Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

08 травня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. 30 грудня 2010 року із [PERSON], був укладений Договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському Державному університеті внутрішніх справ. Розділ 3 та 4 цього Договору передбачають підстави, розмір та порядок відшкодування вартості навчання в разі дострокового розірвання Договору. Відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області № 262 о/с дек від 11.12.2012 року Відповідач звільнений в запас Збройних сил України за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Звільнення з ОВС після закінчення навчання до встановленого трирічного терміну - є однією з підстав відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. Просив стягнути з відповідача на користь Державного бюджету на рахунок Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ: ГУДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, ЄДРПОУ 08571446, р/р 31257272210008 витрати, пов'язані з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі: 22715 грн.49 коп., в які враховано вартість навчання у розмірі 22486 грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. У передуючому судовому засіданні відповідач заперечував проти заявленого позову та просив відмовити у його задоволенні, надав до суду письмові заперечення (а. с. 25-27). Справа розглянута у порядку ст. 169 ЦПК України. У судове засідання представник третьої особи не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Відповідно до Законів України „Про освіту", „Про вищу освіту", „Про міліцію", Указу Президента України від 23.01.1996 року № 77 „Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996р. №992 „Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням" 30 грудня 2010 року із [PERSON], був укладений Договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському Державному університеті внутрішніх справ. Розділ 3 та 4 цього Договору передбачають підстави, розмір та порядок відшкодування вартості навчання в разі дострокового розірвання Договору. Згідно наказу ректора ДДУВС № 304 від 06.08.2007 року Відповідач зарахований курсантом на навчання до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Згідно наказу ректора ДДУВС № 41ос від 17.06.2011 року Відповідач закінчив ДДУВС та отримав диплом спеціаліста з присвоєнням кваліфікації «юрист». Згідно наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області № 113 о/с від 18.07.2011 року Відповідач призначений дільничним інспектором міліції Красногвардійського районного відділу Дніпропетровського міського управління. Відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області № 262 о/с дек від 11.12.2012 року Відповідач звільнений в запас Збройних сил України за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Звільнення з ОВС після закінчення навчання до встановленого трирічного терміну - є однією з підстав відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. Суд критично ставиться до пояснень у судовому засіданні свідка [PERSON], оскільки останній не надав пояснень з приводу предмета спору. Судом встановлено, що Таким чином, відповідач порушив розділ 3 зазначеного вище договору, так як прослужив в органах внутрішніх справ 1 рік та 5 місяців. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від і березня 2007 року N 313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних, з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України". Відповідно до ст. 1 Порядку визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: - дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; - відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно зі ст. 3 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад, замовник - Головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку. Доводи відповідача про те, що з нього необґрунтовано стягується сума відшкодування витрат за весь час навчання, є безпідставними, оскільки договір було підписано 30.12.2010 року та умовами договору (п.2.3.6.) передбачено відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі. Відповідно ч.3 ст. 631 ЦК України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. Позивач, на час укладання договору, був ознайомлений з його умовами, погодився з ними та підписав договір. Договір укладений на власний розсуд з урахуванням вимог цивільного законодавства, що були чинними на момент їх укладення, та за їх умовами сторони взяли на себе певні зобов'язання, погодили порядок вирішення окремих питань. Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що відповідач не спростував обставини викладені у позовній заяві, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету на рахунок Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (ГУДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, ЄДРПОУ 08571446, р/р 312572722100080 витрати, пов'язані з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі: 22715 грн.49 коп., в які враховано вартість навчання у розмірі 22486 грн. 09 коп. та на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., а всього стягненню підлягає сума у розмірі 22715 грн. 49 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved