Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

15 липня 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.08.2006 року ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № DNH4KS21750730 шляхом підписання позичальником заяви. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 7596,22 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.08.2009 року. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам складає між позичальником і Банком договір, про що свідчить підпис позичальника на заяві. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобовязань за договором не виконав, в звязку з чим виникла заборгованість станом на 10.06.2013 року у сумі 49918,92 гривень, які й просить стягнути позивач з відповідача, також просить стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву в якій просить слухати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Відповідачу було надіслано виклик в судове засідання за адресою, зазначеною в позовній заяві: [ADDRESS], який повернувся до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до відомостей адресно-довідкового бюро відповідача було знято з реєстрації 27.08.2008 року. Інших відомостей про місце роботи або фактичне місце проживання відповідача суд не має. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Виклик відповідача в судові засідання на 04 листопада 2013 року було опубліковано у засобах масової інформації «Наша газета» № 150 від 15.10.2013 року. Суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2006 року [PERSON] було підписано заяву позичальника № DNH4KS21750730 про надання строкового кредиту в сумі 7596,24 гривень строком на 36 місяців по 18.08.2009 рік включно, відсоткова ставка 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Відповідно до заяви погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 303,75 гривні для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, комісії а також інших витрат згідно Умов (а.с. 4). Умови надання споживчого кредиту фізичним особам додані ПАТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви (а.с. 5-8). Відповідно до п. 1.7 Умов, споживчий строковий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно п. 2.1. Умов, банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір. Відповідно до положень п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Згідно п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до статтей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] було надано споживчий кредит, про що було укладено 18.08.2006 року кредитний договір № DNH4KS21750730 шляхом підписання та надання банкові ПАТ КБ «Приватбанк» відповідної заяви позичальника (а.с. 4). Судом встановлено, що відповідач порушив норми закону та умови кредитного договору щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і має прострочену заборгованість, яка відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи, станом на 10.06.2013 року становить 49918,92 гривень. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що у заяві на отримання кредиту вказано, що боржник ознайомився та згодний із умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі, своїм підписом підтвердив факт про надання йому повної інформації про умови кредитування (а.с. 4 зворот). Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним договором втановлюються сторонами тривалістю 5 років. З даним пунктом умов боржник погодився, про що свідчить його підпис на заяві та вказаний пункт недійсним не визнано. Відповідно до заяви позичальника, кінцевий термін повернення кредиту встановлено 18.08.2009 року, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду 15.07.2013 року, тобто в межах позовної давності. Судом перевірено правильність розрахунків заборгованості відповідача перед позивачем у загальній сумі 49918,92 гривень, яка складається з: -7596,24 гривень заборгованості за кредитом; -17754,37 гривень заборгованість по відсоткам; -21715,03 гривень пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; -500,00 гривень штраф фіксована частина та 2353,28 гривні штраф процентна складова. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] 49918,92 гривень, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 499,19 гривень.

Outcome: approved