Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.11.2008 року за нововиявленими обставинами та постановлення нового рішення, посилаючись на наступне. 29 липня 2008 року до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно [PERSON] звернувся [PERSON], який доводиться рідним внуком померлої [PERSON] Рішенням суду від 14.11.2008 року позовну заяву [PERSON] було задоволено, встановлено факт належності ? частини житлового [ADDRESS] померлій [PERSON], встановлено факт прийняття спадщини та визнано за [PERSON] право власності на ? частину зазначеного будинку. У заяві про скасування рішення суду за ново виявленими обставинами [PERSON] зазначає, що хоча він був присутнім в судовому засіданні та не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], однак через свою хворобу не міг повністю усвідомлювати та надавати правильну оцінку своїм діям, в результаті чого він став жертвою обставин та введення в оману з боку [PERSON], яка доводиться рідною донькою [PERSON], з якою [PERSON] знаходився в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] повністю довіряв [PERSON]., яка стверджувала, що її син - [PERSON] вступає лише на ? частину спадщини [PERSON] Таким чином, [PERSON] звернувся до суду з відповідною заявою та просить суд скасувати рішення суду від 14.11.2008 року та постановити нове рішення яким встановити факт належності ? частини житлового [ADDRESS] померлій [PERSON], встановити факт прийняття ним спадщини у вигляді ? частини зазначеного будинку після смерті [PERSON], та визнати за ним право власності на ? частину житлового [ADDRESS]. [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду від представника [PERSON] надана заява з проханням розглянути справу без його участі та участі заявника, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явився. [PERSON]. у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась. Представник виконкому Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з'явився, представив до суду заяву з проханням розглянути справу без його присутності, задовольнити заяву [PERSON], скасувати рішення суду від 14.11.2008 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05 серпня 1946 року [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке було відновлено 01 квітня 1965 року серії [NUMBER], актовий запис № 8. На той час, у [PERSON] була донька від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] року народження. Після одруження [PERSON] та [PERSON] будували та проживали до самої смерті [PERSON] в [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис 18. Після чого відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя [PERSON] заповіт не складала, у вигляді грошових вкладів та ? частини житлового [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 14 листопада 2008 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду була задоволена позовна заява [PERSON]. Встановлено факт, що ? частина житлового [ADDRESS] належала [PERSON], яка померла [INFO]. Встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді ? частини житлового [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] доводиться рідним сином [PERSON], тобто внуком померлої [PERSON] В судовому засіданні 14 листопада 2008 року був присутній [PERSON], який виступав в якості третьої особи по справі, та відповідно до журналу судового засідання він не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Однак, під час вирішення справи та постановлення рішення суду не був відомий той факт, що [PERSON] не завжди в змозі повноцінно керувати своїми діями та надавати їм правильну правову оцінку, оскільки страждає захворюванням Паркінсона, що підтверджується довідкою № 984 поліклінічного відділення Білгород-Дністровської міської лікарні, з якої вбачається, що [PERSON] знаходиться на диспансерному лікуванні з 2004 року з діагнозом хвороби Паркінсона. До того ж, згідно з посвідченням серії [NUMBER] видане 02.04.2004 року, [PERSON] є інвалідом І групи, а відповідно до п.п.2 п.2.1 «Інструкції встановлення групи інвалідності», яка була затверджена Наказом МОЗ України та зареєстрована в Міністерстві Юстиції України 22.04.2004 року, до першої групи належать особи з найважчим станом здоров'я. Через хворобу, [PERSON] не зміг належним чином усвідомлювати значення винесеного рішення та взагалі забув про його існування до теперішнього часу, коли виникла необхідність складати заповіт та нотаріусом йому були роз'яснені всі обставини та юридична доля [ADDRESS]. Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ. Згідно п.5 Постанови N1 від 27.02.81 Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N15 (v0015700-98 ) від 25.05.98 ), як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона буда недієздатною, угода чи актовий запис недійсні, що є або скасований заповіт на майно, наявність даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду України про преюдиціальність його рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, пов'язаних із правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта тощо). Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Виходячи зі змісту ст. ст. 364-1, 365 ЦПК України перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд. Аналізуючи наведені вище обставини та норми процесуального права, суд вважає за необхідним скасувати рішення суду від 14 листопада 2008 року по справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, треті особи - [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст.1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. [PERSON] за життя заповіт не складала, тому після її смерті, відповідно до ст..1217, відкрилась спадщина за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] є її донька - [PERSON]. та чоловік - [PERSON] Статтями 1261-1265 ЦК України наведений вичерпаний перелік осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом почергово, та онук померлого спадкодавця не відноситься до ніякої черги спадкоємців. Тому, відмова [PERSON]. та відмова [PERSON] від прийняття спадщини у вигляді ? частини житлового будинку не могла призвести до переходу спадщини к [PERSON], який не є спадкоємцем ніякої черги. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 2 ст. 1275 ЦК України передбачено: якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Тим часом, відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Але суд не зміг би керуватися зазначеною нормою, оскільки [PERSON], яка доводиться донькою померлій та матір'ю [PERSON], по сьогоднішній день жива та частково прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON], у вигляді грошових вкладів, згідно з свідоцтвом про право на спадщину (реєстр. № 4-203), видане Шостою Одеською держнотконторою 03.02.2003 року. 01.07.1992 року [PERSON]. звернулась до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 129/92 до майна померлої [PERSON], дані обставини підтверджуються матеріалами справи. 22.01.2003 року [PERSON] також отримав свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади (реєстр. № 4-111), видане Шостою Одеською держнотконторою, на підставі його заяви від 16.09.2002 року. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(п.п.23,24) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з викладеного, суд зазначає, що [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину з моменту подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Крім того, офіціальної відмови нотаріуса в оформленні та видачі їм свідоцтва про спадщину не було. Одночасно, суд звертає увагу, на положення п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Отже, позовна вимога [PERSON] про встановлення факту належності ? частини [ADDRESS] - [PERSON], яка померла [INFO], є необґрунтованою та не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому задоволенню не підлягає. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: approved