Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ПрАТ «МТС Україна» в особі Одеської філії ПрАТ «МТС Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову повноважний представник сторони позивача вказує, що 20 квітня 2010 року, 23 квітня 2010 року, 31 травня 2010 року між ЗАТ «УМЗ» (на теперішній час ПрАТ «МТС Україна» відповідно до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства») - з однієї сторони, та [PERSON]- з іншої сторони, були письмово укладені відповідні договори №5045937/1.12181596, №5050159/1.12181596, №5081833/1.12181596 про надання послуг безпроводового доступу до мережі Інтернет та додаткові угоди до договорів №4702165, №4706342, №4737804 відповідно до умов яких оператор надає абонентові відповідні послуги протягом 730 календарних днів, а останній в свою чергу - зобов'язується користуватись відповідними послугами протягом встановленого строку, своєчасно оплачувати надані послуги та здійснювати інші платежі, передбачені договорами. Однак як зазначає представник АТ «МТС», не зважаючи на взяті на себе зобов'язання, [PERSON] в порушення умов укладених договорів надані послуги зв'язку не оплатив, у зв'язку з чим АТ «МТС» звернулось з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ «МТС» суми заборгованості за послугами зв'язку в загальному розмірі 1443,83 гривень. Повноважний представник АТ «МТС» у відкрите судове засідання не з'явилась, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі, але від особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання неодноразово не з'являвся, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 224 ч.ч.1,2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою повідомленого відповідача по даній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши відповідний позов, письмові докази й документи, які були надані суду, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про існування законних підстав для задоволення позову АТ «МТС» - виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 20 квітня 2010 року, 23 квітня 2010 року, 31 травня 2010 року між ЗАТ «УМЗ» (на теперішній час ПрАТ «МТС Україна» відповідно до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства») - з однієї сторони, та [PERSON]- з іншої сторони, були укладені договори №5045937/1.12181596, №5050159/1.12181596, №5081833/1.12181596 про надання послуг рухомого (мобільного) зв'язку, відповідно до умов якого оператор надає абонентові послугу з безпроводового доступу до мережі Інтернет, а останній в свою чергу - зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги та здійснювати інші платежі, передбачені договором. Згідно додаткових угод №4702165 до договору від 20 квітня 2013 року, №4706342 до договору від 23 квітня 2013 року, №4737804 до договору від 31 травня 2013 року, строк дії договорів становить відповідно по 730 календарних днів, протягом яких абонент не вправі відмовитись від послуг оператора (п.1.1.) Викладені обставини вичерпно підтверджуються змістом договорів, що присутні у справі. Проте як свідчив представник АТ «МТС», в порушення вимог договорів, відповідач [PERSON] умови договорів не виконує, надані послуги не оплачує. Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, судом досліджено зміст ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, за якою зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] прострочив виконання зобов'язання з оплати наданих послуг. Згідно ст. 625 ч.ч.1,2 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 546 ч.ч.1,2 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Матеріали справи свідчать, що належне виконання [PERSON] зобов'язання за договорами було забезпечено неустойкою. Як наводить ст. 534 ч.1 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Зважаючи на таку регламентацію виниклих між сторонами по справі правовідносин й виходячи із умов договорів, суд прийшов до наступного висновку. Заявляючи та обґрунтовуючи позовні вимоги, сторона позивача виходить зі Звіту про баланс особового рахунку абонента станом на 11 липня 2013 року та Інтерфейсу перегляду ДУ і розрахунку суми штрафу, за якими загальна сума боргу [PERSON] з урахуванням договірних санкцій становить 1443,83 гривень. З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог АТ «МТС» та за даним спором стягненню з відповідача підлягає вказана грошова сума. Відповідно до ст. 88 ч.ч.1,2,3 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь АТ «МТС» суму оплаченого судового збору у розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved