Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в 2008 році він та [PERSON] вирішили зайнятися бізнесом. Для цього їм були потрібні гроші і він взяв кредит в Ощадбанку в сумі 16000 грн. Після цього [PERSON] сказав йому, що для запуску роботи ще потрібен цемент і він погодився купити 40 мішків за свої гроші. В 2010 році вони перестали займатися бізнесом, оскільки він був невигідний і домовились, що відповідач віддасть йому кошти в сумі 17 000 грн. та 40 мішків цементу. [PERSON] зобов’язався віддавати йому кошти в сумі по 500 грн. щомісячно. Він чекав до 2012 року, але відповідач ніяких коштів йому не повертав. Він був змушений звернутися до РВ УМВСУ в Хмельницькій області про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON], але 21.02.2013 була винесена постанова про закриття кримінального провадження. 09.11.2012 [PERSON] написав розписку, що зобов’язується йому повертати щомісяця борг частинами, а саме по 500 грн. не пізніше 25 числа кожного місяця. З того часу відповідач йому повернув частину коштів, а саме: 21.02.2013 – 200 грн., 01.03.2013 – 200 грн., 13.03.2013 – 300 грн. Решту відповідач не повертає і на його неодноразові звернення до нього не реагує. На сьогоднішній день один мішок цементу коштує 60 грн., що становить ще 2400 грн. Він поніс значні витрати. Він попередив його, що буде звертатись до суду, але йому і це байдуже. За таких обставин він змушений звертатись з даним позовом до суду. Просить стягнути з відповідача борг у сумі 16300 грн. та сорок 40 мішків цементу, що коштує 2400грн. та судові витрати. У судове засідання позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи чи повідомлення про причини неявки. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів – у порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що в 2008 році [PERSON] для ведення бізнесу позичив у [PERSON] 17000 грн. та 40 мішків цементу ватрістю 2400 гривень, про що написав розписку, оригінал якої знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 12013240170000034 від 17.01.2013. У лютому-березні 2013 року [PERSON] повернув позивачу 700 грн. боргу. Зазначені обставини підтверджуються постановою слідчого СВ Красилівського РВ УМВСУ в Хмельницькій області [PERSON] про закриття кримінального провадження від 21.02.2013, розпискою [PERSON] від 09.11.2012. Статтями 11, 13, 626, 628 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини; цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до стст. 1046, 1047 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві. Враховуючи те, що позивачем надано розписку [PERSON] про отримання ним від [PERSON] у борг суми в розмірі 17000 грн. та 40 мішків цементу, відсутність будь-яких спростувань цього факту зі сторони відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved