Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 2 379 грн. 75 коп. яка включає: заборгованість за неналежне виконання договірних зобов»язань у розмірі 2 142 грн. 38 коп., пеню в сумі 160 грн. 60 коп. та 3 % річних в сумі 76 грн. 77 коп. Вимоги мотивує тим, що відповідачу на праві приватної власності належать нежитлові приміщення підвальної частини та 1-го поверху в житловому будинку [ADDRESS] загальною площею 326,5 кв.м. з централізованою системою опалення та гарячого водопостачання, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Позивач на підставі розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2011-2012 р.р. та договору купівлі-продажу теплової енергії № 4948 від 01.11.2007 року здійснював постачання теплової енергії до вказаних приміщень відповідача. Однак, відповідач свої зобов»язання за укладеним договором не виконує у зв»язку з чим виникла вказана заборгованість, яка обчислена станом на 10.06.2013 р. за період часу з 01.03.2012 року по 13.03.2012 р., тобто до моменту передачі відповідачем приміщення іпотекодержателю. В судовому засіданні представник позивача Підлужний М.М. позов та викладені у ньому обставини підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представником відповідача [PERSON] суду були подані письмові заперечення на позов з проханням відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги є незаконними та необґрунтованими, оскільки договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 4948 від 01.11.2007 року, на якому ґрунтуються вимоги, [PERSON] не підписувався. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 01.11.2007 року між КП «Харківські теплові мережі», як теплопостачальною організацією, та [PERSON], як споживачем, було укладено Договір № 4948 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді та додатки до нього № 1-4 від 01.11.2007 р., відповідно до умов яких позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлових приміщень відповідача, які розташовані в підвальній частині та на 1-му поверсі в житловому будинку [ADDRESS] (надалі по тексту - Договір, а.с. 6-14). Відповідно до п. 1 Договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов»язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов»язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. Пунктом 6.4 Договору обумовлено, що споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює до 18 числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку. Згідно п. 7.2.3 Договору, за несвоєчасне виконання споживачем розрахунків за спожиту теплову енергію нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення за період з дня наступу строку оплати до дня фактичної сплати. Письмові заперечення представника відповідача про те, підстави для стягнення заборгованості з [PERSON] на користь позивача відсутні, оскільки відповідачем договір не підписувався, суд прийняти до уваги не може з наступних підстав. Позивач являвся власником нежитлових приміщень, які розташовані в підвальній частині та на 1-му поверсі загальною площею 326,5 кв.м. в житловому будинку [ADDRESS], щодо яких позивачем здійснювалось постачання теплової енергії в гарячій воді, згідно Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 20.11.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2057 (а.с. 15, 16). Згідно ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов"язує; власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Система опалення приміщень відповідача є централізованою. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника позивача, відповідач своїми діями визнавав чинність Договору, оскільки на виконання його умов [PERSON] було сплачено кошти у розмірі 83 551 грн. 49 коп., при цьому звернень від відповідача до КП «Харківські теплові мережі» щодо недійсності Договору чи проведених нарахувань на оплату не надходило. Позивачем за невиконання умов Договору станом на 10.06.2013 року відповідачу нарахована заборгованість за період часу з 01 березня 2012 року по 13 березня 2012 року на загальну суму 2379 грн. 75 коп., яка включає: заборгованість за неналежне виконання договірних зобов»язань у розмірі 2 142 грн. 38 коп., пеню в сумі 160 грн. 60 коп., згідно п. 7.2.3 договору, та 3 % річних в сумі 76 грн. 77 коп., відповідно до положень ст. 625 ЦК України, що підтверджується розрахунками заборгованості. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в дохід держави в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved