Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

04 липня 2013 року орган опіки та піклування Новоруської сільської ради в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав у відношенні їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та передати дитину органу опіки та піклування для подальшого її влаштування, стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,та стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна заява мотивована тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживають спиртними напоями, не забезпечують дитину належним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням. Мати дитини - [PERSON], отримавши грошову виплату на дитину, бродяжничає, витратила всі кошти на себе, веде аморальний спосіб життя. Батько дитини - [PERSON] працює в шахті, за дитиною не доглядає. 21 серпня 2012року відповідачі вже були позбавлені батьківських прав відносно своїх дітей, а саме [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. У зв'язку з вищевикладеним, опікунська рада Новоруської сільської ради звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини- [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні представником позивача позов було підтримано, надано суду пояснення, що відповідають змісту позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про слухання справи в суді щодо позбавлення її батьківських прав була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що відповідач [PERSON] яка безпосередньо отримала грошову виплату на дитину [PERSON], витратила її на себе, за що має відповідати за законом. [PERSON] має намір у подальшому належним чином займатися вихованням [PERSON] та просив не позбавляти його батьківських прав на дитину. Представник третьої особи, служби у справах дітей Павлоградської райдержадміністрації, позов та пояснення представника позивача підтримав повністю. Додав, що відповідачі не спілкується з дитиною [PERSON], не виявляють інтересу до її долі, з 23.05.2013 р. до 03.06.2013 р. дитина проживала із відповідачем [PERSON], а з 03.06.2013 р. дитина перебуває у медичному закладі, батьки до неї не з'являються та про неї не турбуються. Дитячі речі, які необхідні для задоволення фізичних та побутових потреб дитини, у помешканні, де мешкає відповідач [PERSON], відсутні. Просив позов задовольнити. Представник третьої особи, прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури підтримав позов повністю, просив його задовольнити. Заслухавши представників сторін, з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що, [PERSON] [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідач [PERSON], [INFO], за зареєстрованим місцем проживання не знаходиться, веде антисоціальний спосіб життя, життям дитини не цікавиться. Позбавлена батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7).. Проживає в [ADDRESS]. Вихованням дитини не займається. Позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. На цей час з 03.06.2013 р. [PERSON] знаходились у дитячому відділенні КЗ «Павлоградська центральна районна лікарня». Із пояснень представника позивача, відповідача [PERSON], представників третіх осіб випливає, що малолітня [PERSON] була фактично позбавлена турботи батьків, за час перебування дитини у лікувальному закладі вони жодного разу до дитини не приїздили. Виконавчим комітетом Новоруської сільської ради 20.06.2013 року прийнято Рішення про негайне відібраня дитини від батьків, а саме: відібрати дитину із сім'ї [PERSON] та [PERSON]; Влаштувати [PERSON] [INFO]. до дитячого відділення лікарні КЗПЦРЛ ДОР. (а.с.16) 13.07.2012 року орган опіки та піклування Новоруської сільської ради виніс висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] 1984 р.н. по відношенню доньки - [PERSON] 2012р.н. та [PERSON] 1988р.н. по відношенню її доньки - [PERSON] 2012р.н. з утриманням аліментів на користь дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно,але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.19). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 25.06.2013 року будинку за адресою: [ADDRESS] - виявлено, що будинок знаходиться в незадовільному стані, відсутній куточок для дитини, одяг та спальні речі в антисанітарійному стані. Продуктів харчування немає. (а.с.11) Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН «Про права дитини» (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, хронічний алкоголізм батьків є відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечують, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, страждають алкоголізмом, а тому, враховуючи характер ставлення відповідачів до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Посилання відповідача [PERSON] щодо його скрутного матеріального становища та потреби турбуватися про хворого батька не можуть бути визнані підставами для відмови у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як було встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] на даний час має постійну роботу на шахті ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Відповідач [PERSON] не працює Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем не заявлялася вимога щодо визначення та стягнення із відповідача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі, а згідно положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 04 липня 2013 року. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved