Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 26 вересня 2013 року позовні вимоги кредитної спілки «Кредо» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Кредо» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 973,50 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 214.60 грн. В решті позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі кредитна спілка «Кредо» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те. що суд при ухваленні рішення порушив норми діючого матеріального та процесуального законодавства, на їх думку суд помилково прийняв рішення про зменшення розміру процентів. Позивач кредитна спілка «Кредо» звернувшись до суду із вказаним позовом зазначила, що згідно кредитного договору № 2872 від 10.06.2009 року між нею та відповідачкою, останній був наданий кредит у розмірі 3 900 грн. строком на 6 місяців з кінцевим терміном повернення 10.12.2009 року зі сплатою відсотків зав користування кредитом у розмірі 38%. Оскільки відповідачка свої зобов'язання не виконала, просила стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 3 900 грн., нараховані проценти згідно п.3.1. зазначеного договору у розмірі 123,50 грн., проценти за ставкою згідно п.3.8 кредитного договору у розмірі 11 719,24 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 214,60 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з»явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма. Заслухавши доповідача, представника позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає зміні з ухваленням по справі нового рішення, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України за таких підстав: Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти / кредит/ у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно кредитного договору № 2872 від 10.06.2009 року, підписаного позивачем та [PERSON] вбачається, що позивач надав, а відповідачка отримала кредит у розмірі 3 900 грн., строком на 6 місяців з кінцевим терміном повернення 10.12.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38%, зазначеним договором передбачений графік погашення платежів за користування кредитом /а.с. 7-10/. Відповідно вимогам ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідачка свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконала, із довідки про повернення кредиту /а.с. 9/ вбачається, що остання кредит зовсім не погашала. Згідно довідки про рахунок заборгованості /а.с.5/ вбачається, що заборгованість за кредитом та процентами станом на 10.01.2012 року становить 15 742,74 грн. Відповідачка не надала до суду доказів того, що у неї відсутня заборгованість по даному кредиту. Таким чином суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача кредитної заборгованості. Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості та зменшуючи розмір процентів за вказаним кредитним договором, суд першої інстанції помилково прийняв таке рішення, пославшись на вимоги ст. ч. 3 ст. 551 ЦК України. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойка /штраф, пеня/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за явності інших обставин, які мають істотне значення. Із позовної заяви кредитної спілки вбачається, що вимоги про стягнення неустойки нею не заявлялися у розумінні вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України, її позовні вимоги стосуються стягнення основного боргу, тоб-то тіла кредиту та процентів за користування кредитом, суд першої інстанції не визначився, що є цивільно-правовою відповідальністю боржника, а що є основним боргом, тому рішення в цій частині підлягає зміні, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути всю суму основного боргу, на якій наполягав позивач - кредитна спілка «Кредо». В решті рішення суду законне і обгрунтоване.

Outcome: approved