Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживачів про визнання договору, а саме: просять визнати договір №702904 від 14.04.2013 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» недійсним; стягнути з ТОВ «Авто Просто» суму в розмірі 4694, 40 грн.; моральну шкоду в сумі 4000 грн. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 14.04.2013 року він маючи намір придбати автомобіль прийшов в автосалон Галичина Авто. Оглядаючи модель Kia Rio до нього підійшла дівчина, яка представилась продавцем-консультантом, та сказала, що зараз на даний автомобіль діє акція, якщо позивач укладе договір з ТОВ «Авто Просто» і сплатить 4964,40 грн. то зможе отримати автомобіль протягом п'яти днів. Поспілкувавшись протягом нетривалого часу з консультантом, яка запевнила його у вигідності умов договору, останній вирішив укласти договір з ТОВ «Авто Просто» №702904 від 14.04.2013 року. Даний договір ним був укладений з метою швидкого придбання легкового автомобіля Kia Rio вартістю 130400,00 грн. Цього ж дня ним було сплачено вступний внесок в систему Авто Так у розмірі 4694,00 грн. На момент підписання договору, продавець-консультант запевнила позивача, що він гарантовано отримає свій автомобіль після внесення вступного платежу. Проходив час, але машину він не отримав, тому змушений звернутись до з даним позовом, щодо захисту своїх прав. Відповідач подав заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні позову, з підстав зазначених в запереченні. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. Однак, представник позивача подала до суду заяву, про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від представника відповідача до суду поступила заява про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Авто Просто». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 квітня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» укладено договір № 702904 (далі Договір). На виконання умов даного Договору позивачем було сплачено обумовлену суму в розмірі 4694,40 грн. Згідно ч. 1, 2 ст. 1 Договору предметом Договору є надання Учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Авто Так. Договір укладається шляхом його підписання сторонами договору та підписання Додатку №1, який є невід'ємною частиною Договору. Авто Просто є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів Учасниками через систему придбання у групах Авто Так. Авто Просто забезпечує придбання автомобіля за рахунок об'єднаних грошових коштів учасників на умовах Договору та у відповідності до Внутрішніх правил за умови виконання Учасником всіх зобов'язань, передбачених Договором про адміністрування Як вбачається з Додатку №1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору, передбачена марка і модель автомобіля Kia Rio, вартість автомобіля 130400,00 грн., графік внесків - 84, винагорода за послуги - 4694,40 грн., періодичний платіж у % - 1,1905 відповідно до якого позивач повинен був сплачувати грошові внески, щоб у майбутньому в нього виникло право на отримання цього автомобіля. Згідно п.п.6.1, 6.2 ст. 6 Договору надання проава на отримання автомобіля здійснюється за механізмами: накопичення внесків та пропозиції авансових внесків. Право на отримання автомобіля через механізм Накопичення внесків надається з першого Розподілу товару Учаснику, який має найбільшу загальну кількість балів відповідно до даних, повідомлених Авто Просто банківськими установами, через які учасникі сплачують внески, станом на 20-те число місяця, в якому проводиться розподіл товару Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» усі правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. Ч. 1 статті 19 цього ж Закону передбачає, що нечесна підприємницька практика включає діяльність, що вводить споживача в оману. Згідно із п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Таким чином, отримання споживачем продукту (автомобіля) членом системи є можливим виключно за рахунок залучення інших членів системи (споживачів). Отже, як вбачається з викладеного вище договору № 702904 від 14 квітня 2013 року, відповідачем ТОВ «АВТО ПРОСТО» здійснено формування та експлуатацію пірамідальної схеми, яка передбачає надання споживачу послуг, спрямованих на придбання товарів за сплачені кошти, виключно за рахунок залучення інших споживачів, що прямо заборонено ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Правочини, здійснені з використанням такої схеми, є недійсними відповідно до ч. 6 статті 19 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Частина 1 статті 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Отже, на підставі вищенаведеного, встановлено, що Договір № 702904 від 14 квітня 2013 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» спрямований на порушення прав позивача, як споживача, а тому його слід визнати недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного Кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного Кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги те, що судом визнано Договір № 702904 не дійсним, суд вважає, що позов в частині стягнення коштів в сумі 4694,40 грн. є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На підставі п.5 абз.2 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіюванні. У зв'язку з тим, що позивачем належним чином не обґрунтовано суму моральної шкоди, не надано належних доказів, які би підтверджували факт завдання останньому такої шкоди, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення 4000 грн. моральної шкоди слід залишити без задоволення.

Outcome: approved