Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

17.12.2013 року виконавчий комітет Адамівської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та сягнути з відповідача аліменти на користь виконавчого комітету Адамівської сільської ради на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON] З 2008 року та по теперішній час дитина не проживає з матір'ю. Мати не відвідує дитину не цікавиться її долею, дитина проживає разом з тіткою [PERSON] з липня 2013 року, яка займається її виконанням та утриманням. [PERSON] веде нездоровий образ життя, зловживає спиртними напоями, не має постійного працевлаштування. В зв'язку з наведеним позивач просить задовольнити позов. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, про що надала письмову заяву. Представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації [PERSON] позов підтримала, просила суд його задовольнити. Прокурор Колісніченко І.В. в судовому засіданні позовні вимоги виконавчого комітету Адамівської сільської ради підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Відповідно до довідки №547 від 11.12.2013 року виданої Адамівською сільською радою, [PERSON], [INFO] з липня 2013 року проживає біля тітки [PERSON] в селі Адамівка. (а.с. 6) Відповідно до характеристики Адамівської сільської ради, [PERSON] проживає в селі Адамівка разом зі своїм співмешканцем. На теперішній час [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями. Має дитину [PERSON], [INFO], яка з 2008 року з матір'ю не проживає. Рішенням виконавчого комітету Адамівської сільської ради №7 від 13.02.2008 року над дитиною була встановлена опіка, у зв'язку з тим, що мати не виконувала свої батьківські обов'язки. Мати з дитиною не спілкується, у вихованні дитини участі не брала. (а.с. 7) Відповідно до рішення виконавчого комітету Адамівської сільської ради від 26 листопада 2013 року №85, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 22 листопада 2013 року, житлове приміщення, в якому мешкає [PERSON] перебуває у неохайному, не відремонтованому стані, не відповідає санітарним нормам. (а.с. 11) Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.п. 15,16 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 того ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги виконавчого комітету Адамівської сільської ради.

Outcome: approved