Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON], який заявою від 24.09.2013 року уточнила та просить стягнути з відповідача борг у сумі 160 000 гривень, мотивуючи тим, що 15.01.2013 року відповідач отримав від неї в позику грошові кошти у розмірі 160 000 грн., які він зобовязався повернути в строк до 15.04.2013 року, про що 15.01.2013 року було складено розписку. Проте, у встановлений строк [PERSON] борг не повернув, від виконання свого обов'язку щодо повернення суми позики ухиляється. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч. 2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу. Із ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов'язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобовязання. У цьому разі настає прострочення кредитора. В судовому засіданні встановлено, що 15.01.2013 року [PERSON] надала [PERSON] в борг у сумі 160 000 грн., що підтверджується розпискою, наданою [PERSON], згідно якої відповідач взяв у борг зазначені кошти та зобовязався повернути їх строком до 15.04.2013 року. Зазначений договір відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі. Як вбачається з розписки від 15.01.2013 року відповідач взяв у [PERSON] у борг 160 000 грн. строком до 15.04.2013 року. Відповідачем на день подання позову до суду сума боргу не повернута. В звязку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 160 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Outcome: approved