Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-04 00:00:00

В лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за договором кредиту, посилаючись на наступні обставини, що перебувають у договірних відносинах з приводу надання кредиту. Проте відповідачем умови договору порушені. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, згідно яких 26 жовтня 2006 року укладено кредитний договір № DNH4KР50742616. Згідно умов кредитного договору відповідачу наданий кредит у розмірі 3516 гривень 50 коп, з терміном повернення кредиту 24 жовтня 2008 року, та згідно відсоткової ставкою за користування кредитом у розмірі 25,08 % річних. Згідно розділу 6. Кредитного договору позичальник зобов'язаний суворо дотримуватись положень укладеного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно до умов кредитного договору Відповідач зобов'язався перед Позивачем, зокрема, за повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, сплатити винагороду. Відповідач умови Кредитного договору порушив. Відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем станом на 08.01.2013 року заборгованість за договором становить 41320 гривень 83 коп, що складається з: 3516,50 грн - заборгованість по кредиту, 14040,96 грн - заборгованість по процентам; 21319,52 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитом; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1943,85 штраф (відсоткова складова). Судом при вирішенні позовних вимог враховано, що вимоги позову відповідають чинному законодавству, а саме вимогам ст.ст. 526,554 ЦК України щодо належності виконання договірних зобов'язань а також виду та суб'єктного складу відповідальності за порушення договірних зобов'язань. Таким чином позовні вимоги належні до задоволення. Крім того, позивачем понесені витрати, через звернення до суду за захистом права, що підлягає стягненню з відповідача. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved