Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] у січні 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому зазначила, що 29.11.1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований у Виконкому Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради. За період шлюбу ними було набуто спільне майно, а саме: автомобілі «ВАЗ 21061» д/н [NUMBER], Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER] та «Шкода Фабія» д/н [NUMBER]. Зазначені транспортні засоби є спільним майном подружжя і знаходяться у фактичному користуванні відповідача. Позивачка просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на автомобіль «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] та стягнути з відповідача на її користь компенсацію у розмірі половини вартості автомобілів «ВАЗ 21061 д/н [NUMBER] та Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволені. В своїх поясненнях посилалися на те, що автомобіль «ВАЗ 21061 д/н [NUMBER] був проданий у липні 2010 року по генеральній довіреності гр. [PERSON] ще під час шлюбних відносин з позивачкою, про що позивачка знала і не заперечувала проти цього. Гроші, які були отримані від продажу автомобіля «ВАЗ 21061 д/н [NUMBER] були використані для покупки автомобіля Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER]. Згодом, автомобіль «ВАЗ 21061» д/н [NUMBER] був знятий з обліку у зв'язку із знищенням і на цей час його фактично не існує. В свою чергу, автомобіль Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER] знаходиться у розібраному стані після аварії, не може експлуатуватися та потребує капітального ремонту. Автомобіль «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] 03 травня 2013 року був проданий відповідачем [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON], що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 СК України вважається здійсненим за її згодою. Також зазначили, що на утриманні відповідача [PERSON] знаходиться хворий батько [PERSON], який потребує догляду та матеріальної допомоги, у зв'язку з чим він не може виплатити компенсацію у розмірі половини вартості спільного майна, в тому числі й зарахувати грошові кошти на депозитний рахунок суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], який пояснив, що у 2010 році він придбав у [PERSON] автомобіль «ВАЗ 21061» д/н [NUMBER] за 6000 гривень. Договір купівлі-продажу автомобіля в письмовій формі не оформлювали та перереєстрацію його у ВРЕВ ДАІ не здійснювали, через низьку вартість автомобіля, а обмежилися лише оформлення довіреності. У нотаріуса під час оформлення довіреності, [PERSON] передав [PERSON] 6000 грн., а [PERSON], в свою чергу, передав [PERSON] ключі та документи на автомобіль. Через деякий час, зазначений автомобіль почав псуватися, ржавіти, а ремонтувати та відновлювати його було недоцільно. У зв'язку з цим [PERSON] розібрав його на запчастини та здав на металобрухт, а державні номерні знаки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу згодом повернув [PERSON], для того, що він міг зняти автомобіль з обліку. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 29.11.1997 року у Відділі Реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1038 (а.с. 7). Як вбачається з відповіді начальника управління ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17.12.2012 року за [PERSON] обліковуються транспортні засоби - ВАЗ 21061 д/н [NUMBER], зареєстрований 30.03.2002 року, Шкода Фабія д/н [NUMBER], зареєстрований 26.06.2012 року та Деу Ланос д/н [NUMBER], зареєстрований 25.06.2011 року (а.с. 10). В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2010 року відповідач [PERSON] надав довіреність [PERSON], якою уповноважив останнього користуватися та розпоряджатися автомобілем ВАЗ 21061, 1984 року випуску д/н [NUMBER]. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] (А.с. 22). Відповідно до договору купівлі-продажу ААВ № 346123 від 03.05.2013 року відповідач [PERSON] продав гр. [PERSON] автомобіль «Шкода Фабіа», сірого кольору, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1400 куб.см. (а.с. 34). На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ТОВ «СТВ Авто» виписало на ім'я [PERSON] довідку-рахунок серії ААВ № 346123 від 03.05.2013 року (а.с. 32). Відповідно до облікової картки № 17121207 від 03.05.2013 року автомобіль Шкода Фабія д/н [NUMBER] знятий з реєстраційного обліку за [PERSON] для реалізації (а.с. 33). В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він фактично продав зазначений автомобіль Шкода Фабія д/н [NUMBER] своїй сестрі, але офіційно перереєстрував його на ім'я своєї матері [PERSON]. Відповідно до облікової картки № 26785875 від 20.09.2013 року автомобіль ВАЗ 21061 1984 року, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д/н [NUMBER], належний [PERSON], знятий з реєстраційного обліку ВРЕР - 2 у зв'язку з вибраковкою (а.с. 121). Ухвалою суду від 06.09.2013 року по справі призначена судова автотоварознавча експертиза з метою встановлення ринкової вартості автомобіля Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER]. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2153-13 від 09.10.2013 року ринкова вартість автомобіля Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER], 2004 року випуску, з урахуванням пробігу та поточного технічного стану автомобіля складає 12080,83 грн. (а.с. 80-111). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В судовому засіданні сторонами не подавалися докази на підтвердження розірвання шлюбу між ними, зареєстрованого 29.11.1997 року у Відділі Реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1038. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. В судовому засіданні встановлено, що автомобілі «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] та «ВАЗ 21061 д/н [NUMBER] на час розгляду справи не знаходяться у власності сторін, оскільки автомобіль «ВАЗ 21061 д/н [NUMBER] фактично знищений і знятий з реєстраційного обліку у зв'язку з вибраковкою, а автомобіль «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] проданий [PERSON] за договором купівлі - продажу від 03.05.2013 року. Суд звертає увагу на те, що сторонами, в тому числі й позивачкою [PERSON], а також будь-якими третіми особами договір купівлі-продажу автомобіля «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] від 03.05.2013 року не оспорювався, питання про визнання недійсним зазначеного договору в судовому засіданні не порушувалося. З огляду на викладене, суд вважає, що автомобілі «ВАЗ 21061 д/н [NUMBER] та «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] не можуть являтися предметом поділу спільного майна подружжя, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачкою на автомобіль «Шкода Фабія» д/н [NUMBER] та стягнення з відповідача на користь позивачки половини вартості автомобіля «ВАЗ 21061 д/н [NUMBER] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки відповідач заперечував проти стягнення з нього грошової компенсації у розмірі половини вартості спільного сумісного майна, зокрема автомобіля Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER], та попередньо не було внесено відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, суд приходить до висновку про доцільність визначення ідеальних часток у праві спільної часткової власності у зазначеному автомобілі, які, в свою чергу, мають бути рівними, та припинення права спільної сумісної власності на нього, визнавши за позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] право власності на 1/2 частину за кожним на спірний автомобіль Daewoo Lanos (Деу Ланос) д/н [NUMBER].

Outcome: partial