overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовлені повного рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

У березні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка посилалася на те, що 08 березня 2012 року померла її мати [PERSON]. Згідно заповіту від 03 липня 1992 року, мати позивачки заповідала їй квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний термін позивачка прийняла спадщину. 20 березня 2013 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки реєстраційне посвідчення, видане 13 травня 1994 року КП ДМТМ не є правовстановлюючим документом. З урахуванням викладеного, просила суд визнати право власності на квартиру № 71 в житловому будинку № 71 в м. Дніпропетровську за померлою [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник Дніпропетровської міської ради в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 березня 2012 року померла мати позивачки [PERSON], про що Індустріальним ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ зроблено актовий запис № 323. Згідно заповіту від 03 липня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3-5072, [PERSON] заповідала квартиру [ADDRESS] позивачці [PERSON] Матірю позивачки [PERSON] було повністю сплачено вартість спірної квартири, що підтверджується зобовязанням № 50/45 від 31 березня 1970 року. 13 травня 1994 року КП ДМБТІ було видане реєстраційне посвідчення на імя [PERSON] у звязку з виплатою вартості квартири на підставі довідки кооперативу № 127 Акація від 25 квітня 1994 року. Листом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] № 37/02-14 від 20 березня 2013 року, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що реєстраційне посвідчення не є правовстановлюючим документом. Проте, позивачка у своєму позові ставить вимоги про визнання права власності за померлою особою, що є недопустимими у розумінні норм цивільного законодавства, оскільки померла особа не наділена правоздатністю та дієздатністю. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що 24.10.2005року з [PERSON] було укладено договір №02258 на користування електричною енергією. Згідно довідки Чернігівської селищної ради на сьогоднішній день за вказаною адресою фактично проживає [PERSON], який і є на даний час фактичним споживачем електроенергії. Контрольними перевірками, які проводились представниками енергонагляду РЕМ, встановлено, що за період з 10.03.2012 по 21.05.2013, відповідачем спожито електроенергії на суму 396,90грн. В добровільному порядку заборгованість не сплачена. Позивач просить суд стягнути заборгованість, а також 3% річних за прострочення платежу та судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, вказала що в звязку з зі сплатою відповідачем основної суми заборгованості в розмірі 516,96грн. позивач просить суд стягнути з відповідача суму 3% річних в розмірі 1,56грн., а також судовий збір в сумі 229,40грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення особисто [PERSON] під розписку судової повістки, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як доведені в судовому засіданні. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 526, 623, 714 ЦК України, п. п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

14.06.2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві позивач зазначила, що 19.11.2011 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного життя в сім"ї сторін мається неповнолітня дитина, донька- Поліна, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось та шлюбні стосунки між ними припинені з вересня 2012 року. При таких обставинах подальше сумісне подружнє життя, на її думку, не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що збереження шлюбу дійсно не можливе, оскільки вони з відповідачем тривалий час проживають окремо та не мають намірів на примирення. Основною причиною небажання надалі мешкати разом з відповідачем зазначає, як різність характерів та поглядів на життя, що було причиною частих сварок та непорозумінь. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечував. Вислухавши сторони та вивчивши докази, що є у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ВЛ, № 1789383 від 19 листопада 2011 року, видане Олександрівською сільською радою Валківського району, Харківської області. ( а. с.6) Як вбачається з пояснень сторін, їх подальше сумісне подружнє життя не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки вони тривалий час разом не проживають та не мають наміру на примирення. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і повинна бути розірвана. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Суд вважає за необхідне позивачу залишити прізвище присвоєне їй під час реєстрації шлюбу-«Ізвєкова», оскільки остання не ставить питання про його зміну на дошлюбне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду мотивуючи свої вимоги тим, що 2 квітня 1999 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Дошлюбне прізвище матері [PERSON], а в свідоцтві про його народження вона записана як [PERSON]. Факт родинних відносин необхідно встановити для оформлення спадщини. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи до суду не зявився, в поданій заяві від 14.08.13р. просить слухати справу без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та покази свідків, суд зясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. 5 вересня 1948 року між [PERSON] і [PERSON] укладений шлюб, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження (а. с. 11). 7 листопада 1960 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матірю [PERSON], що підтверджується ксерокопію свідоцтва про народження (а. с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] повідомили, що разом працювали з [PERSON] в колгоспі та мешкали поряд в одному селі як сусіди. Достеменно знають, що померла [PERSON] є рідною матірю [PERSON], який в свою чергу є її сином. Різне написання імя та по-батькові пояснили масовим явищем, що було в той час розповсюджене в сільській раді при написанні іншомовних імен. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], яка померла 2 квітня 1999 року є матірю [PERSON], а тому подана заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

08 липня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засіданні позивачка не зявилася, подала заяву, в якій просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 300 грн. починаючи з 08 липня2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 150 грн., починаючи з 08 липня 2013 року і до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 01 квітня 2012 року, позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є [PERSON] Сторони спільно не проживають. Дочка знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем в змозі її надавати. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про народження дитини і ніким не оспорюються. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України. Оскільки відповідач [PERSON] не працює та має нерегулярний мінливий дохід, тому розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього на користь [PERSON], відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно. При цьому суд враховує стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема, судом враховано, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, те, що позивачка не працює.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суду з позовною заявою про розірвання шлюбу із [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що спільне життя не склалось, відповідач не забезпечує сім`ю матеріально, зловживає алкоголем, постійно вчиняє сварки, з цієї причини сторони тривалий час подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просить шлюб із відповідачем розірвати, дочку залишити на її виховані. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, оцінивши дослідженні докази по справі вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. \~ Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15.01.2001 року Квасилівською селищною радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис № 4), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ № 034793 від 15.01.2001 року. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 08.07.2013 року по справі №570/2396/13-п про адміністративне правопорушення, [PERSON] 21.04.2013 року о 18 год. 00 хв. вчинив сварку з дружиною [PERSON] за місцем постійного проживання, під час якого висловлювався нецензурною лайкою, образливими словами, чим завдав моральної та психічної шкоди останній. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, відповідач не забезпечує сім`ю матеріально, постійно вчиняє сварки, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

19.07.2013 року [PERSON], [PERSON] пред"явили позов до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей В позовній заяві позивачі вказали, що згідно угоди про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу № 2 від 12.11.2012 року, укладеною між нами та Пологівською районною державною адміністрацією Запорізької області в особі [PERSON] - за місцем їхнього проживання організовано діяльність дитячого будинку сімейного типу, до якого влаштовуються діти на підставі розпоряджень голови райдержадміністрації від 14.06.2011 року № 206 «Про створення дитячого будинку сімейного типу» та Розпорядженням № 618 від 06.11.2012 року, «Про поповнення прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] дітьми позбавленими батьківського піклування - [PERSON], [PERSON], [PERSON]О.». Таким чином у їхній сім'ї мешкають неповнолітні: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 22.02.2012 року позбавлені батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Вони не цікавляться життям своїх дітей, не надають ніякої матеріальної допомоги Враховуючи те, що діти проживають з позивачами, вони опікуються ними та захищають їхні права, є представниками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., просять стягнути з відповідачів аліменти в розмірі 1/2 частини їх доходу, з кожного . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримавши позов і давши пояснення по справі, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, але подав заяву в якій позов підтримує та просить справу розглянути без нього. Відповідач [PERSON]А також в судове засідання не з"явилася; подала заяву в якій позов визнала, просить вимоги позивачів задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд до відому не поставив. Про день, час, та місце розгляду справи відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся судом. Представник служби у справах дітей Пологівської Райдержадміністрації [PERSON] вважає, що позов слід задовольнити, так як відповідачі позбавлені батьківських прав, але не звільняються від обов"язку утримувати своїх дітей. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника служби у справах дітей Пологівської РДА та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 21.11.2006 року, відносно яких вони на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22.02.2012 року позбавлені батьківських прав. Відповідачі не цікавляться долею дітей, матеріально їх не підтримують. [PERSON] мешкають з позивачами, які про них піклуються та виховують. Згідно ст. 166 СК України, батьки позбавлені батьківських прав щодо своїх дітей не позбавляються від обов'язку утримувати своїх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідним проголосити вступну та резолютивну частини .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк (далі Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29.08.2008 року між Банком та [PERSON], (далі відповідач) був укладений кредитний договір № ODXRFA10780506 про надання відповідачу по справі кредит в розмірі 10211,72 (десять тисяч двісті одинадцять) гривень 72 копійки, зі сплатою відсотків за користування кредитним договором у розмірі 0.12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, видавши відповідачу вище зазначені кредитні кошти. Відповідач порушив умови договіру, тобто щомісячно не здійснював встановлене договором часткове погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами та невиконує умов договору не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 103635,89 (сто три тисячі шістсот тридцять пять) гривень 89 копійок, із них - 10211.72 гривень заборгованість за кредитом; - 5.95 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 88006.99 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафи; - 500.00 гривень штраф (фіксована частина); - 4911.23 гривень штраф (процентна ставка). В судове засідання представник позивача не зявився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутністю та просить позовні вимоги задовольнити в повному обємі, відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. В зв'язку з наведеним вище у відповідності до вимог ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У відповідності до ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, за кредитним договором позичальник зобовязується повернути кредит, та сплатити проценти, таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача понесені судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1036,36 гривень 36 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк (далі Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13.12.2007 року між Банком та [PERSON], (далі відповідач) був укладений кредитний договір №ODXRRX00310940 про надання відповідачу по справі кредит в сумі 7190,39 (сім тисяч сто девяносто) гривень 39 копійок, з кінцевим терміном повернення до 13.12.2009 року зі сплатою 12,00% річних за користування кредитними коштами в порядку і в строки встановлені кредитним договором. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, видавши відповідачу вище зазначені кредитні кошти. Відповідач порушив умови договору, тобто щомісячно не здійснював встановлене договором погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь кредитну заборгованість на загальну суму 27972,39 (двадцять сім тисяч дев'ятсот сімдесят дві) гривень 39 копійок, та понесені судові витрати в сумі 279,72 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутністю та просить позовні вимоги задовольнити в повному обємі. Відповідач, двічі в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином повідомлявся про дні та час слухання справи, тому у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутність, та на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що 13.12.2007 року між Відповідачем та Позивачем було укладено Кредитний договір №ODXRRX00310940 (а.с.4-7), згідно з умовами якого Банк надав Позичальникові грошові кошти (кредит) в сумі 7190,39 (сім тисяч сто девяносто) гривень 39 копійок, з кінцевим терміном повернення до 13.12.2009 року зі сплатою 12,00% річних за користування кредитними коштами в порядку і в строки встановлені кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.10.2012 року заборгованість позичальника перед Банком становить 27972,39 (двадцять сім тисяч дев'ятсот сімдесят дві) гривень 39 копійок (а.с.3). У відповідності до ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, за кредитним договором позичальник зобовязується повернути кредит, та сплатити проценти, таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 279,72 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved