Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] 1462,08 грн. матеріальної шкоди , 3000 грн. моральної шкоди та 1000 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача [PERSON] 339,56 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди та 1000 грн. витрат на правову допомогу. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що 18.06.2013 року відповідач [PERSON] на ґрунті неприязних відносин нанесла йому один удар палицею по голові чим спричинила тілесне ушкодження. По даному факту було порушено кримінальну справу за ознаками ст. 125 ч.1 КК України, яка постановою прокурора прокуратури Недригайлівського району була закрита . У зв'язку з нанесенням тілесного ушкодження позивач витратив на лікування 243,31 грн., крім того витратив на поїздки до міліції та лікарні 96,25 грн. Також йому було заподіяну моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, вважає, що не має підстав для задоволення позову, оскільки позивач також наносив їй тілесні ушкодження 18.06.2013. Крім того на думку відповідача, надані ним до суду копії чеків на підтвердження витрат позивача на придбання ліків нічим не підтверджені. Суд, заслухавши думку позивача та його представника, думку відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.06.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013200220000300 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно [PERSON]О за ознаками ст. 125 ч.1 КК України відповідно до його заяви. 19.06.2013 [PERSON] був залучений до зазначеного кримінального провадження у якості потерпілого. Відповідно до висновку експерта № 364 від 15.07.2013 у [PERSON] мається пошкодження у вигляді забійно-рваної рани лобної області голови, яке відноситься до легких тілесних пошкоджень. [PERSON] з 18.06.2013 року по 25.06.2013 року перебував на амбулаторному лікуванні у хірурга . 30 липня 2013 року прокурором прокуратури Недригайлівського району винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12013200220000300 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON]О від обвинувачення. Дана постанова не оскаржувалась. З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що 18.06.2013 між ним та відповідачем виникла сварка, в наслідок якої він подряпав їй обличчя, а відповідач нанесла йому один удар палицею по голові, внаслідок чого він був вимушений викликати швидку допомогу та звернувся з заявою до міліції про притягнення [PERSON]І до кримінальної відповідальності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою сторін по справі, пояснила що 18.06.2013 ввечері почула на вулиці крик. Коли вибігла з свого господарства, побачила , що відповідач та її мати відходять від домоволодіння позивача, а [PERSON] стоїть біля хвірточки з розбитою головою, з якої тече кров. Зі слів [PERSON]О вона зрозуміла , що удар нанесла [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], сусідка сторін по справі, пояснила що перебувала вдома, коли почула з вулиці якийсь шум. З цікавості підійшла до вікна та побачила, як [PERSON], яка разом зі своєю матір'ю [PERSON] стояла біля подвір'я позивача, вдарила палицею по голові [PERSON] і розвернувшись пішла разом з [PERSON] до свого двору. Після того свідок підійшла до [PERSON] та побачила, що у нього на голові рана, з якої йде кров. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 18.06.2013 була у себе на городі та почула крик. Коли вона прибігла до господарства [PERSON] побачила останню з подряпаним обличчям. З пояснень [PERSON] зрозуміла, що пошкодження їй наніс [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача, пояснила , що 18.06.2013 між нею та [PERSON] виникла сварка з приводу вишень, що росли на межі. Оскільки [PERSON] ображав її, її донька [PERSON] вийшла з двору та вступилася за неї. Після цього [PERSON] накинувся на її доньку та подряпав їй обличчя, а потім схопив палицю та почав наступати на [PERSON], у зв'язку з чим остання вхопила палицю, яка стояла біля подвір'я позивача та нанесла йому один удар палицею по голові. Таким чином судом встановлено, що факт нанесення відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] тілесного ушкодження у вигляді забійно-рваної рани голови 18.06.2013 року дійсно мав місце. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач в судовому засіданні визнала факт нанесення удару позивачеві палицею по голові, однак зазначила, що була вимушена нанести удар внаслідок неправомірної поведінки відповідача, який подряпав їй обличчя та зламав окуляри. Але з приводу спричинених їй тілесних ушкоджень [PERSON] вона до лікаря не зверталася, заяву до міліції про притягнення останнього до кримінальної відповідальності не подавала. Таким чином в судовому засіданні відповідач не довела, що заподіяла шкоду [PERSON] при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань позивача. Позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 339,56 грн., з яких 243,31 грн. – кошти витрачені ним на придбання лікарських засобів, що здійснені ним в аптеках смт. Недригайлів та смт. Терни, а 96,25 грн. – кошти витрачені ним на проїзд до міліції та лікарні. Дослідивши надані позивачем копії чеків, витребувану за клопотанням позивача амбулаторну картку [PERSON] № 39641, інші надані позивачем докази на обґрунтування своїх позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що зазначена позивачем матеріальна шкода в частині витрат на лікування не підтверджена належними доказами, а тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, з наданих позивачем копій чеків щодо придбання лікарських засобів та амбулаторної картки № 39641 не вбачається, що саме такі засоби були призначені відповідними лікарями [PERSON] у зв’язку з травмою голови, що йому заподіяна відповідачем , а також те, що ці ліки позивач придбав особисто за власні кошти. З дослідженої в судовому засіданні амбулаторної карти вбачається, що [PERSON] перебував на прийомі у ЛОР лікаря 30.07.2013 з приводу зниження слуху. З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи вбачається, що 18.06.2013 року о 23 годині 30 хвилин в смт. Недригайлів було складено протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який підписаний особисто [PERSON] 19.06.2013 в смт. Недригайлів в якості потерпілого було допитано [PERSON], про що складено протокол. Відповідно до висновку експерта № 364 , 20.06.2013 потерпілий [PERSON] був освідований у м.Ромни Сумської області. 30.07.2013 року прокурору прокуратури Недригайлвського району [PERSON] була подана заява про примирення та закриття у зв’язку з цим кримінального провадження № 12013200220000300. Тому, суд приходить до висновку про доведеність витрат на проїзд позивача до смт. Недригайлів та м. Ромни, який був здійснений у зазначені вище дні. Тобто сплачені позивачем за проїзд : -19.06.2013 від смт. Недригайлів до смт. Терни – 0,94 грн.; -20.06.2013 від смт. Недригайлова до м. Ромни – 11, 07 грн., від м. Ромни до смт. Недригайлів – 11,07 грн., від смт. Недригайлів до смт. Терни – 0,94 грн., -30.07.2013 від смт. Недригайлів до смт. Терни – 0,94 грн. на загальну суму 24,96 грн. підлягають стягненню з відповідача. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди на думку суду підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв’язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв’язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв’язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приймає до уваги доводи позивача, що внаслідок неправомірних дій відповідача він зазнав певного фізичного болю та моральних страждань. При визначення розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, їх тривалість, ступінь тяжкості вимушених змін у його житті та затрачених в зв'язку з цим додаткових зусиль для відновлення свого звичного життєвого стану; також суд враховує поведінку самого потерпілого та матеріальний стан відповідача, яка є інвалідом 3 групи,

Outcome: partial