overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2012 року сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство. У теперішній час сім'я існує лише формально. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 18 січня 2002 року, реєстрація шлюбу зроблена у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №24. Від шлюбу дітей немає. Сторони подружніх відносин не підтримують з вересня 2012 року, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 7/25 частин [ADDRESS] та зняття арешту, накладеного Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області. Представник позивача посилається на те, що 27 жовтня 2008 р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР ТРЕЙД» був укладений договір дарування частини будинку, відповідно до якого позивач прийняв у власність 7/25 частин [ADDRESS], договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним та призначити його опікуном [PERSON], вказуючи, що його син хворіє психічним захворюванням, і перебуває на психіатричному обліку. Заявник у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO], та перебуває на стаціонарному лікуванні з 23 квітня 2013 року по теперішній час в КУ «Обласна психіатрична лікарня №4». Як вбачається з доданих до суду документів, а саме з медичної картки №1079, [PERSON] хворіє шизофренією параноїчної форми, потребує безперервного лікування. Психічний стан хворого вважається погіршеним, проявляє агресію, негативне ставлення до свого батька, постійно б'є його, відмовляється приймати підтримуючу терапію. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Разом з тим заявник належних доказів для визнання [PERSON] недієздатним суду не надав, відмовився від проведення судово - психіатричної експертизи, тоді як проведення експертизи у даній справі є обов'язковим. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до положень ст.ст. 143, 145, 239 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, що беруть участь у справі. Призначення експертизи є обов'язковим, якщо у справі належить встановити психічний стан особи. Відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

У жовтні місяці 2013 року позивач звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 11.06.2006 року, який розірвали за рішенням Хмельницького міськрайонного суду розірвали 17 грудня 2012 року. Від цього шлюбу вони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та утримуються матір»ю, відповідач надає матеріальну допомогу не регулярно на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця із заробітку відповідача. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просить стягувати з відповідача аліменти у заявленому розмірі, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково в розмірі 700 грн. на утримання дітей та не заперечує про стягнення аліментів із його заробітку в такому розмірі. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18 листопада 2000 року, який в даний час за рішенням суду розірвали. Від цього шлюбу вони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач відповідно до копій свідоцтв про народження дітей. Діти проживають і утримуються матір'ю, що не заперечується відповідачем. Відповідач не заперечує про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 700 грн., посилається на те, що надавав утримання в добровільному порядку, змоги сплачувати аліменти в більшому розмірі не має, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд виходить із вимог ст. 60 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях та враховує ті докази, які надані сторонами. Судом достовірно установлено, що відповідач є фізичною особою-підприємцем та має нестабільні доходи. З врахуванням наданих доказів позивачем та її представником стосовно наявності у відповідача достатнього заробітку для встановлення розміру аліментів на утримання кожної дитини в сумі по 500 грн. не заслуговують на увагу і не підтверджуються зібраними до дослідженими судом доказами. Тому виходячи з засад розумності та справедливості, доведеності вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 350 грн. щомісяця на утримання кожної дитини. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей, їх вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

23.10.2013 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 07.06.2011 р. Від шлюбу у них народилась одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, що призвело до того, що вони не проживають разом та не підтримують подружніх стосунків. У позивача відсутнє почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, подав заяву, у якій позов визнав та не заперечив щодо його задоволення. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 07.06.2011 р. Цей шлюб для них є першим. Судом встановлено, що сторони не бажають більше перебувати у шлюбі, відповідач проживає окремо від сім'ї, не підтримують подружніх обов'язків. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були б неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

[PERSON] 04 жовтня 2013 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками дитини, яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. В судове засіданні позивачка не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності та зменшила позовні вимоги, просила стягнути аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій погодився сплачувати аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання її сестри [PERSON], [INFO], недієздатною, тому що вона протягом тривалого часу страждає психічним захворюванням, а тому не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання її недієздатною необхідно для встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви, звернувшись до суду з клопотанням про встановлення опіки над її сестрою, призначивши її опікуном. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, надавши суду подання в якому простять заяву задоволити. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно положень ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 127ц від 20 серпня 2013 року, [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання - судинну деменцію (слабоумство), у зв'язку з чим вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається із листа органу опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, останній проти призначеня заявниці опікуном над [PERSON] не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про видачу та використання кредитних карток VE 955 від 30.10.2007 року, звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість по кредиту в сумі 12534,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40грн. Представник позивача подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду матеріалів справи, між сторонами 30.10.2007 року було укладено договір про видачу та використання кредитних карток VE 955, за яким позивач надав відповідачу кредитну картку з кредитними коштами у сумі 5000грн., які останній зобов'язався повернути, сплатити проценти за їх користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором, Додатком до Договору. Проте, відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 12534,16грн., яка і підлягає стягненню із відповідача. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог позову щодо стягнення із нього заборгованості за договором про видачу та використання кредитних карток не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, така заява відповідача приймається судом. У зв'язку з наведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову посилається на те, що 25 серпня 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований відділом РАГСу Старобільського райвиконкому Луганській області за актовим записом № 162. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинили в січні 2013 року у зв,язку з несумісністю характерів. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, та в позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглянути за її відсутності.. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході слухання справи встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову посилається на те, що 24 квітня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований Підгорівською сільською радою Старобільського району Луганській області за актовим записом № 5. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в серпні 2012 року, через несумісність характерів. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, та в позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути за його відсутності.. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході слухання справи встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову посилається на те, що 16 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований Лиманською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом № 1. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинили з 2012 року за причини несумісністю характерів. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явився, в своїй заяві позовні вимоги визнає та просить справу розглянути за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході слухання справи встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] «про розірвання шлюбу» було задоволено повністю. 23 жовтня 2013 р. набрав чинності Закон України від 19 вересня 2013 р. №590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», згідно якого за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу збільшується ставка судового збору, яка встановлюється в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 229,40 грн. Позивач звернувся до суду до набрання чинності вищезазначеного Закону України, сплативши судовий збір в розмірі 114,70 грн. На момент винесення рішення по справі, розмір судового збору було збільшено. Зважаючи на те, що під час винесення рішення від 31 жовтня 2013 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] «про розірвання шлюбу» судом не було враховано збільшення розміру судового збору, строк виконання рішення не закінчився, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму в розмірі 114,70 грн. у вигляді недоплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позову вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала в с.Гуменники Коростишівського району. Після її смерті залишилося майно, яке складається з житлового будинку та надвірними господарськими будівлями, які розташовані по [ADDRESS] та який рахується по господарській книзі сільради за померлою. Спадкоємцем всього майна померлої згідно заповіту є позивач. [PERSON] за життя не оформила правовстановлюючих документів на будинок, а тому позивач не має змоги оформити спадщину після померлої. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Гуменницької сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи провести у його відсутність, заявлені вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість ухвалення рішення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.331,328,1216,1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved