Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що чоловік відповідачки - [PERSON] 27.02.2012 року взяв у нього в борг гроші в сумі 2 000 доларів США(16 000 гривень), які обіцяв повернути через два місяці, про що написав розписку, але так і не повернув у вказаний строк, а [INFO] року [PERSON] помер. Спадщину після смерті чоловіка прийняла його дружина - [PERSON], тому позивач просить стягнути з відповідачки суму боргу, а також сплачений судовий збір. В ході розгляду справи до участі у справі було залучено як співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], які теж являються спадкоємцями померлого [PERSON]. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] позов не визнали мотивуючи це тим, що позивач пропустив строк для подачі позову та посилалися на заперечення на позов. Суд заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши документи справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового слідства встановлено, що 27.02.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач передав [PERSON] гроші в сумі 2 000 доларів США (16 000 гривень), а відповідач зобов'язалася повернути суму боргу через два місяці, про що написав розписку, але так і не повернув у вказаний строк, а [INFO] року [PERSON] помер. Заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подали його дружина - [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З відповіді державного нотаріуса на запит суду вбачається, що відповідачі подали заяви на прийняття спадщини в нотаріальну контору, але свідоцтва про право власності на спадкове майно не отримували. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається письмово, якщо його сума в 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мініму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики може бути предявлена розписка позичальника. Як вбачається з розписки (а.с.9), 27.02.2012 року [PERSON] взяв в борг 2 000 доларів США у [PERSON] на два місяці. Відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі який відповідає його частці у спадщині, кредитора повністю в межах вартості майна одержаного у спадщину. Оскільки спадкоємці не прийняли спадщину, отже не набули відповідних обов'язків перед кредитором спадкодавця, позов задоволенню не підлягає, а як з'ясовано в судовому засіданні відповідачі спадкового майна не отримували. Крім того, як пояснила в судовому засідані відповідач [PERSON] їй не було відомо про борги [PERSON], за життя він їй ніколи не повідомляв про борг в сумі 2 000 доларів США, які він начебто взяв у громадянина [PERSON], також відповідачка не знайома із [PERSON] та їй не відомо про знайомство [PERSON], з ним, тому вона піддає сумніву можливість отримання позики у невідомої для її сім'ї особи, тобто відповідачка не могла повідомити кредитора про відкриття спадщини після смерті її чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Однак кредитор відповідачці особисто не пред'являв жодних вимог щодо відшкодування боргу, а враховуючи те що позивачу було відомо про відкриття спадщини протягом періоду більше як шість місяців до пред'явлення позову він позбавлений права вимоги так, як позов подано до суду 04.06.2013 року, а позивачу стало відомо про смерть боржника до 27.11.2012 року, тобто пройшло більше шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, однак позивач пропустив і даний термін, так-як відповідно до розписки строк виконання вимоги за розпискою наступив 27 квітня 2012 року, а отже максимальний строк пред'явлення вимоги закінчився 27 квітня 2013 року, а до нотаріальної контори з вимогою до спадкоємців після смерті [PERSON] позивач не звертався. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можутьгрунтуватися на припущеннях. Відповіднодо ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що позивач не довів того, що відповідачі по справі, як спадкоємці померлого [PERSON], повинні відповідати по борговим зобов'язанням спадкодавця. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 1047, 1221, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 58, 60, 61 ЦПК України.

Outcome: dismissed