Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що 24.09.2010 року по 01.06.2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем, під час якого народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. [PERSON], яка є батьком неповнолітньої дитини, грошових коштів на її утримання добровільно не надає, хоча має змогу це робити, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] шляхом подання письмової заяви від 24.10.2013 року збільшила позовні вимоги, зокрема просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., а також просить стягнути з [PERSON] судові витрати: витрати на проїзд до ООБСМЕ в розмірі 521,02 грн., компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі 313,46 грн., 2000 грн. витрат на правову допомогу. [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному об'ємі та дали пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав частково; покликаючись на те, що не має постійного місця роботи та стабільного доходу, просить визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього на утримання сина - 400 грн. Сторона відповідача заперечила проти стягнення з [PERSON] судових витрат на проїзд позивача до ООБСМЕ та компенсації за відрив від звичайних занять, оскільки згідно ч.2 ст.85 ЦПК України до судових витрат належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані із явкою до суду, а не з явкою до експертної установи для проведення експертизи. На думку сторони відповідача, не підлягають до задоволення і вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки квитанція до прибуткового касового ордеру, що виписана адвокатом, не є належним доказом понесення позивачем даних витрат. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 01.06.2012 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Із довідки Березнівської міської ради Рівненської області від 17.04.2013 року №2134 вбачається, що [PERSON] проживає з матір»ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом із пояснень сторін достовірно встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов'язку утримувати сина, а тому з метою захисту інтересів малолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON] Приймаючи до уваги розмір середньомісячного доходу сторін, вік дитини, той факт, що відповідач не має постійного місця роботи, однак є працездатним, інших утриманців не має, суд визначає розмір аліментів - 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на проїзд до ООБСМЕ в розмірі 521,02 грн., компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 313,46 грн. та 2000 грн. витрат на правову допомогу, то дані вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Згідно ст.85 ЦПК України до судових витрат належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані із явкою до суду, позивач же просить стягнути з відповідача витрати, що пов'язані з явкою до експертної установи для проведення експертизи, а також компенсацію за відрив від звичайних занять за період проведення експертизи, що не передбачено положеннями ст.85 ЦПК України. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2 000 грн., на підтвердження чого представлена суду квитанція до прибуткового касового ордеру №11 від 30.07.2013 року, що видана адвокатом [PERSON], однак даний доказ не є належним доказам, який підтверджує понесення [PERSON] витрат на правову допомогу, відсутній також і розрахунок вказаних судових витрат.

Outcome: partial