Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року. Рішенням Слов’янського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2009 року її з відповідачем шлюб був розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину – сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, хоча таку можливість має, оскільки працює, та постійно отримує заробітну плата. Самостійно вона не має можливості в повній мірі утримувати дитину, у зв’язку з тим, що в теперішній час офіційно не працює. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з’явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих стороною. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 22 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який рішенням Слов’янського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2009 року був розірваний. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 5) Дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі – СК України), батьки зобов’язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв’язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров’я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них. Згідно зі свідоцтва про народження неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], його батьком є відповідач [PERSON], який, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обов’язки по утриманню дитини до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобов’язання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на утримання дитини повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved