Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 01.11.2003 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації шлюбів того ж дня зроблено запис № 407. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя у них не склалося, оскільки у них склалися неприязні стосунки, в сімьї постійні сварки та скандали, неповага, недовіра, відсутність взаєморозуміння, які проходять на очах сина, що негативно впливає на його розвиток і виховання. Подружні стосунки припинилися з 01 грудня 2010 року. Спору про поділ майна сторони не мають. Позивачка про час і місце судового засідання була повідомлений належним чином; у судове засідання не з'явилась; подала до суду заяву, в якої просить розглянути справу за її відсутності, вимоги позову підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином; у судове засідання не з'явився; подав до суду заяву, в якої просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 01.11.2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації шлюбів того ж дня зроблено запис № 407. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання позивачки прізвище після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON], судом приймається такий вибір Відповідно до положення частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд не вирішує питання про судові витрати, оскільки позивачем не заявлялись такі позовні вимоги. На підставі викладеного, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статтею 112, 115, частиною 3 статті 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved