Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

13.08.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення належності сертифіката та визнання права власності на сертифікат про право на земельну частку (пай). В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 21 серпня 1985 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Самарської ради народних депутатів м. Дніпропетровськ, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.08.1985 року. [INFO] в с. Олександропіль помер її чоловік [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26.07.2013 року. На день смерті її чоловіка позивачка проживала та була зареєстрована разом з ним по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Олександропільської сільської ради № 150 від 25.02.2013 року. У зв'язку з чим позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України вважає себе такою, що прийняла спадщину. На початку квітня 2013 року працівники Олександропільської сільської ради повідомили позивачці, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 15.12.2000 року її чоловік отримав сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП № 0061350, виданий Петропавлівською райдержадміністрацією 30 травня 1997 року на підставі рішення від 12 травня 1997 року № 141/2-р. та видали їй копію цього сертифіката. Сам оригінал сертифікату вона знайти не змогла. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 7/10-1297 сертифікат на земельну частку (пай) серія ДП № 0061350 дійсно належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.12.2000 р. АВО № 022783, грошова оцінка земельної ділянки становить 86 591грн. (вісімдесят шість тисяч п'ятсот дев'яносто одна грн.) 87 коп.. Ця земельна частка (пай) розташована на землі, що перебувала у колективній власності КСП «Колос», розміром 4,17 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивачка зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не може отримати Державний акт на право приватної власності на земельний пай, не переоформивши сертифікат на себе. 13 травня 2013 року вона звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, але постановою № 77/02-31 від 13.05.2013 року їй було відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини за законом та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON], в зв'язку з відсутнім правовстановлюючим документом на право власності на земельну частку (пай). Свою відмову нотаріус аргументує тим, що виходячи з вимог п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій, який затверджено Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю та Витягу з реєстру прав власності. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів зазначене питання вирішується в судовому порядку. Враховуючи те, що станом на сьогоднішній день у позивачки відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому що у неї відсутній правовстановлюючий документ на право власності на земельну частку (пай), в зв'язку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину і звернулася з позовом до суду. На підставі ст.ст. 316, 328, 1216, ЦК України позивачка просить суд: - встановити факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0061350 виданий Петропавлівською райдержадміністрацією 30 травня 1997 року на підставі рішення від 12 травня 1997 року № 141/2-р.; - визнати [PERSON] спадкоємцем після смерті її чоловіка [PERSON] та визнати за нею право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0061350 виданий Петропавлівською райдержадміністрацією 30 травня 1997 року розміром 4,17 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 86 592.87 грн. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач Осадченська сільська рада подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги визнала. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 1985 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Самарської ради народних депутатів м. Дніпропетровськ, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.08.1985 року /а.с . 6/. [INFO] в с. Олександропіль помер [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26.07.2013 року /а.с. 7/. Відповідно до довідки Олександропільської сільської ради № 150 від 25.02.2013 року позивачка на день смерті її чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним по [ADDRESS], що підтверджується довідкою, у зв'язку з чим позивачка [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважає себе такою, що прийняла спадщину за законом, адже не зверталася з заявою про відмову від спадщини. На початку квітня 2013 року позивачці стало відомо від працівників Олександропільської сільської ради, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 15.12.2000 року серія АВО № 022783, виданого державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпроперовської області /а.с. 9/, її чоловік отримав у спадщину сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ДП № 0061350 виданий Петропавлівською райдержадміністрацією 30 травня 1997 року на підставі рішення від 12 травня 1997 року № 141/2-р. /а.с. 10/, та видали їй копію цього сертифіката. Сам оригінал сертифікату вона знайти не змогла. Вартість земельної ділянки відповідно до Витягу з технічної документації управління Держземагенства у Петропавлівському районі № 7/10-1297 від 10.04.2013 року складає 86 591 грн. (вісімдесят шість тисяч п'ятсот дев'яносто одна) грн. 87 коп.(а.с.11). 13 травня 2013 року вона звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса № 77/02-31 від 13.05.2013 року їй було відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини за законом та отримані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON], в зв'язку з відсутнім правовстановлюючим документом на право власності на земельну частку (пай) /а.с. 12/. Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивачка зверталася до нотаріуса, але їй постановою нотаріуса № 77/02-31 від 13.05.2013 року було відмовлено у відкритті спадкової справи, бо у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.12) і тому вона звернулася до суду з позовом про встановлення належності сертифіката та визнання права власності на сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права інших осіб. Оскільки у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай), який на момент смерті спадкодавця [PERSON] був отриманий ним у спадщину за заповітом [PERSON], то вона вправі просити суд про встановлення факту належності померлому [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай). Цей факт, крім наявної у позивача і наданої суду копії цього сертифікату, підтверджується також витягом з технічної документації із землеустрою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за № 7/10-1297 від 10.04.2013 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.12.2000 року серія АВО № 022783, виданим державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка, яка є дружиною спадкодавця, постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, і, як стверджує вона у позові, не подавала заяву про відмову від спадщини. Отже, позивачка є спадкоємцем права власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0061350, виданий Петропавлівською райдержадміністрацією 30 травня 1997 року розміром 4,17 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 86 592.87 грн., що належав спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1268 кодексу України,

Outcome: approved