Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач в жовтні 2013 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є рідним дядьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Його мати, [PERSON], померла 01.11.2010 року. Батьком є відповідач по справі – [PERSON], [INFO]. Відповідач доводиться позивачу рідним братом по материнській лінії. Після смерті матері [PERSON], 05.06.2000 року він забрав останнього жити до себе, оскільки відповідач вже тривалий час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, у зв’язку з чим взагалі не піклується про свою дитину та ухиляється від виконання своїх батьківських обов’язків. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 29 травня 2013 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради від 17.07.2013 року за № 187 малолітньому [PERSON] був встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради від 14.08.2013 року за № 217 його було визнано опікуном малолітнього племінника. Вже тривалий час дитина мешкає разом з ним, він піклується про нього, займається його вихованням, забезпечує його матеріально та створює усі необхідні умови для належного його навчання, розвитку та формування, як особистості. У свою чергу, відповідач ніякої матеріальної підтримки дитині не надає, хоча зобов’язаний її надавати. Позивач у судове засідання не з’явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з’явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про смерть мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] померла 01.11.2010 року (а.с. 14). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 29.05.2013 року [PERSON], відповідача по справі позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON] (а.с. 9-10). Судом з'ясовано, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради № 187 від 17.07.2013 року (а.с. 12) малолітньому [PERSON] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради № 217 від 14.08.2013 року позивачу по справі встановлено опіку над малолітнім племінником [PERSON] (а.с. 11). Із змісту рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 29.05.2013 року вбачається, що малолітній [PERSON] після смерті своєї матері став проживати з сім'єю свого дядька [PERSON], позивача по справі, який матеріально його забезпечує, створює для нього всі умови для його всебічного розвитку, навчання, тощо. В ирй же час відповідач участі в вихованні малолітнього [PERSON] не приймає, матеріально його не забезпечує, життям та здоров'ям хлопчика не цікавиться. Такі обставини відповідно до ст. 61 ч.4 не підлягають доказуванню. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач по справі повинний сплачувати аліменти на утримання свого сина на користь позивача. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім’ї, батьків, дітей. Судом з’ясовано, що [PERSON], відповідач по справі якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини, як вимагає позивач. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved