Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], яка діє також як законний представник в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку, зазначивши в обгрунтування позовних вимог, що 06.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014-09.5-74410, згідно з яким Банк надав останній кредит у сумі 45 253, 00 доларів США зі сплатою 12,85 % річних плати за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 05.06.2027 року. 06.06.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №1467, відповідно до п. 1.2 якого, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 06.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційнім №1459. У зв»язку з неналежним виконанням зобов»язань позичальника [PERSON] за кредитним договором №014-09.5-74410 від 06.06.2007 року, за позовом Банку, рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.09.2010 року по справі №2-1139/10, яке набрало законної сили 31.05.2011 року, з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] було стягнуто в солідарному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 352 650,10 грн. 08.07.2011 року за заявою стягувача державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач також зазначив, що 05.09.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №014-09.5-85281, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 28 440,00 доларів США зі сплатою 14,85% річних плати за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 04.09.2018 року. 08.09.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір наступної іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №2818/69, відповідно до п.1.1 якого, [PERSON], як іпотекодавець, передає банку, як іпотекодержателю, в наступну іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. Після надання кредитних коштів позичальник [PERSON] припинила належним чином виконувати свої зобов'язання по сплаті кредиту, наслідком чого, за позовною заявою Банку, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2010 року по справі №2-1141/10 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 250 242, 14 грн. та 02.05.2011 року Банку було видано виконавчий лист, а 06.05.2011 року за заявою стягувача державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, позивач зазначив, що 28.11.2011 року органом ДВС в процесі виконання рішень Кіровського районного суду м.Кіровограда було описано й арештовано квартиру [ADDRESS]. Згідно з висновком суб»єкта оціночної діяльності - експерта вартість предмета іпотеки складає 352 979 грн. 00 коп. Крім того, державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що в квартирі [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, зареєстровані та проживають три особи: [PERSON], [INFO], її син [PERSON], [INFO] та ще один її неповнолітній син [PERSON], [INFO], що позбавляє державного виконавця закінчити звернення стягнення на предмет іпотеки у зв»язку з реєстрацією неповнолітнього, разом з тим, як зазначено в Договорі іпотеки та Договорі наступної іпотеки [PERSON] стверджувала та гарантувала, що на момент укладення вказаних договорів в жилому приміщенні, яке є предметом іпотеки ніхто не зареєстрований та не проживає, а також в порядку ст.ст.60, 74 СК України, ст.ст.398, 405 ЦК України відсутні особи, в т.ч. малолітні та неповнолітні діти, які мали б право на частку в спільному майні подружжя, право володіння або користування зазначеним нерухомим майном. З посиланням на ч.3 ст.109 ЖК України, ст.ст.33, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позивач просив виселити [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON] з квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, а також зняти зазначених осіб з реєстраційного обліку в Ленінському районному секторі Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.10.2013 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] та в її інтересах, а також в інтересах відповідача [PERSON] представник відповідачів позовні вимоги не визнали, вважаючи їх необгрунтованими та безпідставними, просили відмовити позивачу в їх задоволенні. В обгрунтування заперечень зазначили, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про виселення та зняття з реєстраційного обліку грунтуються на невиконанні відповідачем [PERSON] зобов»язання, визначеного п.2.1 договору іпотеки від 06.06.2007 року, а саме те, що іпотекодавцем не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в т.ч. неповнолітніх, малолітніх та інших осіб, яких іпотекодавець зобов»язаний утримувати за законом чи договором, в свою чергу, договір іпотеки не має переваги над іншими нормами Цивільного кодексу України, якими урегульовані відповідні правовідносини, а саме: право членів сім»ї власника житла на користування цим житлом (ст.405 ЦК України). Крім того, зазначили, що позивач не дотримався вимог положень ст.40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 ЖК України, п.5.4. Договору іпотеки, які передбачають, порядок виселення мешканців на підставі договору іпотеки, лише після прийняття відповідного рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився, повідомлений по час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, клопотання відсутні. Представник третьої особи органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради до суду не з»явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України подав заяву про розгляду справи за його відсутності. Заслухавши представника позивача, заперечення проти позову відповідача [PERSON], та в інтересах відповідачів представника, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.09.2010 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 22.10.2013 року, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 352 650 грн. 10 коп. - заборгованість по кредиту, 10 321 грн. 15 коп. - заборгованість по процентам, 1 825 грн. 13 коп. пеня за відсотками по кредиту, та по 850 грн. 00 коп. судового збору, по 60 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист та постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 08.07.2011 року Літвіновою О.П. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1139/10, виданого 31.05.2011 року Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 352 650 грн. 10 коп. - заборгованість по кредиту, 10 321 грн. 15 коп. - заборгованість по процентам, 1 825 грн. 13 коп. пеня за відсотками по кредиту, та по 850 грн. 00 коп. судового збору, по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. 19.07.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Актом опису й арешту майна від 28.11.2011 року описано й накладено арешт на квартиру за адресою [ADDRESS]. Крім того, заочним рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.07.2010 року, яке набрало законної сили 16.08.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» борг за кредитним договором в розмірі 250 242 грн. 14 коп., 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Літвіновою О.П. від 06.05.2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1141/2010, виданого 02.09.2010 року Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення з [PERSON]М на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу за кредитним договором в розмірі 250 242 грн. 14 коп., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Як на підставу позовних вимог про виселення та зняття з реєстраційного обліку, позивач посилався на наявність судових рішень, які набрали законної сили про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в розмірі 365 706 грн. 38 коп. та 250 242 грн. відповідно, відкриття органом ДВС виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів, виконання органом ДВС всіх необхідних виконавчих дій, зокрема, складення акту опису й арешту предмета іпотеки, отримання висновку експерта про вартість предмета іпотеки, та неможливістю закінчити звернення стягнення у зв»язку з реєстрацією в предметі іпотеки неповнолітнього, що унеможливлює виконання судових рішень, крім того, як на підставу позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем [PERSON] п.2.1 Договору іпотеки, за яким остання гарантувала та стверджувала, що вона є належним власником предмета іпотеки, та внаслідок вчиненого правочину стосовно предмету договору не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх та інших осіб, яких іпотекодавець зобов»язаний був утримувати за законом чи договором, в той час як в ході проведення виконавчих дій було з»ясовано, що в квартирі [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, зареєстровані та проживають три особи, а саме: [PERSON], її син [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. З матеріалів, доданих позивачем до позовної заяви, судом встановлено, що позивач обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом дострокового стягнення кредитів з позичальника [PERSON], про що є відповідні судові рішення, які набрали законної сили, при цьому позивач не скористався своїм правом судового захисту шляхом пред»явлення позову до іпотекодавця [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за тими самими договорами кредиту, або ж стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави. В той час як, відповідно до договору іпотеки від 06.06.2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником прав та обов»язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] предметом зазначеного договору є квартира [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], 06.06.2007 року за реєстровим №1459. Підпунктами 3.1.4, 3.1.5 п.3.1 Розділу 3 Договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов»язань за цим та/або кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувавши його відповідно до п.5 Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення: а також за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4 п.3.1 цього Договору. Порядок такого способу задоволення визначається п.5 цього Договору. Розділ 5 Договору іпотеки визначає порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, за яким у разі порушення Іпотекодавцем основного зобов»язання та/або умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання, у не менш як 30-ти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки (п.5.1). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з Договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. (п.5.4). Пунктом 5.5 договору іпотеки визначені способи задоволення вимог Іпотекодержателя, до яких належать: якщо у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов»язань за цим та/або за кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем 30-ти денний строк такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки, в такому випадку цей Договір згідно зі ст.ст.36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, та є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього Договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом (п.5.5.1); реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а якщо така згода не досягнута - спеціалізованою організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки. (п.5.5.2). Пункт 5.6 договору іпотеки визначає, що право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, встановлених п.5.5 цього договору та вибір способу задоволення таких вимог належить Іпотекодержателю. Укладений між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником прав та обов»язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 08.09.2008 року договір наступної іпотеки, за умовами якого Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в наступну іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], містить аналогічні положення що і попередній договір іпотеки щодо порядку та способів звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, Розділ 7 Договору визначає звернення стягнення на предмет іпотеки, за яким у будь-якому випадку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється при умові закінчення договору попередньої іпотеки, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя не інакше, як за рішенням суду у встановленому законом порядку, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, викладеним в п.п.7.4, 7.5 Договору. Зазначені положення договору про іпотеку та договору про наступну іпотеку кореспондуються з положеннями ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України, за якими звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Тобто, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що примусове виселення мешканців з житлового приміщення можливе в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, про що було роз»яснено і в п.43 зазначеної вище Постанови Пленуму, відповідно до якого при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.ст.39, 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення, при цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Крім того, відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право Іпотекодержателя прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, порядок якого визначено ст.36 Закону України «Про іпотеку», зокрема, позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що, в свою чергу, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З огляду на викладене вище, а також в порядку ст.11 ЦПК України, розглядаючи цивільну справу на підставі поданої позивачем позовної заяви та в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає безпідставними та такими, що не грунтуються на положеннях ст.36-37, ст.40 Закону України «Про іпотеку», ч.3 ст.109 ЖК України, а також Розділу 5 Договору іпотеки, вимоги позивача про виселення, у зв»язку з чим в їх задоволенні позивачу слід відмовити. Не грунтуються на вимогах закону, а відтак є такими, що не підлягають задоволенню, і вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідачів, оскільки, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про виселення відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, і тільки після цього можуть бути порушені інші процедурні питання, зокрема, щодо зняття з реєстраційного обліку, зокрема, до суду відповідно до чинного законодавства може бути оскаржена відмова реєстраційних органів в знятті з реєстраційного обліку осіб відносно яких є рішення суду про виселення. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.109 ЖК України, Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: dismissed