Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» 19.12.2012 року пред'явило позов до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 15 759,12 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 9 жовтня 2009 року в м. Львові автомобілем «А049ТУР», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач, унаслідок ДТП, що сталася з його вини, було пошкоджено застрахований позивачем за договором страхування №640584847 від 21.05.2009 року автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER]. Дана дорожньо-транспортна пригода була визнана позивачем страховим випадком, з настанням якого у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування потерпілому, що із вирахуванням франшизи, становило 15 759 грн. 12 коп. Згідно ухвали суду від 16.04.2013 року у справі залучено співвідповідача [PERSON] Під час судового розгляду представник позивача у підтримання позовних вимог посилався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він без офіційно укладеного договору працював водієм автобуса в АТП «Приватавтотранс» і 9 жовтня 2009 року за вказівкою керівника цього АТП він здійснював перевезення пасажирів автобусом «А049ТУР», державний номерний знак [NUMBER], на автобусному маршруті 41 в м. Львові та під час виконання ним трудових обов'язків на Кульпарківська-Виговського з його, відповідача, вини сталася ДТП, він наїхав на автомобіль марки «Опель». Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він є власником автобуса марки «А049ТУР», реєстраційний [NUMBER] і даний транспортний засіб він не передавав [PERSON] ні в оренду, ні в позичку, ні за будь-яким іншим договором, не виписував довіреності на його ім'я, а також не перебував з ним у трудових відносинах, тобто у [PERSON] не було жодної правової підстави для володіння цим транспортним засобом, який у той час зберігався та території автобази ТзОВ «Приватавтотранс», та просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку із пропуском позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, з'ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із довідки, виданої ДАІ, вбачається, що 9 жовтня 2009 року о 13 год. 50 хв. в м. Львові по вул. Виговського - Кульпарківська сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення двох транспортних засобів, учасниками якої були автомобіль марки «Опель», державний номерний знак [NUMBER], що належить ТзОВ «Автомобільний дім Львів» та автобус марки «А 049 ТУР», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «ОРЕL Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований за ТзОВ «Автомобільний дім Львів» (а.с. 24). Із акта огляду транспортного засобу від 16 жовтня 2009 року № 223 відомо, що автомобіль марки «ОРЕL Vectra» потребує відновлюваного ремонту із заміною деталей, які не придатні для подальшого використання та наведено перелік пошкоджень, їх характер, місце розташування та методи їх усунення (а.с. 13). Із висновку № 223 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 25 листопада 2009 року видно, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «ОРЕL Vectra», державний реєстраційний номер [NUMBER], який пошкоджений під час ДТП, становить 16 759 грн. 11 коп. та вартість відновлювального ремонту даного автомобіля з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових становить 16 759 грн. 11 коп. (а.с. 7-21). Із поліса № 640584847 відомо, що вказаний транспортний засіб був застрахований у ЗАТ АСК «ІНГО Україна», страховим випадком за Полісом є, зокрема пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та страховий поліс діяв з 22.05.2009 року по 21.11.2009 року (а.с. 3-4). Із Статуту ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» вбачається, що 22 квітня 2010 року рішенням Загальних зборів акціонерів назву закритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» було змінено на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (а.с. 28-31). Згідно страхового акта № 48528 від 8 листопада 2009 року під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 9 жовтня 2009 року, підлягають відшкодуванню згідно умов страхування 15 759 грн. 12 коп. (а.с. 22). Із копії платіжного доручення № 8270 від 30 грудня 2009 видно, що ЗАТ АСК «ІНГО Україна» виплачено СП ТОВ «Автомобільний дім Львів» кошти в сумі 15 759,12 грн. як оплата за ремонт автомобіля марки «ОРЕL Vectra», державний номер [NUMBER] (а.с. 23). Згідно ст. 27 закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1187 цього Кодексу встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2009 року [PERSON] 9 жовтня 2009 року о 13 годині 50 хвилин в м. Львові по вул. Виговського - Кульпарківська, керуючи автомобілем марки «А 049 ТУР», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Опель - Вектра, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого було пошкоджено обидва автомобілі (а.с. 6). Із довідки, виданої ДАІ, справи про адміністративне правопорушення, повідомлення управління транспорту та зв'язку, угод та журналу карток відомо, що власником автобуса марки «А 049 ТУР», державний номерний знак [NUMBER] був [PERSON], а [PERSON] 9 жовтня 2009 року використовував вказаний транспортний засіб у режимі маршрутного таксі з обслуговування маршруту № 41 і даний маршрут обслуговувало ТзОВ «Приватавтотранс» (а.с. 5, 91, 115-119, 121-123). Однак, відсутні докази про те, що [PERSON] перебував у трудових чи інших договірних відносинах із ТзОВ «Приватавтотранс» чи [PERSON] щодо використання даного транспортного засобу, а також щодо передачі цього транспортного засобу ТзОВ «Приватавтотранс» [PERSON] Також [PERSON] не звертався за захистом щодо порушення його права на володіння автобусом марки «А 049 ТУР», державний номерний знак [NUMBER]. При таких обставинах слід дійти до висновку про те, що [PERSON] використовував вказаний автобус без достатніх правових підстав, тобто заволодів ним неправомірно і цьому неправомірному заволодінню транспортним засобом сприяла недбалість її власника [PERSON], котрий не забезпечив надійну його охорону та надав доступ до ключів і реєстраційних документів. Ураховуючи наведене [PERSON] та [PERSON] повинні у рівних частках відповідати за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто в розмірі 7 879,56 грн. кожен. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частино першою ст. 261 цього Кодексу передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Так як страхове відшкодування було здійснено 30.10.2009 року, то перебіг позовної давності у даній справі починається з наступного дня тривалістю у три роки і закінчився 31.10.2012 року. Із наданих позивачем доказів вбачається, що позивачу було відомо про те, що власником автобуса марки «А 049 ТУР», державний номерний знак [NUMBER], був [PERSON] і про те, що [PERSON] використовував його у режимі маршрутного таксі, однак позов до [PERSON] у межах позовної давності не був пред'явлений. Також від позивача не надійшло клопотання про визнання поважними причин пропущення позовної давності. Ураховуючи наведене, а також те, що [PERSON] до винесення судом рішення заявив про застосування позовної давності, то у позові до [PERSON] слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial