Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

До Чаплинського районного суду Херсонської області звернулась позивачка [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: [ADDRESS] з позовною заявою до [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: [ADDRESS] та до Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивачка посилається на те, що народилась [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Її мати - до шлюбне прізвище - [PERSON] народилась [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. 19 лютого 1993 року її мати зареєструвала шлюб із її батьком [PERSON] і їй було присвоєне прізвище «[PERSON]». 20 липня 2010 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] і їй було присвоєне прізвище «[PERSON]». Заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області вказаний шлюб було розірвано, але її прізвище так і залишилось «[PERSON]»: 06 серпня 2008 року дід позивачки [PERSON] зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповідав мені своє право на земельну частку (пай) розміром 7,3 умовних кадастрових гектарів, належне йому на підставі сертифікату серії ХС № 0188516, виданого 25.06.1997 року. На підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) дід позивачки [PERSON] 14 жовтня 2008 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,46 га, розташовану на території Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. [INFO] її дід [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина, зокрема земельна ділянка площею 5.46 га, розташована на території Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, та деяке інше майно. Позивачка заявляє, що як особа, визначена у заповіті, вона має право на спадкування. Існує також спадкоємець першої черги за законом - один із відповідачів по справі (дружина померлого, моя баба) [PERSON], яка як непрацездатна особа у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, але вона оформляти право на спадщину не бажає, відмовляється від права на неї і не заперечує проти того, щоб вищевказана земельна ділянка повністю належала позивачці. Згідно вимог законодавства, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Строк на прийняття дідової спадщини я пропустила, тому була змушена звертатися до суду з проханням визначити мені додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 04 жовтня 2013 року їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини і 21 жовтня 2013 року я подала до Чаплинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35455748), отже, згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України позивачка вважається особою, яка прийняла спадщину померлого [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачка переоформити вищевказану земельну ділянку на своє ім'я в нотаріальному порядку не змогла через те, що при зверненні 21 жовтня 2013 року до Чаплинської державної нотаріальної контори вона отримала відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину в зв'язку з тим, що в складеному 06.08.2008 року її дідом заповіті заповіданому їй майну зазначено право на земельну частку (пай), а не відповідний державний акт. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,46 га, яка розташована на території Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області і власником якої на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 940496 до дня своєї смерті [INFO] був [PERSON]. Представник позивача [PERSON] просила суд задовольнити позовні вимоги позивачки, пояснюючи одночасно, що вона не бажає оформлення права власності на спадкове майно на себе, яке залишилось від померлого [PERSON]. Представник відповідача - Хлібодарівської сільської ради просив справу розглянути у їх відсутність, задовольнивши позовні вимоги позивачки. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступного: Згідно п. З ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] заповіт на право власності на земельну ділянку склав на користь позивачки лише на підставі сертифікату серії ХС № 0188516, визнання права власності на підставі державного акту ЯЕ № 940496 на земельну ділянку для [PERSON] не є таким, що передбачено заповітом та не узгоджується із вимогами закону.

Outcome: dismissed