Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

В червні 2013 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до Дударківської сільської ради, про визначення права власності на земельну ділянку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 17.12.2012 р. помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1553 га, яка розташована в с. Дударків, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер 3220883601:01:035:0199. Позивачі звернулись до нотаріуса для переоформлення земельної ділянки, однак нотаріусом було відмовлено в переоформлені зазначеної ділянки, у звязку з чим позивачі просять визнати за ними право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання позивачі не з'явились, разом з тим 30.10.2013 р. через канцелярію суду подали заяву, якою позов підтримують, позовні вимоги просять задовольнити, а розгляд справи просять проводити без їх участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, однак 29.10.2013 р. через канцелярію суду надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач покладається на думку суду та просить розглядати справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про смерть серія І-БК № 255814 [PERSON] помер 17.12.2012 р. (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1553 га, яка розташована в с. Дударків, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер 3220883601:01:035:0199. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі у визначений законом строк звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно до якого входить земельна ділянка площею 0,1553 га, яка розташована в с. Дударків, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер 3220883601:01:035:0199, по причині відсутності у позивачів правовстановлюючих документів. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, [PERSON] придбав земельну ділянку, яка розташована за адресою с. Дударків, Дударківської сільської ради, Бориспільського району, Київської області площею 0,1553 га, надана для особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220883601:01:035:0199. Однак [PERSON] за життя не встиг переоформити вказану земельну ділянки та отримати державний акт на своє ім'я. Таким чином, з наведених доказів вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1553 га, яка розташована в с. Дударків, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер 3220883601:01:035:0199. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Крім того, визнання за позивачами права власності на земельну ділянку не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи те, що позивачі, фактично як єдині спадкоємці після смерті померлого [PERSON], набули право власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини, однак не могли його оформити на своє ім'я, позов в частині визнання за [PERSON] ? частки та ? за [PERSON] на земельну ділянку підлягає задоволенню.

Outcome: partial