Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в уточненій редакції якого просила суд стягнути з [PERSON], [PERSON] плату за комунальні послуги, упущену вигоду з оренди приміщення квартири [ADDRESS] та суму моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що позивач стала власником квартири [ADDRESS] внаслідок укладення 25.11.1998р. відповідного договору дарування зі своїм батьком, [PERSON] При цьому, після укладення такого договору батько проживав з нею в цій квартирі. Через деякий час [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], однак продовжував проживати окремо від неї в квартирі позивача. Згодом відповідач [PERSON] переїхала до батька позивача та стала разом із своєю дочкою [PERSON] проживати в спірній квартирі, що стало підставою для переїзду позивача в іншу квартиру, адже проживати разом з відповідачами вона не змогла. Згоду на реєстрацію відповідачів в своїй квартирі позивач надала на прохання батька. [INFO] [PERSON] помер, однак відповідачі продовжили проживати в квартирі позивача, не сплачуючи при цьому за комунальні послуги. В подальшому [PERSON] одружилась та виселилась з квартири, в приміщенні квартири ще протягом декількох років проживала [PERSON] одноособово. Враховуючи те, що відповідачі протягом користування квартирою не сплачували за фактично спожиті комунальні послуги а також перешкоджали позивачу розпоряджатись своєю власністю, остання вважає, що за період з березня 2010 р. по грудень 2012 р. відповідачами їй заподіяно матеріальні збитки в розмірі 120 000 грн. упущеної вигоди через несплату орендної плати, 10 953,08 грн. вартості оплачених позивачем комунальних послуг та 25 000 грн. моральної шкоди, які позивач просить пропорційно до часу проживання в квартирі стягнути з [PERSON] - 66 000 грн. упущеної вигоди, 5962,38 грн. збитків, пов»язаних із сплатою витрат на житлово - комунальні послуги, та 12 500 грн. моральної шкоди, з [PERSON] - 54 000 грн. упущеної вигоди, 4990,70 грн. збитків, пов»язаних із сплатою витрат на житлово - комунальні послуги, та 12 500 грн. моральної шкоди. Невиконання відповідачами вказаних вимог в добровільному порядку стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Протягом слухання даної справи відповідною ухвалою суду від 05 червня 2012 р. наведений позов [PERSON] було об»єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення членом сім»ї, за яким в судовому засіданні [PERSON] просила суд визнати її членом сім»ї [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона як дружина померлого [PERSON] згідно положень Сімейного кодексу України, Житлового кодексу УРСР та інших законодавчих актів є мачухою [PERSON] та, відповідно, є членом її сім»ї. В судовому засіданні сторона позивача за первісним позовом [PERSON] свій позов підтримали та просили його задовольнити, заперечуючи проти задоволення об»єднаного позову в повному обсязі. Сторона відповідачів за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] первісний позов не визнала, підтримала об»єднаний та просила визнати [PERSON] членом сім»ї [PERSON] Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, на підставі договору дарування квартири від 25.11.1998 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] остання володіє на праві приватної власності квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була дружиною [PERSON], батька [PERSON] та є матір»ю [PERSON] Виходячи з копії довідки форми №3, виданої 07.10.2010р. за номером 64 ЖБК «Карпати», [PERSON] та [PERSON] починаючи з 31.08.1998 р. зареєстровані в спірній квартирі. Виходячи з пояснень сторін, наданих суду протягом слухання справи, встановлено, що реєстрація [PERSON] та [PERSON] відбувалась на прохання [PERSON] за згоди [PERSON], після проведення якої [PERSON] дозволила своєму батькові разом з [PERSON] як подружжю та [PERSON], як дочці [PERSON] проживати в спірній квартирі. В подальшому у зв»язку зі смертю [INFO] [PERSON] позиція [PERSON] щодо проживання [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі змінилась, через деякий час після смерті батька [PERSON] в письмовій формі відповідними листами, копії яких наявні в матеріалах справи просила останніх звільнити приміщення квартири та знятись з реєстраційного обліку в ній, однак відповідачі з первісним позовом згідно відповідних відміток в їх громадянських паспортах [PERSON] знялись з реєстрації лише 21.12.2012р., [PERSON] - 06.06.2012 р. При цьому, позиція сторони [PERSON] щодо однієї сім»ї з [PERSON] доведена не була, адже в розріз з вимогами ст. 3 СК України останні не поріднені між собою крівним зв»язком, спільно не проживали, не пов»язані між собою спільним побутом та не мають будь - яких спільних прав та обов»язків. З наведеного, а також з позиції сторони [PERSON] по суті позову суд робить висновок, що згода на проживання останніх в приміщенні спірної квартири зникла починаючи з березня 2010р., з цього періоду оплата спожитих комунальних послуг належить до сплати їх фактичними споживачами. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] не будучи членами сім»ї позивача за первісним позовом проживали в квартирі за її згодою, суд вважає відповідачів за первісним позовом наймачами спірного житлового приміщення на безоплатній основі, адже питання оплати найму квартири сторони не вирішували. Кошти, сплачені [PERSON] за комунальні послуги за період з березня 2010р. по грудень 2012р. в загальній сумі 10 953,08 грн. згідно поданих суду квитанцій, суд рахує як збитки, завдані останній внаслідок невиконання [PERSON] та [PERSON] обов»язків, покладених на них ЖК УРСР, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» по оплаті таких послуг. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Виходячи з положень ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положеннями статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Підсумовуючи наведене, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи [PERSON] щодо завданих їй збитків внаслідок неоплати відповідачами за первісним позовом спожитих комунальних послуг а також доводи щодо відсутності підстав вважати сторін членами сім»ї, однак упущеної вигоди [PERSON] внаслідок протиправних дій [PERSON] та [PERSON], пов»язаних з орендою квартири позивача судом встановлено не було та сторонами не доведено. Крім того, відсутні також і підстави для відшкодування моральної шкоди [PERSON] адже жодних винних протиправних дій в бік останньої, страждань або принижень також встановлено не було. Одже, первісний позов підлягає задоволенню в частині розрахованої стороною [PERSON] суми збитків, пов»язаних зі сплатою комунальних послуг у визначених відповідно до часу проживання відповідачів в квартирі частинах. Об»єднаний позов задоволенню не підлягає за недоведеністю та відсутністю правових підстав для такого. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial