Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому, в звязку із неналежним виконанням відповідачем взятого зобовязання, що призвело до наявності боргу у розмірі 32 032, 51 Євро, просить звернути стягнення на його будинок загальною площею 99,00 кв.м., житловою 57,00 кв.м., та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Кодаки, вул. Жовтнева, 29, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудов, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Крім того, просить зобовязати іпотекодавця зареєструвати земельну ділянку, розташовану під предметом іпотеки з одержанням Державного акту на право приватної власності та виселити відповідача із житлового будинку, що є предметом іпотеки, а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач та третя особа позов не визнали, зазначивши, що зобовязання за кредитним договором виконували належним чином, а тому заявлений позивачем розмір заборгованості не відповідає дійсності і підстав для звернення стягнення на нерухомість відсутні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526, ч. 1 ст. 549, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з положеннями ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положення ст.41 Закону України Про іпотеку передбачають, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" з дотриманням вимог цього Закону. З огляду матеріалів справи вбачається, що між позивачем і третьою особою 21.01.2008 року було укладено кредитний договір № SVM/NВ010 (надалі Договір), за умовами якого позивач надав кредит третій особі у сумі 25000 Євро на термін до 15.01.2018 року, а третя особа зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. За умовами Договору, позичальник вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту щомісячно до 15 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також, 21.01.2008 року між позивачем та відповідачем, на виконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором № SVM/NВ010 від 21.01.2008 року з терміном дії до 15.01.2018 року, було укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач відповідає перед позивачем за Кредитним договором третьої особи майном переданим в іпотеку у виді житлового будинку № 29 по вул. Жовтнева в с.Кодаки Васильківського району Київської області, вартістю 213615 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З наданого позивачем розрахунку суми кредитної заборгованості третьої особи вбачається, що станом на 6 червня 2013 року, тобто на час звернення позивача до суду з відповідним позовом загальний розмір заборгованості третьої особи за кредитним договором склав 32032,51 Євро, з яких 12500,26 Євро заборгованість за кредитом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Під час розгляду справи третьою особою позивачеві в рахунок погашення кредитної заборгованості сплачено 20618,84 Євро. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з довідки позивача № 2191 від 16 жовтня 2013 року, заборгованість третьої особи позичальника, складає 0 Євро, а розмір всього простроченої заборгованості (прострочені відсотки, пеня по кредиту та нарахована комісія) складає 4532,82 Євро та 8909,82 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 12 листопада 2013 року третьої особою позивачеві додатково в рахунок погашення кредитної заборгованості сплачено 865,56 Євро та 187,46 Євро, а всього 1053,02 Євро. Оскільки, на підставі зібраних по справі доказів встановлено, що відповідач та третя особа взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором, щодо повернення отриманих коштів виконують, та вартість нерухомості переданої позивачеві в іпотеку є не співрозмірною з розміром кредитної заборгованості третьої особи, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, належної відповідачеві. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed