Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 19.04.2012 року рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт» його було прийнято на роботу до цього товариства на посаду директора. Заробітна плата йому сплачувалась згідно із штатним розкладом підприємства. Заяву про звільнення за власним бажанням він 28.01.2013 року направив на адресу учасників товариства, оскільки звільнення директора відноситься до виняткової компетенції Загальних зборів учасників. На сьогоднішній день рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Горизонт» він не отримав, чим порушуються його права про звільнення з посади директора товариства. Крім того, відповідач має заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати за період з 19 квітня 2012 року по 25 лютого 2013 року в сумі 19 401 грн. 00 коп. та по виплаті компенсації за невикористану відпустку в сумі 2061 грн. 94 коп. Позивач просить встановити, що він є звільнений з посади директора ТОВ «Горизонт» з 11.02.2013 року; стягнути з відповідача на його користь невиплачену йому заробітну плату в сумі 19 401 грн. 00 коп. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2 061 грн. 94 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в дане судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Протоколу №2 Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт» від 19 квітня 2012 року, 19.04.2012 року між ТОВ «Горизонт» та [PERSON] був укладений Трудовий контракт та видано наказ №28/Н від 19.04.2012 року про прийняття ним обов»язків директора товариства. Відповідно до довідки від 11.02.2013 року №1 щомісячний розмір заробітної плати позивача склав 2000,00 грн., розмір його заробітної плати в період з 19 квітня 2012 по 25.02.2013 року склав 19 401,00 грн., сума компенсації за невикористану відпустку складає 2061,94 грн. Встановлено, що на день звернення позивача до суду відповідачем не була виплачена йому заробітна плата за весь період роботи, з 19.04.2012 по 25.02.2013 року в сумі 19 401,00 грн. та не виплачена компенсація за невикористану відпустку, яка складає 2061,94 грн. Будь-яких доказів в спростування зазначеного відповідачем суду не надано. В зв»язку з зазначеним 28.01.2013 року позивачем на адресу учасників ТОВ «Горизонт» [PERSON] та [PERSON] було направлено заяву про звільнення його з роботи за власним бажанням, проте відповідь на заяву він не отримав, рішення загальних зборів учасників про його звільнення з роботи відсутнє і на час розгляду даної справи. Із вказаного часу трудові відносини між сторонами припинені. Згідно до п.7.3. Статуту ТОВ «Горизонт», ЄДРПОУ 31537912, до виняткової компетенції зборів учасників належить, зокрема, вибрання і відкликання директора та членів ревізійної комісії. Учасниками товариства є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.8.2. Статуту товариства директор призначається зборами на підставі пропозиції учасників терміном до п»яти років. Він може бути достроково знятий з цієї посади, а також призначений на новий термін. З ним укладається терміновий трудовий договір (контракт). У відповідності до п.2.1., 2.2., 2.3. укладеного між позивачем та відповідачем Трудового контракту від 19.04.2012 року [PERSON] приймається до ТОВ «Горизонт» на посаду директора. Його заробітна плата складається відповідно до домовленості між сторонами, але не менше мінімального розміру заробітної плати, він приймається на роботу на строк до 19.04.2013 року, даний контракт вступає в силу з часу його підписання сторонами. Згідно п.3.3. трудового контракту роботодавець має право змінити та розірвати цей контракт в порядку та на умовах, які встановлені законодавством України. Відповідно до п.3.4. трудового контракту роботодавець зобов»язаний виплачувати працівнику в повному обсязі заробітну плату, передбачену даним трудовим контрактом і законодавством України. У відповідності до п.5.1. трудового контракту до закінчення строку дії трудовий контракт може бути розірваний по слідуючим підставам: за угодою сторін, у випадку набрання законної сили вироку суду, яким працівник засуджений до покарання, що виключає можливість виконання ним своїх обов»язків; у випадку обрання працівника на виборну посаду; по ініціативі роботодавця. Відповідно до п.5.2. трудового контракту за ініціативою працівника контракт може бути розірваний у випадках: хвороби чи інвалідності, що перешкоджають виконанню роботи по трудовому контракту; порушення роботодавцем умов трудового контракту. Згідно до п.6.1. трудового контракту в період дії даного трудового контракту на працівника поширюються всі гарантії і компенсації, передбачені діючим трудовим законодавством України. Відповідно до п.7.3. трудового контракту спори між сторонами, які виникають при виконанні трудового контракту, розглядаються в порядку, встановленому діючим законодавством України. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно до ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов»язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Згідно до п.3 ч.1 ст.23 цього Кодексу трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов»язковим при укладенні контракту. Відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган за два тижні. Згідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності до ст.116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємство провадиться у день звільнення. Твердження позивача щодо порушення його трудових прав ПП «Горизонт» не оспорювались, суду відповідачем не надано письмових заперечень проти позову та будь-яких належних та допустимих доказів в спростування заявлених позовних вимог, тому суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Як зазначено вище, у направленій на адресу підприємства заяві від 28.01.2013 року позивач просить звільнити його за власним бажанням з 11.02.2013 року. Разом з цим, відповідно до п.2.2. трудового контракту позивач прийнятий на роботу на строк до 19.04.2013 року. В заяві від 28.01.2013 року про дострокове розірвання трудового контракту позивач відповідача не повідомляв, такі позовні вимоги до суду у даній справі ним не заявлені, тому суд, відповідно до ст.11 ЦПК України, вважає такими, що підлягають задоволені позовні вимоги позивача про його звільнення з роботи в зв»язку з закінченням строку його роботи відповідно до умов трудового контракту, що відповідає положенням п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, а саме з 20.04.2013 року. Задовольняючи вищевказані позовні вимоги, суд, в межах заявлених позовних вимог, також вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по виплаті заробітної плати за весь період роботи в сумі 19 401 грн. 00 коп. та компенсації за невикористану відпустку, яка складає 2061,94 грн., а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 21 462 грн. 94 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial