Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що вона з 16 листопада 2007 року проживає у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживає алкоголем, під дією якого вчиняє побутові скандали та сварки, свідком яких не рідко стає їх малолітній син. Відповідач, утриманням сімї не займається, в добровільному порядку допомоги для утримання сина не надає. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер. Саме тому просить його розірвати, а також стягувати із [PERSON] аліменти на її користь для утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів) щомісячно і до його повноліття. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит в Заставнівський РС УДМС України в Чернівецькій області №7316/709 від 23.07.2013 року відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №027753 від 16.11.2007 року (а.с.4). Причиною розпаду сімї є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє сварки та побутові скандали, свідком яких нерідко стає їх малолітній син. З травня місяця 2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, у них різні бюджети. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. Також в судовому засіданні встановлено, що від сумісного життя у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Малолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача, проживає разом з нею, що підтверджується довідкою виконкому Заставнівської міської ради Чернівецької області №2446 від 29.07.2013 року (а.с.19), актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 10.07.2013 року (а.с.17). Відповідач утриманням сімї не займається, в добровільному порядку допомоги для утримання сина не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не досягнуто. Відповідач [PERSON], працює по найму, є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання, в Заставнівському РЦЗ, як шукаючий роботу чи безробітний не зареєстрований, має у власності земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області інших стягнень з нього на користь третіх осіб не проводиться. Вказані обставини підтверджуються довідками виконкому Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №703, №704 від 10.07.2013 року (а.с.20-21), довідкою управління пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області №1763/02-33 від 10.07.2013 року (а.с.22), довідкою Заставнівського РЦЗ Чернівецької області №01-15/2759 від 08.07.2013 року (а.с.23). Позивач [PERSON] не працює, зареєстрована в Заставнівському РЦЗ як безробітна, користується земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, площею 0,03 га, що видно з довідки Заставнівської міської ради №2464 від 10.07.2013 (а.с.18) та довідки Заставнівського РЦЗ Чернівецької області №2341 від 10.07.2013 року (а.с.24). Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 ч. 1 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 15.07.2013 року і до досягнення сином повноліття, поклавши судові витрати на відповідача.

Outcome: approved