Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.09.2010 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPXRRA04200309, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 8576,00 грн. строком користування до 18.11.2011 р., під 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9755,76 грн. та судовий збір. В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк», не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності та посилаючись на обставини, викладені у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заявою просить суд розглянути справу без його присутності, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2010 р. між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № ZPXRRA04200309, за яким банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 8576,00 грн., а [PERSON] прийняв їх та зобов'язався повернути кредит із строком погашення не пізніше 18.11.2011 р. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки, винагороди та комісії за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до п. 2.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на розрахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір. Розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним відсотковим ставкам. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверхню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Для виконання даного договору банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам. Відповідно до заяви позичальника банк надає позичальнику у сумі 8576, 00 грн. строком з 18.09.2010 р. по 18.11.2011 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,001 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, комісії, оговорених в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 10» по « 15» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 613, 04 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. Відповідно до п. 5.1, п. 5.3, п. 8.6 умов надання споживчого кредиту фізичним особам у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. При порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених чинним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON]. не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, та допустив заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, припинив погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 30.09.2013 р. утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 9755,76 грн. , а тому повинен нести відповідальність, передбачену договором та сплатити штрафи передбачені договором. На підставі викладеного, дослідивши надані ПАТ КБ «Приватбанк» письмові докази, суд перевіривши правильність розрахунків ПАТ КБ «Приватбанк», приходить до висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими стягненню з відповідача на користь банка підлягає сума у розмірі 9755, 76 грн., що складається з заборгованості за кредитом у 4289,33 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1,87 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 5000,00 грн., а також штрафів: фіксована частина - 500 грн., процента складова - 464,56 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши з банком кредитний договір та отримавши суму у загальному розмірі 8576, 00 грн., відповідач [PERSON] у відповідності з умовами договору зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з заяви [PERSON], проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує, що свідчить про письмове волевиявлення відповідача спрямоване на припинення спору з позивачем. Суд, встановивши, що визнання позову відповідачем відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, не зроблено під впливом протиправної поведінки щодо нього інших осіб або з метою приховати інші обставини, вважає позов визнаним, оскільки у нього не виникає сумніву у наявності для того законних підстав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь банку понесені ним судові витрати.

Outcome: approved