Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

25 червня 2013 р. ПАТ “Комерційний банк “Володимирський” (надалі-позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.04.2008р. [PERSON] уклав із ПАТ “Комерційний банк “Володимирський” кредитний договір № 26/980-КФ/0323 відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 24 000,00 гривень строком до 29.04.2013року під 30 % річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобов’язань по кредитному договору між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № 0385-26/КФ/08/0323 від 29.04.2008р. та № 0386-26/КФ/08/0323 від 29.04.2008р. відповідно, згідно яких вони несуть солідарну відповідальність з [PERSON] перед позивачем за виконання кредитного договору. Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за кредитним договором. Однак, [PERSON] своїх зобов’язань не виконує і станом на 20.06.2013р. заборгованість складає 26 006 грн. 22 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. 07 серпня 2013р. до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до ПАТ “Комерційний банк “Володимирський” треті особи: [PERSON], [PERSON], в якому позивачка просить визнати нікчемним договір поруки №0386-26/КФ/08/0323 від 29.04.2008р., посилаючись на те, що зазначений договір з нею не узгоджувався, вона його не укладала та не підписувала. ПАТ “Комерційний банк “Володимирський” в судове засідання явку представника не забезпечив, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не з’явився надіслав на адресу суду довідку відповідно до якої заборгованість по кредитному договору № 26/980-КФ/0323 від 29.04.2008р. станом на 09.12.2013р. відсутня. [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з’явилась про причини неявки суд не повідомила. Представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, при його вирішенні поклався на розсуд суду, зустрічний позов просив задовольнити в повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ “Комерційний банк “Володимирський” не підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] – підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2008р. між ПАТ “Комерційний банк “Володимирський” та [PERSON] укладено кредитний договір № 26/980-КФ/0323 (надалі-кредитний договір), відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 24 000,00 гривень строком до 29.04.2013року під 30 % річних. (т. 1 а.с. 6-7) На виконання п. 2.1.1 кредитного договору позивач 29 квітня 2008 року видав [PERSON] грошові кошти у сумі 24 000,00грн., що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 10341243 (т.1 а.с. 9). Відповідно до п. 2.3.3. кредитного договору позичальник зобов’язаний щомісячно сплачувати мінімальні платежі за кредитом (кредит, нараховані проценти за кредитом) шляхом внесення грошових коштів на свій поточний рахунок, зазначений в п.п. 2.2.6 цього договору, в сумі 776грн. 48 коп. не пізніше 15 числа місяця, що йде за розрахунковим, починаючи з 01 травня 2008р., якщо інші строки та період не будуть обумовлені в додаткових договорах до цього договору. Відповідальність за порушення позичальником умов кредитного договору передбачена, зокрема, п.п. 3.2., 3.4 кредитного договору, згідно яких у разі прострочення позичальником строку сплати щомісячного мінімального платежу по кредиту, визначеного у п.п.2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, за кожен день прострочення від суми непогашеної в строк заборгованості, а за невиконання п.п. 2.3.8., 2.3.9 цього договору позичальник сплачує штраф у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожний випадок. [PERSON] неналежним чином виконувались умови кредитного договору, у зв’язку з чим позивачем неодноразово надсилалися відповідачеві претензії, а саме: 23.11.2012року № 01-10/1705, 22.01.2013р. № 01-10/139, та 07.06.2013року № 01-10/824, в яких заявлялась вимога про сплату боргу по кредитному договору, але заборгованість так і не була сплачена (т.1 а.с. 13-15). Встановлено, що станом на 20.06.2013 року сума заборгованості [PERSON] перед позивачем склала 26 006 грн. 22 коп., в тому числі, заборгованість по кредиту - 20 049 грн. 69 коп., заборгованість по процентам - 2861 грн. 68 коп., пеня – 2 614 грн. 85 коп., а також сума штрафу 480 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (т.1 а.с.10). Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до довідки № 01-10/1020 від 09.12.2013р., виданої АТ «КБ «Володимирський»» [PERSON], заборгованість по кредитному договору № 26/980-КФ/0323 від 29.04.2008р. станом на 09.12.2013р. відсутня, що підтверджується матеріалами справи.( т.1 а.с. 229) Доказів, які б спростовували вказану обставину, позивачем АТ «КБ «Володимирський»» до суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на день ухвалення судового рішення заборгованість [PERSON] по кредитному договору відсутня, тому позов ПАТ «КБ «Володимирський»» не підлягає задоволенню. Щодо вимог зустрічного позову суд зазначає наступне. До позовної заяви ПАТ "КБ "Володимирський" надано копії договорів поруки № 0385-26/КФ/08/0323 від 29.04.2008р. та № 0386-26/КФ/08/0323 від 29.04.2008р., сторонами яких зазначено позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 16, 20) Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний його стороною (сторонами). [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що договір поруки з банком не укладала, не підписувала, у зв’язку з чим заявила клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 1353 від 19.12.2013р., наданого судовим експертом Сумського відділення при Харківському НДІСЕ ім. Засл. Проф. [PERSON] [PERSON], підпис від імені [PERSON] у договорі поруки № 0386-26/КФ/08/0323 від 29.04.2008р. на 1 арк., що розташований в графі «Поручитель», в рядку"________ [PERSON]В.» - виконано не [PERSON]. (т.2 а.с.38-48) Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги ст. ст. 207, 547 ЦК України, зазначений договір поруки є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Наведене положення ч. 2 ст. 215 ЦК України означає, що недійсність - це об'єктивна властивість нікчемного правочину, а тому він є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України). Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. [PERSON] звернулась з позовом до ПАТ КБ «Володимирський» про визнання договору поруки нікчемним після звернення ПАТ КБ «Володимирський» до неї з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним [PERSON], тобто за наявності відповідного спору між нею та ПАТ КБ «Володимирський». Оскільки, на момент ухвалення судового рішення в установленому Цивільним процесуальним кодексом України порядку ПАТ КБ «Володимирський» від позовних вимог до [PERSON] не відмовлялося, суд вважає, що зустрічний позов є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України стягнути з ПАТ КБ «Володимирський» на користь [PERSON] сплачений при подачі зустрічного позову судовий збір у розмірі 229,40грн. та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2 937,60грн., сплата яких підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. (т.1 а.с. 140, 184) На підставі викладеного,

Outcome: approved