Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 9,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041803, виданим 19 березня 2003 року на ім'я останньої (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0023, а також земельної частки (паю) розміром 15,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (па місцевості), право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038385. 06 грудня 2010 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого остання після своєї смерті усе своє майно заповідає позивачці [PERSON] На даний час оригінал відповідного правовстановлюючого документу у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, про що було надано об'яву до місцевої газети. Вказане позбавляє позивачку можливості прийняти спадщину вцілому у нотаріальному порядку. Таким чином, позивачка просить визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Привільська сільська рада Троїцького району Луганської області у судове засідання свого представника не направила, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Суд, вивчивши та проаналізувавши доводи, матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], - [INFO] померла [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 9,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041803, виданим 19 березня 2003 року на ім'я останньої (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0023, а також земельної частки (паю) розміром 15,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (па місцевості), право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038385. 06 грудня 2010 року [PERSON] було складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 4-422, згідно якого остання після своєї смерті усе своє майно заповідає позивачці [PERSON] На даний час оригінал відповідного правовстановлюючого документу у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, про що було надано об'яву до місцевої газети. З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивачка по справі є спадкоємицею майна померлої за заповітом, так як позивачка за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивачка має право на спадкове майно, але із-за незалежних від неї обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», ст. 131 ЗК України

Outcome: approved