overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2013 року. Від спільного життя дітей сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що позивач з відповідачем не можуть знайти спільної мови, мають різні погляди на сімейне життя. У добровільному порядку [PERSON] не бажає розірвати шлюб. Позивач просить суд задовольнити її позовні вимоги, розірвати шлюб з [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Очеретяна». У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на доводи аналогічні наведеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає за доцільне і таким, що відповідає його інтересам, розірвання шлюбу між ним та позивачкою. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 16 лютого 2013 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу №148034. Від спільного життя дітей сторони не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, враховуючи що застосовані заходи щодо примирення подружжя результату не дали, збереження шлюбу між сторонами є не доцільним. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 1978 року вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають повнолітню дитину батьком в свідоцтві про народження якого записаний відповідач. Потім між ними шлюб був розірваний, однак шлюбні відносини не припинялися і 24 лютого 1995 року, шлюб був зареєстрований. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь та на своє утримання в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24 лютого 1995 року, який був зареєстрований в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 108. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України - право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, передбачених ст. 75 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. На підставі ст. ст. 75, 77, 80 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідач мав повернути грошові кошти в сумі 12 000,00 доларів США, та 4 000,00 доларів США позивачу до 19.10.2011р., що підтверджується договором позики. Однак у зазначений строк відповідач грошові кошти не повернув, що і стало причиною на звернення до суду. В судове засідання позивач подав заяву про слухання справи за його відсутності, та позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити, а саме стягнути з відповідача борг в сумі 16 000,00 доларів США, що еквівалентно по курсу 7,99 НБУ станом на 19.06.2013р. 127 840,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти в сумі 16 000,00 доларів США, що еквівалентно 127 840,00 грн. В підтвердження даної домовленості відповідачем був підписаний договір позики. Згідно ст.526 ЦК України : Зобов'язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти, у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст.1047 ЦК України, визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зобов'язаний повернути позивачу кошти, що підтверджується договором позики наявного в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-25 00:00:00

[PERSON] - позивач - звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просив про визнання дійсною угоди міни квартир [ADDRESS] та кватири [ADDRESS]. У судове засідання позивач надіслав заву. у якій просив про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистив поясненнях позивача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За такого судом ухвалено про заочний розгляд справи. Після вивчення матеріалів справи суд дійшов такого. 2 вересня 1998 року між відповідачем - з одного боку, та [PERSON] й позивачем - з іншого був укладений договір міни квартир [ADDRESS] та кватири [ADDRESS],, свої зобов'язання за договором сторони виконали, проте відповідач від нотаріального посвідчення відмовились. Доказів того, що цей договір не відповідає справжньому волевиявленню його сторін, суду не надано. [INFO] [PERSON] померла, позивач у справі є спадкоємцем першої черги (сином) після її смерті, спадщину прийняв. Отже, [PERSON] є належним позивачем у справі. Відповідно до частини 2 статті 216 ЦК України за такого вказаний договір слід вважати дійсним по суду, а поданий позов - задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] у червні 2013 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачам. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, а вона сама не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Просила стягувати аліменти з відповідача розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона прохає розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В даний час позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний відповідач їй в змозі надавати. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, а саме - на житловий будинок, загальною площею - 80,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS]: А) житловий будинок, а)веранда, а1)вхідний майданчик, Апід) погріб, г) гараж, л)літня кухня, б) прибудова, Б)сарай, т) туалет, 1-3) споруди. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив слухати справу за його відсутності. Відповідачі, [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали, просили слухати справу за їх відсутності. Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та грошові вклади. Спадкоємцем по закону до майна померлого [PERSON] є позивач - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та довідкою Війтівської сільської ради від 29.07.2013 року № 388. Також спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Війтівської сільської ради від 29.07.2013 року № 388. Однак, відповідачі у визначеному законом порядку відмовилися від прийняття спадкового майна, що підтверджується копіями заяв про відмову від прийняття спадщини від 29.09.2012 року. Після звернення в нотаріальну контору для належного оформлення права власності на спадкове майно, [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що неможливо встановити до якої категорії відноситься двір, та встановити долі членів двору житлового будинку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2013 року №179/02-31. Відповідно до довідки Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області №389 від 29.07.2013 року та виписки з погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] належить до категорії робочих дворів, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Положення ст. ч.4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, виходячи з аналізу поданих доказів та враховуючи положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 30.06.2007 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час між нею та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин є те, що вони постійно сварилися з різних причин, за несхожістю характерів, що привело до повного розриву відносин. Примирення не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] надала суду заяву в якій на позові наполягала у повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій проти розлучення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На даний момент шлюбні відносини фактично розірванні і сторони проживають окремо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 04.09.2010 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу має неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час між нею та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин є те, що вони постійно сварилися з різних причин, за несхожістю характерів, що привело до повного розриву відносин. Примирення не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій на позові наполягала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був судом належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи і не повідомив суд про причини своєї неявки, про те подав в суд телефонограму в якій вказав, що проти розлучення не заперечує. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст.224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На даний момент шлюбні відносини фактично розірванні і сторони проживають окремо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованість за кредитними договором від 25.07.2008 р., № Ск-1317-018291/7-2008 в загальній сумі 87668,85 грн., яка складається з боргу по тілу кредиту в розмірі 4274,39грн., пені в розмірі 82968,88 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов’язання в розмірі 425,58 грн. На підставі вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення в повному об’ємі відкласти на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

22 липня 2013 року Центрально-Міським районним судом міста Макіївки ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до Макіївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння розташоване за адресою: місто Макіївка, Центрально-Міський район, Одеська (раніше Північно-східна частина, вул. Пугачова), будинок 71, яке складається з житлового будинку під літ. «А-1» загальною площею 66,40 кв.м., в тому числі жилою 34,1 кв.м., що складається з коридору 4,7 кв.м., передпокою 12,9 кв.м., жилої кімнати 8,3 кв.м., жилої кімнати 8,8 кв.м., жилої кімнати 17,0 кв.м., веранди 8,9 кв.м., вбиральні 3,2 кв.м., тамбуру 2,6 кв.м.; а також тамбуру літ. «а», гаражу літ. «И», літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «Г», навісу літ. «Е», літнього душу літ. «Ж», сараю літ. «З», сараю літ. «К», тамбуру літ. «б», колонки питної « 1», огорожі №1, ганку літ. «а1». Також визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,0556 гектарів, розташовану за адресою: 86119, м. Макіївка, вулиця Одеська, будинок № 71, виданого Макіївською міською радою народних депутатів 19.08.1996 року, та зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 4365. Як вбачається з рішення Центрально-Міського районного суду м.Макіївки від 22.07.2013 року під час задоволення вимог [PERSON] в мотивувальній частині рішення судом зроблений висновок щодо задоволення позову в повному обсязі в тому числі і вимоги позивача про визнання права власності за останнім на земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Макіївка, Центрально-Міський район, вул. Одеська, будинок 71 загальною площею 0,0556 га. В зв’язку з чим судом як в мотивувальній, так і в резолютивній частині рішення наведений висновок про визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,0556 гектарів, розташовану за адресою: 86119, м. Макіївка, вулиця Одеська, будинок № 71, виданого Макіївською міською радою народних депутатів 19.08.1996 року, та зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 4365. Разом з тим в резолютивній частині рішення суду не наведений висновок про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Макіївка, Центрально-Міський район, вул. Одеська, будинок 71 загальною площею 0,0556 га. Відповідно з вимогами ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. По зазначених підставах суд вважає за необхідне задовольнити вимогу [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,0556 гектарів, розташовану за адресою: 86119, м. Макіївка, вулиця Одеська, будинок № 71. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

15.10.2013 року позивач звернулась із позовною заявою про стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 26.01.2011 року виконкомом Калінінської селищної ради міста Свердловська Луганської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку. Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, [PERSON] просить стягнути на утримання дитини 1/4 частину всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття та ? частину всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватися у вигляді аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась 26.05.2011 року в м. Свердловську Луганської області, в графі батько записаний [PERSON], в графі мати записана [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції у Луганській області зроблено актовий запис за № 297. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №116407 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.01.2011 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. ст. 80, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

15.10.2013 року позивач звернувся із позовом, у якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2013 року сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, подальше спільне життя й збереження родини неможливі. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 п. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], Російська Федерація та [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], зареєстрований 19.06.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 151. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини – [PERSON]. Позивач зазначив, що в спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони різні за характером люди, у них різні погляди на сімейне життя, через що між ними виникають різні суперечки та непорозуміння, сторони перестали поважати один одного, подальше спільне життя й збереження родини неможливі На підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін, також примирення між ними не може бути. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved