Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про розподіл майна подружжя, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.11.1989 р. В спільній приватній власності подружжя перебуває 2-х кімнатна квартира [ADDRESS] та автомобіль марки Фольцваген Бора, д.н.з. [NUMBER]. Вирішити питання мирно з відповідачкою про поділ спільного майна не представляється можливим, тому позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача та її представника до суду надішли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 01.11.2013р. між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого Міським Палацом шлюбі в м. Полтава (а.с.24). Станом на даний час шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені в 2011 р. і сторони проживають окремо. Згідно свідоцтва про право власність на нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.25). Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки Фольцваген Бора, д.н.з. [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 10). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) ст. 60 СК України. Вимоги ст.79 СК України визначають, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності невстановлена судом. Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності визнаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласниками або законом, ст. 357 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно частини 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно висновку № 127 від 20.09.2013р. експертного оціночно-будівельного дослідження, вартість квартири [ADDRESS] Полтавського району складає 424904 грн. Згідно Звіту про оцінку легкового автомобіля Фольцваген Бора, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], його вартість становить 74490.45 грн. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Як встановлено сума компенсації становить - 249 697,23 грн. яка підлягає виплаті відповідачу при розподіл спільного майна подружжя, враховуючи його загальну вартість - 499 394,45 грн.( 424 904 грн. + 74 490.45 грн. = 499 394,45 грн.) і з огляду на те, що кожен із подружжя має ? частину. Суд вважає, що так як майно набуте під час перебування сторін у шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя і за позивачем та відповідачем необхідно визнати по ? частині спільного майна враховуючи висновок експертного дослідження та звіт про оцінку. Відповідно вимог ст. 215 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. 84, 88 ЦПК України, тому з врахуванням часток сторін у майні з позивача та відповідача необхідно достягнути судовий збір, враховуючи, що 1720,50 грн. э ? частиною судового збору а позивач сплатив 230,00 грн., тому з нього необхідно достягнути 1 490,50 грн., з відповідачки стягнути 1 720,50 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved