Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

27.01.2012 р. прокурор Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради звернувся з позовом, в якому просить суд поновити терміни для звернення до суду; скасувати рішення Брюховицької селищної ради № 618 від 23.10.2008 року «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року (№2-332704); визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.11.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 8676, укладений між Брюховицькою Селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн»; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №10400, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині передачі у власність [PERSON] 8275/18000 частин земельної ділянки загальною площею 0,7931 га кадастровий №4610166300:04:003:0062, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.06.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №2196, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині передачі у власність [PERSON] 1503/7931 ідеальних часток земельної ділянки кадастровий №4610166300:04:003:0062, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним договір поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю від 10.07.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №2742, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; визнати нечинним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] ЯЖ № 580877 від 06.08.2009 року, а також витребувати в [PERSON] земельну ділянку площею 0,1503 га кадастровий № 4610166300:04:003:0072 - державний акт серії ЯЖ №580877 та зобов'язати повернути спірну земельну ділянку - у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 19.11.2004 року (№2-332704) Брюховицьку селищну раду зобов'язано прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га в [ADDRESS], яку ТзОВ «Новобуддизайн» орендував для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру та укласти з ТзОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. На виконання вищевказаного рішення суду Брюховицькою селищною радою було винесено рішення № 618 від 23.10.2008 року, згідно якого між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу від 05.11.2008 року, реєстровий № 8676 земельної ділянки загальною площею 8,8643 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких: 1,8000 га- для житлового будівництва, 7,0643 га -для будівництва об'єктів дошкільного спортивно-навчального центру. В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» відчужив земельну ділянку площею 1,8000 га для житлового будівництва (кадастровий № 4610166300:04:003:1605) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, укладеного з покупцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно вказаного договору [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,7931 га та земельна ділянка площею 0,0344 га. Під час проведення перевірки прокуратурою Шевченківського району м. Львова встановлено, що ТзОВ «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 11.06.2009 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку площею - 0,7931 га (кадастровий № 4610166300:04:003:0062), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], покупцям - [PERSON] - 1503/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 1503/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 1503/7931 ідеальних часток; [PERSON] -1501/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 1501/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 420/7931 ідеальних часток земельної ділянки. 20.07.2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали між собою договір про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності. На підставі вищевказаних договорів [PERSON] 06.08.2009 року зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку, оформивши державний акт на право власності на неї, а саме: площею 0,1503 га - кадастровий № 4610166300:04:003:0072 - державний акт серії ЯЖ №580877. Однак Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року у справі №2-332704 було переглянуто за нововиявленими обставинами та скасовано ухвалою від 15.06.2010 року. Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, як на підставу скасування свого рішення від 15.11.2004 року зіслався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 року визнано неправомірними та скасовано рішення Брюховицької селищної ради № 245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га та віднесення їх до земель селища рекреаційного призначення. Вищевказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.04.2005 року, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.08.2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009 року. Виходячи із наведеного, відповідачі по справі набули права власності на спірне майно всупереч встановленому законом порядку, а відтак спірне майно підлягає поверненню законним власникам та розпорядникам. Крім цього у зв'язку із тим, що ухвала Вищого адміністративного суду України, якою рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 року залишено без змін, надійшла на адресу прокуратури Львівської області лише 11.01.2010 року - остання була позбавлена можливості подати позовну заяву у встановлений законом строк та пропустила терміни звернення до суду . 25.04.2012 р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер № 4610166300:04:003:0072, площею 0,1503 га, яка знаходиться у [ADDRESS], в судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 19.11.2004 року (№2-332704) Брюховицькою селищною радою було винесено рішення № 618 від 23.10.2008 року, згідно якого між нею та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу від 05.11.2008 року, реєстровий № 8676 земельної ділянки загальною площею 8,8643 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких: 1,8000 га- для житлового будівництва, 7,0643 га -для будівництва об'єктів дошкільного спортивно-навчального центру. В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» відчужив земельну ділянку площею 1,8000 га для житлового будівництва (кадастровий № 4610166300:04:003:1605) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, укладеного з покупцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], при чому останньому згідно вказаного договору належали земельна ділянка площею 0,7931 га та земельна ділянка площею 0,0344 га. 11.06.2009 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку площею - 0,7931 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], покупцям - [PERSON] - 1503/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 1503/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 1503/7931 ідеальних часток; [PERSON] -1501/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 1501/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 420/7931 ідеальних часток земельної ділянки. 20.07.2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали між собою договір про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності. На підставі вищевказаних договорів [PERSON] 06.08.2009 року зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку, оформивши державний акт на право власності на неї, а саме: площею 0,1503 га - кадастровий № 4610166300:04:003:0072 - державний акт серії ЯЖ №580877. Таким чином вона, [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку добросовісно, виконавши при цьому всі, передбачені законом дії, а тому вправі на власний розсуд розпоряджатися земельною ділянкою. З моменту продажу спірної ділянки ТзОВ «Новобуддизайн» її цільовим призначенням було житлове будівництво, відповідно, починаючи із 2009 року [PERSON] було отримано повний пакет дозвільних документів для проведено будівельних робіт та розпочато будівництво житлового будинку та гаражу. Зокрема, розроблено робочий проект індивідуального житлового будинку, погоджений з архітектором смт. Брюховичі, погоджено технічні умови щодо приєднання до електричних мереж електроустановок для населення, погоджено технічні умови на підключення до залізничного водопроводу та каналізації на смт. Брюховичі. Також постановою Галицького районного суду м. Львова від 21.09.2010 р. зобов'язано Брюховицьку селищну раду погодити [PERSON] робочий проект та надати дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку. Станом на час розгляду справи в суді [PERSON] зареєстровано право приватної власності на об'єкт незавершеного будівництва, який побудований на спірній земельній ділянці, а саме: житловий будинок готовністю 48 % та гараж готовністю 44%. Тобто скасоване рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області стосується лише відчуження земельної ділянки до ТзОВ «Новобуддизайн». А нерухоме майно, а саме об'єкти незавершеного будівництва, були створені безпосередньо [PERSON], право власності на них належить [PERSON], і земельна ділянка повинна розглядатися як приналежність будівлі, оскільки відчужується вони одночасно. Тобто разом із правом власності на об'єкти нерухомості, власник таких об'єктів отримує також право власності на земельну ділянку, на якій ці об'єкти знаходяться. Крім цього в даній ситуації віндикаційний позов, з яким звернувся до суду позивач, не може застосовуватися, оскільки майно (земельна ділянка) була продана добросовісному набувачу в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У зв'язку із наведеними обставинами [PERSON] просить суд постановити рішення, яким визнати її, [PERSON] добросовісним набувачем та визнати за нею право на земельну ділянку кадастровий номер № 4610166300:04:003:0072, площею 0,1503 га, яка знаходиться у [ADDRESS]; в задоволенні первісного позову відмовити, та покласти судові витрати на відповідача за первісним позовом. Прокурори Клак Ю.Г., Тарас С.Б., Мацюра Я.Р. в судовому засіданні первісний позов підтримали, зсилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях на позов, долучених до матеріалів справи, просили первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник Кабінету Міністрів України Березюк С.Г., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні первісний позов підтримав, зсилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та в поясненнях, долучених до матеріалів справи, просив позов первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник Львівської міської ради Гнатковська М.І., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні первісний позов підтримала, зсилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та в поясненнях, долучених до матеріалів справи, просила первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник позивача Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в суді. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності. Представник відповідачки за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, зсилаючись на обставини, викладені у зустрічному позові, просив задовольнити зустрічний позов, проти задоволення первісного позову відмовити. Представник відповідача Брюховицької селищної ради Кубай Т.Є., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, давши пояснення аналогічні обставинам, викладеним у запереченнях на позовну заяву, при вирішенні зустрічного позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Управління Держкомзему у м. Львові Іванович А.В. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином були повідомлений про час і місце судового розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2010 року після отримання ухвали Вищого адміністративного суду України, якою рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 року за позовом прокурора Львівської області до Брюховицької селищної ради про визнання незаконними рішення № 245 від 11.03.2004 р. та рішення № 263 від 18.03.2004р. 9-ої сесії 24-го скликання Брюховицької селищної ради, було залишено без змін, прокуратура Шевченківського району м. Львова дізналася про порушення інтересів держави, а саме: вилучення з державної власності земель лісогосподарського призначення площею понад 19 га. Відповідно до ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється, зокрема на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Відтак суд вважає, що прокуратурою Шевченківського району м. Львова з поважних причин пропущено строки звернення до суду з позовом про витребування майна від добросовісного набувача, а тому такий строк слід поновити. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 19.11.2004 року Брюховицьку селищну раду було зобов'язано прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га в [ADDRESS], яку ТзОВ «Новобуддизайн» орендував для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру, та укласти з ТзОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. На виконання вищевказаного рішення суду Брюховицькою селищною радою було винесено рішення № 618 від 23.10.2008 року., згідно якого між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу від 05.11.2008 року реєстровий № 8676 земельної ділянки загальною площею 8,8643 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких: 1,8000 га призначено для житлового будівництва, а 7,0643 га - для будівництва об'єктів дошкільного спортивно-навчального центру. В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» відчужив земельну ділянку площею 1,8000 га для житлового будівництва (кадастровий № 4610166300:04:003:1605) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, укладеного з покупцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,7931 га та земельна ділянка площею 0,0344 га. Вказане стверджується матеріалами цивільної справи. В судовому засіданні було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у зв'язку із чим ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2012 року було закрито провадження по справі в частині вимог до ТзОВ «Новобуддизайн» через ліквідацію юридичної особи. 11.06.2009 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку площею - 0,7931 га (кадастровий № 4610166300:04:003:0062), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], покупцям - [PERSON] -1503/7931 ідеальних часток, [PERSON] -1503/7931 ідеальних часток, [PERSON] -1503/7931 ідеальних часток, [PERSON] -1501/7931 ідеальних часток, [PERSON] 1501/7931 ідеальних часток, [PERSON] - 420/7931 ідеальних часток земельної ділянки. 20.07.2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали між собою договір про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності. На підставі вищевказаних договорів [PERSON] 06.08.2009 року зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку, оформивши державний акт на право власності на неї, а саме: площею 0,1503 га - кадастровий № 4610166300:04:003:0072 - державний акт серії ЯЖ №580877. Разом з цим, Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області вищезазначене рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року у справі переглянуто за нововиявленими обставинами та скасовано ухвалою від 15.06.2010 року. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.03.2004 року та 18.03.2004 року Брюховицька селищна рада, розглянувши заяву Державного лісогосподарського об'єднання "Львівліс", прийняла рішення №245 та № 263 про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 з держлісфонду Брюховицького лісництва Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га і віднесла їх до земель селища рекреаційного призначення Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, як на підставу скасування свого рішення від 15.11.2004 року зіслався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 року визнано неправомірними та скасовано рішення Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га та віднесення їх до земель селища рекреаційного призначення. Вищевказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.04.2005 року, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.08.2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009 року. Як вбачається із матеріалів справи, однією із підстав скасування рішень Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року, Шевченківським районним судом м. Львова було зазначено порушення вимог п.9 ст. 149 ЗК України, відповідно до положень якої, вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ліси першої групи площею понад 10 гектарів, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення належить виключно до компетенції Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 3 Лісового Кодексу України лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Лісові відносини, що виникають при використанні землі, надр, вод, а також відносини щодо охорони, використання й відтворення рослинного та тваринного світу, не врегульовані цим Кодексом, регулюються відповідними законодавчими актами. Відповідно до п. 5 ст. 27 Лісового Кодексу України Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин, зокрема, передає у власність, надає в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності. Згідно з пп. 4, 5 ст. 31 цього ж Кодексу Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території, зокрема, передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території (п. 4); передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припиняють права користування ними. Згідно з п. 3 ст. 32 цього ж Кодексу районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 га, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють права користування ними. В судовому засіданні встановлено, що оспорюване рішення Брюховицької селищної ради № 618 від 23.10.2008 року, прийняте на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року , та договір купівлі-продажу від 05.11.2008 року, укладений між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» у судовому порядку скасовані, що є підставою для закриття провадження у справі в у цій частині. Таким чином, правові підстави, за яких Брюховицька селищна рада розпорядилась на користь ТзОВ "Новобуддизайн" за договором 05.11.2008 року - відпали, що в свою чергу свідчить про вибуття земельної ділянки із власності держави поза її волею і незаконність розпорядження земельною ділянкою вказаним ТзОВ«Новобуддизайн» на користь, у тому числі, відповідачки [PERSON] Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Крім цього відповідно до ч.5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Зважаючи те, що рішення Брюховицької селищної ради від № 618 від 23.10.2008 року не відповідає вимогам чинного законодавства, Брюховицька селищна рада не вправі була відчужувати спірну земельну ділянку, оскільки не була її власником та не могла нею розпоряджатися, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року було скасовано самим же судом в порядку встановленої процедури перегляду судових рішень, то є підстави для задоволення вимог про витребування майна у добросовісного набувача - спірне майно підлягає поверненню законним власникам та розпорядникам. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Необгрунтованими суд вважає доводи відповідачки за зустрічним позовом та її представника, щодо набуття права власності відповідачкою на незавершене будівництво на спірній земельній ділянці, а відтак і на саму земельну ділянку, оскільки ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.06.2011 року у справі № 2-1893/11 з метою забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим № 4610166300:04:003:0072 площею 0,1503 га, яка є предметом спору, у зв'язку із чим заборонено вчиняти будь-які дії на цій земельній ділянці. Разом із тим, до зустрічної позовної заяви долучено повідомлення про початок виконання будівельних робіт без дати та на чистому аркуші зазначено про реєстрацію документа під № ЛВ 06211031726 22.08.2011 року. Також до справи долучено копію витягу про державну реєстрацію ОКП ЛОР «БТІ таЕО» від 14.03.2012 року про реєстрацію об'єкта незавершеного будівництва на спірній земельній ділянці, хоча після 01.06.2011 року вчинення будь-яких дій на вказаній земельній ділянці в тому числі і здійснення будівництва заборонено судом. За таких обставин суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: partial