Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на ПАТ «Держаний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3516, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. під 25% річних із кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 15.11.2010 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором були укладені договори поруки між ВАТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] - №3964 від 16.11.2007 року, з [PERSON] - №3965 від 16.11.2007 року. Однак, [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 11.03.2013 року загальна сума його боргу становить 45843,50 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кердитом в розмірі - 45843,50 грн. та судові витрати пов'язані з розглядом справи. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», [PERSON] про визнання договору поруки недійсним, обґрунтовуючи його тим, що договір поруки не підписувала і даний факт стверджується висновком експерта, яким встановлено факт підробки її підпису на договорі поруки. В зв'язку з чим, просить визнати недійсним договір поруки № №3964 від 16.11.2007 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги збільшив, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 49093,63 грн. В решті первісний позов підтримав та просив задовольнити. Зустрічний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом не визнала, просила в позові в частині стягнення боргу з неї відмовити. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились по невідомій суду причині, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності по наявним в матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.11.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на ПАТ «Держаний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3516, відповідно до якого останньому надано кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. під 25% річних із кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 15.11.2010 року (а.с. 5-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. П.3.1.1 вказаного договору передбачено, що позичальник повинен своєчасно виконувати всі умови договору та взяті на себе зобов'язання. (а.с. 7). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання і як вбачається з розрахунку ціни позову, його заборгованість станом на 16.12.2013 року по кредитному договору становить 49093,63 грн., з яких: 18853,50 грн. - неповернутий кредит, 11673,93 грн. - несплачені відсотки, 18566,20 грн. - пеня (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором були укладені договори поруки між ВАТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] - №3964 від 16.11.2007 року (а.с 11-12), з [PERSON] - №3965 від 16.11.2007 року (а.с. 13-14). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Однак, як вбачається із висновку експерта № 603 від 14.10.2013 року, підпис в графі «Поручитель» в договорі поруки №3964 від 16.11.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її підпису (а.с. ). В зв'язку з чим, на думку суду, зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним договору поруки слід задовольнити, оскільки висновком експерта встановлено факт підробки підпису [PERSON] Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а саме: з відповідачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути солідарно на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором. В частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] слід відмовити, оскільки як з'ясовано судом останньою вказаний договір не підписувався і його на підставі ст. 215 ЦК України слід визнати недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача за первісним позовом слід стягнути 490,94 грн. сплаченого судового збору, а також з ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 900,48 грн. витрат за проведення почерковознавчої експертизи та 229,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial