Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який уточнив та яким просив визнати недійсною заборгованість в сумі 5828 грн. 24 коп. та зобов'язати відповідача відновити водопостачання за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], якій належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. На час смерті спадкодавця [PERSON] заборгованості перед комунальним підприємством «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» за послуги водопостачання не було. Також, як зазначив позивач в позові з травня 2009 року по липень 2012 року в спадковому будинку ніхто не проживав, а 06.07.2011 року працівниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» було складено акт виявлення витоку води з внутрішньобудинкового водопроводу спадкового будинку, тобто зазначений акт було складено вже після смерті власника зазначеного будинку [PERSON] та коли в зазначеному будинку фактично ніхто не проживав, а тому вважає, що на час відкриття спадщини борг в сумі 5828 грн. 24 коп. у спадкодавця [PERSON] перед відповідачем не існував і тому вважає зазначену заборгованість недійсною. Крім цього, як зазначив позивач, у зв'язку із виявленим витоком води працівниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» 15.09.2011 року було складено акт про відключення позивача від подачі води та опломбовано водомір, зазначені дії вважає незаконними, оскільки вони не відповідають вимогам п. 3 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданні холодної, гарячої води та водовідведенню» ( далі Правила), згідно яких послуги по наданню води надаються населенню безперервно, злісні неплатники можуть бути відключені від подачі води тільки за рішенням суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у запереченні та просив суд відмовити у його задоволенні. Також представник відповідача зазначив, що з метою ліквідації пошкоджень та припинення марних витрат води, за адресою: м. Ізмаїл, [ADDRESS] було закрито водопровідний вентиль та встановлено пломбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська області, [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.2012 року за № 1-329 посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, 15.09.2011 року працівниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» було складено акт про відключення від мережі водопостачання абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та попереджено про те, що у випадку самовільного підключення розрахунок буде проводитися відповідно до п. 3.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання, зокрема, шляхом: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання; задоволення потреб населення у питній воді шляхом пріоритетного розвитку систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, створення резервних систем питного водопостачання; забезпечення відшкодування в установленому порядку шкоди, заподіяної споживачам питної води підприємствами питного водопостачання внаслідок порушення законодавства у сфері питної води та питного водопостачання; встановлення екологічної броні питного водопостачання. Згідно, ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачені права та обов'язки споживачів питної води, відповідно до ч. 1 якої споживачі питної води, зокрема, мають право на: забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним стандартам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання; підключення в установленому порядку до централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно ж ч. 2 зазначеної статті споживачі питної води, зокрема, зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; у разі внесення не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежувати власне використання питної води до рівня екологічної броні питного водопостачання. Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачений вичерпний перелік прав та обов'язків підприємств питного водопостачання, який, на думку суду, розширеному тлумаченню не підлягає. Так, ч.1 зазначеної статті, передбачено, що підприємства питного водопостачання, зокрема, мають право: у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання; видавати дозволи і технічні умови на підключення споживачів до систем централізованого питного водопостачання, Однак, здійснювати повне відключення споживачів питної води від водопостачання зазначеною нормою, зокрема, та, взагалі, іншими законодавством не передбачено. Більш того, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що підприємства питного водопостачання, зокрема, зобов'язані забезпечити: виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору; подачу води для протипожежних потреб; відшкодування збитків, завданих юридичним і фізичним особам внаслідок порушення вимог законодавства у сфері питної води та питного водопостачання, що сталося з їх вини; вжиття заходів щодо забезпечення населення питною водою у випадках порушень функціонування централізованих систем водопостачання (аварійні ситуації). Таким чином, з наведених норм законодавства випливає, що підприємство питного водопостачання не має право здійснювати повне відключення споживача від мереж водопостачання, навіть у випадках порушення Правил та несплати за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. Більш того, з наведених норм випливає, що підприємство питного водопостачання зобов'язано за будь-яких умов здійснювати подачу питної води, чого відповідачем в порушення вимог чинного законодавства здійснено не було. Однак, разом з тим, відповідно до акту від 15.09.2011 року представники КП «Ізмаїльське ВУВКГ» після виявлення порушення споживачем [PERSON] Правил було здійснення його відключення від мережі водопостачання, що на думку суду, з вищенаведених мотивів є порушенням чинного законодавств в сфері постачання питної води. У зв'язку з наведеним, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в частині зобов'язання відповідача КП «Ізмаїльське ВУВКГ» поновити водопостачання житлового будинку, який належить [PERSON] і розташованого за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим в іншій частині позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Так, 06.07.2011 року працівниками КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» було складено акт, у якому зазначено, що за адресою: м.Ізмаїл, [ADDRESS] було встановлено виток води до водопровідного вентиля та абоненту було приписано з'явитися до абонвідділу для вирішення питання про виток води до водоміра. 19.07.2011 року протоколом засідання комісії № 89 в складі начальника абонвідділу Обеременко В.І, старшого контролера Сухетської Н.Г., провідного юриста Анікеева А.Л. та представника абонента [PERSON] була нарахована відповідно до п. 3.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» сума за недораховану воду по акту від 06.07.2011 року в розмірі 5828 грн. 24 коп. В подальшому, 15.09.2011 року працівниками КП «Ізмаїльське ВУВКГ» було складено акт про відключення від мережі водопостачання абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та попереджено про те, що у випадку самовільного підключення розрахунок буде проводитися відповідно до п. 3.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України». У відповідності до п. 4.2 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Спосіб захисту цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених чи оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту порушених прав міститься в ст. 16 ЦК України. 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, особа, право якої порушено або оспорено, має право звернутись за захистом свого права не будь-яким способом, а конкретним передбаченим законом способом захисту. Акт про безоблікове водокористування від 06.07.2011 року та протокол засідання комісії № 89 від 19.07.2011 року щодо нарахування суми за недораховану воду в розмірі 5828 грн. 24 коп. складені працівниками КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», які діяли як посадові особи, на підставі відповідних положень правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення. Визнання боргу недійсним та скасування боргу [PERSON] не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. В свою чергу, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору, оскільки його позовна заява немайнового характеру задоволена та понесені витрати підтверджені квитанцією, в зв'язку з цим необхідно стягнути з відповідача - комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: partial