Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

у червні 2012 року представник ПАТ "Універсал Банк" звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.06.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 012-2008-2088, згідно умов якого банк зобов'язався надати відповідачу, на споживчі потреби кошти в сумі 125 244 швейцарських франків, строком до 10.06.2038 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, які були встановлені додатковими угодами від 21.07.2009 року та 24.02.2010 року: - 4,5 % річних у період з 21.07.2009 року по 09.07.2010 року; - 4,5 % річних у період з 10.07.2010 року по 09.06.2013 року; - 9,95% річних у період з 10.06.2013 по 10.06.2038 року. Також додатковою угодою від 24.02.2010 року сторонами погоджено збільшення розміру відсоткової ставки до 10,45 %, яка встановлюється на наступний день у разі звільнення позивача з основного місця роботи. 06.12.2011 року [PERSON] було звільнено з місця роботи у позивача у зв'язку із чим, починаючи із 07.12.2011 року ставка за користування кредитом збільшилось до 10,45 % річних. 18.06.2008 року укладено другий кредитний договір № CL56747, згідно умов якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 10 000 доларів США, строком до 15.06.2015 року зі сплатою 12% річних за користування кредитом та підвищеною процентною ставкою у розмірі 36%. ПАТ «Універсал Банк» були в повному обсязі виконані зобов'язання за кредитними договорами, в свою чергу [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що полягають у своєчасній сплаті тіла кредиту, процентів за користування кредитом та інших зобов'язань за договорами, у зв'язку із чим перед ПАТ «Універсал Банк» утворилась заборгованість за кредитним договором № 012-2008-2088, розмір якої станом на 11.01.2012 року становить 128 057, 16 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 1 079 803, 58 коп. у гривневому еквіваленті. Дана заборгованість складається із: - 122 652, 47 швейцарських франків (1 034 230, 16 грн. у гривневому еквіваленті) заборгованості за кредитним договором; - 5 404, 69 швейцарських франків (45 473, 43 грн. у гривневому еквіваленті) відсотків за користування кредитом. За кредитним договором № CL56747, розмір заборгованості станом на 14.05.2012 року становить 9 436, 65 доларів США (75 398, 83 за офіційним курсом НБУ становить у гривневому еквіваленті). Дана заборгованість складається із: - 2 037, 85 доларів США (1 034 230, 16 грн. у гривневому еквіваленті) заборгованості за кредитним договором; - 5 404, 69 доларів США (44 483, 21 грн. у гривневому еквіваленті) відсотків за користування кредитом; - 562, 82 доларів США (4 495, 93 грн. у гривневому еквіваленті) суми підвищених відсотків за користування кредитом. Посилаючись на зазначені обставини ПАТ "Універсал Банк" просив суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № 012-2008-2088 та № CL56747 у сумі 1 155 202, 51 грн. та судовий збір у сумі 3 219, 00 грн. В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал Банк», з підстав коливання суми заборгованості відповідача, неодноразово змінював розмір позовних вимог та заявою від 22.08.2013 року збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 012-2008-2088 від 18.06.2008 року у розмірі 144 915, 11 швейцарських франків та за кредитним договором № CL 56747 від 18.06.2008 року в сумі 10 187, 44 долари США, судові витрати в розмірі 3 400, 00 грн. покласти на [PERSON] 16.04.2013 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживача, визнання недійсним кредитних договорів. Даний позов прийнято до розгляду та об'єднано з первісним в одне провадження. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що вважає умови договорів несправедливими, так як збільшення курсу швейцарського франка та долару США суттєво збільшило розмір зобов'язання за договорами. У зв'язку із чим вважає свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту у іноземній валюті незаконним. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просив суд задовольнити зустрічний позов в повному обсязі та визнати недійсним кредитні договори № 012-2008-2088 від 18.06.2008 року та № CL56747 від 18.06.2008 року. В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал Банк» підтримала первісний позов з останніми змінами в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечувала. Суду пояснила, що при укладанні договорів ПАТ «Універсал Банк» було дотримано умови ЦК України та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». При укладанні договору [PERSON] був ознайомлених з умовами договору, розумів наслідки настання валютних ризиків та не заперечував проти них. Визначення предмету договору в іноземній валюті, та умова договорів щодо погашення позичальником кредиту у іноземній валюті представник позивача вважає правомірними, оскільки 20.01.1994 року ПАТ «Універсал Банк» отримав дозвіл № 92-1 та банківську ліцензію № 226, що дають банку право на здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність». З даних підстав представник позивача просила суд відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічного позову. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повноваження по представництву його інтересів в суді делегував представнику. Суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача [PERSON] Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти первісного позову в повному обсязі. Пояснила суду, що вважає невірним нарахування [PERSON] відсотків у розмірі 10, 95 % після його звільнення з основного місця роботу, у зв'язку із тим, що звільнившись 06.12.2011 року з посади керуючого відділенням ПАТ «Універсал Банк», 12.12.2011 року він працевлаштувався на посаду керуючого відділенням «Голосіївського» АТ «ОТП Банк», змінивши таким чином основне місце роботи на інше основне місце роботи. Вважає, що позивачем неправильно були розподілені по договорам гроші, які списані з відповідача.Зустрічні позовні вимоги представник [PERSON] підтримав в повному обсязі. Просив суд задовольнити позов з підстав викладених у зустрічному позові. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 18.06.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" (а.с. 82), та [PERSON] укладено кредитний договір № 012-2008-2088 (а.с. 5-12). Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору, ПАТ «Універсал Банк» зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти в розмірі 125 224 швейцарських франків (581 952,01 у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день укладання договору), [PERSON] зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі, в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Розмір процентної ставки за користування кредитом за цим договором становить: - 4,5 відсотків річних за користування кредитом у період з 18.06.2008 року по 10.6.2013 року включно; - 9,95 відсотків річних за користування кредитом у період з 11.06.2013 року по 10.06.2038 року включно. П 1.1.1. Договору встановлено процентна ставка за користування коштами понад встановлений строк: - 13, 5 % відсотків річних, якщо користування Кредитними коштами понад встановлений строк здійснювалось у період з 18.06.2008 року по 10.06.2013 року; - 29,85 відсотків річних. Якщо користування кредитними коштами понад строк здійснювалось у період з 11.06.2013 року по 10.06.2038 року включно. 18.06.2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № CL56747 (а.с. 60-63). Згідно п. 1.1 Договору кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому Договорі, Додатку 1 та Додатку 2, а позичальник зобов'язується погасити Кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених Договором, Додатком 1 та Додатком 2. Додатком 1 до кредитного договору № CL56747 від 18.06.2008 року визначено: - основну суму кредиту у розмірі 100 000, 00 доларів США; - процентну ставку у розмірі 12% річних; - підвищену процентну ставку у розмірі 36%; - кількість щомісячних платежів - 84; - суму щомісячних платежів у розмірі 177, 28 доларів США; - дату сплати щомісячного платежу: кожне 15 те число; - дату сплати останнього платежу: 15.06.2015 року; - суму остаточного платежу у розмірі 177, 69 доларів США; - поточний рахунок: 26209000211639. 24.02.2010 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору №012-2008-2088 від 18.06.2008 року. П. 1.1.4 додаткової угоди було погоджено сторонами новий розмір процентів, у розмірі 6, 45 %, який встановлюється починаючи з першого дня, що слідує за днем припинення/розірвання трудового договору/контракту з Позичальником (в тому числі звільнення позивача) за основним місцем роботи. 06.12.2011 року [PERSON] був звільнений з посади керуючого відділенням Київського відділення № 10 Київського регіонального управління № 3 Центрального міжрегіонального управління Департаменту мережі відділення ПАТ «Універсал Банк» за власним бажанням, що підтверджується копією наказу № 1687-к (а.с. 76). З метою досудового врегулювання спору, ПАТ "Універсал Банк" надіслано [PERSON] вимоги від 01.12.2011 року, 29.11.2011 року (а.с. 77-78), якими [PERSON] був повідомлений про необхідність сплати заборгованості по кредитним договорам та намір банку звернутися до суду у випадку невиконання [PERSON] вимоги. Дані вимоги було отримано [PERSON] 14.12.2011 року та 07.12.2011 року, що підтверджується копіями зворотних повідомлень. На момент розгляду справи сума заборгованості за кредитним договором не сплачена [PERSON] Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] суми заборгованості за кредитними договорами № 012-2008-2088 та № CL56747 обгрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягають стягненню на користь ПАТ "Універсал Банк" витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 400 грн. 00 коп. Суд вважає безпідставним та необгрунтованим посилання представника відповідача на порушення банком ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» при укладанні спірних договорів кредиту. Так відповідач вважає порушенням принципу справедливості у договорі те, що за умовами кредитного договору №012-2008-2088 від 18.06.2008 року в частині погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у швейцарських франках, коли всі ризики знецінення національної валюти України банк, як суб»єкт підприємницької діяльності, покладає виключно на позичальника, є грубим порушенням ст. 13 ч.3 ЦК України. Аналогічне стосується і кредитного договору від 18.06.2008 року № CL56747. Таким чином, на погляд відповідача, використання банком іноземної валюти як валюти кредитування за споживчими договорами значно погіршує становище позичальника, як споживача порівняно з банком в разі валютних коливань. Проте суд вважає такі доводи відповідача безпідставними. Відповідно до роз»яснень наданих у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин» саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України, оскільки заначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг виходячи з дінаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. При цьому суд враховуює, що [PERSON] відповідно до умов договорів був попереджений про валютні ризики, крім того на час підписання договору працював в цьому ж банку на посаді керуючого відділенням, а отже мав можливість професійно вивчити питання щодо отримання та умов кредитування, скористався при цьому заниженою ставкою відсотків, що надавалась для працівників банку. Також суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що відповідно до п.1.4 кредитного договору він не повинен сплачувати відсотки в розмірі 10,95 % річних, оскільки він не звільнявся з основного місця роботи, а лише звільнився з посади керуючого відділенням ПАТ «Універсал Банк» 06.12.2011 року,а вже з 12.12.2011 року почав працювати на посаді керуючого відділення «Голосіївського» «ОТП Банк», тобто відповідач змінив одне основне місце роботи на інше основне місце роботи. Суд вважає, що в договорі йдеться саме про основне місце роботи у позивача, що логічно підтверджено заниженою відсотковою ставкою для працівника банку та наявністю основного місця роботи на час підписання договору, такі посилання колишнього працівника даного банку, суд вважає, направлені на ухилення за будь-яких обставин від сплати боргу. Також відповідачем не доведено в судовому засіданні посилання на начебто необгрунтоване та неправильне списання грошей з його рахунку 28.11.2011 року та 08.12.2011 року. Відповідно до дослідженних в судовому засіданні останніх розрахунків банку та меморіальних ордерів, що подані на підтвердження збільшення позовних вимог, вбачається належне перерахування коштів в ці дні на погашення кредиту. Крім того, судом досліджено наявність дозволів та банківських ліцензій на здійснення валютних операцій ВАТ «Універсал Банк» (а.с.187-200). Суд, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, вважає, що зустрічний позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved