overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке належало на праві приватної власності померлій тітці - [PERSON] , мотивуючи тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки. Однак, оформити спадщину на будинок нотаріально він не може, так як тітка при житті не виготовила свідоцтво про право власності на нього. В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. Свої позовні вимоги підтримав. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями та розпискою про отримання судової повістки. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS] , 1964 року забудови, яке належало їй на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Підруддянської сільської ради № 486 від 12.06.2013 року. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач являється спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту спадкодавця від 10.07.1998 року (а.с.9). Інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині та які б претендували на спадщину не має, що вбачається з повідомлення Овруцької ДНК №891/ 01-16 від 18.06.2013 року. Однак, спадщину на домоволодіння позивач оформити не може, так як тітка при житті не виготовила правовстановлюючі документи на нього. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкове домоволодіння. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 338 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

12.04.2013р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.11.2011 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області. Спільне життя з відповідачем не склалось. У сімейному житті відповідач проявив себе безвідповідальною людиною, нездатним підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побут, почуття любові та поваги між ними втрачено, шлюбні відносини між ними припинені, більше року вони проживають окремо, тому вважає, що збереження сім`ї надалі неможливе, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася, проте надіслала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, на примирення не згідна, просить поновити її прізвище [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо позову та просив надати строк на примирення, однак в подальшому в судовому засіданні позов визнав просив розірвати шлюб між ним та позивачкою. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 11.11.2011 року у Щасливській сільській раді Бориспільського району Київської області, актовий запис № 74. Від подружнього життя дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, розлад в сім`ї носить стійкий характер, строк на примирення нічого не змінив, тому беручи до уваги вищенаведене суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як зазначає позивачка, від шлюбу з відповідачем вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] являється студенткою першого курсу ННІ бізнесу і менеджменту Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка денної форми навчання. Відповідач в даний час не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, але має таку можливість. В звязку з даними обставинами позивачка і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на свою користь на утримання доньки до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В \~попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. \~ Суд, зважаючи на визнання відповідачем позову та з урахуванням думки позивачки, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає \~частковому задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23-річного віку, при умові, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За таких обставин, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, враховуючи майновий стан відповідача а також те, що він має на утриманні ще одну доньку, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно на користь позивачки на \~утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення останньою 23 річного віку. На підставі ст., ст.199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому 15 жовтня 2010 р. шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, оскільки вони мають різні погляди на питання подружнього життя, питання ведення спільного господарства. Примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, прохає розірвати шлюб, відповідач поважність причини неявки не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому 15 жовтня 2010 р. шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони мають різні погляди на питання подружнього життя, питання ведення спільного господарства. Примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї, з урахуванням їх взаємовідносин, є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач згідно заяви на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином згідно ст.. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], відповідач є її батьком ( а. с. 5). Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» до [PERSON], про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що на балансі Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» знаходиться гуртожиток по [ADDRESS]. У [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON], який був знятий з реєстраційного обліку 06.02.2012 року. За час свого мешкання у відповідача виникла заборгованість з комунальних послуг у розмірі 2 999,31 грн. На підставі викладеного, просив суд: · стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» - 3 679, 79 грн з урахуванням 3% річних, а також індексу інфляції. Відповідач [PERSON] - в судові засідання не з'являвся. Про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, шляхом судових викликів та через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я ». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на балансі Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» знаходиться гуртожиток по [ADDRESS]. У [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON], який був знятий з реєстраційного обліку 06.02.2012 року. За час свого мешкання у відповідача виникла заборгованість з комунальних послуг у розмірі 2 999,31 грн. Ст.ст.130,131 ЖК України РСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до законодавства Союзу РСР Примірне положення про гуртожитки затверджується Радою Міністрів Української РСР, міністерствами, державними комітетами і відомствами СРСР за погодженням з відповідними профспілковими і комсомольськими органами. Відповідно до п.39 Примірного положення про гуртожитки плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця. Таким чином, позовні вимоги в частині 2 999,31 грн - заборгованості з комунальних послуг підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення сум інфляції та 3% річних відповідно до ст..625 ЦК України, суд вважає можливим відмовити, оскільки дана норма закону на дані правовідносини не розповсюджується. Також, відповідно до ст..88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, 11 червня 2011 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Подальше спільне життя є неможливим. Позивач зазначає, що на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Суперечки про поділ майна, яке є спільною власністю, немає. Згода про утримання дитини (дітей) між ними досягнута. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 124 (а.с.2). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

В листопаді 2011 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1997 року та від цього шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] народження та дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а діти залишаться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Корабельним районним судом м. Миколаєва від 26.02.2013 року по даній справі було винесено заочне рішення, яким позов було задоволено (а.с.24). 30 квітня 2013 року ухвалою суду дане рішення було скасовано за заявою відповідача (а.с.31). Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1997 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 507 (а.с.4). Від даного шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] народження та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою СКП Гуртожиток (а.с.8). У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк " Приватбанк" (далі -банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте ним подано заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги підтримує повністю. Вважає, що на підставі наявних у справі доказів суд може постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовну заяву задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.11.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. У відповідності із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що станом на 16.04.2013 року заборгованість відповідача за договором складає: - 5000 грн. - заборгованість за кредитом.; - 17397, 39 грн. -заборгованість по процентах за користування кредитом; - 3775 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1308, 62 грн. - штраф (процентна складова). Всього заборгованість [PERSON] перед публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", по кредитному договору становить 27981,01 грн. Крім цього, з відповідача в користь позивача, необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме: сплачений останнім при подачі позовної заяви в суд - судовий збір в сумі 279,81 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Рішенням Генічеського районного суду від 30 травня 2013 р., ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про надання у володіння та користування частини спільної земельної ділянки, вимоги позивача зодоволені. . У заяві [PERSON] ставить питання про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки в судовому рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат та скасування заходів забезпечення позову. У судовому засіданні [PERSON] підтримала вимоги заяви, просить її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні згодна на розподіл судових витрат в рівних частках. Суд, заслухавши показання сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив майно, яке підлягає передачі, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено понесені судові витрати, які складаються з державного мита в сумі 51,00 грн., витрат на ІТО в сумі 120 грн., що підтверджено квитанціями від 08.06.2010 р. № 194, 192, витрати на судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 104 грн, що підтверджено квитанцією № 166 від 16.12.2011 та витрати на проведення експертизи в сумі 5000 грн, що підтверджено квитанцією від 02.03.2013 р., таким чином всього підлягає стягненню з відповідача 5275,00 грн. . У відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, вимоги щодо скасування заходів забезпечення позову не підлягають задоволенню так як позов задоволено, а рішення не набрало законної сили, так як подано апеляційну скаргу, тому в цій частині заяви слід відмовити.

Outcome: partial