Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що позивач ПАТ «Акцент Банк» та відповідач [PERSON] 22.02.2008 року уклали кредитний договір № б/н. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 13.09.2013 року має заборгованість за кредитом в сумі 27877,96 гривень, яка складається: з заборгованості за кредитом на суму 3878,66 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом на суму 14595,59 гривень, заборгованості по комісіях за користування кредитом на суму 7600,00 гривень, штрафу ( фіксована частина) в сумі 500,00 гривень, штрафу ( процентна складова) в сумі 1303,71 грн. Незважаючи на неодноразові вимоги позивача про сплату заборгованості, відповідач до цього часу перед позивачем заборгованість не посила, в зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 27877,96 гривень, та судові витрати в сумі 278,78 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила суд задовольнити позовні вимоги позивача та зазначила, що до позовної заяви помилково було додано «Умови та правила надання банківських послуг» по ПАТ «Приват банк» просить долучити до матеріалів справи документи по ПАТ «Акцент банк», а також заява від імені ПАТ «Приват банку» помилково була видана відповідачці представником ПАТ «Акцент-банк». Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що він є безпідставним, оскільки з моменту настання першої просрочки пройшло більше трьох років, а також, згідно заяви відповідачка заключила умови кредиту з ПАТ «Приват банк», а не з ПАТ «Акцент – банком». В задоволенні позову просить відмовити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у задоволені позову слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], 22.02.2008 року, отримала у позивача споживчий кредит «Швидка готівка» в сумі 4000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки про стандартні умови кредитування А-банку від 22.02.2008 року вбачається, що строк кредиту становить 12 місяців, мета кредиту - придбання побутової техніки, меблів, тощо. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.02.2008 року останній платіж на погашення боргу за кредитом [PERSON] здійснила 23.03.2008 року, а тому суд приходить до висновку що з березня 2008 року позивачу було відомо про порушення свого права, але позивач звернувся до суду з зазначеним позовом лише 09.10.2013 року. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Таким чином, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Outcome: dismissed