Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 12 липня 2011 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500216861. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 95000 гривень, строком до 14 липня 2014 року, з процентною ставкою - 17 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 500216861-П від 12 липня 2011 року. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі перед кредитором за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язань по кредитному договору. Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує та у неї утворилася заборгованість за кредитним договором, ПАТ "Альфа-Банк" просило стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 102770,33 грн., а саме: 86544,98 грн. заборгованості за кредитом, 2187,96 грн. заборгованості по відсоткам, 6 737,39 заборгованість по комісії, 7 300, 00 грн. штрафу, а також судові витрати Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідачі у судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на те, що позивачем не обґрунтовані розрахунки заборгованості за кредитним договором, не враховані платежі, які були внесені позичальником в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а тому просили позов задовольнити частково в розмірі 92 044, 33 грн.. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 12 липня 2011 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500216861. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 95 000 грн. Пунктом 2.2. кредитного договору встановлена номінальна процентна ставка у розмірі 17 % річних. Згідно п. 2.3. кредитного договору встановлена дата остаточного повернення кредиту 14 липня 2014 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 500216861-П від 12 липня 2011 року. Відповідно до п. 3.1 договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконують. Згідно з розрахунками позивача, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 13 листопада 2012 року складає 102770,33 грн., а саме: 86544,98 грн. заборгованості за кредитом, 2187,96 грн. заборгованості по відсоткам, 6 737,39 заборгованість по комісії, 7 300, 00 грн. штрафу. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні була надано квитанції про сплати боргу в сумі 2430 гривень. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. ст. 58-59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Одночасно суд не приймає до уваги надані розрахунки відповідачем щодо суми заборгованості за кредитним договором, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами та спростовуються наданими позивачем розрахунками. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по 1 027 грн. 70 коп. судового збору з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved