Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача ТОВ Агро ХХІ, третя особа Управління Держземагентства у Славутському районі Хмельницької області, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та зобов'язання скасувати державну реєстрацію договорів оренди. В обґрунтування зазначених позовних вимог зазначили, що згідно з державними актами на землю, кожному з них на праві приватної власності належать земельні частки (паї) на території Ставичанської сільської ради Славутського району Хмельницької області. [PERSON] виданий державний акт на право власності серії ЯЛ № 505431, зареєстрований 23.06.2010 року за № 011076000019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ № 505414, зареєстрований 05.07.2010 року за № 011076000140 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ № 505443, зареєстрований 24.06.2010 року за № 011076000041 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №505401, зареєстрований 05.07.2010 року за № 011076000110 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ № 505400, зареєстрований 05.07.2010 року за № 011076000109 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ № 505406, зареєстрований 22.06.2010 року за № 011076000011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та державний акт на право власності серії ЯЛ №505407, зареєстрований 22.06.2010 року за № 011076000010 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №680136, зареєстрований 15.07.2010 року за № 011076000186 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №543983, зареєстрований 15.07.2010 року за №011076000182 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №505417, зареєстрований 01.07.2010 року за № 011076000079 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №505329, зареєстрований 23.06.2010 року за №011076000021 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №505328, зареєстрований 23.06.2010 року за № 011076000020 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №505394, зареєстрований 25.06.2010 року за № 011076000074 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ № 505395, зареєстрований 01.07.2010 року за № 011076000077 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №680138, зареєстрований 15.07.2010 року за № 011076000188 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №680135, зареєстрований 15.07.2010 року за № 011076000187 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] державний акт на право власності серії ЯЛ №505318, зареєстрований 10.09.2010 року за №011076000249 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На протязі 09-20 липня 2010 року, 18-25 серпня 2010 року, 10 вересня 2010 року між кожним з позивачем окремо з однієї сторони та ТОВ Агро ХХІ з другої сторони, було укладено договори оренди належних їм земельних ділянок терміном на 5 років, які були підписані сторонами та в подальшому зареєстровані в Управлінні Держкомзему у Славутському районі 20 серпня 2012 року, не зважаючи на те, що позивачі не давали відповідного доручення ТОВ Агро ХХІ на проведення реєстрації зазначених договорів оренди земельних ділянок. Проекти договорів оренди було розроблено відповідачем і вони повинні були бути зареєстровані в 2010 році до початку використання зазначених земельних ділянок в Славутському РВ ХРФ центру ДЗК. Проте, на протязі двох років, зазначені договори оренди відповідачем не були зареєстровані, що стало для них підставою заключити договори оренди земельних ділянок з ПП Екоагролан-Плюс. І тільки при реєстрації договорів оренди земельних ділянок з ПП Екоагролан-Плюс, укладених в червні 2012 року, стало відомо, що 20 серпня 2012 року за подачею ТОВ Агро ХХІ були зареєстровані в Управлінні Держкомзему у Славутському районі договори оренди земельних ділянок, укладених на протязі 09-20 липня 2010 року, 18-25 серпня 2010 року, 10 вересня 2010 року. Під час реєстрації договорів оренди у Управлінні Держкомзему у Славутському районі позивачі присутні не були, крім того, умови даних договорів оренди земельних ділянок не відповідають вимогам законодавства, а саме ст. 15 Закону України Про оренду землі, положенням Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220, а тому просять визнати договори оренди земельних ділянок недійсними і скасувати їх державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що в договорі оренди земельних ділянок не визначено розміру орендної плати, так як її формулювання в розмірі 800 гривень з урахуванням податку з доходів фізичних осіб або 600 кг зерна, призводить до того, що орендар визначає на власний розсуд, яке зерно йому видавати, самостійно визначає якісні показники зерна, яке підлягає видачі, а також на власний розсуд визначає місце, умови, порядок і строки його поставки, не визначено способу внесення грошової орендної плати за земельну ділянку, не визначено строку внесення орендної плати, а зазначено лише до 31 грудня, поточного року. Крім того, представник позивачів зазначив, що договір оренди укладений без відповідної документації, а саме відсутні план або схема земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі землевпорядною організацією, акт приймання-передачі об'єкта оренди, в договорах не зазначено кадастрового номера земельних ділянок, місце розташування земельних ділянок, точна площа земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельних ділянок на момент реєстрації не відповідає дійсності та занижена на 14220 гривень. Відсутність визначених законом документів унеможливлює ідентифікацію земельної ділянки. Разом з тим, інформація про об'єкт оренди (місце розташування земельної ділянки), є однією з істотних умов договору оренди землі. Підставою для визнання цих договорів недійсними є відсутність у договорах оренди однієї з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України Про оренду землі, а також порушення статей 4-6, 11, 17 та 19 вказаного Закону. В судовому засіданні представник позивачів вказує на ряд порушень, а саме на те, що договір не відповідає положенням Типового договору оренди землі, акт визначення меж земельної ділянки в натурі підписаний та складений головою Ставичанської сільської ради Славутського району Хмельницької області, а не ліцензованою землевпорядною організацією. Також пояснив, що до цього дня його довірителям третій примірник договору як учасникам правочину та орендодавцю не вручено. Просить визнати зазначені договори оренди земельних ділянок недійсними та зобов'язати Управління Держкомзему в Славутському районі скасувати державну реєстрацію цих договорів. Представник відповідача ТОВ Агро ХХІ [PERSON] проти позову заперечив, пояснивши, що будь-яких підстав для задоволення позову немає, є невід'ємні частини договорів, тобто акти приймання-передачі об'єкта оренди та копії державних актів на право власності на земельну ділянку. Договори оренди відповідають вимогам Закону України Про оренду землі, а тому просив суд відмовити в позові в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснивши, що на момент державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, щодо неправомірної їх реєстрації, міг вплинути людський фактор у звязку з великою кількістю договорів наданих для реєстрації, а тому при вирішенні спору покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачів, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між позивачами та ТОВ Агро ХХІ укладено договори оренди земельних ділянок строком на 5 років, які розташовані на території Ставичанської сільської ради Славутського району Хмельницької області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 18.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006014, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 09.07.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004005985, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 20.07.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006009, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 15.07.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006054, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 15.07.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006053, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 18.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006024, та договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 18.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006025, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 25.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за №682390004006044, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 13.07.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004005990, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 18.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006034, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 18.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006018, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 18.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006019, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 25.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004005979, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 25.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004005977, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 25.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006048, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 25.08.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006042, [PERSON] договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агро ХХІ від 10.09.2010 року, зареєстрований 20.08.2012 року за № 682390004006029. Відповідно до ст.ст. 10, 60, 213, 309 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами на підтвердження своїх вимог чи заперечень доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 6, 13, ст. 15, ч.ч. 1, 2 та 4 Закону України Про оренду землі № 161-ХІУ від 06.10.1998 року з наступними змінами, положень п.п. 8, 9, 20 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМ України № 220 від 03.03.2004 року, право оренди земельної ділянки орендарі набувають на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та іншими законами України і договором оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язується за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язується використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди, в тому числі, є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування, розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строку, порядку внесення і перегляду, відповідальність за її несплату; умови і строки передачі земельної ділянки в оренду орендарю; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди однієї із істотних умов є підставою для відмови у реєстрації договору оренди, а також для визнання договору оренди недійсним відповідно до Закону. Невід'ємною частиною договору оренди є план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; акт визначення меж в натурі; акт приймання-передачі. Передача об'єкта оренди здійснюється сторонами в порядку і строки, що визначені договором, за актом приймання-передачі. Договір набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 203 ч. 1, ст. 215 ч. 1, ст. 216 ч. 1, ст.ст. 251-253, ст. 631 ч.ч. 1, 2, 3, 4, ст. 792 ч.ч. 1, 2 ЦК України, ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України в редакції на час укладення договору оренди у 2008 році, зміст правочину не може суперечити положенням Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами (стороною) цих вимог. Недійсний правочин не створює для сторін юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Початок перебігу строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У договорах зазначено, що його невід'ємними частинами є кадастровий план земельної ділянки, акт приймання-передачі об'єкта оренди, що не відповідає вимогам ст.15 ЗУ Про оренду землі. Згідно даних додатків до копій договорів оренди додатково є акт приймання-передачі об'єкта оренди за підписами в момент складання договору оренди землі в 2010 році, тобто за два роки до їх державної реєстрації без зазначення на виконання якого Договору оренди землі складено даний акт приймання-передачі, що суперечить п.20 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМ України № 220 від 03.03.2004 року, акт визначення меж земельної ділянки в натурі складений і підписаний головою Ставичанської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що суперечить інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376 і відповідно до якої виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою, і акт визначення меж земельної ділянки повинен бути підписаний нею і замовником (власником земельної ділянки). Наведені обставини повністю підтверджуються копіями договорів оренди земельної ділянки, копіями державних актів про право власності на землю, матеріалами по реєстрації договору оренди, іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Зазначені обставини свідчать про те, що працівниками Управління Держкомзему у Славутському районі реєстрація договорів оренди проводилась з порушеннями чинного законодавства без урахування відповідності змісту договорів вимогам Закону. Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивачі отримували державні акти про право власності на землю, а тому земельні ділянки визначалися в натурі, не може бути підставою для невиконання вимог ст. 15 Закону України Про оренду землі, про виготовлення та підписання усіх додатків до договору оренди земельної ділянки. З пункту 9 Договорів оренди також вбачається, що орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 600 кг зерна або 800 гривень на рік, зазначено, а у договорі з позивачем [PERSON] зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% гривень з урахуванням податку з доходів фізичних осіб, або 600 кг зерна, без зазначення від чого розраховуються відсотки. Крім того, не визначено яке саме зерно, якої культури, в натуральній формі буде видаватись орендодавцю, що суперечить п.9 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМ України № 220 від 03.03.2004 року. Пунктом 11 Договору чітко не визначено кінцевий термін виплати орендної плати, що унеможливлює правильне нарахування штрафних санкцій за невиконання чи несвоєчасне виконання умов договору орендарем відповідно до п. 14 Договору. Відповідно до частини 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин визначено, що суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 06 лютого 2012 року по справі № 6-104ц11, від 04 квітня 2012 року по справі № 6-21цс12, від 18 липня 2012 року по справі № 6-77цс12. Що стосується правової позиції представника відповідача щодо наявності підстав для відмови в позові з мотивів відповідності договору ЗУ Про оренду землі та отримання позивачами орендної плати починаючи з 2010 року, суд вважає, що дані твердження не заслуговують на увагу і не підлягають задоволенню виходячи із наступного. За змістом ч. 2 та ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час підписання договору, липень-вересень 2010 року, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. У відповідності до норми ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Таким чином, при недотриманні законодавчо встановленої вимоги державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, після їх укладення липень-вересень 2010 року до дня їх державної реєстрації 20.08.2012 року правочини не мали юридичної сили і не могли породжувати для його суб'єктів будь-яких прав та обов'язків. Враховуючи викладене, визнав за необхідне визнати недійсними укладені позивачами на протязі 09-20 липня 2010 року, 18-25 серпня 2010 року та 10 вересня 2010 року між кожним із них окремо з однієї сторони та ТОВ Агро ХХІ з другої, договори оренди земельних ділянок, оскільки в них відсутні істотні умови договору оренди, на підставі ч. 2 ст. 15 Закону України Про оренду землі та ст. ст. 203, 215 Цивільного Кодексу України. Оскільки відповідно до п. 27 постанови Кабінету Міністрів України № 1021 Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) посадовою особою територіального органу Держземагентства на підставі рішення суду. Управління Держземагентства у Славутському районі є територіальним органом Держземагентства, як правонаступник Управління Держкомзему у Славутському районі, з урахуванням наведеного, необхідно зобов'язати Управління Держземагентства у Славутському районі скасувати державну реєстрацію укладених договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved