Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивач 03.09.2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові позивач зазначив, що 08.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №NKXRRХ14340038, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у сумі 4991,52 гривень під 12 % річних. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, на не виконання ним своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05.09.2013 року, склала суму 52768,15 гривень, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» існуючу заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі в сумі 527,68 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать картки зворотного поштового повідомлення. Згідно зі ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідача про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутність, а також він не повідомляв суд про причини своєї неявки. Неявка відповідача в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та у відсутність відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду і письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем і позивачем 08.09.2008 року було укладено кредитний договір №NKXRRХ14340038, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у сумі 4991,52 гривень під 12 % річних. Відповідач, отримавши 08.09.2008 року кредит, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконував своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії по ньому, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05.09.2013 року, за розрахунками банку, склала 52768,15 гривень, в тому числі: 4991,52 грн. заборгованості за кредитом; 357,06 грн. - заборгованості по процентам; 137,28 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 44293,33 гривень - пені за несвоєчасну сплату кредиту; 500 гривень штраф (фіксована частина), 2488,96 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, односторонньо не виконує належним чином своїх зобов'язань по цьому кредитному договору, порушує вимоги ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, тому, у відповідності до умов цього кредитного договору, відповідно до вимог ст.ст.610-612,1050ч.2 ЦК України, відповідач повинен нести відповідальність та відшкодувати позивачу заборгованість по кредиту. Але, разом з тим, приймаючи до уваги рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 року по справі №1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», враховуючи фактичні обставини справи, вимоги розумності, справедливості, пропорційності та добросовісності, на засадах яких ґрунтуються зобов'язання, суд, на підставі ст.551 ЦК України, приходить до висновку, що розмір, нарахованої банком пені відповідачу, являється непомірним тягарем, який не відповідає вимогам принципів розумності та справедливості, спотворює дійсне правове призначення неустойки і порушує права відповідача, як споживача банківських послуг, а тому цей розмір пені, на думку суду, повинен бути зменшений до розміру існуючої заборгованості по кредиту, тобто до 4991,52 грн., так як розмір нарахованої банком пені значно перевищує розмір збитків. За таких обставин, з відповідача на користь банку за порушення та невиконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору слід стягнути: 4991,52 грн. заборгованості за кредитом; 357,06 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 137,28 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 4991,52 гривень - пені за несвоєчасну сплату кредиту; 500 гривень - штрафу (фіксована частина), 2488,96 грн. - штрафу (процентна складова), а всього стягнути заборгованість в розмірі 13466,34 грн. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 1% від суми задоволених позовних вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 229, 40 гривень.

Outcome: partial