Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-16 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернулась до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Аеросвіт" про стягнення заборгованості по заробітній платі не виплаченої при звільненні працівника. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона, згідно наказу № 924-ос від 24 червня 2010 року була прийнята на роботу і працювала в ПрАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" на посаді агента відділу внутрішнього прибирання Директорату сервісу. 18 березня 2013 року її було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України ( наказ № 945-ос). Також зазначила, що в порушення вимог ст. 47, ст. 116 КЗпП України в день звільнення відповідачем не було проведено з нею розрахунок, у зв'язку з чим їй не було виплачено заробітну плату за фактично відпрацьований час з 1 грудня 2012 року по 18 березня 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку у кількості 19 календарних днів за відпрацьований період з 22 червня 2012 року по 18 березня 2013 року та вихідну допомогу в розмірі середньомісячної заробітної плати. Просила суд, стягнути з відповідача на свою користь 10 055 грн. 81 коп. заборгованості по заробітній платі та сумам, що підлягають сплаті при звільненні; стягнути відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіславши заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с.17). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.15). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] з 22 червня 2010 року працювала у ПрАТ "Авіакомпанія Аеросвіт" (а.с.6-7). Наказом № 945-ос від 18 березня 2013 року [PERSON] звільнено з займаної посади у зв'язку із скороченням штату працівників (а.с.4). Як вбачається з розрахункового листка за грудень 2012 року, січень, лютий, березень 2013 року та довідки про доходи № 2341 від 21 березня 2013 року заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі за фактично відпрацьований час з 1 грудня 2012 року по 18 березня 2013 року, компенсації за невикористану відпустку у кількості 19 календарних днів за відпрацьований період з 22 червня 2012 року по 18 березня 2013 року становить 10 055 грн. 81 коп. (а.с.8, 9). З виписки про рух коштів на картковому рахунку [PERSON] в ПАТ "ПриватБанк" вбачається, що спірні суми заробітної плати позивачу не нараховувались (а.с.18-24). Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав зазначених у п. 6 ст. 36 та п.1, п. 2, п. 6 ст. 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідно до ст. 47 КзпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КзпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку. Згідно довідки про середню плату (дохід) № 3.01-1-03/731 від 21 березня 2013 року розмір середньоденної заробітної плати складає 100 грн. 20 коп. (а.с.12). Позивач зазначила, що спору щодо розміру сум, що мають бути при звільненні виплачені відповідачем немає, оскільки з сумами зазначеними відповідачем у довідці про доходи № 2341 від 21 березня 2013 року та розрахункових листках за грудень 2012 року, січень, лютий та березень 2013 року вона згодна. Таким чином, станом на день подачі позову до суду затримання виплати належних позивачу при звільненні сум складає 41 робочий день (з 19 березня 2013 року по 22 травня 2013 року), а тому середній заробіток за весь час затримки по день подачі позову до суду становить: 100 грн. 20 коп. х 41 робочий день = 4 108 грн. 20 коп. Враховуючи, що в судовому засіданні установлено, що на момент звільнення [PERSON] з роботи ПрАТ "Авіакомпанія "Аеросіт" не проведено з нею повного розрахунку по заробітній платі, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved