Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на своє утримання, в обгрунтування якого вказала, що 21.09.1991 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Подружні відносини з відповідачем не склалися, у зв'язку з чим 01.10.2013 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести з ним спільне господарство. В даний час вона не працює, займається вихованням дітей та з 01.01.2007 року по 05.12.2013 року перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Димитровської міської ради і отримує щомісячну соціальну допомогу в розмірі 1230,80 грн., оскільки її син [PERSON] є інвалідом дитинства та знаходиться на обліку у лікаря нейрохірурга з діагнозом «уроджена аномалія розвитку головного мозку, кіста серединної локалізації», інших доходів не має. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, інвалідом не являється. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на утримання сина до його повноліття щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її користь та утримання в розмірі 1/5 частки доходів відповідача щомісячно до 05.12.2013 року. Під час розгляду справи позивач [PERSON] змінила обсяг своїх позовних вимог в частині стягнення аліментів на своє утримання, звернувшись до суду з проханням стягнути з відповідача на свою користь та утримання аліменти у розмірі 1/10 частки доходу відповідача, щомісячно, до 04.12.2015 року. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на своєму позові з урахуванням внесених змін, а відповідач, що визнає вимоги про стягнення аліментів на утримання сина та змінені вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.1991 року та є батьками дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Син сторін [PERSON] є інвалідом дитинства та знаходиться на обліку у лікаря нейрохірурга з діагнозом вроджена аномалія розвитку головного мозку, кіста серединної локалізації. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про одруження, про народження дітей, довідки приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 11.11.2013 року про склад сім,ї позивача, консультативним висновком спеціаліста Донецького обласного клінічного територіального медичного об'єднання від 12.10.2011 року (а.с.6, 7, 8, 9, 13). Позивач [PERSON] з 01.01.2007 року до 04.12.2015 року перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Димитровської міської ради і отримує щомісячну державну соціальну допомогу на дитину-інваліда [PERSON] в розмірі 1307,30 грн., що підтверджується довідкою УПСЗН від 09.12.2013 року. Згідно протоколу ВКК № 152 медичного висновку № 2231/13 про дитину-інваліда від 04.12.2013 року комунального закладу Димитровського центру первинної медико-санітарної допомоги, який дійсний до 04.12.2015 року, [PERSON] підлягає медичному переогляду 04.11.2015 року. Відповідач працює охоронником на ТОВ «Димитроввантажтранс», його середньомісячний дохід у період з 01.06.2013 року по 30.11.2013 року склав 3862,68 грн., також він перебуває на обліку в УПФУ в м.Димитров та отримує пенсію за віком працівникам, зайнятих на підземних і відкритих роботах, у розмірі 5553,44 грн. щомісячно, у примусовому порядку стягнення з його доходу не проводяться, інших осіб на утриманні не має, що підтверджується довідками з місця роботи про доходи від 17.12.2013 року, УПФУ в м.Димитрові від 05.12.2013 року, відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції від 12.11.2013 року. Відповідно за ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Згідно за ч.1 ст.88 СК України, якщо один з подружжя, у тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства та знаходиться на утриманні позивача, яка не працює через догляд за хворою дитиною; осіб, які б знаходилися на його утриманні не має; отримує дохід у вигляді заробітної плати та пенсії, сукупний розмір яких становить у середньому понад 9000 грн., суд вважає, що він може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання свого сина в розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/10 частки доходів відповідача щомісячно до дати червоно медичного переогляду діагнозу дитини - 04.12.2015 року. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн., так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: approved