Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 31084,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, перебуваючи на посаді голови ОК ГК "Сонячний", порушуючи умови Статуту ОК ГК "Сонячний", уклав договір користування земельною ділянкою для побудови гаражного боксу із [PERSON], якій визнано недійсним судовим рішенням. Додатковим судовим рішенням з позивача на користь [PERSON] стягнута сума вартості побудованого гаражного боксу в розмірі 31084,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача збитки у вигляді банківських послуг за перерахування суми вартості побудованого гаражного боксу в розмірі 310,84 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в ньому, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, відображених у запереченнях проти позову, викледених зокрема у заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 118-121). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Фоменко М.І. було обрано головою ОК ГК "Сонячний" 16.07.2001 року, що підтверджується копією протоколу загальних зборів членів ОК ГК "Сонячний" № 31 від 16.07.2001 року. Згідно з п.5.2. Статуту ОК ГК "Сонячний" до виключної компетенції загальних зборів кооперативу, зокрема, відноситься прийом у члени кооперативу та виключення з нього, встановлення розмірів вступних і пайових внесків. На підставі протоколу загальних зборів членів ОК ГК "Сонячний" № 10 від 01.11.1998 року встановлено розмір вступного внеску до кооперативу - 100 доларів США за курсом НБУ від 01.11.1998 року, тобто 342,70 грн. Рішенням засідання Правління кооперативу № 45 від 35.04.2003 року [PERSON] було прийнято до членів ОК ГК "Сонячний", що встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 13.12.2006 року. З наведеного судового рішення також вбачається, що рішенням позачергового засідання правління ОК ГК "Сонячний" від 08.02.2004 року вказане рішення Правління, в частині прийому в члени кооперативу [PERSON], визнано таким, що втратило силу. 28.06.2003 року між ОК ГК "Сонячний" в особі голови Правління Фоменко М.І. з одного боку та [PERSON] з іншого боку укладено договір, згідно умов якого ОК ГК "Сонячний" зобов'язується виділити позивачу земельну ділянку площею завдовжки 6,3 кв.м., вширки 3,8 кв.м. для будівництва гаражного боксу. [PERSON], в свою чергу, зобов'язався за свій рахунок побудувати на даху свого гаражного боксу приміщення для охорони загальною площею 7,6 кв.м. і передачі вказаного приміщення на баланс кооперативу. Даний договір визнано недійсним рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 13.12.2006 року у зв'язку із перевищенням Фоменко М.І. своїх повноважень при укладанні цього договору. Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 07.05.2007 року зобов'язано [PERSON] звільнити вказану земельну ділянку та стягнуто з ОК ГК "Сонячний" на користь [PERSON] вартість гаражного боксу, збудованого за договором від 28.06.2003 року в сумі 31084,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 09.08.2007 року та ухвалою Верховного суду України від 18.12.2007 року рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 13.12.2006 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 07.05.2007 року залишені без змін. Отже, вказані судові рішення набрали законної сили. Судом також встановлено, що головою ОК ГК "Сонячний" 15.11.2003 року було обрано [PERSON], що підтверджується копією протоколу загальних зборів членів ОК ГК "Сонячний" № 47 від 15.11.2003 року. В порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 13.12.2006 року та додаткового рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 07.05.2007 року сторону боржника було замінено з [PERSON] на [PERSON], у зв'язку із тим, що [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] є його спадкоємицею, що підтверджується ухвалою Ленінського районного суду м. Севастополя від 27.04.2010 року. Позивачем було виконано вказані судові рішення та сплачено суму [PERSON] в розмірі 31084,00 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ КБ "Приват Банк" від 03.11.2010 року. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, не підлягає доказуванню обставина, що укладаючи договір від 28.06.2003 року відповідач діяв неправомірно, оскільки ця обставина встановлена в рішенні Ленінського районного суду м. Севастополя від 13.12.2006 року у справі № 2-443/2006. Враховуючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, було встановлено здійснення неправомірних дій відповідачем, які полягають у перевищенні ним своїх повноважень при укладанні договору від 28.06.2003 року, що призвело до визнання цього договору недійсним та, як наслідок цього, стягнення з ОК ГК "Сонячний" вартості гаражного боксу, збудованого за договором від 28.06.2003 року, в сумі 31084,00 грн., суд доходить висновку, що позивачу такими діями відповідача була спричинена матеріальна шкода, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 31084,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення збитків у вигляді банківських послуг за перерахування суми вартості побудованого гаражного боксу суд зазначає наступне. Судом також встановлено, що позивачем у зв'язку із перерахуванням суми вартості побудованого гаражного боксу було сплачено суму в розмірі 310,84 грн. за здійснення цієї банківської операції, що підтверджується квитанцією ПАТ КБ "Приват Банк" від 03.11.2010 року. Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При таких обставинах суд знаходить заслуговуючими на увагу доводи позивача про заподіяння йому матеріального збитку у зв'язку із перерахуванням через банківську установу суми вартості побудованого гаражного боксу в розмірі 310,84 грн., тому ця сума також підлягає стягненню з відповідача. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 313,95 грн. (31084,00 + 310,84), а оскільки згідно з положеннями ст. ст. 2,4 ЗУ "Про судовий збір" позивачем не було сплачено судовий збір в повному обсязі, а лише в розмірі 310,84 грн., то з позивача на користь держави підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в розмірі 03,11 грн. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved