Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-07 00:00:00

25.12.2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Новомосковський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору, зобов'язання вчинити певні дії. 22.10.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], третя особа - Новомосковський міськрайонний центр зайнятості про розірвання трудового договору, зобов'язання вчинити певні дії В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що він є фізичною особою-підприємцем, 11 лютого 2009 року уклав із відповідачкою [PERSON] трудовий договір, відповідно до якого [PERSON] працювала продавцем продовольчих товарів в магазині. Трудовий договір був зареєстрований 11 лютого 2009 року Новомосковським міськрайонним центром зайнятості за [NUMBER]. Позивач зазначив, що 19.10.2009 року в магазині буда проведена інвентаризація, в результаті якої була виявлена нестача товару на суму 42 000 грн. Відповідачка [PERSON] зізналася в систематичному розкраданні товару, тому, він звернувся до органів міліції з відповідною заявою. За його заявою органами міліції відмовлено в порушенні кримінальної справи з посиланням на цивільно-правові відносини між ним та відповідачкою. [PERSON] відмовилася розірвати трудовий договір у Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості за п.2 ст. 41 КЗпПУ, а саме, в наслідок вчинення винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Позивач зазначив, що відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року за № 260, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58, провести дії про реєстрацію розірвання трудового договору в центрі зайнятості можливо тільки в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця та працівника) з належними їм документами. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин роботодавцем та найманим працівником, а також, у разі відсутності однієї сторони в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду. яке набрало законної чинності, щодо припинення дії договору. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві позивач [PERSON] просив суд: -розірвати трудовий договір, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] [PERSON], зареєстрований в Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості [NUMBER] від 11.02.2009 року за п. 2 ст. 41 КЗпПУ - вчинення винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу; -зобов'язати Новомосковський міськрайонний центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, укладений 11 лютого 2009 року між суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем [PERSON] і [PERSON], зареєстрований в Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості під [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, посилалася на те, що її провини в нестачі товару немає, в магазині працювали інші продавці, інвентаризація давно не проводилася, 14 жовтня 2009 року вона звернулася до позивача з заявою, про звільнення її з роботи за власним бажанням, Новомосковський міськрайонний центр зайнятості, як третя особа, в своєму листі просила суд розглянути справу без участі її представника. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 02.02.2004 року, серія [NUMBER]. 11 лютого 2009 року фізична особа-підприємець [PERSON] уклав із відповідачкою [PERSON] трудовий договір, відповідно до якого [PERSON] була прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів, зазначений договір 11 лютого 2009 року був зареєстрований Новомосковським міськрайонним центром зайнятості за [NUMBER]. Як зазначалося вище, позивач посилався на те, що 19.10.2009 року в магазині буда проведена інвентаризація, в результаті якої була виявлена нестача товару на суму 42 000 грн. У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог. Суд приходить до переконання, що позивачем не надані суду докази, які підтверджують його вимоги. Так, згідно до акту ревізії від 19.10.2009 року, недостача склала 14 440,01 грн. В той же час, сам по собі акт ревізії, яким виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей, сам по собі не є доказом винних дій працівника, позивачем не надано суду жодного доказу наявності вини в діях працівника [PERSON], які потягли нестачу грошових або товарних цінностей. У відповідності до п.2 ст. 41 КЗпПУ, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Оскільки позивачем не надано суду доказів винних дій працівника [PERSON], в задоволенні позовних вимог позивача щодо розірвання трудового договору, уз відповідачкою [PERSON] за п. 2 ст. 41 КЗпПУ належить відмовити. В той же час, згідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року за № 260, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58, провести дії про реєстрацію розірвання трудового договору в центрі зайнятості можливо тільки в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця та працівника) з належними їм документами. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин роботодавцем та найманим працівником, а також, у разі відсутності однієї сторони в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду, яке набрало законної чинності, щодо припинення дії договору. Оскільки судом встановлено, що 14 жовтня 2009 року відповідач [PERSON] зверталася до позивача з заявою,про звільнення її з роботи за власним бажанням, суд приходить до переконання, що трудовий договір між сторонами повинен бути розірваний за ст. 38 КЗпПУ - розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Враховуючи викладене,

Outcome: partial