Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме майнової шкоди у розмірі 6779,67 грн., моральної шкоди у розмірі 15000 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 850,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27 квітня 2013 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», на перехресті вулиць Автопаркова та Космічна м. Запоріжжя при повороті ліворуч, не впевнившись у безпеці та не надавши перевагу в русі, скоїв зіткнення зі скутером «VIPER STORM-50» під керуванням її неповнолітнього [PERSON], після чого продовжив рух та покинув місце ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній водій скутера [PERSON] госпіталізований до Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги. Скутер пошкоджено. Згідно Висновку судово-медичного експерта № 439/с від 16.05.2013 р. її неповнолітньому сину спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров'я. Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2013 р., [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у сумі 340 гривень. Внаслідок вчинення відповідачем по цій справі зазначеного адміністративного правопорушення їй, як матері неповнолітнього [PERSON], заподіяно матеріальну та моральну шкоду, а самому неповнолітньому - моральну шкоду. Загальна сума матеріальної шкоди, заподіяної батькам дитини, складає 6 779,67 гривень, яку вони просить стягнути з відповідача. Посилаючись на пережитий сином стрес, моральні та фізичні страждання, порушення звичного життєвого укладу просить стягнути з відповідача заподіяну ним неповнолітньому моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь заподіяну батькам неповнолітнього моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн., посилаючись на пережитий батьками стрес, моральні страждання, порушення звичного життєвого укладу, невизначеність наслідків для здоров'я сина. Просить також стягнути на її користь витрати на правову допомогу у розмірі, зазначеному в квитанціях та актах здачі-прийому виконаних робіт, на день постановлення рішення по справі. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку через об'яву в газеті «Запорізька правда» від 16.11.2013 року, клопотань, заяв від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань від нього не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач був власником автомобіля Субару Трібека, номерний знак [NUMBER] (а.с. 37), який на даний час проданий. Згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2013 р., 27 квітня 2013 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», д.н. [NUMBER] на перехресті з вул.. Автопаркова при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення зі скутером «VIPER» під керуванням [PERSON], після чого продовжив та покинув місце ДТП. Страждав [PERSON], транспортні засоби пошкоджено. [PERSON] в судовому засіданні свою вину визнав та пояснив обставини скоєного правопорушення. [PERSON] визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст..ст.122-4, 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.12) Згідно постанови про закриття кримінального провадження слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 05.06.2013 року, кримінальне провадження по даній ДТП закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.11). Згідно Висновку спеціаліста № 439/с від 03.06.2013 р. спричинені в результаті дорожньо- транспортної пригоди 27.04.2013 року тілесні ушкодження [PERSON] у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров'я (а.с.6-8). Після ДТП неповнолітній [PERSON] був госпіталізований до нейрохірургічного відділення МКЛЕтШМД, м.Запоріжжя, де знаходився на лікуванні з 27.04.2013 по 13.05.2013 року включно (а.с.10). З 14.05.2013 р. по цей час [PERSON] знаходиться на обліку і амбулаторному лікуванні у лікаря-невропатолога поліклінічного відділення № 1 «Дитячої лікарні № 1» (а.с.9). Для необхідного лікування батьками неповнолітнього [PERSON] були придбані ліки, медичні препарати та перев'язочні матеріали на загальну суму 448,73 гривень, що підтверджується копіями квитанцій та чеків (а.с.29-30). Автомобіль «CHEVROLET AVEO» номерний знак [NUMBER] був застрахований відповідачем в АТ «СК «АХА Страхування» (а.с.51). На підставі висновку спеціаліста-автотоварознавця Казакова С.Ю., при проведені автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, заподіяного власнику скутера «VIPER STORM-50» б/н [PERSON], вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику вказаного скутера на момент оцінки складає 5830,94 грн. (а.с.13-28). За проведення незалежної оцінки позивачем було сплачено 500 гривень, що підтверджується копією квитанції (а.с.29). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого, створює підвищену небезпеку. При цьому загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди є: наявність шкоди, протиправність дій, причинний зв'язок між протиправними діями та спричиненою шкодою, вина особи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що дії [PERSON] визнанні неправомірними, між ними і матеріальною шкодою, завданою позивачу [PERSON] та її неповнолітньому сину [PERSON] наслідок ДТП є безпосередній причинний зв'язок та є вина відповідача [PERSON], витрати, пов'язані з проведенням експертної оцінки скутера у розмірі 500 грн., вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику вказаного скутера у розмірі 5830,94 грн. і витрати, пов'язані з лікуванням неповнолітнього [PERSON] у розмірі 448,73 грн., що разом складає 6779,67 грн. та повністю підтверджуються матеріалами справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню дані витрати. Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.4, п.9 даної Постанови,розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Ступінь зниження престижу ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами що підтверджується. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, з урахуванням моральних переживань у зв'язку з отриманням неповнолітнім сином позивача тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, ушкодженням транспортного засобу, що призвело до порушення душевної рівноваги позивача та її родини, до вимушених змін у їх життєвих стосунках, завдало позивачу та її сину незручності, також небажання відповідача відшкодувати позивачу завдану ним шкоду у добровільному порядку, змусило [PERSON] звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 5 000 грн.. Відповідно до п.2 ч.2 ст.79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться зокрема витрати на правову допомогу. Згідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України сторони несуть витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлено ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» № 4191-VI. Враховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу к розмірі 850 грн., які підтверджені долученими до матеріалами справи квитанціями (а.с.81-84). Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial