Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Баженова Н.С. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1995 року з діагнозом: пропфшізофренія, проста форма. Регрес складу особистості. З дитинства відставав у психічному розвитку. Закінчив чотири класи школи, далі не продовжував навчання, у зв'язку з тим, що не міг освоїти шкільний матеріал. Є інвалідом ІІ групи дитинства безстроково. Трудових навичок не набув. У клініці хвороби переважає недорозвинення інтелектуально-мнестичних функцій, емоційно-вольові порушення. У період погіршення стану стає злісним, агресивним, підозрілим, негативний до оточуючих, імпульсивний, не спить, схильний до протиправних дій. Двічі притягувався до кримінальної відповідальності - у 2009 році за шахрайство (вкрав мопед), в 2010 році - за крадіжку (вкрав мобільний телефон). Переховувався від слідства, перебував у розшуку. Проходив СПЕ, визнаний осудним. Багаторазово і тривало лікувався в стаціонарі Лисичанської ОПЛ, в Луганській обласній психоневрологічній лікарні. Ремісії короткі, неповні, медикаментозні. Має потребу у регулярному прийомі підтримуючого лікування, яке не приймає. Виражений дефект особистості на рівні регресу складу особистості. Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією лікарів-психіатрів, які враховуючі хронічний характер течії хвороби, агресивну поведінку в період загострення, схилість до протиправних дій, ухилення від лікування, відсутність родичів, які могли б контролювати прийом лікарських засобів, прийшли до висновку про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON]. На підставі викладеного, заявник у своїй заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку [PERSON], [INFO] року народження, уродженця м. Лисичанська, проживаючого за адресою: [ADDRESS] строком на 6 (шість) місяців. В судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр Баутіна Ю.О. заяву підтримала у повному обсязі та просила заяву закладу задовольнити та продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку [PERSON], [INFO] року народження, уродженця м. Лисичанська, проживаючого за адресою: [ADDRESS] строком на 6 (шість) місяців. Законний представник хворого [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву закладу задовольнити. Вислухавши представник психіатричного закладу, думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14 лютого 2013 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. З висновку лікарів-психіатрів від 14.08.2013 року стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що [PERSON], [INFO] року народження, інвалід ІІ групи дитинства безстроково з 2004 року. З 1995 року перебуває на обліку з діагнозом: пропфшізофренія, проста форма. Регрес складу особистості. Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах п'ять разів, остання госпіталізація в ЛОКПНЛ з 08.07.2010 року по 04.08.2010 року. У 2009 році скоїв злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України, у 2010 році скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України. Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє важкий розлад у формі пропфшізофренії, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Баженової Н.С. про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved