Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

26.09.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому посилаючись на ухилення відповідача від виконання батьківських обов’язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею, просила ухвалити судове рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно зазначеної неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Пояснила, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. В червні 2010 року шлюб між ними розрівняно. Після припинення шлюбних відносин вони з відповідачем стали проживати відокремлено, відтоді дитина стала проживати з нею в м. Южноукраїнськ Миколаївської області виключно на її утриманні. Відповідач [PERSON] батьківської турботи щодо виховання та утримання свого сина жодним чином на протязі останніх трьох років не проявляв, не листується з сином не телефонує йому, жодного разу не приїжджав до нього, не відвідував його у школі, будь-якої грошової чи іншої матеріальної допомоги не надавав, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через опублікування оголошення про його виклик в газеті «Рідне Прибужжя» від 11.11.2013 року за № 46 (3281). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Новобузької РДА, [PERSON] підтримала висновок зазначеного органу щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його сина [PERSON], [INFO], не заперечувала проти задоволення позову [PERSON], посилаючись на достатність для цього підстав. Вислухавши доводи позивача та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], згідно свідоцтва про народження (копії) серії I-ФП №009763, виданого виконкомом Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області 15.07.2005 року, є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Доводи позивача, пояснення представника третьої особи [PERSON] та свідків [PERSON]О, [PERSON] і [PERSON], а також письмовий висновок органу опіки та піклування Новобузької райдержадміністрації щодо доцільності позбавлення громадянина [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] свідчать про те, що з червня 2010 року, після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], їх спільний малолітній син [PERSON] залишився проживати разом з матір’ю. Дитина перебуває на виключному утриманні матері, так як відповідач жодним способом не допомагає їй у цьому. Як вбачається з довідки Заводського відділу ДВС Миколаївського МУЮ від 25.09.2013 року, [PERSON] аліментів від [PERSON], згідно виконавчого листа № 2-915, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з 01.11.2011 року по 01.09.2013 року не отримувала. На протязі останніх трьох років, відповідач жодним чином не проявляв турботу чи навіть цікавість щодо умов проживання, виховання чи навчання сина. За цей час жодного разу не вживав заходів для побачення з дитиною: не приїжджав до неї, не підтримував контакт з нею, як по телефону, так і листуванням, не звертався до відповідних органів опіки та піклування з приводу встановлення періодичних зустрічей із нею, хоча мав таку можливість. Таким чином, сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідач [PERSON], який являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в порушення вимог ст. 150 СК України протягом тривалого часу при наявності реальної можливості не виявляє щодо дитини батьківського піклування, не вчиняє дій щодо участі у її вихованні, піклуванні про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку, що згідно вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved