Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них народився син [PERSON]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в звязку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини в розмірі 30 % частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини. На дату розгляду справи позивач надав заяву в якій просив суд розглянути справу за її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав письмові заперечення на позов у яких вказав, що з позовом не згоден, оскільки він не працює та не є підприємцем та має можливість сплачувати аліменти у мінімальному розмірі встановленому законодавством, а саме 30 відсотків прожиткового мінімуму, які просив суд присудити до стягнення. До заперечень відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення по справі за їх відсутності без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та заперечення відповідача, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в свідоцтві про шлюб серії 1-ЖД № 092774, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1090, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 листопада 2008 року. Після реєстрації шлюбу дружин присвоєне прізвище «Дімітрова». В свідоцтві про народження серії 1-ЖД № 186909, виданому 11 червня 2009 року першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 997, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON]. Як вказано в довідці про, виданій 04.12.2013 року виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області за № 658, до складу сім'ї [PERSON], [INFO] входить син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Законом України N 2901-IV «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей», який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, враховуючи те, що позивачем в силу ст. 61 ЦПК України не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному ним розмірі, а обовязок по утриманню дітей до їх повноліття покладено на обох батьків, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі ? частки заробітку відповідача щомісячно, оскільки вважає, що присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обовязку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial