Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 18 червня 2007 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого публічне акціонерне товариство «Приват Банк» відкрило відповідачу картковий рахунок, випустило та надало платіжну картку, на якій встановлена відновлювальна відклична кредитна лінія, ліміт якої розраховано банком. Позичальник повинен здійснювати погашення частину суми заборгованості за кредитною лінією щомісяця до останнього робочого дня поточного місяця, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. Станом на 31 серпня 2013 року заборгованість становить 27476 гривень 14 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 6772 гривні, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 18919 гривень 56 копійок, штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 1284 гривні 58 копійок. Просить стягнути з відповідачки зазначену суму коштів, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з?явився, подавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідачка позовні вимоги визнала частково не згодна з сумою боргу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідноснини. Судом установлено, що 18 червня 2007 року [PERSON], згідно кредитного договору № б/н, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку, на якій встановив відновлювальну відкличну кредитну лінію, ліміт якої розраховано банком. Станом на 31 серпня 2013 року заборгованість становить 27476 гривень 14 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 6772 гривні, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 18919 гривень 56 копійок, штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штраф (процентна складова) в сумі 1284 гривні 58 копійок. Згідно п. 6.5 кредитного договору відповідач зобов?язався гасити заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Однак погашення кредиту не здійснює. Відповідно до п. 8.6 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежу по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченим кредитним договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 гривень та 5% від суми позову. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із спливом строку виконання. Згідно ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеню, оскільки відповідно до ст. 258 ЦК України сплив строк позовної давності щодо стягнення штрафів. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial