Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики від 28.08.2012 року в сумі 40 000 грн. та судові витрати по справі. 23.04.2013 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання недійсним договору позики датованого 28.08.2012 року, який складений у вигляді розписки на суму 40 000 грн. та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, зустрічний позов не визнав та пояснив, що 28.08.2012 року за усною угодою позивач передав [PERSON] у власність 40 000 грн. В результаті чого відповідачем була надана розписка. До вказаного у розписці строку повернення коштів 09.03.2013 року кошти не повернуті. З 10.03.2013 року позивач в усній формі прохав повернути кошти, але відповідачем до теперішнього часу кошти не повернуті, тому [PERSON] змушений звернутись до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зустрічний позов підтримав та пояснив, що коштів він не отримував, а розписка написана примусово, оскільки до нього застосовувалось насильство, в результаті чого він звертався з відповідними заявами до правоохоронних органів. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що зі слів [PERSON] до нього на роботу приїзджали невідомі особи, які йому погрожували та хотіли дізнатися коли він поверне борг, при цьому свідки повідомили, що серед тих хто приїзджав присутнього в залі судового засідання [PERSON] вони не бачили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню повністю, а зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики не підлягає задоволенню. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.08.2012 року [PERSON] взяв в борг 40 000 грн. та зобов’язався повернути борг до 09.03.2013 року, на підтвердження чого відповідачем власноруч було складено розписку, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.6). По завершенню строку вказаного в розписці відповідач суму коштів в розмірі 40 000 грн. не повернув. Згідно талонів – повідомлення № 203 від 14.03.2013 року, № 187 від 22.03.2013 року та № 222 від 24.03.2013 року, встановлено, що [PERSON] звертався з відповідними заявами до правоохоронних органів, оскільки до нього застосовувалось насильство з боку позивача. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінальних проваджень: 1) № 12013120180000199 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2013 року за фактом телефонної погрози вбивством [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України постановою слідчого слідчого відділення Компаніївського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 06.06.2013 року кримінальне провадження закрите у зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення; (а.с. 113-115). 2) № 12013120180000225, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.03.2013 року за фактом самоправства відносно [PERSON], за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України, постановою слідчого слідчого відділення Компаніївського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 20.04.2013 року кримінальне провадження закрите у зв»язку з відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. (а.с. 118-120). 3) №42013120180000008, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2013 року за фактом неправомірних дій працівників Компаніївського РВ УМВС України в Кіровоградській області відносно [PERSON] встановлено, що постановою старшого прокурора прокуратури Компаніївського району Кіровоградської області від 01.04.2013 року кримінальне провадження закрито у зв»язку з відсутністю події кримінального правопорушення; (а.с. 110-111). 3) № 42013120180000009 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2013 року за заявою [PERSON] про втягнення його в злочинну діяльність [PERSON] та [PERSON], за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 205 КК України кримінальне провадження закрите у зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с.116-117). З висновку експерта Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 920 від 04.10.2013 року встановлено, що рукописний текст (цифри) та підпис у документі, який позивач ідентифікує, як «розписка» від 28.08.2012 року, написана від імені [PERSON], виконана у відносно звичних умовах. Особа, яка виконала рукописний текст (цифри) та підпис у документі, який позивач ідентифікує, як «розписка» від 28.08.2012 року, написана від імені [PERSON], який не перебував у незвичайному стані.(82-84). Таким чином, факт застосування протиправних (злочинних) дій з боку [PERSON] до [PERSON], з примушуванням написати «розписку» датовану 28.08.2012 року в судовому засіданні не підтвердився. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Діючим законодавством, зокрема ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначений родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON] на користь Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз підлягають стягненню судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи № 920 від 04.10.2013 року в сумі 1 542,24 грн. (а.с.90-91) та на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 400 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved