Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу якому просила визнати за нею право власності на ? частину квартири, за адресою [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO] . На підтвердження вимог зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON], який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частки вказаної квартири, вона є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Спадщину вона прийняла у встановлений законом шестимісячний термін, так як на день смерті спадкодавця постійно проживала і була зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS]. 08.11.2013 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої Криворізької держаної нотаріальної контори О.В. Тімошиної для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало її батькові, однак отримала відмові у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру за життя батька не був зареєстрований у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». Згідно свідоцтва про право власності на житло № Ж 431 від 06.05.2009 року виданого органом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської Ради вона та її батько є співвласниками квартири по [ADDRESS]. Однак, вказане свідоцтво не було зареєстроване у КП ДОР «КБТІ» за життя батька, на теперішній час вона змогла зареєструвати право власності лише на 1/2 частину, що належить їй. Позивачка надала суду заяву в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутністю. Представник відповідача, надав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував. Представник третьої особи надав суду заяву в якій, просив суд розглядати справу за його відсутністю та прийняти рішення по справі в межах чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно сідоцтва про народження батьком позивачки [PERSON] є [PERSON] (а.с.11). Згідно з Свідоцтва про право власності на житло № ЖН 31 від 06.05.2009 року квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачці [PERSON] та її батьку [PERSON] по ? частині кожному (а.с.8). [INFO] батько позивачки - [PERSON] помер (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/2 частину кв. [ADDRESS]. Позивачка як спадкоємиця першої черги за законом після смерті свого батька у установлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тимошиної О.В. для оформлення свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса у видачі свідоцтва було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу на квартиру у КП ДОР "КБТІ" (а.с.4,5). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2013 року, за позивачкою [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] (а.с.7) . Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають в рівних частках діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, на момент смерті батько позивачки [PERSON] був зареєстрований та проживав в квартирі [ADDRESS], а отже володів зазначеною квартирою, де також була зареєстрована та проживала позивачка (а.с.10). Таким чином, суд вважає, що позивачка будучи спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], є такою, що прийняла зазначену спадщину, так як на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не заявила про відмову від неї. Аналізуючи встановлені в справі обставини в їх сукупності, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є правомірними, законними, які підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved