Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просить припинити право приватної власності відповідачів на 29 частини житлового будинку та господарського приміщення підвал «Б», що знаходиться по вулиці С.Петлюри,41 в м.Борщеві Тернопільської області з відшкодуванням її вартості, яка складає 13991 грн., та визнати за ним право власності на спірну частину нерухомого майна. Вказав, що сторони у справі є співвласниками будинковолодіння вулиці С.Петлюри,41 в м.Борщеві Тернопільської області, він є власником 7/9 частин, відповідачі 2/9 частин. Вказав, що за рішенням Борщівського районного суду від 3 липня 2007 року проведено поділ спірного будинковолодіння між ним та відповідачами, у власність відповідачів виділено коридор 1-4, кімнату 1-5, із господарських приміщень: підвал. Позивач посилається на те, що частка відповідачів у спільному майна є незначною, становить 25/100 ідеальних долей, останні не проживають у вказаному будинку більше 10-ти років, не несуть жодних витрат на утримання спільного майна. Недогляд за конструктивними елементами частини будинку призводить до руйнування будівлі в цілому, що може призвести до втрати ним та його сім’ї житла, а також становить загрозу життю та здоров’ю його сім’ї. Відповідачі забезпечені житлом, тому припинення їх права власності у спільній власності із виплатою грошової компенсації не завдасть шкоди їх інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, а також пояснив, що у зв»язку з визнанням відповідачами позовних вимог, просить не покладати понесені ним судові витрати на відповідачів. Представники відповідачів, [PERSON] – за довіреністю [PERSON], [PERSON] – адвокат [PERSON], в судовому засіданні позов визнали, подали заяву про визнання позовних вимог, в якій вказали, що отримали від позивача 14000 гривень як компенсацію за частку в домоволодінні. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, враховуючи позицію відповідачів про визнання позову, дослідивши письмові документи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім’ї. При цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно даних витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВУ №889652, позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належать 2/3 частки домоволодіння в м. Борщеві по вул. С.Петлюри, 41 Тернопільської області на підставі договору дарування серії ВСЕ №142426 за №2868 від 24 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON], а також позивач являється власником 1/9 частки спірного будинковолодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВЕС №762338 за №1419 від 20 жовтня 2006 року, виданого державною нотаріальною конторою Борщівського району Тернопільської області, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 листопада 2006 року серії ССВ №379829. Загалом позивачу належить 7/9 часток спірного будинковолодіння. Відповідач [PERSON] є власником 1/9 частки спірного будинковолодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 лютого 2007 року серії ВЕЕ №624031, посвідчене Борщівською держнотконторою 22 лютого 2007 року № 154, відповідач [PERSON] є власником 1/9 частини спірного будинковолодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 лютого 2007 року серії ВЕЕ №624032, посвідчене Борщівською держнотконторою 22 лютого 2007 року № 155, право власності обох зареєстроване Борщівським райБТІ 12 березня 2007 року, номер витягу 13831877, реєстраційний номер 12436356. Рішенням Борщівського районного суду від 3 липня 2007 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розподіл майна проведено поділ будинковолодіння, розташованого в м. Борщеві по вул. С.Петлюри, 41 в м. Борщеві Тернопільської області в співвідношенні 7/9 до 2/9 частин по варіанту №2 поділу згідно будівельно-технічної експертизи №815 від 22 червня 2007 року, у власність [PERSON] виділено: із житлового будинку кімнату 1-1, кімнату 1-2, кухню 1-3, із господарських приміщень: криницю, а всього на суму 25229 грн., що складає 75/100 ідеальних часток; у власність [PERSON] та [PERSON] виділено: із житлового будинку: коридор 1-4, кімнату 1-5, із господарських приміщень підвал «Б», а всього на суму 8330 грн., що складає 25/100 ідеальних часток. [PERSON] зобов’язано замурувати дверний отвір 2 з кімнати 1-1 у кімнату 1-5. [PERSON] та [PERSON] зобов’язано замурувати дверний отвір 1 з коридору 1-4 у кухню 1-3. Рішення суду виконано. За даними акту від 14 травня 2013 року, складеного комісією Борщівської міської ради, вбачається, що в будинковолодінні по вул. С.Петлюри, 41 в м. Борщеві, проживає лише сім»я позивача. В частині будинковолодіння, виділеного відповідачам, останні відсутні більше 10-ти років. Як пояснили в судовому засіданні представники відповідачів, відповідач [PERSON] зареєстрована та постійно проживає у [INFO] в успадкованому після смерті батьків господарстві. Відповідач [PERSON] проживає періодично у с.Турильче у господарстві матері [PERSON], а також мешкає у м.Києві, де має постійну роботу. Позивачем виконана умова попереднього внесення вартості належної відповідачам частки у нерухомому майні на депозитний рахунок, а саме, у заяві, поданій до суду представники відповідачів ствердили, що отримали від позивача 14000 грн. – погоджену вартість 29 часток у нерухомому майні. Відповідно до роз»ясень Пленуму Верховного Суду України у п.7 постанови від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів учасників спільної власності щодо розпорядження майном не слід розцінювати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку в спільній власності, якщо неможливо поділити майно в натурі чи спільно користуватись ним. За таких обставин суд вважає, що для захисту інтересів обох сторін по справі постановлення рішення про задоволення позову буде розумним та справедливим, виплата грошової компенсації не порушує право власності відповідачів. При задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК відповідачем повинні бути відшкодовані витрати позивача по сплаті судового збору. Однак позивач в судовому засіданні просить у зв’язку з визнанням позову не покладати судові витрати на відповідача.

Outcome: approved