Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання факту не проживання особи постійно разом зі спадкодавцем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідач [PERSON], яка також є дочкою спадкодавця, на час смерті [PERSON], з нею за адресою: [ADDRESS], не проживала, хоча була зареєстрована за вказаною адресою. У зв'язку з цим позивач просить суд встановити факт того, що [PERSON] станом на [INFO] не проживала постійно разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У жовтні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та вселення, у якій зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги, окрім неї, є її сестра [PERSON] та батько [PERSON] 08.06.2012 вона звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок в оформленні свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Крім того, [PERSON] зазначила, що у жовтні 2011 року [PERSON] разом зі своїм співмешканцем винесли її речі та вигнали з будинку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а також вселити її у вказаний житловий будинок. Ухвалою суду від 04.10.2012 вказані позову об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник свій позов підтримали, просили його задовольнити, зазначивши, що зі спірного будинку [PERSON] виїхала у 2001 році, після того як вийшла заміж та переїхала до м. Запоріжжя. На момент смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] у спірному будинку не проживала, повернулась лише у 2011 році. З приводу зустрічного позову, [PERSON] та її представник заперечували проти його задоволення на тих самих підставах, вказавши, що, оскільки на момент смерті [PERSON] не проживала разом зі спадкодавцем та своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона не має права на спадкування. Представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі на тих підставах, що в ній зазначені. З приводу первісного позову, заперечував проти його задоволення, вказавши на його безпідставність, а також на сплив строку позовної давності. Відповідач за зустрічним позовом - третя особа за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про слухання справи за його відсутності, підтримує первісний позов [PERSON] та заперечує проти зустрічного позову [PERSON] (а.с. 164). Представник третьої особи за первісним позовом - Вільнянської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 18). Крім того, у судовому засіданні у якості свідків допитані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які кожен окремо підтримали підписаний ними акт від 16 листопада 2011 року, згідно з яким [PERSON] не проживала за адресою: [ADDRESS], з 2001 року. Вислухавши пояснення учасників процесу та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного та зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.03.2005 Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (а.с. 5). Спадкоємцями першої черги після її смерті є чоловік - [PERSON] та діти - [PERSON], [PERSON]. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 08.06.2012 [PERSON], посилаючись на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується відповідною її заявою у фотокопії спадкової справи № 190 за 2012 рік (а.с. 82). На підтвердження факту спільного проживання [PERSON] надала до нотаріальної контори довідку Матвіївської сільської ради № 559 від 08.06.2012 (а.с. 95). У первісній позовній заяві [PERSON] посилається на те, що фактично на час смерті [PERSON], з нею за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] не проживала, хоча була зареєстрована за вказаною адресою, а тому не може бути спадкоємицею майна померлої на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо до нотаріальної контори у встановлений законом 6-місячний строк не зверталась. На підтвердження своїх вимог [PERSON] надала акт від 16 листопада 2011 року, складений депутатом Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області [PERSON] у присутності свідків, а також довідку Матвіївської сільської ради № 1258 від 16.11.2011, згідно з якими [PERSON] не проживала за адресою: [ADDRESS], з 2001 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши докази у справі, суд вважає недоведеним обставини, викладені у первісній позовній заяві, та не приймає до уваги надані акт та довідку від 16.11.2011, оскільки вони суперечать іншим наданим суду доказам. Так, у паспорті [PERSON] Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області зазначено, що вона з 16.11.1995 зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Вказане також підтверджується довідкою Матвіївської сільської ради № 559 від 08.06.2012, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи. З позовними вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, [PERSON] до суду не зверталась, докази цього суду не надано. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову [PERSON] Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] суд виходить з наступного. Як встановлено, [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 02.10.2012 [PERSON] відмовлено у оформленні спадщини на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей будинок (а.с. 37). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У своїй позовній заяві позивач за зустрічним позовом [PERSON] посилається, що після смерті її матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Разом з тим, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього факту позивачем не надано. Будь-яких документів, які б свідчили про належність житлового будинку [PERSON] у справі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] не довела факт належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] на момент відкриття спадщини, а, отже, і наявність у неї права на спадкування цього майна після смерті [PERSON] За таких обставин, суд вважає недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині вселення у житловий будинок [ADDRESS]. Тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed