Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, оскільки останній користується послугами, які надає позивач і їх не оплачує. На попередження сплатити борг або укласти угоду на реструктуризацію заборгованості не реагує. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 4987,11 грн. за послуги із теплопостачання. Представник позивача в судове засідання не з’явився, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду повторно не з’явились, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. 20.11.2013 р. відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження та матеріали справи. Рекомендований лист із повідомленням про вручення адресований відповідачам повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Окрім цього, відповідачу 05.12.2013 було надіслано рекомендований лист із повісткою про виклик у судове засідання на 26.12.2013 р., однак останній також повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до положень абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Як передбачено ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Судом встановлено що відповідач тривалий час не оплачує житлово - комунальні послуги з теплопостачання, хоча ними користується в результаті чого утворилась заборгованість за спожиті послуги. Відповідно до довідки №1559 від 22.10.2013 року, станом на 01.10.2013 р. за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по оплаті послуг із теплопостачання в розмірі 4987,11 грн.. Останній неодноразово попереджався про сплату заборгованості за надані послуги з теплопостачання та укладення угоди про реструктуризацію заборгованості. Проте відповідач на це не реагує і не приймає ніяких мір для погашення боргу. Виходячи з наведеного та змісту ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, які зазначають, наймач несе майнову відповідальність за зобов’язаннями, щодо оплати житлово-комунальних послуг та повинний своєчасно у встановлені строки вносити плату за комунальні послуги, що випливають із зазначеного договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд прийшов до переконання, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі, відповідно до виникнення відповідальності за зобов'язанням, щодо оплати житлово-комунальних послуг .

Outcome: approved