Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки від заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини. На призначену дату розгляду справи позивачем було подано клопотання відповідно до якого вона підтримує свої позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, заперечень на позов або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області серії 1-ЖД № 076641 виданого 17.09.2009 р. Згідно паспорту серії КМ 645721 виданого Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області 5 січня 2010 р., [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 26.10.2009 р. з [PERSON] змінила своє прізвище на «Рубанська». Встановлено, що у сторін є спільна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 218121, виданим Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області /а.с. 3/. Як вказано в довідці, виданій 17 червня 2013 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради за № 1105, до складу сімї [PERSON], яка мешкає в м. Вилкове, вул. Лермонтова, 31, входять: чоловік [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Одеської обласної дитячої лікарні від 11.07.2005 р., [PERSON], [INFO], поставлено діагноз: затримка темпів стато моторного розвитку на фоні гідроцефального синдрому. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Законом України N 2901-IV «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей», який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вважає, що присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обовязку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved