Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]. На підтвердження позову вказано, що померлий був власникам 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками були рідний брат [PERSON] та мати [PERSON] по 1/3 частина кожний. Після смерті матері брати отримали у спадок за законом належну їй 1/3 частину даної квартири, тобто по 1/6 кожний. Таким чином, [PERSON] належить 1/2 частина квартири. За життя він залишив заповіт, яким належну йому 1/2 частині [ADDRESS], заповів Полтавській спеціалізованій школі - інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н.К. Крупської Полтавської обласної ради. Четверта полтавська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Представник позивача за довіреністю Пархітько А.В. подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала та просила суд їх задовольнити. Представник виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради Акатова А.Г. подала до суду заяву про розгляд справи без ї участі. При прийнятті рішення покладалась на розсуд суду. Від завідувача Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченка Н.В. також надійшла заява про розгляд справи без участі представника контори. При ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1999 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності (а.с. 7). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2007 року визначені частки співвласників квартири в розмірі по 1/3 кожному (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право спадщину за законом 16.06.2010 року, виданого на ім'я [PERSON], спадкоємцями після смерті [PERSON], яка померла [INFO], є її сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Таким чином, 1/3 частина квартири перейшла до синів в порядку спадкування за законом у рівних частках, тобто по 1/6 кожному. Звідси, частка [PERSON] та [PERSON] у нерухомому майні збільшилась та становить 1/3 + 1/6 = 1/2. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 квартири на ім'я [PERSON] видане 25.11.2008 року (а.с. 6). Воно втрачене. 11.09.2009 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS], Полтавській спеціалізованій школі - інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н.К. Крупської Полтавської обласної ради (а.с. 3). [INFO] він помер (а.с. 11). Полтавська державна нотаріальна контора своїм повідомленням №1707/02-М від 21.08.2013 року відмовила адміністрації школи в оформленні спадщини, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності померлого на нерухоме майно (а.с. 4). Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. П. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (з наступними змінами і доповненнями) зазначено, що при обчисленні судового збору у справах про спадкування майна не береться до уваги вартість успадкованого майна, про яке зазначено в пункті 16 частини першої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N 7-93 «Про державне мито», і що від сплати цього збору звільняються особи, указані в пункті 18 частини першої статті 4 вказаного Декрету. Згідно з ст. 1299 ЦК України нерухоме майно в складі спадщини спадкоємець зобов'язаний зареєструвати в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна згідно з ст. 182 ЦК України. Також ч. 2 цієї статті визначає, що перехід права власності до спадкоємця відбувається з моменту реєстрації цього майна. П. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 4 цього Закону обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно. Ст. 19 цього Закону вказує, що державна реєстрація прав та їх обтяжень здійснюється на підставі рішення суду, що набрали законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved