Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

15 березня 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова (далі - КМК ЛШМД м. Львова, лікарня, відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Як на підставу своїх вимог зазначала, що з 29 червня 2010 року вона працює на посаді завідувача 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД м. Львова та її трудовий стаж на посаді лікаря акушер-гінеколога становить 23 роки. Наказом №39-к від 18 лютого 2013 року на неї було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за порушення трудової дисципліни, а саме, за неналежне виконання посадових обов'язків, які передбачені п.п.2.4, 2.24, 2.25 Посадової інструкції завідувача 1-го гінекологічного відділення (далі - Посадова інструкція), та підставою для видачі такого наказу, зокрема, став протокол засідання клініко-експертної комісії управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №1 від 10 січня 2013 року. Накладення на неї дисциплінарного стягнення вважає неправомірним з огляду на наступне. Згідно з п.п.2.4, 2.24, 2.25 Посадової інструкції завідувач гінекологічного відділення здійснює постійний контроль за виконанням функціональних обов'язків персоналом відділення, вирішує питання виписки хворих з відділення, перевіряє, підписує картки стаціонарних хворих та здійснює контроль за якісним веденням всієї медичної документації. Фактичною підставою для накладення на неї вищевказаного дисциплінарного стягнення були наступні обставини. 21 листопада 2012 року до 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД м. Львова на 17-му тижні вагітності ургентно поступила [PERSON] зі скаргами на болі. Черговим лікарем [PERSON] їй було поставлено попередньо діагноз - розпочатий викидень та проведено необхідні медичні маніпуляції. 19 грудня 2012 року [PERSON] звернулась до начальника управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуба В.І. зі скаргою на непрофесійні дії лікаря вищої категорії [PERSON], які спричинили шкоду її, [PERSON], здоров'ю та психічному стану, втрату бажаної дитини, та проханням перевірити даний факт, зобов'язати медичний заклад надати повну інформацію про причину викидня та заходи, які вжито лікарем з метою рятування вагітності. З метою з'ясування обставин, на які поскаржилась [PERSON], на підставі наказу начальника управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 25 грудня 2012 року клініко-експертною комісією цього управління було проведено експертизу, результати якої відображено в протоколі №1 від 10 січня 2013 року. В п.п.11 п.5 вищевказаного протоколу зазначено, що виявлені недоліки в наданні медичної допомоги не могли вплинути на успішне лікування з метою збереження та пролонгування вагітності. Натомість лікар [PERSON] діяла правомірно та межах своїх повноважень, оскільки відповідно до нормативних актів Міністерства охорони здоров'я України в ургентних ситуаціях рішення про необхідність оперативного втручання та його обсяг, а також залучення спеціалістів відповідної кваліфікації приймається відповідальним черговим лікарем лікувально-профілактичного закладу. Тобто вибір методу знеболення приймається лікарем. Щодо самовільного залишення хворою [PERSON] лікарні, то цей факт не був зафіксований черговим медперсоналом, тому їй, позивачу, про це не було повідомлено. Хвора [PERSON] залишила лікарню самовільно і приховано. Огляд завідувача відділенням було проведено на другий і четвертий день перебування хворої [PERSON] в стаціонарі, що підтверджується записом у медичній карті стаціонарного хворого №27320. Неправомірність накладення на неї, [PERSON], дисциплінарного стягнення полягає також в тому, що дії в.о. головного лікаря [PERSON] не узгоджуються з пропозиціями, зазначеними в висновках клініко-експертної комісії. Зокрема, в протоколі засідання клініко-експертної комісії управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №1 від 10 січня 2013 року, який слугував підставою для видачі оспорюваного нею наказу, зазначено, що недоліки медичної допомоги не могли вплинути на збереження вагітності, а тому клініко-експертна комісія не рекомендувала притягувати лікарів до дисциплінарної відповідальності, а пропонувала провести зустріч з [PERSON] і надати їй інформацію про ймовірні причини викидня і рекомендації щодо додаткового обстеження. Сама [PERSON] зустрітися з членами клініко-експертної комісії відмовилась. У відповідності до п.2.25 Посадової інструкції завідувач гінекологічного відділення здійснює контроль за якісним веденням всієї медичної документації. Її контроль за документами, як завідувача гінекологічним відділенням, полягав у тому, щоб уся облікова документація, що використовується в гінекологічному відділенні, була заповнена, що нею і було зроблено. Вона, позивач, знає вимоги до ведення такого роду документації, так як сім років працювала на посаді головного спеціаліста з акушер-гінекології управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, а також закінчила Львівський державний інститут державного управління Національної академії державного управління при Президентові України. Вона, позивач, працює на посаді завідувача 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД м. Львова з 29 червня 2010 року, її трудовий стаж на посаді лікаря акушер-гінеколога становить 23 роки. За останній рік роботи на її, як лікаря, адресу було письмово висловлено та зачитано на адмінгодинах від пацієнтів ряд подяк, а саме: [PERSON] від 06.03.2012 року, [PERSON] від 19.02.2012 року, [PERSON] від 13.04.2012 року, [PERSON], [PERSON] від 30.12.2012 року. Таким чином, зазначені письмові докази та фактичні обставин підтверджують відсутність будь-яких підстав для накладення на неї дисциплінарного стягнення. З огляду на такі факти просить постановити рішення про скасування наказу №39-к від 18 лютого 2013 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] позов підтримали, зіссавшись на обставини, які викладені в позовній заяві, просять постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати наказ в.о. головного лікаря КМК ЛШМД м. Львова [PERSON] №39-к від 18 лютого 2013 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», згідно з яким її, позивача [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Представники КМК ЛШМД м. Львова Іванішин Г.Р. та Косих І.С. в судовому засіданні позов не визнали, покликаючись на долучене до матеріалів справи письмове заперечення. Третя особа без самостійних вимог в.о. головного лікаря КМК ЛШМД м. Львова [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явилась, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], представників КМК ЛШМД м. Львова Іванішин Г.Р. та Косих І.С., з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу №142-к від 29 червня 2010 року працює на посаді завідувача 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД м. Львова. Наказом головного управління охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації №956-к від 29 грудня 2009 року їй продовжено кваліфікацію лікаря акушера-гінеколога вищої категорії до 29 грудня 2014 року. На час прийняття позивача [PERSON] на вищевказану посаду її медичний стаж становив 16 років 1 місяць 8 днів. 18 лютого 2013 року в.о. головного лікаря КМК ЛШМД м. Львова [PERSON] було видано наказ №39-к «Про накладення дисциплінарного стягнення». У вищевказаному наказі, зокрема, зазначено, що на підставі наказу Управління охорони здоров'я Львівської міської ради від 25 грудня 2012 року №р-511 «Про розгляд звернень» клініко-експертною комісією УОЗ проведено колегіальний розгляду звернення громадянки [PERSON] За результатами вказаного розгляду (протокол від 10.01.2013 р. №1, надісланий УОЗ 18.01.2013 року за вих. №2502-вих-77) встановлено, що лікарем акушером-гінекологом [PERSON]: виставлений діагноз при поступленні не відповідає МКХ-10, що є порушенням п.8 Інструкції щодо заповнення первинної облікової документації форми №003/о «Медична карта стаціонарного хворого», затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012р. №110; не вказано назви та дози місцевого анестетика, що є порушенням вимог п. 9 Інструкції щодо заповнення первинної облікової документації форми №003/о «Медична карта стаціонарного хворого», затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012р. №110; несвоєчасно видано хворій «Виписку із медичної карти стаціонарного хворого», що є порушенням п.11 Інструкції щодо заповнення первинної облікової документації форми №027/о, затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012р. №110; не здійснювався належний контроль за дотриманням хворою лікарняного режиму, про що свідчить наявність результатів УЗД, проведених за межами КМК ЛШМД, що підтверджує неодноразове відлучення хворої з стаціонару без скерування лікаря та є порушенням п.2.5. посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога для надання ургентної допомоги 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД. Відповідно до п.2.4. та п.2.24, п.2.25 Посадової інструкції завідувача 1-го гінекологічного відділення завідувач відділення здійснює постійний контроль за виконання функціональних обов'язків персоналом відділення та здійснює контроль якісним веденням всієї медичної документації, перевіряє карти стаціонарного хворого. Враховуючи вищенаведене та п.4.5 Посадової інструкції завідувача 1-го гінекологічного відділення, згідно з яким завідувач відділення несе відповідальність за неякісні та помилкові дії підпорядкованого йому персоналу, цим наказом за порушення трудової дисципліни, а саме, за неналежне виконання посадових обов'язків, які передбачені п.2.4, п.2.24, п.2.25 Посадової інструкції завідувача 1-го гінекологічного відділення, позивачу [PERSON] було оголошено догану. Підставою для видачі вказаного наказу слугували протокол засідання клініко-експертної комісії управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №1 від 10 січня 2013 року та пояснення [PERSON] Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], її представника [PERSON], представників КМК ЛШМД м. Львова Іванішин Г.Р. та Косих І.С. та долученими до справи випискою з наказу №142-к від 29 червня 2010 року про прийняття [PERSON] на посаду завідувача 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД, копіями її трудової книжки та наказу №39-к від 18 лютого 2013 року «Про накладення дисциплінарного стягнення». У відповідності до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано захід стягнення у вигляді догани або звільнення з займаної посади. Положеннями ст.ст. 148, 149 цього Кодексу передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноваженим ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку. Зі змісту вищевказаного наказу №39-к від 18 лютого 2013 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» випливає, що позивачу [PERSON] було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, яке виразилось в неналежному виконанні посадових обов'язків, передбачених п.2.4, п.2.24, п.25 своєї Посадової інструкції. Згідно з п.2.4, п.2.24, п.2.25 Посадової інструкції завідувача 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД до завдань та обов'язків завідувача гінекологічного відділення дійсно входить здійснення постійного контролю за виконанням функціональних обов'язків персоналом відділення, вирішення питань виписки хворих з відділення, перевірка, підписання карт стаціонарних хворих та здійснення контролю за якісним веденням всієї медичної документації. Судом встановлено, що дійсними підставами для накладення на позивача [PERSON] вищевказаного дисциплінарного стягнення стали виявлені недоліки в наданні медичної допомоги хворій [PERSON], яка 21 листопада 2012 року приблизно о 23.30 год. поступила ургентно до 1-го гінекологічного відділення КМК ЛШМД м. Львова на 17-му тижні вагітності зі скаргами на ниючі переймоподібні болі внизу живота та важучі світло-коричневі кровянисті виділення з піхви. Черговим лікарем вказаного відділення [PERSON] їй було поставлено попередньо діагноз - розпочатий викидень, проведено необхідні медичні маніпуляції. 22 листопада 2012 року о 03.00год. в хворої [PERSON] відбувався пізній мимовільний викидень з мертвим плодом чоловічої статі. 19 грудня 2012 року [PERSON] звернулась до начальника управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуба В.І. зі скаргою на непрофесійні дії лікаря вищої категорії [PERSON], які спричинили шкоду її здоров'ю та психічному стану, втрату бажаної дитини та проханням перевірити даний факт, зобов'язати медичний заклад надати повну інформацію про причину викидня та заходи, які вжито лікарем з метою рятування вагітності. З метою з'ясування обставин, на які поскаржилась [PERSON], на підставі наказу начальника управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №р-511 від 25 грудня 2012 року «Про розгляд звернень» клініко-експертною комісією цього управління було проведено експертизу, результати якої відображено в протоколі №1 від 10 січня 2013 року. У висновку клініко-експертної комісії зазначено, що [PERSON] недотримувалася режиму спостереження у лікаря жіночої консультації, їй не було проведено консультацію лікарів суміжних спеціальностей, що її первинний огляд було проведено не в межах 30 хвилин після звернення до приймального відділення, а через 40 хвилин, що поставлений лікуючим лікарем [PERSON] діагноз не відповідає класифікації 10-МКХ, що в подальшому [PERSON] неодноразово порушувала режим стаціонарного лікування тощо та зазначено, що виявлені недоліки в наданні медичної допомоги не могли вплинути на успішне лікування з метою збереження та пролонгування вагітності хворої [PERSON] Разом з цим, зі змісту звернення [PERSON] на ім'я начальника управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуба В.І., копія якого долучена до матеріалів справи, висновків, до яких прийшла клініко-експертна комісія, та письмового пояснення [PERSON] на ім'я в.о. головного лікаря КМК ЛШМД [PERSON] не вбачається, що нею, [PERSON], як завідувачем 1-го гінекологічного відділення, були допущені якійсь істотні порушення вимог своєї Посадової інструкції чи інше порушення трудової дисципліни, за які вона могла б понести дисциплінарне стягнення у вигляді догани. В судовому засіданні також встановлено, що черговий лікар [PERSON] при наданні медичної допомоги хворій [PERSON] діяла в межах своїх повноважень, оскільки відповідно до п.1.19 Методичних рекомендацій щодо організації надання стаціонарної акушерсько-гінекологічної та неонатологічної допомоги, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України №620 від 29 грудня 2003 року, в ургентних ситуаціях рішення про необхідність оперативного втручання та його обсяг, а також залучення спеціалістів відповідної кваліфікації приймається відповідальним черговим лікарем лікувально-профілактичного закладу. Позивачем [PERSON], як завідувачем гінекологічним відділенням, на другий і четвертий день перебування хворої [PERSON] в стаціонарі, було проведено відповідний огляд, що підтверджується записом у медичній карті стаціонарного хворого №27320, а про факти самовільного і прихованого залишення хворою [PERSON] лікарні їй, [PERSON], повідомлено не було та такі факти не були зафіксовані черговим медперсоналом. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Доводи представників КМК ЛШМД м. Львова в заперечення позову суд вважає непереконливими, вони спростовуються зібраними у справі доказами, та тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні позову.

Outcome: approved