Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування вартості навчання у зв'язку з достроковим звільненням з органів внутрішніх справ України. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 серпня 2006 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 вересня 2007 року № 729-р "Про присвоєння Луганському державному університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка" Луганському державному університету внутрішніх справ присвоєно ім'я Едуарда Олексійовича Дідоренка. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 липня 201 і року № 727-р "Про реорганізацію мережі вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Донецький юридичний інститут виділено зі складу Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка та віднесено до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України. 07 вересня 2007 року відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про міліцію" та п. 2.2. наказу МВС України від 04 травня 2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ Головним управлінням МВС України в Донецькій області та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ, а 02 липня 2009 року такий договір з відповідачем було переукладено на освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст». П. 2.3.6. Договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 договору [PERSON] зобов'язувався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.3.2. договору). Постановою Кабінетом Міністрів України від 01.03.2007 №313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ. За п.1 зазначеного Порядку визначено що «Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: 1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; 2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; 3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.» Тобто однією з підстав відшкодування витрат є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчання за власним бажанням. Зазначена норма також закріплена ч.б ст. 18 Закону України "Про міліцію". Відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або Управлінням МВС та особою. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Пунктом 6 Постанови КМ № 313 та п. 4.4. Договору передбачено, що в разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодувати витрати, пов'язані з її навчанням, ця сума стягується у судовому порядку. Спільним наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. 19 червня 2010 року наказом № 92 о/с Донецького юридичного інституту лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з закінченням Донецького юридичного інституту. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 15.08.2006 до 19.06.2010 на навчання [PERSON] витрачено коштів у сумі 12057,09 (дванадцять тисяч п'ятдесят сім) грн. 09 коп. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) до державного бюджету (на рахунок ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, ЄДРПОУ 08571423, р/р 31256272210779) вартість його утримання в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ у сумі 12057,09 (дванадцять тисяч п'ятдесят сім) грн. 09 коп., судові витрати в сумі 229,40 грн. за сплату судового збору. У судовому засіданні представник позивача Рубцов А.А. позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що заборгованості у нього не існує, оскільки за час його навчання в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ в період з 2006 по 2010 рік його батьки входили до складу батьківського комітету. За вищезазначений час його батьки неодноразово вносили гроші для закупки нової комп'ютерної техніки, пластикових вікон, умивальників, унітазів та для ремонту приміщень гуртожитку. Пізніш відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. Представник третьої особи - ГУМВС України в Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій просив суд слухати справу у відсутність представника ГУМВС України в Донецькій області. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов Донецького юридичного інституту МВС України підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2006 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ. 07 вересня 2007 року відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про міліцію" та п. 2.2. наказу МВС України від 04 травня 2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ Головним управлінням МВС України в Донецькій області та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ, а 02 липня 2009 року такий договір з відповідачем було переукладено на освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст». П. 2.3.6. Договору про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 договору [PERSON] зобов'язувався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.3.2. договору). Постановою Кабінетом Міністрів України від 01.03.2007 №313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ. За п.1 зазначеного Порядку визначено що «Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: 1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; 2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; 3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.» Тобто однією з підстав відшкодування витрат є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчання за власним бажанням. Зазначена норма також закріплена ч.б ст. 18 Закону України "Про міліцію". Відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або Управлінням МВС та особою. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Пунктом 6 Постанови КМ № 313 та п. 4.4. Договору передбачено, що в разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодувати витрати, пов'язані з її навчанням, ця сума стягується у судовому порядку. Спільним наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. 19 червня 2010 року наказом № 92 о/с Донецького юридичного інституту лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з закінченням Донецького юридичного інституту. 19 червня 2010 року наказом ГУМВС України в Донецькій області від 10 серпня 2010 року № 292 о/с лейтенанта міліції [PERSON] було призначено слідчим слідчого відділення Ленінського райвідділу Донецького міську правління ГУМВС України в Донецькій області. 27 червня 2012 року наказом № 248 о/с ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] було присвоєне чергове спеціальне звання старший лейтенант міліції 21 листопада 2012 року наказом ГУМВС України в Донецькій області від 15 листопада 2012 року № 431 о/с старший лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ України за п.64 «Ж» (за власним бажанням) за поданим рапортом Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України. Таким чином після закінчення Донецького юридичного інституту [PERSON] прослужив в органах внутрішніх справ 02 роки 05 місяців 02 дні. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 15.08.2006 до 19.06.2010 на навчання [PERSON] витрачено коштів у сумі 12057,09 (дванадцять тисяч п'ятдесят сім) грн. 09 коп. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди, відповідно до вимог ст.. 611 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Донецького юридичного інституту МВС України про відшкодування вартості навчання у зв'язку з достроковим звільненням з органів внутрішніх справ України підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі п.6. Постанови КМ України від 01.03.2007 №313, наказу МВС України від 04 травня 2007 року № 150, ст. ст. 526,610,611 ЦК України,

Outcome: approved