Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 16.02.2007 року (актовий запис № 97) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції та просив визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з батьком за місцем його проживання: [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтував тим, що від вищевказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] який на даний час проживає разом з позивачем. При цьому з 25.09.2012 відповідачка мешкає окремо від позивача та їх неповнолітнього сина, не спілкується з дитиною та не приймає участі в її вихованні. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначив в позовній заяві позивач, з 25.09.2012 року між сторонами припинені шлюбні відносини та з того часу відповідачка проживає окремо від позивача, з яким залишилась проживати дитина. У відповідачки не має бажання приймати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною оскільки остання зустріч між нею та дитиною відбувалась у травні 2013 року. При цьому позивач зазначив, що відповідачка не має постійного місця проживання та постійного місця роботи, у зв'язку з чим не може забезпечити номральні умови для проживання та виховання дитини. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 р., в усiх дiях щодо дiтей, незалежно вiд того, здiйснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соцiального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага придiляється як найкращому забезпеченню iнтересiв дитини. В силу ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволеню. Тому слід розірвати шлюб зареєстрований 16.02.2007 року (актовий запис № 97) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] та визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] по [ADDRESS]. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved