Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-20 00:00:00

23 травня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], відповідно до заявлених позовних вимог просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 500,00 грн., починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трирічного віку, допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що з 28 вересня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейно-шлюбних стосунків, за взаємною домовленістю батьків, дитина залишилась проживати разом з матір'ю, знаходиться на повному її утриманні. Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, врегулювати питання щодо визначення розміру аліментів в розмірі необхідному для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини, між сторонами не виявилось за можливе, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення сином трирічного віку в розмірі 500,00 грн., оскільки на даний час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів, крім державної допомоги на утримання дитини, позивач не має. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив його задовольнити, пояснив, що спроможний виплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини та дружини, на період її перебування у відпустці по догляду за дитиною, у розмірі визначеному позивачем. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. [PERSON] народився [INFO], батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 07 березня 2012 року, актовий запис №677. (а.с. 4) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з 28 вересня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на даний час сімейно-шлюбні відносин між сторонами припинено, дитина залишилась проживати разом з матір'ю за місцем її проживання та перебувають на її утриманні, ці обставини визнані сторонами, тому не потребують доказуванню, як це передбачено ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, в добровільному порядку узгодити питання про матеріальне забезпечення дитини не виявилось можливим, при цьому суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, відомостей про наявність інших утриманців та соціальних зобов'язань перед третіми особами відповідач суду не надав. За правилами ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що після припинення сімейно-шлюбних стосунків між батьками, дитина залишилась проживати разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги на утримання з боку своїх батьків. В той же час, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, як і відсутні відомості про наявність у відповідача інших утриманців та/або соціальних зобов'язань, які впливають на матеріальне становище відповідача, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" де встановлено з 1 січня 2013 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 972,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1210,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 23 травня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття, при цьому суд враховує позицію відповідача, який в межах розгляду даної справи визнав позов в повному обсязі, не заперечував проти визначення аліментів на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, тому у відповідності до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. (ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України). Як з'ясовано судом, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу на утримання дитини, інших доходів не має, в той же час відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців та соціальних зобов'язань не має, відповідно до вимог чинного законодавства відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі, вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, виходить з майнового становища кожної сторони, та присуджує до сплати відповідачем аліментів на утримання позивача в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO] року, трирічного віку, тобто до [INFO], при цьому визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі суд враховує позицію відповідача, який в межах розгляду даної справи визнав позов в повному обсязі. В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання. Враховуючи наведене та

Outcome: approved