Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій зазначає, що 29 липня 2003 року вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №28. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб у обох - перший. Сімейне життя не склалось, протягом семи років разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, у них повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя сімейні відносини. В даний час чоловік виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, тому шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове засідання на розгляд справи позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить всі витрати по справі залишити за нею (а.с.13). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.14), відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу із [PERSON] Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 29 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №28, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7). Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.8). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, близько семи років проживають окремо, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітньої дитини, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем, враховуючи її бажання.

Outcome: approved