Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

У лютому 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Товарна біржа «Катеринославська» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на квартиру. В позовній заяві та у судовому засіданні [PERSON] посилається на те, що 28 квітня 2000 року на ТБ «Катеринославська» між нею та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від імені відповідачки [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу майна, за яким позивачкою було придбано у власність квартиру [ADDRESS]Правда» в м. Дніпропетровську. Право приватної власності на спірну квартиру було зареєстровано 05.09.2008 року КП ДМБТІ за позивачкою [PERSON], за реєстровим № 24608171. Просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28 квітня 2000 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Катеринославська» 28 квітня 2000 року за реєстраційним номером 008/0019-Н, укладений між нею та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від імені відповідачки [PERSON], щодо купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети «Правда»[ADDRESS], та визнати за нею право власності на дану квартиру. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Товарної біржі «Катеринославська» в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 28 квітня 2000 року між позивачкою [PERSON], та [PERSON], який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON], посвідченого генеральним директором ТБ «Катеринославська» [PERSON], реєстровий № 008/0019-Н, позивачкою було придбано у власність квартиру [ADDRESS]Правда» в м. Дніпропетровську. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 05 вересня 2008 року КП ДМБТІ на підставі вищевказаного договору зареєструвало за [PERSON] право приватної власності на квартиру [ADDRESS]Правда» в м. Дніпропетровську, реєстраційний № 24608171. В судовому засіданні позивачка пояснила, що звернулася до суду лише за порадою знайомої. Насправді її право власності на вказану квартиру ніким не порушується та не оспорюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що право власності позивачки [PERSON] на квартиру [ADDRESS]Правда» в м. Дніпропетровську ніким не оспорюється, правовстановлюючі документи на квартиру позивачкою не втрачені, жодних належних доказів, які б стверджували про порушення прав позивачки, не представлено, суд вважає позовні вимоги безпідставними.

Outcome: dismissed