Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий - 14» про визнання права власності на спадкове майно - чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 46,0 кв.м, загальною площею 63,6 кв.м, в порядку спадкування за заповітом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказана квартира є кооперативною, знаходиться на обслуговуванні у Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий - 14» та була придбана її чоловіком [PERSON], шляхом внесення в повному обсягу пайового внеску у житлово-будівельний кооператив «Жовтневий - 14», відповідно до Свідоцтва про право власності від 25.02.1999 року за №116, виданого на підставі технічного паспорту від 15.01.1999 року, довідки ЖБК «Жовтневий - 14» про виплату паю від 05.01.1999 року за №1 та розпорядження УЖКГ Одеського міськвиконкому. За життя чоловіком позивачки на її ім*я було складено заповіт від 13.02.2009 року, серії ВМВ №700046, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за яким [PERSON] заповів усе своє майно свій дружині, [PERSON] Після смерті чоловіка, відкрилася спадщина у вигляді ? частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори на предмет прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру [PERSON] було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оригінал Свідоцтва про право власності від 25.02.1999 року було втрачено. Враховуючи, що інших спадкоємців після смерті [PERSON], померлого [INFO] не має, з причин відновлення свого порушеного права, позивачка змушена звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача, ЖБК «Жовтневий - 14», в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], як члену кооперативу за рішенням Загальних зборів членів ЖБК «Жовтневий - 14» була надана в безстрокове користування окрема квартира за адресою: [ADDRESS]. У 1982 році [PERSON] пайовий внесок в сумі паєнакопичення в розмірі 5 921 рублів було виплачено у повному обсязі. Спірна квартира складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 46,0 кв.м, загальною площею 63,6 кв.м. Даний факт посвідчується довідкою ЖБК «Жовтневий - 14» №29/07 від 03.07.2013 року.(а.с. ) 25 лютого 1999року [PERSON] було отримано Свідоцтво про право власності від 25.02.1999 року за №116, видане на підставі технічного паспорту від 15.01.1999 року, довідки ЖБК «Жовтневий - 14» про виплату паю від 05.01.1999 року за №1 та розпорядження УЖКГ Одеського міськвиконкому. [INFO] [PERSON] помер, відповідно до Свідоцтва про смерть від 09.06.2012 року, серії [NUMBER], актовий запис за № 5602.(а.с. ) Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала з спадкодавцем [PERSON] на момент смерті у зареєстрованому шлюбі з 14.04.1956 року, відповідно до Свідоцтва про шлюб від 14.04.1956 року, актовий запис №149. Зі змісту ст..70 СК України, розмір частки майна дружини та чоловіка є рівними, тому позивачці у спільній сумісній власності подружжя належить ? частка спірної квартири. За життя чоловіком позивачки на її ім*я було складено заповіт від 13.02.2009 року, серії ВМВ №700046, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за яким [PERSON] заповів усе своє майно свій дружині, [PERSON] Після смерті чоловіка, відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Тобто за життя [PERSON] мав у власності іншу ? частку спірної квартиру, яку згідно заповіту залишив дружині. Згідно із ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до роз'яснень, викладениху п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», в разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу…, який повністю вніс пайової внесок, до складу спадщини включається відповідно квартира…» Відповідно до вимог ст.15 ЗУ «Про власність» (який діяв станом на 2003р.), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру за вище вказаною адресою. Після смерті чоловіка, позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, в межах встановленого шестимісячного строку, звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до Сьомої одеської державної нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS], державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Малиновською О.К. позивачу було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, згідно відповіді №4880/02-14 від 10.12.2012 року. Відповідно до ч.1ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У судовому засіданні позивачка пояснила, що оригінал Свідоцтво про право власності від 25.02.1999 року за №116, видане на ім*я [PERSON] було втрачено. Згідно вимог чинного законодавства, зареєструвати дублікат свідоцтва, виданий департаментом міського господарства Одеської міської ради після смерті чоловіка, як власника спірного майна, позивачка не в змозі. Відповідно до ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна відповідно до ст.1217 ЦПК України. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичною особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ч.2 ст.1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог п.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог п.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом було оглянуто матеріали спадкової справи №495/2012, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO], згідно якої вбачається, що інших спадкоємців щодо майна померлого, не має.(а.с. ) Таким чином, позивач набув усіх прав щодо прийняття спадщини за заповітом на ? частку спірної квартири. Але за відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, прийняття спадщини позивачем не можливо. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки ? частка квартири [ADDRESS] входить в об'єм спадкового майна, яке підлягає спадкуванню позивачем, можна вважати, що останній набув право власності на ? частку вказану квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] і на ? частку вказаної квартири позивач набув права власності, як частку у спільному сумісному майні подружжя. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивач прийняв спадщину з підстав, які передбачені законодавством України та позовні вимоги [PERSON] повинно бути задоволено у повному обсязі.

Outcome: approved