Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що 27 червня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, запис за № 1121. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, не приймає участі в її вихованні, не приділяє їй достатньо уваги. В зв`язку з тим, що відповідач не бере участі в утриманні дитини, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивач вимушена була звернутись з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі. Позивач додатково пояснила, що вона не працює, на даний час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дитина часто хворіє, потребує навчання на дому. Представник відповідача позов визнав частково та не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 27 червня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, запис за № 1121 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження: серії [NUMBER] від 06 листопада 2013 року (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 09 листопада 2013 року, виданою ТОВ «Житлово - Експлуатаційне - Об'єднання» (а.с. 5). Відповідно до довідки № 833 від 12.12.2013 року, відповідач працює на посаді інженера-електроніка з ЕОЕ у Регіональному структурному підрозділі Київський районний центр «Київцентраеро» за період з 01.06.2013 року по 31.11.2013 року він отримав заробітну плату в розмірі 63535,10 грн (а.с. 25). Відповідно до інформації, наданої у листі № 01-2/1854 від 09.12.2013 року, [PERSON], [INFO] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, перебуває на диспансерному обліку у КЗ ЦПМСД № 2 (а.с. 21). Згідно із довідкою, виданою Управлінням Пенсійного фонду в м. Вінниці, [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи (а.с. 23-24). В судовому засіданні встановлено та сторонами визнано той факт, що дитина хворіє, потребує постійного догляду, лікування та навчання на дому (а.с. 27 - 33, 66). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що ним витрачаються кошти на лікування матері - [PERSON] та бабусі - [PERSON], оскільки суду не було надано та судом не встановлено доказів щодо перебування вказаних осіб на утриманні відповідача. Крім того, сторонами визнана та підтверджується матеріалами справи та обставина, що вказані особи є пенсіонерами та отримують пенсію (а.с. 39 - 51; 64 - 65). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що оскільки відповідач має регулярний, достатнього рівня дохід, позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 229,40 грн та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 160,00 грн на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial