Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

У березні 2013 року ТДВ Пересувна Механізована Колона № 19 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку у розмірі 7\~ 375 грн. 34 коп. Позивач зазначає, що 28 травня 1999 року на підставі ордера № 60 відповідач була вселена до кімнати № 27 в будинку № 64 по вулиці Володимирській (на час вселення Жовтневій) в м. Василькові, що являється сімейним гуртожитком, як будинок готельного типу. Відповідач не виконує своїх обовязків по своєчасному внесенню плати за користування наданою кімнатою та плати за надані послуги з утримання гуртожитку, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 1 січня 2009 року по 1 лютого 2013 року у розмірі 7 375 грн. 34 коп. Також позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на положення ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, позивач вважає, що відповідач, окрім основної суми боргу, зобовязаний також сплати на його користь інфляційні витрати, 3% річних та пені. Таким чином, сума боргу з урахуванням вищеперерахованого, складає 7\~ 375 грн. 34 коп. Відповідно до заяви від 30 серпня 2013 року представник позивача зменшив розмір позовних вимог. Оскільки відповідач за період з 2009-2012 роки здійснювала оплату за користування кімнатою № 27 в гуртожитку по вул. Володимирській, 64, в м.Василькові та плату за надані послуги з утримання гуртожитку представник позивача просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 5\~ 927 грн. 04 коп., яка рахується за відповідачем станом на 01.03.2013 року (а.с.87-94). У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.96). Представник третьої особи - Фонду Державного майна України в судове засідання не зявився, але 13 червня 2013 року надіслав на адресу суду письмові поясненні щодо вимог позовної заяви, в яких зазначив, що на даний час відомості стосовно гуртожитку № 64, розташованого у м.Василькові по вул. Володимирській, в Єдиному Реєстрі відсутні. Просив розглянути справу без його участі (а.с.77-78). Представник третьої особи - Васильківської міської ради Київської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказуючи на те, що стягнення з відповідача коштів саме на користь ТДВ ПМК № 19 є безпідставнимё оскільки воно не є розпорядником та власником гуртожитку № 64, розташованого у м. Василькові по вул. Володимирській. Просив відмовити у задоволенні позову. Оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи - Васильківської міської ради Київської області, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що в період з 09 лютого 1993 року по 15 листопада 2012 року спірний гуртожиток перебував на обліку та балансі Товариства з додатковою відповідальністю Пересувна Механізована Колона № 19, що підтверджено наказом № 29 від 09 лютого 1993 року Орендного державно-кооперативного тресту Білоцерківсільбуд по агропромисловому будівництві Про передачу на баланс житлового фонду в м. Васильків, а саме гуртожитку по вул. Жовтневій (зараз Володимирській), 64 (а.с.100, 101, 104). [PERSON] на підставі ордера від 28 травня 1999 року № 60 надано кімнату № 27 в гуртожитку ПМК-19 треста Белоцерковсельстрой по вул. Володимирська, 64 в м. Васильків, гуртожиток знаходився на балансі ПМК-19, що стверджується копією вказаного ордера (а.с.7). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громасдького житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного и громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на імя якого видано ордер. Судом установлено, що між позивачем та відповідачем 1 жовтня 2012 року укладався договір найму житлового приміщення в гуртожитку № 19. Згідно з п.2.1.2, п.2.1.3, п.2.1.4, п.2.1.5 Договору наймодавець зобовязаний здійснювати обслуговування гуртожитку, забезпечувати роботу технічного обладнання відповідно до вимог законодавства; надавати наймачу житлово-комунальні послуги і послуги по постачанню електроенергії; утримувати гуртожиток та прилеглу до нього територію; своєчасно проводити підготовку гуртожитку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Наймач, згідно п.2.3.1 Договору, зобовязується своєчасно і в установлені договором строки вносити плату за проживання в гуртожитку за отримані послуги (а.с.26-27). Відповідно до Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року за № 208, яке не втратило чинність, проживаючі в гуртожитку зобовязані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього Примірного положення /п.18 положення/. За правилами ч. 2 п. 38 Положення громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати /тарифах/, установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Згідно з п. 39 цього Положення плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця Згідно з довідкою-розрахунком за період з 2009-2013 роки, наданою представником позивача, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 5\~ 927 грн. 64 коп. (а.с. 10-15; 95). З врахуванням схожості правовідносин щодо використання жилої площі у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами, відповідно до п. 8 ст. 8 ЦПК України положення цих правил, а саме: положення ст. 68 ЖК України про обовязок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, слід застосовувати при вирішенні вказаного спору. В судовому засіданні також було встановлено, що нарахування плати за проживання в гуртожитку та за комунальні послуги проводилося виходячи з розміру загальної площі, затвердженої за кожним наймачем згідно з наказом по ТДВ ПМК-19 від 5 січня 2009 року № 2-уа, від 26 квітня 2011 року №22-у, від 15 лютого 2012 року № 15-у, копії яких надано суду (а.с.8,17, 20). Актом приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 15 листопада 2012 року гуртожиток № 64 по вул. Володимирській у м. Василькові передано на баланс до Васильківської міської ради Київської області (а.с.56). Таким чином, приймаючи до уваги дані обставини, суд вважає правомірним звернення ТДВ ПМК № 19 до суду з позовом про стягнення із мешканця даного гуртожитку заборгованості за проживання в цьому гуртожитку (лише за період перебування гуртожитку на їх балансі і до моменту передачі гуртожитку на баланс Васильківської міської ради, тобто до 15 листопада 2012 року). З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги усі вищевикладені обставини справи, вирішуючи питання про розмір грошових коштів, які необхідно стягнути з відповідача, суд виходить з того, що розмір пред'явленого Товариством з додатковою відповідальністю Пересувна Механізована Колона № 19 боргу розраховано відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, який діяв на той час, в подальшому з відповідними зімнами та доповненнями, а пізніше постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги. Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що відповідач, користуючись кімнатою у гуртожитку, не в повному обсязі розраховується за проживання у неї, чим завдає збитки Товариству з додатковою відповідальністю Пересувна Механізована Колона № 19, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме лише в частині стягнення заборгованості за період із січня 2009 року по 15 листопада 2012 року.

Outcome: partial