Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із позовом до ПП «Інтехбуд», [PERSON] в якому просить: стягнути солідарно з Приватного підприємства «ІНТЕХБУД» (ідентифікаційний номер: 31060520) та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 9-в/08 від 14.05.2008 р. в сумі 42 768, 77 доларів США або 341 850, 78 грн. по курсу НБУ та 130 407. 76 грн. на користь ПуАТ «ФІДОБАНК» на рахунок № 29094090913001 в ПуАТ «ФІДОБАНК», МФО 300175, код 14351016. В судовому засіданні представник позивачка позовні вимоги уточнив, просить стягти суму 341604 грн. 28 коп., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснивши що 14 травня 2008 року між приватним підприємством «Інтехбуд» та Акціонерним Банком «Факторіал-Банк», правонастуником якого є ПуАТ «ФІДОБАНК» укладено Кредитний договір № 9-в/08, згідно якого позивач надав ПП «Інтехбуд» кредит в сумі 249644. 26 (двадцять чотири тисячі девятсот шістдесят чотири) долари США. Вказані грошові кошти були надані ПП «Інтехбуд» строком до 13.05.2013 року. Згідно п. 7.3 Кредитного договору він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань . Відповідно до п. 3.3.5 Кредитного договору ПП «Інтехбуд» зобовязаний повернути Кредитодавцю в повному обсязі Кредит в строки та в порядку, визначені п.п. 1.1.1, 1.1.2. 2.9 Кредитного договору. Пунктом 3.3.6 Кредитного договору на Позичальника покладено обов'язок сплачувати Кредитодавцю проценти та комісії, передбачені н. 1.1 договору, в строки та в порядку, визначеними п.п. 2.5 - 2.9, 2.12; 2.13 цього Договору та Тарифами. Крім того, п. 4.2 Кредитного договору передбачена відповідальність Боржника за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань. Зокрема, визначено, що в разі прострочення Позичальником строків сплати процентів та комісій, прострочення строків повернення Кредиту та штрафних санкцій, визначених п.п. 1.1.1, 1.1.2, 2.5, 2.7, 2.І0/2.12, 2.13, 3.2.5. 3.3.5-3.3.8. 4.4. 5.4 цього Договору та Тарифами, позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим Договором за кожен день прострочення та від суми несплаченої заборгованості. Пунктом 4.3 визначено розмір та підстави сплати Позичальником штрафних санкцій за порушення зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит і позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання мас виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним між Кредитодавцем, Позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки № 9-в/08-ДП-9/08 від 14.05 .2008 р. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за виконання Боржником умов шодо сплати суми Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісійних, а також можливих штрафних санкцій та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених Кредитним договором. Представник ПП «Інтехбуд» [PERSON] позов не визнав і пояснив, що дійсно 14 травня 2008 року між приватним підприємством «Інтехбуд» та акціонерним банком «Факторіал - Банк», правонаступником якого е ПуАТ «Фідобанк» було укладено кредитний договір згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 24 964,26 американських доларів. Вказані грошові кошти були надані відповідачу строком до 13 травня 2013 року. Згідно з п.1.2 договору кредит надавався позичальнику на наступні цілі - придбання транспортного засобу автомобілю КІА Magentis NEW (згідно договору купівлі-продажу №176-К від 17.04.2008 р. укладений між позичальником та ВАТ «Завод ім.Фрунзе»). Згідно п.1.3 в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитодавець уклав згідно п. 1.3.1. з фізичною особою [PERSON] - договір поруки, згідно п.1.3.2 з ПП «Інтехбуд» договір застави транспортного засобу. На сьогоднішній день транспортний засіб КІА Magentis NEW сірого кольору, 2008 року випуску, № кузову KNEGE 224385179064, № двигуна G6EA7A 942380 державний номер 4010 був вилучений у працівника «Інтехбуду» [PERSON] виконавчою службою та працівникам ДАІ в кінці 2008 на початку 2009 pp. (вересень 2008 p.- травень 2009). Документів, які були підставою для вилучення автомобілю, у [PERSON] на сьогоднішній день немає. Грошові кошти, які повинні бути перераховані після реалізації транспортного засобу не надходили до Банку. [PERSON] позов не визнав, зазначив, що грошові кошти бралися для купівлі транспортнго засобу КІА Magentis NEW сірого кольору, 2008 року випуску, № кузову KNEGE 224385179064, № двигуна G6EA7A 942380 державний номер 4010. В травні 2013 року, отримавши позовну заяву, яка була предявлена від ПуАТ «Фідобанк», дізнався що вказаний банк є правонаступником АТ «Факторіал - Банку». Інформацію щодо повернення всієї суми заборгованості за кредитними договорами достроково була предявлена лише в позовній заяві в порушення чинного законодавства, отже, на виконання приписів ч.4 ст. 559 ЦК України вимога до поручителя повинна була бути пред'явлена впродовж шести місяців з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі, а саме з 13.05.2013 року. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до наступного. Судом встановлено, 14 травня 2008 року між приватним підприємством «Інтехбуд» та Акціонерним Банком «Факторіал-Банк», правонастуником якого є ПуАТ «ФІДОБАНК» укладено Кредитний договір № 9-в/08, згідно якого Позивач надав ПП «Інтехбуд» кредит в сумі 249644.26 (двадцять чотири тисячі девятсот шістдесят чотири) долари США. Вказані грошові кошти були надані ПП «Інтехбуд» строком до 13.05.2013 року. Згідно п. 7.3 Кредитного договору він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобовязань . Відповідно до п. 3.3.5 Кредитного договору ПП «Інтехбуд» зобовязаний повернути Кредитодавцю в повному обсязі Кредит в строки та в порядку, визначені п.п. 1.1.1, 1.1.2. 2.9 Кредитного договору. Пунктом 3.3.6 Кредитного договору на Позичальника покладено обов'язок сплачувати Кредитодавцю проценти та комісії, передбачені н. 1.1 договору, в строки та в порядку, визначеними п.п. 2.5 - 2.9, 2.12; 2.13 цього Договору та Тарифами. Крім того, п. 4.2 Кредитного договору передбачена відповідальність Боржника за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань. Зокрема, визначено, що в разі прострочення Позичальником строків сплати процентів та комісій, прострочення строків повернення Кредиту та штрафних санкцій, визначених п.п. 1.1.1, 1.1.2, 2.5, 2.7, 2.І0/2.12, 2.13, 3.2.5. 3.3.5-3.3.8. 4.4. 5.4 цього Договору та Тарифами. Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим Договором за кожен день прострочення та від суми несплаченої заборгованості. Пунктом 4.3 визначено розмір та підстави сплати Позичальником штрафних санкцій за порушення зобов'язань за кредитним договором. Також судом встановлено, що за Кредитним договором між Кредитодавцем, Позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки № 9-в/08-ДП-9/08 від 14.05 .2008 р. Банк надав до суду копію статуту ПуАТ «Фідобанк», в якому зазначено, що 25 березня 2009 року на підставі рішення Загальних Зборів Акціонерів Банку був підтверджений передавальний Акт, у відповідності до якого до Банку були передані всі активи та зобовязання Акціонерного банку «Факторіал - Банк», який був правонаступником Акціонерного банку «Фактріал-Банк». Сам передавальний Акт або інші підтвердження переходу активів та зобовязань від АТ «Факторіал_Банк» до ПуАТ «Фідобанк» до суду не надавалося. На виконання приписів ч.4 ст. 559 ЦК України вимога до поручителя повинна була бути пред'явлена впродовж шести місяців з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі, а саме з 23.03.2012 року. Суд зазначає. що вимоги Договору поруки, за яким відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання боржником [PERSON] зобов'язань в повному обсязі не може вважатись встановленим строком виконання зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Суд встановив, що умови Кредитного договору були змінені щодо заміни кредитора в зобовязанні та обов'язок ПП «Інтекс» щодо повернення всієї суми заборгованості за кредитними договорами настав 15.07.2013 року. Отже в порядку застосування ч.4 ст.559 ЦКУ для належного виконання ПуАТ «Фідобанк» свого обов'язку з належного повідомлення про зміни у договорі та інші несприятливі наслідки для позивача, ПуАТ «Фідобанк» був зобов'язаний направити вимогу до поручителя в письмовій формі, рекомендованим листом з оголошеною цінністю з описом вкладення до 23.09.2012року. З обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, а також доказів належного повідомлення поручителя та направлення йому вимоги як поручителю, в результаті зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, також порука припинилась коли кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимогу до поручителя. Не було також до суду подано підтвердження факту попередження боржника та поручителя про зміну кредитора по зобовязанню в порушення вимог п.3.2.2. Договору поруки. Щодо заявлених позовних вимог Позивачем не надано чіткий розрахунок стягнення заборгованості. Також судом встановлено той факт, що транспортний засіб КІА Magentis NEW сірого кольору, 2008 року випуску, № кузову KNEGE 224385179064, № двигуна G6EA7A 942380 державний номер 4010, як предмет застави за кредитним договором був вилучений у працівника «Інтехбуду» [PERSON] виконавчою службою та працівникам ДАІ в кінці 2008 на початку 2009 pp. У відповідності до ст. 1 Закону Україну «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Так, банк, не врахувавши той факт,що предмет застави був арештований і банком не надано ніяких фактів, що це підтверджують і відповідно до діючого законодавства був реалізований, в порушення Закону України «Про заставу», суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed