Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить суд визнати за нею право власності на 3/20 частини домоволодіння [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], та після його смерті відкрилась спадщина на 7/30 частин вищевказаного домоволодіння. Позивач у своєму позові зазначає, що звернулась до нотаріальної контори у встановленому законом порядку для прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у зв'язку з тим, що у домоволодінні було проведено перерахунок часток, а тому на час відкриття спадщини ідеальна частка, яка належала померлому [PERSON] складає не 7/30 частин домоволодіння, а 3/20 частин. При цьому, у зв'язку з неможливістю отримання витягу з реєстру права власності на нерухоме майно на 7/30 частин домоволодіння, [PERSON] не може підтвердити право на спадкове майно, що й змусило її звернутись до суду. Представник позивача - [PERSON], в судовому засіданні участі не приймав, надіслав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, а позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02 серпня 2011 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1842. Позивач [PERSON] є рідною донькою померлого, тобто відповідно до ст. 1261 є спадкоємцем першої черги. Спорідненість між спадкоємцем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], що видане 10 листопада 1956 року та свідоцтвом про укладання шлюбу від 16 серпня 1975 року, згідно з яким [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Частиною 2 статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів витребуваної спадкової справи від П'ятої Одеської державної нотаріальної контори вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, який звернувся до нотаріальної контори із заявою, та інші особи, які вважали б себе спадкоємцями у 6 місячний строк після відкриття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, що зокрема складається з 7/30 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності спадкодавця підтверджується договором купівлі-продажу від 25 вересня 1963 року, посвідченого нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Колесниченко І.Б., реєстровий номер 1749. Відповідно до відповіді на запит державного нотаріуса КП «ОМБТІ та РОН» від 28 жовтня 2011 року встановлено, що надати витяг з реєстру права власності на нерухоме майно для прийняття спадщини на 7/30 частин домоволодіння [ADDRESS], яка належала [PERSON] не можливо, тому, що в житловому будинку було проведено перерахунок часток, який затверджений Рішенням Виконкому Іллічівської райради м. Одеси від 23 лютого 1996 року № 119, згідно якого ідеальна частка, яка належить [PERSON] складає вже не 7/30 частин, а 3/20 частин домоволодіння. Відповідно до пунктів 4.15, 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] має повний обсяг прав для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька та складається з 3/20 частин домоволодіння [ADDRESS]. При цьому неможливість отримати свідоцтво про право власності на спадщину у зв'язку з перерахунком часток порушує її спадкове право, яке має бути поновлено у судовому порядку. У зв'язку з наведеним,

Outcome: approved