overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

В травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON], [INFO], встановлення над нею опіки та призначення її опікуном. В обґрунтування заяви вказує, що відповідно довідки до акту огляду МСЕК Серія 10 ААА № 556307 від 21.07.2011 року мати є інвалідом 2-ї групи в наслідок загального захворювання, мати потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Вона здійснює над нею догляд, тому просить встановити опіку над матір'ю, визнати її недієздатною, призначити її опікуном. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заяві наполягає. Зацікавлена особа - Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної ради м.Кривого Рогу, надав суду заяву про згоду, та розгляд справи у відсутності представника при наявності висновку експертизи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що заяву слід задовольнити за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] Згідно висновку МСЕК та амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 26.09.2013 року [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, страждає на Хронічний стійкий психічний розлад - Шизофренію Параноїдної форми з безперервним типом перебігу (F20.0, згідно МКБ-10), що позбавляє її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином згідно ст.ст. 39 ч.1, 60 ЦК України, слід визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку, призначити опікуном [PERSON] Суд враховує, що [PERSON] практично здорова, позитивно характеризується, що підтверджується рішенням ЛКК № 547 від 14.06.2013 року - а.с.51. Відповідного до викладеного, на підставі ст.ст. 39 ч.1, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Судом були досліджені такі матеріали справи як: свідоцтво про шлюб, копія свідоцтва про народження, заява позивачки. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований сторонами 23 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні характери, погляди на життя. Сторони спільне господарство не ведуть. Сторони знаходились у сімейно-правових відносинах. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. При таких обставинах суд вважає, за необхідне, позов задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного ст.ст.104,105,110,112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, посилаючись на те, що житловий будинок [ADDRESS], в якому він мешкає, належить йому на праві приватної власності, згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок. 25.04.2005 року з його дозволу був прописаний відповідач [PERSON], так як він був сином його другої дружини. З 2005 року і по цей час Відповідач за місцем реєстрації не проживає і не з»являється. Місце знаходження Відповідача йому не відоме, оскільки він навіть не телефонує. [INFO] померла його дружина і виникла необхідність розпорядження будинком, внаслідок того, що Відповідач значиться зареєстрованим в будинку, обмежується його право власника щодо розпорядження належним йому майном. Позивач надав суду заяву про слухання справи без його присутності, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідача було повідомлено про час та місце слухання справи. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору надала суду заяву про слухання справи без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: Житловий будинок [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів № 253 від 21.05.1992 року. Відповідно до домової книги в будинку значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту, складеного 07 серпня 2013 року за участю [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого квартальним, Відповідач [PERSON] з 25.04.2005 року по день складання акту, за адресою: [ADDRESS] не проживає. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В звязку з реєстрацією в житловому будинку Відповідача, Позивач не може розпорядитися на власний розсуд житловим будиноком, що є перешкодою у володінні, розпорядженні майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 квітня 1983 року вона уклала шлюб з відповідачем у Канавській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 2. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося по причині небажання знаходити спільну мову в сімейних відносинах, зловживання з боку відповідача алкогольними напоями, сварки. Шлюбні відносини припинені тридцять років тому. Шлюб існує лише формально, тому за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, прохала шлюб розірвати. Не заперечувала проти заочного розгляду справи, оскільки відповідач про день розгляду сповіщений належним чином. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засіданні не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був сповіщена належним чином. Відповідно до заяви позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, свідоцтво про шлюб, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у Канавській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 2 (а.с. 2), суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом досліджені всі докази, клопотання про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, чоловіка або жінки. Відповідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини чоловіка й жінки, та виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Сукупність обставин, установлених судом, свідчить, що родина розпалася остаточно і її збереження неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 вересня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем у виконкомі Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 06. Від спільного життя з відповідачем у них є неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, по причині небажання несумісності характерів. Шлюб існує лише формально, стосунки припинені з 2007р. У судове засідання сторони не з`явилися, надавши письмові заяви, у яких наполягають на задоволенні позову, на примирення не згодні, прохають шлюб розірвати. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 вересня 1997 року, про що в книзі реєстрації шлюбів у виконкомі Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області того ж дня зроблено запис за № 06. (а.с. 4). Від спільного сімейного життя у сторін [INFO] року народився син [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть та фактично не спілкуються між собою. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, сторони не мають наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю додаткового строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заяви відповідають дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Враховуючи складність справи, значний обсяг описової та мотивувальної частини рішення, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши його складення у повному обсязі строком на 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на спадщину за заповітом. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок по [ADDRESS]. Проте оформити право на спадщини вона не має можливості через відсутність оригіналу свідоцтва про право особистої власності на вказаний житловий будинок виданого на ім`я її матері. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З копії заповіту від 24.11.2004 року, складеного та посвідченого посадовою особою - секретарем виконкому Сможенської сільської ради Сколівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала житловий будинок, а також все рухоме і нерухоме майно, що знаходиться у с. Сможе Сколівського району Львівської області [PERSON], котра змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області 25.04.2006 року видно, що [PERSON] померла [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] на праві особистої власності належав жилий будинок по [ADDRESS], що також підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності від 30.11.1988 року, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної ради народних депутатів Львівської області. На даний час вказаний житловий будинок перебуває у користуванні позивачки, як спадкоємця після смерті [PERSON] за заповітом, оскільки спадкоємців, які мали би право на обов`язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується довідками № 168 від 04.11.2013 року та № 1221 від 21.10.2013 року, виданих Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи наведене, оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], котра померла [INFO], і те, що представник відповідача позовні вимоги визнала, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

16.09.2013р. [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], 22.04.1996 року ннародження, щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з’явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, був належним чином повідомлений телефонограмою. Останній просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 28.11.1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народився син - [PERSON], [INFO]. У зв’язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням доньки. Зароблені позивачкою коштів не вистачає на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до ст.ст. 180 – 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

23 серпня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений 01.08.1992 року з відповідачем [PERSON]. Ухвалою суду від 13.09.2012 року провадження у справі зупинено у зв'язку з призначенням подружжю строк для примирення терміном два місяця до 13.11.2013 року. Позивачка в судове засідання не з’явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, так як за час примирення ніяких зусиль до примирення не було здійснено ні з однієї із сторін. Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 01.02.1992 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 100, від якого народилася донька, яка вже на сьогоднішній день є повнолітньою. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв’язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з травня 1997 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити шлюбне прізвище – “Муріна”.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

13.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій посилаючись на недосягнення нею шлюбного віку та бажання заснувати сім'ю, просила надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявниця [PERSON] просила задовольнити заяву, зазначила, що з березня 2013 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з яким вирішили одружитися і створити сім'ю, вона перебуває на обліку у лікарів з приводу вагітності, тому надання права на шлюб буде відповідати її інтересам. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Залучені за ухвалою суду від 14.11.2013 року для участі у розгляді справи в якості заінтересованих осіб батьки заявниці [PERSON] та [PERSON], не мали заперечень щодо одруження її дочки з [PERSON] Заінтересована особа [PERSON], також залучена судом для участі у справі, підтвердив про серйозність намірів укласти шлюб з [PERSON], повідомив, що при зверненні до відділу ДРАЦС РС Новобузького РУЮ щодо подачі заяви на реєстрацію шлюбу їм було відмовлено, так як [PERSON] не досягла шлюбного віку. Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягнути шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно положень ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно паспорту (копії) серії ЕР № 461634, виданого заявниці [PERSON] 21.08.2012 року, остання народилася 10 серпня 1996 року, тобто на час бажаної дати реєстрації шлюбу, остання не досягла шлюбного віку, визначеного ст. 22 СК України. Пояснення заявниці [PERSON] та пояснення заінтересованої особи [PERSON], з яким заявниця бажає зареєструвати шлюб, вказують на серйозність їх намірів щодо створення сім'ї та реєстрації шлюбу. Крім того, як видно з довідки Новобузької центральної районної лікарні від 19.08.2013 року за вих. № 154-01-14, заявниця [PERSON] спостерігається в лікарні у зв’язку з вагітністю, термін вагітності станом на 19.08.2013 року складає 7 тижнів, передбачуваний термін пологів 08.04.2014 року. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення заявниці [PERSON], спрямованого на укладення шлюбу з [PERSON], укладення між ними шлюбу не суперечуватиме інтересам заявниці, що згідно положень ч.2 ст.23 СК України є підставою для задоволення її заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області 21.04.2007 року, актовий запис №17, посилаючись на те, що продовження подружніх стосунків суперечить її волі. Від даного шлюбу в них є донька [PERSON], [INFO]. народження, яка проживає біля позивачки і спорів щодо його місяця проживання між сторонами немає. На даний час позивачка бажає розірвати шлюб по тій причині, що їхня сім'я розпалась, разом вони не проживають і не намагаються відновити шлюбні відносини. Під час сумісного проживання, між ними виникали часті конфлікти, що перешкоджали нормальному існуванню сім"ї. Між подружжям втрачено почуття поваги та любові один до одного, а тому збереження такої сім'ї, на думку позивачки, є неможливим та недоцільним. Позивачка в позові зазначила також про своє бажання залишити їй прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на вимогах щодо розірвання шлюбу, а відповідач позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви про розірвання шлюбу відповідають дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні рішення суду у повному обсязі, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання рішення у повному обсязі відкласти на п'ять днів.

Outcome: partial