Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

В липні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Банк Кіпру" (далі - ПАТ "Банк Кіпру" - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп" (TOB "Акрополіс Реаліті Груп", Відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Менеджмент Груп" (TOB "Еліт Менеджмент Груп"), Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" (ПАТ Банк "Контракт") про визнання недійсним договорів щодо переходу права власності на предмети іпотеки - нежилі приміщення по [ADDRESS] за іпотечними договорами від 10.10.2008р. за №№4453,4455,4457, у якому просив: 1. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 19.05.2009 зареєстрований за № 1349, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 2. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 27.01.2011 зареєстрований за [NUMBER], укладений між TOB "Акрополіс Реаліті Груп" і TOB "Еліт Менеджмент Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 3. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 492, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 4. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 495, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 5. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 498, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 6. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 09.03.2011 зареєстрований за № 718, укладений між TOB "Акрополіс Реаліті Груп" і TOB "Еліт Менеджмент Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 7. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 09.03.2011 зареєстрований за № 721, укладений між TOB "Акрополіс Реаліті Груп" і TOB "Еліт Менеджмент Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 8. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 09.03.2011 зареєстрований за № 724, укладений між TOB "Акрополіс Реаліті Груп" і TOB "Еліт Менеджмент Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 9. визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 24.05.2013 зареєстрований за № 1193, укладений між TOB "Еліт Менеджмент Груп" і ПАТ Банк "Контракт" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 10. визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 24.05.2013 зареєстрований за № 1195, укладений між TOB "Еліт Менеджмент Груп" і ПАТ Банк "Контракт" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 11. визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 24.05.2013 зареєстрований в реєстрі за № 1197, укладений між TOB "Еліт Менеджмент Груп" і ПАТ Банк "Контракт" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 12. визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 24.05.2013 зареєстрований в реєстрі за № 1199, укладений між TOB "Еліт Менеджмент Груп" і ПАТ Банк "Контракт" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (суддя Маліновська В.М.) від 24.07.2013 було відкрито провадження у цивільній справі в частині позову Публічного акціонерного товариства "Банк Кіпру" до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп" про визнання недійсними договір, а саме в частині вимог: 1. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 19.05.2009 зареєстрований за № 1349, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 2. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 492, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 3. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 495, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]; 4. визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 498, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS], та призначено до розгляду в судовому засіданні. В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства "Банк Кіпру" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Менеджмент Груп", Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" про визнання недійсними договорів, було відмовлено у відкритті провадження у справі, у зв'язку з тим, що позовні вимоги ПАТ "Банк Кіпру" до TOB "Акрополіс Реаліті Груп" TOB "Еліт Менеджмент Груп", ПАТ Банк "Контракт" про визнання недійсними договорів, укладених між цими суб'єктами, підлягають розгляду за правилами господарського судочинства та підвідомчі - місцевому господарському суду (а.с.69-72). Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2013р. в частині відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ "Банк Кіпру" до TOB "Акрополіс Реаліті Груп", TOB "Еліт Менеджмент Груп", ПАТ Банк "Контракт" про визнання недійсними договорів, укладених між цими суб'єктами, Позивачем була подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва, в якій він просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2013р. в частині відмови у відкритті провадження за позовними вимогами ПАТ "Банк Кіпру" до TOB "Акрополіс Реаліті Груп", TOB "Еліт Менеджмент Груп", ПАТ Банк "Контракт" про визнання недійсними договорів, укладених між цими суб'єктами, та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі (а.с.74-78). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2013 року апеляційну скаргу ПАТ "Банк Кіпру" відхилено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2013р. залишено без змін (а.с.93-95). Після апеляційного розгляду, справа була повернута до Шевченківського районного суду м. Києва. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 22.01.2008 АБ "АВТОЗАЗБАНК" і [PERSON] уклали кредитний договір №002-4/2008, за яким Банк відкриває [PERSON] кредитну лінію на поточні потреби в сумі 16 000 000,00 (шістнадцять мільйонів) грн. строком з 22.01.2008 до 19.01.2018 зі сплатою 19% річних. 22.01.2008 АБ "АВТОЗАЗБАНК" і [PERSON] уклали іпотечний договір для забезпечення зобов'язань по вказаному вище кредитному договору, в іпотеку за цим договором передавалось нерухоме майно, що належало іпотекодавцю - [PERSON], а саме: групу приміщень [NUMBER], групу приміщень [NUMBER], групу приміщень [NUMBER] по [ADDRESS] загальною площею 730,40 кв.м. У подальшому, Акціонерний банк "АВТОЗАЗБАНК" був реорганізований у Відкрите акціонерне товариство "Банк Кіпру", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», що підтверджується протоколами від 19.11.2008 № 39, від 28.04.2010 №41 і витягом зі статуту ПАТ "Банк Кіпру", погодженим НБУ 11.05.2012. Без згоди банку [PERSON] розпочав реконструкцію іпотечного майна, і після закінчення будівельних робіт звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про визнання за ним права власності на іпотечне майна. Після чого [PERSON] зареєстрував за собою права власності на майно як на новостворене майно (яке фактично є іпотечним), з новою нумерацією груп приміщень. Хоча ці групи приміщень з новою нумерацією просто були виділені з вже існуючого майна. Потім, [PERSON] продав це майно без відома банку. 23.02.2009 рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 2-873/09 позов [PERSON] було задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності на групу приміщень [NUMBER] заг. пл. 366,0 кв.м. та групу приміщень [NUMBER] заг. пл. 368,0 кв.м. по [ADDRESS], що були виділені з іпотечного майна, та визнано за [PERSON] право власності на групу приміщень [NUMBER] заг. пл. 234,0 кв.м., групу приміщень [NUMBER] заг. пл. 269,0 кв.м. та групу приміщень [NUMBER] заг. пл. 249,0 кв.м. по [ADDRESS]. Після ухвалення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009 [PERSON] почав відчужувати іпотечне майно, яке вже мало нову нумерацію груп приміщень і було зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно як новостворений об'єкт без жодних обтяжень. 19.05.2009р. [PERSON] і ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" уклали договір купівлі-продажу нежилих приміщень, зареєстрований за № 1349, щодо відчуження групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS] заг. пл. 234,0 кв.м. 23.02.2011р. [PERSON] і ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" уклали договір купівлі-продажу нежилих приміщень, зареєстрований за № 492, щодо відчуження групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS] заг. пл. 234,0 кв.м. 23.02.2011 [PERSON] і ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" уклали договір купівлі-продажу нежилих приміщень, зареєстрований за № 495, щодо відчуження групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS] заг. пл. 269,0 кв.м. 23.02.2011 [PERSON] і ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" уклали договір купівлі-продажу нежилих приміщень, зареєстрований за № 498, щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS] заг. пл. 249,0 кв.м. 03.11.2011р. рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі № 22-ц/2690/10757/11 було скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р. про визнання за [PERSON] права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна. Позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що перехід права власності (відчуження) від [PERSON] до наступних набувачів відбувся незаконно, без дозволу іпотеко держателя, що встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2011р., такі правочини щодо відчуження іпотечного майна є недійсними. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 128). Відповідач-1 - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій зазначив, що вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими та визнає позов в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі (а.с.120). Відповідач-2 у судове засідання не направив своїх представників, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 22 січня 2008 року між АБ «АвтоЗаЗбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-4/2008 (а.с.7-9), згідно якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію на поточні потреби в сумі 16 000 000,00 гривень строком з 22 січня 2008 року по 19 січня 2018 року зі сплатою 19% річних. Відповідно до п.2.2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язується забезпечити повернення отриманого кредиту та процентів за користування ним шляхом надання в іпотеку нерухомості, а саме: нежилі приміщення (в літері А) з № 1 по № 25 (групи приміщень [NUMBER]), з № 1 по № 26 (групи приміщень [NUMBER]), з № 1 по № 10 (групи приміщень [NUMBER]), загальною площею - 730,40 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; нежилі приміщення (в літері А) з № 1 по № 15, № 1 (групи приміщень [NUMBER]), з №1 по № 30, № 11 (групи приміщень [NUMBER]), загальною площею - 555,40 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що належать [PERSON] на праві власності. Для забезпечення зобов'язань по вказаному вище кредитному договору від 22.01.2008р. №002-4/2008, 10 жовтня 2008р. між Позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4453 (а.с. 14-17), за умовами якого в Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: групу приміщень [NUMBER] - нежилі приміщення загальною площею 250,50 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області 26 вересня 2008 року, справа № 2-1989/2008р. (а.с.10-13), та зареєстрованого Комунальним підприємством Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 07.10.2008р., записано в реєстрову книгу № 114П-152 за реєстровим № 7238-П. Водночас приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження предмету іпотеки до припинення чи розірвання іпотечного договору, яка зареєстрована в реєстрі за № 4454. 10 жовтня 2008р. між Позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4455 (а.с. 18-21), за умовами якого в Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: групу приміщень [NUMBER] - нежилі приміщення загальною площею 235,40 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області 26 вересня 2008 року, справа № 2-1989/2008р. (а.с.10-13), та зареєстрованого Комунальним підприємством Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 07.10.2008р., записано в реєстрову книгу № 114П-152 за реєстровим № 7238-П. Водночас приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження предмету іпотеки до припинення чи розірвання іпотечного договору, яка зареєстрована в реєстрі за № 4456. 10 жовтня 2008р. між Позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4457 (а.с. 22-25), за умовами якого в Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: групу приміщень [NUMBER] - нежилі приміщення загальною площею 270,80 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області 26 вересня 2008 року, справа № 2-1989/2008р. (а.с.10-13), та зареєстрованого Комунальним підприємством Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 07.10.2008р., записано в реєстрову книгу № 114П-152 за реєстровим № 7238-П. Водночас приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження предмету іпотеки до припинення чи розірвання іпотечного договору, яка зареєстрована в реєстрі за № 4458. Відповідно до п.п.2.1.3.,2.1.4. Іпотечних договорів, Іпотекодавець зобов'язаний не здійснювати дій, що викликають погіршення (пошкодження) предмета іпотеки, а також експлуатувати предмет іпотеки відповідно до його призначення, не пізніше наступного дня після настання змін надавати Іпотекодержателю відомості про будь-які зміни, що відбулись чи відбуваються з Предметом іпотеки, в тому числі про посягання на нього з боку третіх осіб, а також про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування предмету іпотеки чи про будь-які інші обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотеко держателя. Пунктом 2.1.7. Іпотечних договорів встановлено, що Іпотекодавець зобов'язаний без письмової згоди Іпотекодержателя не відчужувати предмет іпотеки, не обтяжувати його будь-якими зобов'язаннями (спільна діяльність, лізинг, наступна оренда, користування тощо). Правочини, укладені всупереч даному пункту є недійсними. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р. по справі № 2-873/09 за позовом [PERSON] до ТОВ «Код Центр Мастер» про визнання права власності (а.с.27-32), було визнано за [PERSON] право власності групи нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,8 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 366,0 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,1 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 368,0 кв.м., як на окремі об'єкти нерухомого майна, та було визнано за [PERSON] на праві власності групи нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,5 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 249,0 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,4 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 234,0 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,8 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 269,0 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], як на окремі об'єкти нерухомого майна. 27 січня 2011 року між ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» та ТОВ «Еліт менеджмент Груп» було укладено договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №? 103 (а.с.33-34), згідно якого ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» передає у власність, а ТОВ «Еліт менеджмент Груп» приймає у власність групу нежилих приміщень [NUMBER], що знаходяться в будинку [ADDRESS], загальною площею 278,90 кв.м., та належать ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» на підставі договору купівлі-продажу групи приміщень, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 19 травня 2009 року за реєстровим № 1349, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 21 травня 2009 року в реєстровій книзі № 114п-153 за реєстровим № 7238п та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21 липня 2010 року номер запису: 7238-П, в книзі: 114п-153, реєстраційний № 31018555, витяг № 26777014. 23 лютого 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» було укладено договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 492 (а.с.35-36), згідно якого [PERSON] передає у власність, а ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» приймає у власність групу нежилих приміщень [NUMBER], що знаходяться в будинку [ADDRESS], загальною площею 234,00 кв.м., та належать [PERSON] на підставі Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р. за справою № 2-873/09 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.06.2010р. та записано в книгу № 114-154, номер запису № 7238-П, витяг № 26397471, реєстраційний номер 30675391. 23 лютого 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» було укладено договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 495 (а.с.37-38), згідно якого [PERSON] передає у власність, а ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» приймає у власність групу нежилих приміщень [NUMBER], що знаходяться в будинку [ADDRESS], загальною площею 269,00 кв.м., та належать [PERSON] на підставі Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р. за справою № 2-873/09 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.06.2010р. та записано в книгу № 114-154, номер запису № 7238-П, витяг № 26397775, реєстраційний номер 30675765. 23 лютого 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» було укладено договір купівлі-продажу групи нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 498 (а.с.39-40), згідно якого [PERSON] передає у власність, а ТОВ «Акрополіс Реаліті Груп» приймає у власність групу нежилих приміщень [NUMBER], що знаходяться в будинку [ADDRESS], загальною площею 249,00 кв.м., та належать [PERSON] на підставі Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р. за справою № 2-873/09 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.06.2010р. та записано в книгу № 114-154, номер запису № 7238-П, витяг № 26397235, реєстраційний номер 30675061. Не погоджуючись з Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р., Позивачем було подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва, який своїм рішенням від 03.11.2011р. по справі № 22ц/2690/10757/11 (а.с.47-51), скасував рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р. в частині задоволення позову про визнання за [PERSON] права власності на групи нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,8 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 366,0 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,1 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 368,0 кв.м., як на окремі об'єкти нерухомого майна, а також про визнання за [PERSON] права власності на групи нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,5 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 249,0 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,4 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 234,0 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 1,8 кв.м., групу нежилих приміщень [NUMBER] загальною площею 269,0 кв.м., як на окремі об'єкти нерухомого майна. В решті рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р. залишено без змін. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2011р., яке набрало законної сили, не змінено та не скасовано, встановлено, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору № 002-4/2008 від 22.01.2008р., що підтверджується рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.10.2009р., яким стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Банк Кіпру» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру») заборгованість за кредитним договором в сумі 17 496 313,56 грн. При примусовому виконанні рішення суду, на підставі довідки БТІ від 28.04.2011р. № 19684 було встановлено, що опис (дані) нерухомого майна, переданого в іпотеку, були змінено, так, зокрема, за адресою [ADDRESS] на праві власності за [PERSON] зареєстровано, як окремі об'єкти нерухомого майна: група приміщень [NUMBER] пл.. 1,5 кв.м.; група приміщень [NUMBER] пл. 1,4 кв.м., група приміщень [NUMBER] пл. 1,8 кв.м. Таким чином, до державного реєстру прав та реєстраційної справи були внесені зміни опису (даних) об'єктів нерухомого майна, переданого в іпотеку банку, площі приміщень, на які звернуто стягнення зменшились і становлять, зокрема, 1,4 кв.м., 1,5 кв.м., 1,8 кв.м. Апеляційний суд м. Києва зазначив, що поза увагою суду першої інстанції також залишився той факт, що між [PERSON] та ПАТ «Банк Кіпру» 10.10.2008р. було укладено договори іпотеки за № 4453, 4455, 4457, 165, за якими було обтяжено групу приміщень [NUMBER] заг.пл. 250,5 кв.м., групу приміщень [NUMBER], заг.пл. 235,4 кв.м., групу приміщень [NUMBER], заг.пл. 270,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], групу приміщень [NUMBER], [NUMBER] заг.пл. 555,4 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Довідкою ПАТ «Банк Кіпру» № 0904-09/13024 від 18.11.2013р. зазначено, що станом на 18.11.2013р. іпотечні договори, укладені між Позивачем та [PERSON] для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між тими ж сторонами № 002-4/2008 від 22.01.2008р., є чинними, кредитні зобов'язання не виконані, іпотека не припинена (а.с.124). Відповідно до Довідки ПАТ «Банк Кіпру» № 0904-09/13023 від 18.11.2013р. зазначено, що станом на 18.11.2013р. [PERSON] має загальну заборгованість за кредитним договором № 002-4/2008 від 22.01.2008р. в сумі 21 296 773,69 грн., з яких: - простроченого кредиту в сумі 16 000 000,00 грн., - прострочених процентів 5 296 773,69 грн. Позивач зазначив, що 23.10.2009р. було отримано рішення Подільського районного суду м. Києва на користь ПАТ «Банк Кіпру» у справі № 2-3156/09 за позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставлене майно. 09.11.2009 року вищезазначене судове рішення набрало законної сили, на підставі чого, 12.02.2010р. було видано виконавчий лист № 2-3156/09 та 06.01.2011р. відкрито виконавче провадження № 23623777. Станом на 18.11.2013р. рішення Подільського районного суду м. Києва від 23.10.2009р. у справі № 2-3156/09 залишається невиконаним (а.с.125). Cудом встановлено, що групи нежилих приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] площею 250,5 кв.м., 235,4 кв.м., 270,8 кв.м. відповідно, що знаходяться на [ADDRESS] які були передані в іпотеку Відповідачем-1 згідно іпотечних договорів від 22.01.2008р. для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 002-4/2008 від 22.01.2008р., внаслідок ремонтно-будівельних робіт отримали нові техніко-економічні показники, а саме було зменшено площі предмету іпотеки, а саме: 1,5 кв.м., 1,4 кв.м., 1.8 кв.м. відповідно і за рахунок їх площ були виділені групи нежилих приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], площею 234 кв.м., 269,0 кв.м., 249,0 кв.м. відповідно, за адресою [ADDRESS], що було встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009 про визнання за [PERSON] права власності на ці групи приміщень, яке в подальшому було скасовано рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2011р. У наслідок скасування цього рішення суду була припинена правова підстава виділення груп нежилих приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] з груп нежилих приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], та була припинена правова підстави визнання за [PERSON] права власності на групи нежилих приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (з новими техніко-економічними показниками) та групи нежилих приміщень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], за адресою [ADDRESS] Таким чином, за оспорюваними договорами купівлі-продажу груп нежилих приміщень від 23.02.2011р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №№ 492, 495, 498, продавець [PERSON] продав покупцю ТОВ "Акрополіс Реаліті Груп" об'єкти нерухомого майна, а саме групу нежилих приміщень [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER] по [ADDRESS], право власності на які в нього виникли за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2009р., яке у подальшому було скасоване рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2011р. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки. Згідно ч.3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникли з кредитних правовідносин", встановлено, що відповідно до прямої вказівки закону (стаття 12 Закону України "Про іпотеку") окремі правочини щодо іпотечного нерухомого майна, вчинені без згоди іпотекодержателя, можуть бути визнані недійсними за позовом іпотекодержателя. Так, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. В свою чергу, згідно до приписів ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин,або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Разом з тим, судом встановлено, що група приміщень [NUMBER] по [ADDRESS] не передавалась Позивачу в іпотеку для забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за кредитним договором № 002-4/2008 від 22.01.2008р., укладеного між Позивачем та [PERSON], а тому позовні вимоги ПАТ «Банк Кіпру» щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 19.05.2009 зареєстрований за №1349, укладеного між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS], не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 492, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS], договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 495, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS], договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 23.02.2011 зареєстрований за № 498, укладений між [PERSON] та TOB "Акрополіс Реаліті Груп" щодо групи нежилих приміщень [NUMBER] по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з Відповідачів на користь Позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 114,70 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 16, 203,215, 216, 236 ЦК України, ст. ст. 9, 12 Закону України "Про іпотеку", п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникли з кредитних правовідносин», та

Outcome: partial