overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Згідно розпорядження органу приватизації АМК від 21.12.1994 року за № 1208 квартира [ADDRESS] була передана у спільну сумісну власність - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Дані про приватизацію були передані органом приватизації до БТІ м. Алчевська. Свідоцтво про право власності на вказану квартиру сторони не отримували і по даним КП «БТІ м. Алчевськ» в інвентаризаційній справі міститься тільки розпорядження органу приватизації АМК від 21 грудня 1994 року № 1208 про передачу спірної квартири в їх сумісну власність, але право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано. На теперішній час у вказаній квартирі зареєстрована та фактично мешкає тільки [PERSON], у зв'язку з чим вона вважає, що є єдиним власником вказаної квартири і не визнає права позивачів на спільну сумісну власність, у зв'язку з чим позивачі звернулись до суду із позовом та просить визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], набуте внаслідок приватизації вищевказаної квартири на підставі розпорядження органу приватизації АМК від 21.12.1994 року за № 1208. Позивачі у попереднє судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.18). Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про визнання позову (а.с.19). Суд, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки КП «АБТІ» за № 926 від 29.10.2013 року (а.с.13) квартира [ADDRESS] згідно розпорядженню органу приватизації АМК від 21.12.1994 року № 1208 була передана в спільну сумісну власність - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передання квартир здійснюється у спільну сумісну або спільну часткову власність усім особам, що постійно мешкають в цій квартирі, з їх письмової згоди, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника житла. Відповідно до ч.1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Згідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 19.07.2005 року він придбав у відповідача житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу зазначеного будинку було посвідчено на Херсонській регіональній біржі нерухомості та зареєстровано за № 1928. В даний час позивач не може здійснити дії щодо відчуження вказаного будинку, оскільки йому стало відомо про неправомочність вказаного договору у зв'язку з чим позивач просив суд визнати договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений на Херсонській регіональній біржі нерухомості, 19.07.2005 рку між ним та відповідачем та просив суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в ЗМІ. Представник третьої особи в особі Херсонської регіональної біржі нерухомості, суду надав заяву, в якій проти позову не заперечував, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно договору купівлі - продажу № 1928, зареєстрованого на Херсонській регіональный біржі нерухомості 19.07.2005 року, [PERSON] 19.07.2005 року продав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 11.07.2005 року, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] вказано [PERSON] Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів того, що відповідач [PERSON] як продавець, а позивач [PERSON] як покупець виконали умови договору купівлі-продажу повністю, а саме: продавець передав, а покупець прийняв майно, покупець передав, а продавець прийняв грошові кошти обумовлені договором, таким чином 19.07.2005 року здійснено правочин - укладено договір купівлі - продажу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 25 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі квартири сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 21 000 грн., про що остання надала розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Оскільки фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 25 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області по справі № 2-2508/2009 від 22.07.2009 року (а.с.6-7) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 25 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі квартири сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 21 000 грн., про що остання надала розписку (а.с.18) та домовились засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 19 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі будинку сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 16 000 грн., про що остання надала розписку. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально з'ясувалось, що земельній ділянці, на якій розташований спірний будинок не надано кадастрового номеру і відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку, що унеможливлює посвідчення договору нотаріально. Оскільки фактично умови договору виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], укладений 19 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору купівлі-продажу від 22.09.2012 року (а.с.4-7) житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 19 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі будинку сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 16 000 грн., про що остання надала розписку. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально з'ясувалось, що земельній ділянці, на якій розташований спірний будинок не надано кадастрового номеру і відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку, що унеможливлює посвідчення договору нотаріально. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на Житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з відповідачем з 2004 року вони перебували в цивільному шлюбі та [INFO] народилася донька - [PERSON]. У грудні 2012 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від заробітної плати щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 28.11.2013 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином сповіщений через засоби масової інформації - Наша газета № 173 (3836) від 23.11.2013 року (а.с.22-23). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із ксерокопій свідоцтва про народження (а.с.9), встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Донька мешкає разом з матір'ю (а.с.11) та знаходиться на її утриманні. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно до ст. 183 СК батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

01 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладен у простій письмовий формі договір дарування квартири [ADDRESS]. На підтвердження угоди [PERSON] передала [PERSON] ключі від квартири, оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Договір не було засвідчено через те, що сторонами не було надано звіт про незалежну експертну оцінку спірної квартири. Оскільки фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 01 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про визнання позову (а.с.21). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області по справі № 2-46/2012 від 21.02.2012 року (а.с.5-10) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 01 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладен у простій письмовий формі договір дарування квартири [ADDRESS]. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. На підтвердження угоди [PERSON] передала [PERSON] ключі від квартири, оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Договір не було засвідчено через те, що сторонами не було надано звіт про незалежну експертну оцінку спірної квартири. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

04 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі будинку сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 28 000 грн., про що остання надала розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але не зробили цього з вини відповідача. Оскільки фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], укладений 04 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про визнання позову (а.с.19). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності та свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 04 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі будинку сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 28 000 грн., про що остання надала розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але не зробили цього з вини відповідача. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Заявниця звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту родинних відносин, покликаючись на те, що [INFO] в с. Борятин Сокальського району Львівської області помер її батько [PERSON]. Батько заявниці не залишив заповіту тому вона спадкує за законом як спадкоємиця 1 черги. Крім заявниці ще є спадкоємиця її рідна сестра [PERSON], проте остання не претендує на частку у спадку. При оформленні спадку в нотаріальній конторі виявилося що у заявниці в свідоцтві про народження відсутні відомості про батька. На момент народження заявниці її батьки перебували у фактичних шлюбних стосунках, шлюб уклали лише у 1972 році. До дня смерті батька заявниці заявниця проживала разом з ним. На підставі наведеного заявниця просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], 1931 року народження, зокрема, що [PERSON] є її батьком . Заявниця в судове засідання не прибула проте подала заяву про слухання справи у її відсутності, та просить задоволити її заяву. Зацікавлена особа в судове засідання не прибула проте подала заяву про слухання справи у її відсутності, та не заперечує проти задоволення заяви. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років. Відповідно до довідки виданої Острівською сільською радою 27.10.2013 року № 1184, вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним проживала заявниця та її син. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК факт родинних відносин між фізособами встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, отримання компенсації тощо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, покликаючсь на те, що 01.11.2011 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» та відповідачі уклали кредитний договір № 006 -13007-011111. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 5899,00 грн. на придбання певного майна на умовах визначених договором. Відповідно до п .2.3. Договору за користування кредитом відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 36,5 % в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0,00 % в місяць, п. 2.5 договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 5899,00 грн. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 23.07.2013 р. відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 006-13007-011111 в розмірі 6645 (шість тисяч шістсот сорок п'ять ) грн. 85 коп. та стягнути з [PERSON], [INFO] в користь ПАТ «Дельта Банк» оплачені ним 229 гривень 40 копійок судового збору . Позивач подав заяву в суд про слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до договору № 006 -13007-011111 від 01.11.2011 року, вбачається, що між Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст.. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

позивач Кредитна спілка «Крез- Капітал» подав позов до [PERSON] про стягнення коштівза кредитним договором з наступних підстав: 20.07.2012 року між Кредитною спілкою «Крез- Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 902030, згідно якого було видано кредит в сумі 1782 грн. 30 коп. строком до 09 місяців зі сплатою за користування кредитом відсотків. Проте умови договору порушені позичальником, зобов"язання ним не виконано. Відповідно позивач має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов"язань щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій , якщо позичальник не вніс черговий платіж у встановлений договором термін . В зв"язку з цим просить позивач суд стягнути [PERSON] про стягнення коштів в користь Кредитної спілки «Крез- Капітал» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 44976,12 грн. та витрати оплачені позивачем 229 грн. 40 коп. судового збору. Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву щодо слухання у її відсутності позов підтримує. . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріалами справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав: Згідно Кредитного договору № 902030 від 20.07.2012 року між Кредитною спілкою «Крез- Капітал» та [PERSON] згідно якого було видано кредит в сумі 1782 грн. 30 коп. строком до 09 місяців зі сплатою за користування кредитом відсотків. Відповідно до статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України розмір заборгованості визначається, згідно з укладеним кредитним договором між сторонами, та підтверджується відповідними розрахунковими документами. Додаткові суми можуть нараховуватися на момент подачі позову до суду про стягнення заборгованості (пеня, передбачена у кредитному договорі)

Outcome: approved