Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

До Гуляйпільського районного суду Запорізької області 15 жовтня 2013 року надійшла позовна заява Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], фактично проживає [ADDRESS] та має малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 2-648/2007 від 15.10.2007 року матір дитини [PERSON], [INFO], було позбавлено батьківських прав. Цим же рішенням суду [PERSON] була передана на виховання батьку - [PERSON]. З 2007 року по 2013 рік [PERSON] мешкав в м. Гуляйполі разом зі співмешканкою - [PERSON], [INFO], її малолітнім сином [PERSON], [INFO] та своєю малолітньою дочкою [PERSON], [INFO]. За час їх спільного проживання [PERSON] проявив себе з негативної сторони, був засуджений за збут наркотичних речовин та за неодноразові випадки насильства в родині по відношенню до малолітніх дітей. Далі, представником позивача у позові зазначалося, що 06.06.2010 року до служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації надійшло повідомлення щодо насильства з боку [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно вироку Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 1-143/2010 від 27.10.2010 року [PERSON] був засуджений за ст. 125 КК України за нанесення легких тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON]. 25.07.2011 року до служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації надійшло повідомлення від Гуляйпільської ЦРЛ про факт насильства зі сторони [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON]. Факт насильства підтвердився, але згідно постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області №1-129/2011 від 18.10.2011 року [PERSON] попав під амністію, і був звільнений від кримінальної відповідальності. 06.09.2013 року до служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації надійшло повідомлення від дирекції Гуляйпільської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів м. Гуляйполя про виявлення факту насильства зі сторони [PERSON] по відношенню його дочки - [PERSON], [INFO]. До школи дитина прибула з численними гематомами на спині. Того ж дня дівчинку забрали до себе дідусь та бабуся [PERSON]. З вересня 2013 року малолітня [PERSON] проживає у родині дідуся по лінії батька - [PERSON] та його дружини [PERSON], які взяли на себе всі турботи по вихованню та утриманню онуки. Представник позивача просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] та призначити опікуном за поданням органу опіки та піклування Гуляйпільської райдержадміністрації [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] для утримання малолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до заяви про вступ у розгляд цивільної справи (в порядку представництва громадян - ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру») за вих. № 114-1780 вих-13 від 29.10.2013 року на підставі ст. 45 Цивільно-процесуального кодексу України з метою захисту прав, свобод та інтересів неповнолітніх дітей прокурор вступив у розгляд зазначеної справи (а. с. 43). Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18.11.2013 року до справи був залучений прокурор Гуляйпільського району Запорізької області (а.с.46). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги, наполягав на винесенні рішення, яким буде позбавлено батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], на підставі ст. 164 СК України, та стверджував, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. До початку розгляду справи надав подання за №194/01-39 від 15.10.2013 року про доцільність встановлення опіки гр. [PERSON] та відповідність цього інтересам малолітньої дитини [PERSON] (а.с.9-10). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] підтримала позов, не заперечувала проти його задоволення, виявила бажання щодо призначення її опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач не виконує обов'язки по вихованню своєї дитини, характеризується негативно, матеріальної допомоги своїй дочці не надає та жорстоко з нею поводиться. Неодноразово [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності за нанесення легких тілесних ушкоджень малолітнім дітям. Проти призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] не заперечував. Наполягав на стягненні з [PERSON] на користь [PERSON] для утримання малолітньої [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду з вказаним позовом. Допитана судом як свідок [PERSON] суду показала, що вона працює вчителем початкових класів КЗ «Гуляйпільська спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», нею та директором школи [PERSON] було складено повідомлення на адресу начальника служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації про те, що 06 вересня 2013 року зафіксовано випадок насилля над ученицею 4-го класу [PERSON], яка проживає з батьком [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Але випадок зафіксований 06.09.2013 року є непоодиноким і не першим. Батько дитини [PERSON] жорстоко поводиться зі своєю дочкою [PERSON]. З ним проводилася виховна робота. Дівчинка з першого класу гіперактивна. В третьому класі дитина стала знервована, довго робить уроки, постійно спізнювалася. Одного разу вона розповіла, що її зошит спалив тато, бо на ньому була кров після того як він її ударив по голові. [PERSON] не хоче займатися дитиною, до школи дівчинка прийшла не підготовлена, у неї не було портфеля та необхідного для навчання приладдя. 06 вересня 2013 року першою [PERSON] побачила вона. Дитина зайшла до класу з нахиленою головою і швидко пройшла до своєї парти. Коли вона її покликала до себе, то побачила у неї синець на голові та відбиток руки на її обличчі. На запитання про те, хто це зробив, дівчинка сказала, що це побив її тато за те, що вона в щоденнику затерла двійку. На перерві [PERSON] поскаржилася їй на те, що в неї болить спина і почала плакати. Тоді [PERSON] відвела дівчинку до шкільної медсестри, яка її оглянула і виявила великі синці на спині. Того ж дня батько дитини [PERSON] був запрошений на засідання комісії із розгляду питань насилля над дітьми. Із ним була проведена профілактична бесіда за участю директора школи [PERSON], практичного психолога [PERSON], заступника директора школи з виховної роботи [PERSON], та її щодо створення належних умов для навчання і виховання доньки та випадку насилля над дитиною. За її дзвінком до школи прийшли дідусь та бабуся [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які забрали дівчинку до себе додому. На скільки їй відомо, то дівчинка проживає у них і по теперішній час. Зараз дитина стала більш урівноважена, навчається в середньому на 7 балів, загалом є позитивні зрушення. Допитана як свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] їй доводиться правнучкою. Проживає вона неподалік від дому її сина [PERSON] дідуся [PERSON]. Більшість часу дитина проживала з дідусем та бабусею. І в цей час її батько [PERSON] навідував дочку дуже рідко. Десь рік назад [PERSON] заборонив [PERSON] спілкуватися з ними. Бачили вони дівчинку дуже рідко і вона була з синцями. Поскаржитись їм на свого батька [PERSON] боялася, тому що він жорстоко поводився з нею. Одного дня після школи [PERSON] зі своєю співмешканкою [PERSON] вигнали [PERSON] майже повністю роздягнену по дощу з дому, і тоді дитина прибігла до діда й баби, де і залишається тепер. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є дідом по лінії батька [PERSON], [INFO]. Його син [PERSON] бив свою дочку [PERSON] не раз. А коли почав жити з новою співмешканкою [PERSON], то взагалі заборонив діду і бабі бачитись з онукою. Цілий рік вони їх не пускали до [PERSON]. 06 вересня 2013 року онука була побита, у неї був синець на голові і великі гематоми по спині. Того дня він зі своєю дружиною [PERSON] забрали дитину зі школи до себе і на теперішній час вона живе з ними. Одного разу був випадок, коли дівчинка приїхала до них по дощу майже роздягнута, бо її вигнав батько з дому. Тоді вона захворіла і у нею погіршився зір. Дитина зовсім не потрібна своєму батькові, він про неї не піклується, не відвідує її та матеріально не забезпечує. [PERSON] отримував аліменти на [PERSON], але використовував їх на свої потреби, а не на дочку. Зараз бабуся [PERSON] [PERSON] хоче оформити опіку над онучкою і він її в цьому повністю підтримує. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали учать у справі, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданого Залізничною селищною радою Гуляйпільського району Запорізької області від 15.07.2003 року (а.с.8). Згідно рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 2-649/2007 від 15.10.2007 року [PERSON], [INFO], було позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Дитина була передана на виховання батькові - [PERSON], на користь якого були стягнуті аліменти для утримання малолітньої дочки [PERSON] (а.с.30-31). 29.10.2007 року за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області гр.[PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та засуджений до покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ст.ст. 75, 76 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та зобов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну міста проживання ( а. с. 14-15). 27.10.2010 року за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області гр.[PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу розміром 510 грн.. Нанесення легких тілесних ушкоджень в цьому випадку було відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] ( а. с. 16). Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 1-129/2011 від 18.10.2011 року клопотання підсудного [PERSON] про звільнення його від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України по амністії було задоволено. Гр. [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України на підставі п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію в 2011 році» від 08.07.2011 року, який вступив в законну силу з 27.07.2011 року. В цьому випадку, як і в попередньому, нанесення легких тілесних ушкоджень мало місце стосовно малолітнього [PERSON], [INFO] ( а. с. 17-18). 06 вересня 2013 року на ім'я начальника служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації [PERSON] від директора КЗ «Гуляйпільська спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» надійшло повідомлення про те, що цього дня був зафіксований випадок насилля над ученицею 4-го класу [PERSON], [INFO]. З пояснень дитини встановлено, що побив дівчинку її батько [PERSON]. за те, що вона витерла запис у щоденнику та не вивчила вірш. У дитини були виявлені медпрацівником школи синці на спині ( а.с.20). Згідно письмових пояснень відібраних начальником служби у справах дітей [PERSON] у гр. [PERSON] встановлено, що він є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка народилася, коли він перебував у шлюбі з [PERSON]. У 2004 році подружжя розлучилося і мати дитини була позбавлена батьківських прав. На теперішній час, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] зі своєю співмешканкою [PERSON]. Щодо побиття своєї дочки [PERSON] зазначив, що 05.09.2013 року дитина прийшла зі школи брудна і у її щоденнику він виявив затерту оцінку. На його запитання дочка стала його обманювати, тому він узяв лозину і вдарив її по тулубу. Загалом він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] ( а.с.32). Начальником служби у справах дітей були відібрані ряд письмових пояснень у родичів дитини, які зі свого боку підтвердили факти жорстокого поводження [PERSON] зі своєю дочкою [PERSON] ( а.с.33-37). Відповідно висновку від 15.10.2013 р. № 195/01-39 Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 38-39). Згідно висновку служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області про доцільність встановлення опіки гр.[PERSON] та відповідність інтересам малолітньої дитини [PERSON] № 01-14/572 від 14.10.2013 року мешканка м. Гуляйполе Запорізької області [PERSON] 08.10.2013 року звернулась із заявою до служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації, з метою підготовки висновку про доцільність встановлення опіки та відповідність інтересам малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.19), пенсіонерка, щомісячна пенсія якої складає 1190,43 грн. ( а.с.28), за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує дружні стосунки (а. с. 29), за стоном здоров'я перешкод не має (а.с.27). Громадянка [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського району Запорізької області від 17.01.1998 року ( а.с.26). [PERSON] є пенсіонером, щомісячна пенсія якого складає 894 грн., за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.21), не заперечує проти встановлення дружиною опіки над малолітньою онукою [PERSON], про що надав відповідну заяву. Малолітня [PERSON] проживає з дідусем та бабусею за місцем їх реєстрації (а.с.25) в будинку, який належить на праві власності [PERSON] ( а.с.23) та не заперечує проти встановлення над нею опіки бабусею. Мати дитини рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області № 2-649/2007 від 15.10.2013 року позбавлена батьківських прав, батько ж дівчинки не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям та здоров'ям, крім цього вчинив насильство по відношенню до неї, за що відповідно був притягнутий вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13.12.2013 р.до відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України (а.с. 48-49). [PERSON] навчається в 4 класі КЗ «Гуляйпільська спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради. Згідно листа навчального закладу від 24.09.2013 року № 309 за час проживання в родині бабусі і дідуся [PERSON] стала спокійна, весела, виконує домашнє завдання. Дівчинка фізично здорова. Комісією з працівників служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації та Гуляйпільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 08 жовтня 2013 року було здійснено обстеження житлово-побутових умов гр. [PERSON], за результатами якого встановлено, що для проживання та утримання дитини створені всі необхідні умови ( а. с. 24). Гр. [PERSON] має певне коло знань щодо виховання дітей. Свідомо ставиться до відповідальності за виховання, утримання та розвиток дитини, над якою бажає встановити піклування. [PERSON] та всі повнолітні члени її родини до кримінальної відповідальності станом на 30.09.2013 року не притягувалися, що підтверджується витягом з реєстру № 183-26092013/23101, виданого Головним управлінням МВС України в Запорізькій області та довідкою № 37/12414 від 24.09.2013 року Гуляйпільського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ( а. с. 26). [PERSON] обізнана з правовими наслідками виконання обов'язків опікуна. Матеріальне та фінансове забезпечення [PERSON] свідчить про достатнє забезпечення належного життєвого рівня, тому орган опіки та піклування Гуляйпільської РДА Запорізької області вважає доцільним встановлення гр. [PERSON] опіки над онукою [PERSON], що буде відповідати інтересам малолітньої дитини ( а. с. 11). З огляду на зазначене орган опіки та піклування Гуляйпільської райдержадміністрації звернувся до суду з відповідним поданням про доцільність встановлення опіки гр. [PERSON] та відповідність інтересам малолітньої дитини [PERSON], в якому зазначені аналогічні висновку обставини ( а.с.9-10). Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Отже, статтею 164 СК України визначений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Частина 2 ст. 166 СК України передбачає, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ЦК України передбачає, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дочки [PERSON], не цікавиться її інтелектуальним, фізичним та психічним розвитком, жорстоко з нею поводиться та застосовує до неї фізичну силу. Про свідоме нехтування відповідачем [PERSON] своїми обов'язками по вихованню дитини також свідчить та обставина, що він належним чином не утримує свою дочку, у дитини відсутні необхідні для навчання приладдя та одяг, батько неодноразово застосовував до дитини фізичну силу, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності, є доведеними в судовому порядку факти жорстокого поводження [PERSON] з іншими малолітніми дітьми, що негативно характеризує його особу. Враховуючи особу відповідача, його недбале ставлення до виховання та утримання своєї малолітньої дочки, суд вважає неможливим застосування до нього такого заходу як попередження відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини. За сукупності вищевказаних обставин, які повністю підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Разом з тим, суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення своїх батьківських прав. У разі позитивної зміни поведінки відповідача, зміни її ставлення до виховання та утримання дітей, враховуючи обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав, суд постановить рішення відповідно до інтересів дитини. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими доказами.

Outcome: approved