Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, посилаючись на те, що на праві постійного користування Приватному акціонерному товариству „Агропроммеханізація" належить земельна ділянка по [ADDRESS], що підтверджується Державним Актом на право постійного користування земельною ділянкою від 12 травня 1998 серії № ЧП 24-201. На частині вище значеної земельної ділянки, відповідач самовільно побудував господарську будівлю літ. «R-I» розмірами 29,1 м. на 11,8 м. Позивач вважає, що побудована господарська будівля є самочинним будівництвом, оскільки відповідачем здійснено забудову площадки без відповідних дозволів на будівництво, роботи виконані з порушенням будівельних норм, та на земельній ділянці яка не була йому відведена. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду, за захистом своїх прав. В судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити, зобов'язавши відповідача за власний рахунок знести самочинно з будовану господарську будівлю літ. «R-I», розмірами 29,1м. на 11,8 м., яка розташована по [ADDRESS], та стягнути судові витрати за розгляд справи в сумі 114 грн. 70 коп. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог посилаючись на те, рішенням суду за ним визнано право власності на цех літ. «R-I» що розташований за адресою [ADDRESS], та ним скеровано звернення до Черкаської міської ради про виділення даної земельної ділянки в оренду. Представник Виконавчого комітету Черкаської міської ради в судовому в задоволені позову просила відмовити, так як за відповідачем визнано право власності на самовільно збудоване не житлове приміщення, крім того відповідач в судовому засіданні визнав право власності на самовільно збудовану споруду, за зверненням [PERSON] підготовлено проект рішення про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] та передано до відділу з питань роботи ради для розгляду на найближчій сесії. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області до судового засідання не з'явився, направив заперечення на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами цивільного та земельного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що на праві постійного користування ПАТ „Агропроммеханізація" належить земельна ділянка 7,8 гектарів по [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 12 травня 1998 серії № ЧП 24-201. 04 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір купівлі продажу частини замощення І, яке знаходиться за адресою [ADDRESS], що позначена на плані земельної ділянки як замощення № І5. Актом приймання-передачі частини асфальтного замощення від 04 квітня 2007 позивачем в особі голови правління Литвина М.В. було передано частину асфальтного замощення І, а саме замощення № І5 загальною площею 359 кв. м. Відповідачу [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок (цех) [ADDRESS] від 04 квітня 2013 року [PERSON] на праві власності належить не житлова будівля цех літер „R-І" розмірами 11,80 м на 27,85 м. Спірна не житлова будівля зареєстрована за реєстраційним номером 33859796 08 червня 2011 року, що підтверджено Витягом „Про державну реєстрацію прав" КП Черкаське ООБТІ, на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2008 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2008 року за позовом [PERSON] до Виконкому Черкаської міської ради, третя особа: ЗАТ „Агропроммеханізація" про визнання права власності на самовільно збудовані споруди, визнано за [PERSON] право власності на збудований цех літ. „R-І" по [ADDRESS]. З огляду на мотивувальну частину рішення, вбачається, що представник ЗАТ „Агропроммеханізація" в судовому засіданні проти визнання позовних вимог про визнання права власності на самовільно збудований цех не заперечував. З висновку управління планування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради № 572/14 від 05 березня 2009 року, вбачається, що розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою [PERSON], погоджує її та вважає за можливе надати в оренду земельну ділянку площею 362 кв.м. по [ADDRESS] в оренду терміном на 49 років під цех за рахунок земель які обліковуються за ЗАТ „Агропроммеханізація". Містобудівні обмеження й обтяження відсутні. Листом № 51 від 15 липня 2008 року ЗАТ „Агромпроммеханізація" в особі голови правління Литвина М.В., не заперечує проти передачі земельної ділянки яка знаходиться в постійному користуванні в Товариства та на якій знаходиться частина асфальтного замощення та цех літ. „R-І" з огорожею загальною площею 359 кв.м., який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 квітня 2007 року та рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2008 року в довгострокову оренду. З листа Департамента архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради № 5765-2 від 07 жовтня 2013 року вбачається, що оформлення права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] управління земельних ресурсів та землеустрою підготовлено проект рішення „Про надання гр.. [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS]" та передано до відділу з питань роботи ради для розгляду на найближчій сесії міської ради. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності ст.. 93 ЗК України. Ч. 5 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля або споруда, на умовах оренди. Статтею 79 ЗК України передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Статтею 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом визначення меж земельних ділянок за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Дані вимоги закону виконані сторонами, так як в додатку до договору купівлі-продажу частини замощення від 04 квітня 2007 року доданий схематичний План земельної ділянки з визначеними межами земельної ділянкою в розмірі 29,1 м на 12,34 м, загальною площею 359 кв.м. яка переходить до відповідача. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача нічим об'єктивно не підтвердженні, та спростовані матеріалами справи.

Outcome: dismissed