Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідача права користування земельною ділянкою № 56 садового товариства Родючість та зобовязати його звільнити вказану земельну ділянку. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач з 1995 року є членом та користувачем дільниці № 57. Станом на 15 листопада 2012 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті членських та цільових внесків у розмірі 253,00 гривень та 150 гривень відповідно, про що його сповіщено, шляхом направлення поштового повідомлення на адресу місця проживання. Протягом встановленого позивачем строку відповідач борги не погасив, порядку на належній йому земельній ділянці не навів. Внаслідок чого відповідача виключено з членів товариства, а земельна ділянка № 57 передана в розпорядження позивача, відповідач вказані дії загальних зборів Садового товариства Родючість не оскаржував. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом про позбавлення відповідача права користування земельною ділянкою та про звільнення земельної ділянки. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до довідки № 302 від 16 вересня 1997 року, яка сформована Лизогубівською сільською радою народних депутатів Харківського району Харківської області, [PERSON], як особі, яка приватизувала земельну ділянку в с/т Родючість видано на руки державний акт, який зареєстрований у встановленому законом порядку у Лизогубівській сільській раді. Судом також встановлено, що відповідно до платіжної відомості збору членських внесків Садового товариства Родючість за 1995 рік; за 2002 рік, за 2003 рік, за 2004 рік, за 2005 рік, за 2006 рік, за 2007 рік, за 2008 рік, за 2009 рік, за 2010 рік, за 2011 рік, за 2012 рік, платником членських внесків щодо земельної ділянки № 57 є відповідач. Позивачем в якості доказів надані суду: Статут Садового товариства Родючість, що затверджений загальними зборами членів Садового товариства Родючість від 01 травня 2002 року, та відповідно до якого, Садове товариство Родючість належить до неприбуткових організацій, діяльність якої не передбачає виручати прибуток; за організаційно-правовою формою господарювання воно є громадською організацією; лист № 4 від 14 березня 2000 року на імя [PERSON], відповідно до якого позивач звертається до відповідача з просьбою сплатити членські внески до 20 березня 2000 року; лист Обласної проектно-розвідувальної станції хімізації сільського господарства Садове товариство Родючість від 15 листопада 2012 року, відповідно до якого відповідача повідомлено про наявність у нього заборгованості по сплаті членських та цільових внесків у загальному розмірі 403,00 гривні та, що у разі не сплати боргу буде вирішуватися питання про виключення [PERSON] із членів садового товариства Родючість, як порушника статуту; протокол засідання правління садового товариства Родючість № 1 від 06 квітня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] виключено з членів садового товариства Родючість, як грубого порушника статуту товариства та належну йому земельну ділянку передано у розпорядження товариства; рішення виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів Харківської області № 208 від 19 березня 1991 року про відвід земель під колективні сади; рішення виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів Харківської області № 353 від 16 квітня 1991 року про реєстрацію статутів садових товариств; рішення виконавчого комітету Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області від 08 жовтня 2002 року № 104 про реєстрацію статуту садівничого товариства Родючість; довідка серії АА № 740618 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, видана Головним управлінням статистики у Харківській області Державної служби статистики України; протоколи загальних зборів садового товариства Родючість № 1 від 29 квітня 2000 року та № 3 від 08 жовтня 2012 року; копія поштового повідомлення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, при цьому за частиною 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (зміст права власності) і власник, відповідно до частини 1 ст. 319 ЦК України розпоряджається своїм майном на власний розсуд (здійснення права власності). Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу (у разі реквізиції). Суд аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, надані позивачем докази, приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають оскільки не доведені і не ґрунтуються на нормах закону, оскільки позивач не зазначив жодної обставини, яка відповідно до закону є підставою для позбавлення відповідача права користуватися земельною ділянко та зобовязання відповідача звільнити земельну ділянку, при цьому суд виходить з тих обставин, що відповідач є власником земельної ділянки № 57 в Садовому товаристві Родючість, що не заперечував у судовому засіданні представник позивача, а відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності, то б то право володіння, користування та розпоряджання своїм майном є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, і виключення відповідача із членів Садового товариства, як і несплата ним членських внесків, не є підставами для позбавлення його, як власника земельної ділянки, права користуватися земельною ділянко та зобовязання звільнити земельну ділянку. На підставі викладеного суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та недоведеністю і не приймає до уваги докази, які не стосуються предмета доказування і не мають суттєвого значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати суд відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed