Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 190 690 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24 квітня 2008 року між нею та відповідачем був укладений письмовий договір позики на суму 4 000 доларів США строком на три місяці з щомісячним відсотками в розмірі 10%. Відповідач повинна була повернути позику 24.07.2008 з відсотками в розмірі 26 000 грн. Крім того 16 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений ще один письмовий договір позики на суму 5 000 доларів США строком до 16.03.2010. Однак до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернула, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 190 690 грн., враховуючи нараховані проценти, та понесені витрати по справі. У судове засідання позивача не з'явилася, повідомлена належним чином, представником позивача [PERSON] надано заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір позики на суму 4 000 доларів США строком на три місяці з щомісячним відсотками в розмірі 10%. Відповідач повинен був повернути позику 24 липня 2008 року з відсотками в розмірі 26 000 грн. Крім того 16 лютого 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений ще один письмовий договір позики на суму 5 000 доларів США строком до 16 березня 2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Після 16 березня 2010 року, за умови невиконання позичальником свого зобов'язання із повернення отриманих коштів, позичальник несе тягар наслідків, передбачених ст.1050 ЦК України, у якій зазначено, що у випадку своєчасного не повернення суми позики, позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК. У зв'язку з тим, що відповідач до теперішнього часу не повернув позивачу суму боргу, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума боргу за договорами позики в розмірі 190 690 гривень 00 копійок., поновивши позивачу строк звернення до суду. З урахуванням результату розгляду справи та згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1906 грн. 90 коп.

Outcome: approved