Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Криворізької міської [PERSON], Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривий Ріг про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 23 серпня 2012 року номер її чоловік, [PERSON], який мешкав [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини вищезгаданої квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.03.1993 року. Спадкоємцями першої черги за законом є: вона дружина яка пережила чоловіка, та донька, [PERSON], яка відмовилась від спадку на її користь. Спадщину вона прийняла у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний термін, так як на день смерті спадкодавця постійно проживала і була зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка з місця проживання. 26 квітня 2013 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої Криворізької держаної нотаріальної контори [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому 23.08.2012 року чоловікові, -[PERSON], а саме на 1/2 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,4 кв.м., а житловою - 27,8 кв.м. Однак, постановою державного нотаріуса Р.І [PERSON] Про відмову у вчинені нотаріальних дій від 26.04.2013 року за № 1691/02-31 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом 1/2 частину вищезазначеної квартири відмовлено у зв'язку з тим, ще правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло, видане 24.03.1993 року органом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської [PERSON] згідне розпорядження № 276 від 04.03.1993 року, який ніколи не був зареєстрований у КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації, що суперечить ч.2 ст.331 та ч.4 ст.334 ЦК України, у яких зазначено, що право власності на нерухоміє майно, відповідно до закону виникає з моменту державної реєстрації, у звязку з чим вона змушена звернутись до суду. Сторони в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає можливим справу розглянути в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заперечення відповідача, суд вважає що позов [PERSON] до Виконавчого комітету Криворізької міської [PERSON], Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривий Ріг про визнання права власності на квартиру підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 23 серпня 2012 року помер [PERSON], чоловік [PERSON], який мешкав [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини вищезгаданої квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.03.1993 року. Спадкоємцями першої черги за законом є: вона дружина, яка пережила чоловіка, та донька, [PERSON], яка відмовилась від спадку на її користь. Спадщину [PERSON] прийняла у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний термін, так як на день смерті спадкодавця постійно проживала і була зареєстрована разом з ним за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка з місця проживання. 26 квітня 2013 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої Криворізької держаної нотаріальної контори [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому 23.08.2012 року чоловікові, - [PERSON], а саме на 1/2 частину двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,4 кв.м., а житловою - 27,8 кв.м. Однак, постановою державного нотаріуса Р.І [PERSON] Про відмову у вчинені нотаріальних дій від 26.04.2013 року за № 1691/02-31 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом 1/2 частину вищезазначеної квартири відмовлено у зв'язку з тим, ще правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло, видане 24.03.1993 року органом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської [PERSON] згідне розпорядження № 276 від 04.03.1993 року, який ніколи не був зареєстрований у КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації, що суперечить ч.2 ст.331 та ч.4 ст.334 ЦК України, у яких зазначено, що право власності на нерухоміє майно, відповідно до закону виникає з моменту державної реєстрації. Встановлено, що на момент виникнення правовідносин, тобто при приватизації квартири у 1993 році, згідно п.п.1,4 ст.5 та п.п.2,5 ет.8 ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду від 19.06.1992 року (зі змінами від 22.02.1994 року), а також п.п.5,14,30 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян -- право власності на приватизоване житлове приміщення державного житлового фонду виникає з моменту відповідного оформлення приватизації, а саме: видання свідоцтва про приватизацію. Позивачеві та її покійному чоловіку було видано у кінці березня 1993 року свідоцтво на право власності на житло, але ми не знали, що воно оформлене неналежним чином із-за халатності робітників органу приватизації, яка своєчасно не була виявлена, що свідоцтво на право власності не пройшло державну реєстрацію, і дану помилку не виправили. У теперішній час зареєструвати вищезазначений правовстановлюючий документ на квартиру у реєстраційній службі Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області не є можливим у зв'язку зі смертю співвласника, [PERSON]. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як вбачається з матеріалів справи позов підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про шлюб, постановою державного нотаріуса Про відмову у вчиненні нотаріальних дій, свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру, планом квартири, звітом про оцінку майна, довідкою з місця помешкання, витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі та іншими.

Outcome: approved