Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"), яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" (далі - Банк), звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог, зазначало, що 27 квітня 2006 року між Банком і [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/04/01/2261, за умовами п. 1.1 якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 доларів США. Згідно із п. п. 1.2, 1.4 договору кредит надавався на 84 місяці з 27 квітня 2006 року до 27 квітня 2013 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 14 % річних. 18 вересня 2006 року і 27 лютого 2007 року сторонами були укладені дві додаткові угоди №№ 1 і 2 до даного кредитного договору про внесення змін у п. 1.1 договору, якими збільшено ліміт кредитування до 95000,00 доларів США. Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 3 до даного кредитного договору від 11 лютого 2009 року строк користування кредитом становить 177 місяців, дата остаточного погашення кредиту - 27 січня 2021 року. Банк свої зобов'язання за цим договором виконав повністю, перерахував на рахунок Позичальника вказану суму грошових коштів, що підтверджується заявами на видачу готівки. У порушення умов кредитного договору та вимог чинного законодавства Позичальник взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а також інші зобов'язання за цим договором не виконує. Внаслідок невиконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, зокрема непогашення кредиту та несплати відсотків за користування ним до 15 числа кожного місяця, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитом. У п. 6.5 кредитного договору передбачено, що Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. За змістом п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань. Банком Позичальнику направлялись вимоги про дострокове погашення заборгованості, однак заборгованість не сплачена. Станом на 04 грудня 2013 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 014/04/01/2261 від 27 квітня 2006 року складає 220474,37 доларів США, що за курсом Національного банку України на дату розрахунку становить 1762251 грн. 65 коп., з яких: 54070,53 доларів США, що складає 432185 грн. 75 коп., - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 17741,16 доларів США, що становить 141805 грн. 09 коп.; 26924,75 доларів США, що складає 215209 грн. 53 коп., - заборгованість за відсотками та 139479,09 доларів США, що становить 1114856 грн. 37 коп., - пеня. Просило стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/04/01/2261 від 27 квітня 2006 року в розмірі 220474,37 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 1762251 грн. 65 коп. Представник позивача Мікайилов Р.Р. у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Також пояснив, що згідно із п. 10.4 кредитного договору до правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. ст. 257, 259 ЦК України), тому позивачем ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором обґрунтовано нарахована пеня за три роки за період з 04 грудня 2010 року по 04 грудня 2013 року в розмірі 139479,09 доларів США, що складає 1114856 грн. 37 коп. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього заборгованості за кредитом і відсотками у розмірі 54070,53 і 26924,75 доларів США відповідно. Щодо стягнення на користь позивача пені заперечував. Надав суду заяву, у якій просив зменшити на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені, оскільки вона значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 квітня 2006 року Акціонерний поштово-пенсійний банк "Аваль", правонаступником усіх прав та обов'язків якого є позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", і [PERSON] уклали кредитний договір № 014/04/01/2261. Відповідно до п. п. 1.1-1.4, 2.1 цього кредитного договору Банк надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000,00 доларів США, строком на 84 місяці з 27 квітня 2006 року до 27 квітня 2013 року, процентна ставка за користування кредитом складає 14 % річних. 18 вересня 2006 року, 27 лютого 2007 року та 11 лютого 2009 року між Банком і Позичальником були укладені три додаткові угоди №№ 1, 2 і 3, якими внесені зміни до укладеного сторонами 27 квітня 2006 року кредитного договору, зокрема збільшено ліміт кредитування до 95000 доларів США та строк користування кредитом до 177 місяців, датою остаточного погашення кредиту визначено 27 січня 2021 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, перерахував на рахунок [PERSON] кошти в розмірі 95000,00 доларів США, що підтверджується заявами на видачу Позичальникові готівки на вказану суму. Згідно із п. 5.1 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувався щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати в касу Банку повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування кредитом, а також виконувати інші зобов'язання за цим договором. У порушення умов кредитного договору Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором № 014/04/01/2261 від 27 квітня 2006 року належним чином не виконує, погашення кредиту та сплату процентів за користування ним згідно із графіком погашення кредиту та сплати відсотків за його користування не здійснює. За змістом умов п. 6.5 кредитного договору Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. У п. 9.1 кредитного договору визначено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань. Відповідно до п. 10.4 кредитного договору до правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. ст. 257, 259 ЦК України). Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04 грудня 2013 року внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 014/04/01/2261 від 27 квітня 2006 року він має перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за цим договором на загальну суму 220474,37 доларів США, що за курсом Національного банку України на дату розрахунку становить 1762251 грн. 65 коп., з яких: 54070,53 доларів США, що складає 432185 грн. 75 коп., - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 17741,16 доларів США, що становить 141805 грн. 09 коп.; 26924,75 доларів США, що складає 215209 грн. 53 коп., - заборгованість за відсотками; 139479,09 доларів США, що становить 1114856 грн. 37 коп., - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, нарахована за три роки за період з 04 грудня 2010 року по 04 грудня 2013 року. 04 березня 2013 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" направляло [PERSON] лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, який він одержав 09 квітня 2013 року. Однак жодних дій щодо погашення заборгованості відповідач не вчинив. За змістом ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У ч. 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач [PERSON] подав у судовому засіданні заяву, у якій просив зменшити на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір нарахованої пені, оскільки вона значно перевищує суму заборгованості за кредитом і відсотками. Представник позивача Мікайилов Р.Р. у суді вважав можливим зменшення розміру пені лише до суми заборгованості за кредитом і відсотками. Також він пояснив, що у зв'язку із невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на момент розгляду справи не отримало прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 17741,16 доларів США та заборгованість за відсотками у розмірі 26924,75 доларів США, всього - 44665,91 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом і відсотками, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої позивачем ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" пені до 44665,91 доларів США, що за курсом Національного банку України на дату розрахунку суми боргу становить 357014 грн. 62 коп. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягає задоволенню частково та на його користь з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 125661,19 доларів США (54070,53 + 26924,75 + 44665,91), що становить 1004409 грн. 90 коп. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3441 грн. 00 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial