦКУ проголошує, що "Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном". Частина 2 ст. 319 ЦКУ проголошує, що "Власник має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону". Частина 1 ст. 321 ЦКУ проголошує, що "Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ". Частина 2 ст. 386 ЦКУ проголошує, що "Власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню". Частина 1 ст. 391 ЦКУ проголошує, що " Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном". Частина 1 ст. 71 Житлового кодексу Укріїнської РСР проголошує, що "При тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміження протягом шести місяців". Частина 1 ст. 72 ЖКУ проголошує, що «визначення особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку". Частина 1 ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.3009 року № 1382-IV проголошує, що "Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою". Частина 2 ст. 214 ЦПК України проголошує, що "При виборі правової норми,що підлягає застосуванню до спірних правовідносин суд зобов'язаний враховувати висновки ВСУ, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами з огляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої ст. 355 цього Кодексу". Як зазначено в Постанові верховного суду України від 16 січня 2012 року "У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїми майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явлення разом із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою". За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved