Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування відповідачем матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 09 січня 2013 року о 09-40 год. відповідач [PERSON], керуючи належним йому автомобілем марки ВАЗ-21214, державний номер [NUMBER], на перехресті вул. Леніна, 85 с. Чернявщина Юр»ївського району, в порушення п. 10.5 Правил дорожнього руху України, при повороті праворуч виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем марки ВАЗ-21214, державний номер [NUMBER], під керуванням знайомого позивача гр. [PERSON], внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2013 року, згідно якої відповідач визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновків дослідження спеціаліста -автотоварознавця № 015/13 від 28 січня 2013 року вартість відновлювального ремонту належного позивачеві автомобіля складає 5 036,77 грв., при цьому за проведення такого дослідження позивачем сплачено 500 грв., а відтак загальна сума матеріальних збитків, завданих позивачу склала 5 536,77 грв.. Окрім того, діями відповідача позивачеві також була завдана і моральна шкода, яка виражається у відчутті сильного стресу та нервового потрясіння внаслідок ДТП, хвилюваннях за долю свого автомобіля, неможливості деякий час користуватися транспортним засобом, почутті обурення поведінкою відповідача , який не визнає своєї вини та нехтує положеннями Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не застрахувавши своєї цивільної відповідальності, чим позбавив позивача можливості відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди без звернення до суду. За таких обставин позивач завдану йому моральну шкоду оцінює в 5 000 грв.. Посилаючись на ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 5 536,77 грв., на відшкодування завданої йому моральної шкоди 5 000 грв. та судові витрати по справі в сумі 229, 40 грв.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з»являвся, хоча про час та місце проведення останнього сповіщався належним чином ( ас. ас. 69, 70, 73, 77, 81, 83, 84) , при цьому в судове засідання призначене на 22.11.2013 року також не з»явився, хоча про час та місце проведення такого повідомлений належним чином (ас. 90), про причини неявки суд не повідомив, жодного доказу на підтвердження поважності своєї неявки до суду, а в тому числі і через хворобу, суду не надав, а відтак суд вважає, що останній не з»явився в судове засідання без поважних причин. Заяви про розгляд справи в його відсутності відповідач суду також не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у наданій суду заяві ( ас. 85), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвали заочне рішення у відсутності відповідача по справі, на підставі наявних у справі письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Павлоградським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що позивачка [PERSON] є власником автомобіля марки ВАЗ 21214, державний номер [NUMBER] (ас.7); - згідно постанови Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2013 року, копія якої долучена до матеріалів справи (ас.11-13), відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те , що 09 січня 2013 року о 9- 40 год., керуючи належним йому автомобілем ВАЗ 21214, номерний знак [NUMBER], на перехресті вул. Леніна, 85 с. Чернявщина Юр»ївського району з автомобільною дорогою Т- 04 - 12, в порушення п. 10.5 Правил дорожнього руху України, при повороті праворуч виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21214, номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За скоєння даного адміністративного правопорушення на відповідача [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Відповідно до висновків № 015/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 28.01.2013 року (ас. ас. 14 -25), вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21214, державний номер [NUMBER], становить 5 036, 77 грв., при цьому за проведення такого дослідження позивачем сплачено 500 грв. (ас.8). Відтак, понесені позивачем матеріальні збитки становлять 5 536, 77 грв.. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відтак, вимоги позивача в частині відшкодування йому матеріальних збитків підлягають до повного задоволення в розмірі 5 536, 77 грв.. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., то суд зазначає наступне: - виходячи з положень ст. 23 ЦК України , особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що матеріальна шкода позивачеві заподіяна з вини відповідача. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд враховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, як характер правопорушення, ступінь вини відповідача, який на протязі тривалого часу не намагався усунути шкідливих наслідків правопорушення, глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з тим, що він безперечно через ДТП відчував хвилювання та тривогу, наслідки яких мали вплив на його психічний стан, те, що позивач тривалий час був позбавлений можливості отримати з боку відповідача відшкодування матеріальної шкоди, тож був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, тому вважає, що у зв'язку з цим з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 1000 грн.. Отже, у зв'язку з наведеним суд приходить висновку про часткове задоволення позову. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грв..

Outcome: partial