Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 38 888 грн. 70 коп. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.09.2008 року між сторонами укладено кредитний договір №ROXRRX23020156, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3494,06 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку боргу за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.09.2009 року, однак [PERSON] не виконує зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування ним, має станом на 10.04.2013 року заборгованість по платежах: заборгованість за кредитом - 3494,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 229,42 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 566,04 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 32271,15 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1828,03 грн., всього загальна заборгованість за кредитним договором складає 38 888 грн. 70 коп., яку просить стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що що відповідач дійсно отримав у відповідача споживчий кредит, при цьому заповнив заяву на отримання кредиту, однак не отримав будь-якої інформації про споживчий кредит, про умови кредитування, зокрема щодо застосування строків позовної давності в частині пред"явлення позову до суду, так як у письмовому вигляді збільшення строку позовної давності не погоджував, крім того позивач не повідомляв позичальника про наявну заборгованість по кредиту та не вчиняв дій по поверненню кредиту згідно умов договору, що є порушенням його прав, при цьому представник відповідача подав письмову заяву про застосування наслідків спливу загального строку позовної давності і просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно кредитного договору №ROXRRX23020156 від 30.09.2008 року ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", як кредитор надав [PERSON] кредит у розмірі 3494,06 грн. за умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку боргу за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.09.2009 року. Згідно анкети позичальника, заяви позичальника від 30.09.2008 року [PERSON] визнав, що ознайомлений і згідний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, таким чином підтвердивши факт отримання від банку повної інформації про умови кредитування, погодивши, що дана заява позичальника разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), тарифами банку і Правилами надання банківських послуг, пам"яткою клієнта становить укладений ним із банком кредитний договір, про що свідчать його власноручні підписи. Суд вважає, що укладення кредитного договору у такій формі не суперечить вимогам ст.ст.638, 639, 640, 1055 ЦК України. Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №ROXRRX23020156 від 30.09.2008 року вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 10.04.2013 року має загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 38 888 грн. 70 коп., яка включає: 3494,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 229,42 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 566,04 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 32271,15 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1828,03 грн. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Судом при дослідженні кредитного договору встановлено, що позовна давність по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за кредитом, винагороди банку та неустойки сторонами була збільшена до 5 років, що підтверджується п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які є складовою частиною укладеного банком і позичальником договору. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У даному випадку кінцевим терміном повернення кредиту визначено 30.09.2009 року, позивач звернувся до суду 05.06.2013 року, тобто у межах збільшеної позовної давності, що відповідає вимогам закону та є підставою для відхилення заяви представника відповідача про застосування наслідків спливу загального строку позовної давності. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] не виконував належним чином договірні зобов"язання в частині сплати кредиту та процентів за користування ним, порушив строки повернення кредитних коштів, а тому позивач беззаперечно має право на стягнення заборгованості за кредитом яка включає: 3494,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 229,42 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 566,04 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1828,03 грн. Щодо стягнення заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за кредитним договором в сумі 32271,15 грн., то суд, задовольняючи частково позовні вимоги в цій частині, виходить зі слідуючих міркувань. Відповідно до ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Пунктом 6.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які є складовою частиною укладеного банком і позичальником договору, передбачено зобов"язання банка здійснити додатковий моніторинг погашення кредиту у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору. Однак, позивач, незважаючи на даний обов"язок, на виникнення права вимоги повернення кредиту після 30.09.2009 року, використовуючи збільшений строк позовної давності по кредитному договору, протягом наступних трьох років продовжував нараховувати відповідачеві пеню, що призвело до її зростання до 32271,15 грн., яка майже в 9 разів перевищила суму основної заборогованості за тілом кредиту і лише ближче до закінчення п"ятирічного строку позовної давності банк припинив нарахування пені та звернувся до суду з позовом, що суд розцінює як недобросовісну поведінку кредитора і вважає за можливе зменшити розмір пені до 5000 грн., яку зобов"язаний сплатити відповідач на користь банка. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь позивача в загальній сумі 11 617 (одинадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 55 коп.

Outcome: partial