overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 20.09.1974 року в відділі ЗАГС Андріївського району Житомирської області с. Павелки, актовий запис № 10. Подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, в сім'ї склалася психологічна несумісність, яка призводить до постійних сварок. Примирення між сторонами виключається. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просить задовольнити. В попереднє судове засідання відповідач не з'явився проте від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення під час попереднього розгляду справи, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 20.09.1974 року в відділі ЗАГС Андріївського району Житомирської області с. Павелки, актовий запис № 10; - подальше спільне проживання сторін неможливе; - примирення між сторонами виключається; Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 20.09.1974 року в відділі ЗАГС Андріївського району Житомирської області с. Павелки, актовий запис № 10. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

[PERSON] 31.05.2013 року пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.09.2004 року. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через її подружню зраду, внаслідок чого він втратив до неї почуття поваги та любові. На даний час протягом шести місяців вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. За таких обставин вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій зазначив , що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена, у судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2004 року від якого мають двох неповнолітніх дітей, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження дітей. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, протягом шести місяців позивач і відповідачка спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання сторін проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.08.2002 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, з приводу чого між ними виникали непорозуміння, які згодом переросли у конфлікти та сварки. Це призвело до того, що вони разом не проживають протягом року, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Жодних спроб примиритися між ними не було, оскільки на даний час кожен з них має іншу людину, з якою має намір створити сім`ю. За таких обставин, вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 31.08.2002 року, від якого мають неповнолітню дитину, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, протягом року позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

17.06.2013р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON]. У судовому засіданні позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, прізвище залишити набуте у шлюбі та бажає щоб діти проживали разом з нею. Спільно нажите майно буде розподілено в судовому порядку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.05.2005 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №31, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, зникли шлюбні відносини, кохання. Сторони припинили шлюбні відносини з 27 травня 2013 року. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Як встановлено судом спору між сторонами про місце проживання дітей немає, однак з подальшим розподілом майна після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

17.06.2013р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менші ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.05.2005 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №31, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає дітям, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він нікому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 – 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/3 частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина 13 червня 2009року народження, який знаходиться на утриманні позивача. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне життя суперечить інтересам позивача та дитини. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами. Позивач [PERSON], у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, надала пояснення по суті позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечень не подав, погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі шлюб зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 08 листопада 2008року, актовий запис №351. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO] Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так як сторони живуть окремо, спільного господарства не ведуть, суд вважає що сім'я фактично розпалась. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], залишивши їм теперішні прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно та на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позичка мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2001 року по 06.06.2006 рік. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та зачату до розірвання шлюбу доньку [PERSON], [INFO], що знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги, не приймає участі в їх вихованні та не надає допомоги на їх тримання, тому вона звернулася до суду для встановлення конкретної щомісячної суми аліментів в розмірі 1000 грн. на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, та надав пояснення, пояснюючи, що за рішенням Суворовського районного суду від 08.04.2013 року його син - [PERSON], [INFO], місце проживання визначено з батьком, тобто з ним, тому аліменти на сина не визнає, оскільки син знаходиться на його утриманні. Аліменти на утримання доньки не визнає, оскільки в нього є сумніви, що дана дитина являється його донькою, та на розгляді у суду є цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису з актового запису про народження дитини та даний спір ще не визначено по суті. Вивчивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів, вислухавши пояснення сторін, та враховуючи принципи рівності та справедливості суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі по 06.06.2006 рік. (а.с. 2) Від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] є малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3), де в графі "батько" вказаний - [PERSON]. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2013 року визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON]. Та на даний час він знаходиться на вихованні та утриманні відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів на дитину судом враховується обставини, зазначені у ч.1 ст.182 СК України, та відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст. 183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхіднепокласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставівикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який між ними зареєстрований 30.09.1990р. Попівецькою сільською радою Бродівського району, актовий запис №10. Від даного шлюбу у них народилося шестеро дітей, на даний час четверо з яких є повнолітніми. В позовній заяві позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати покликаючись на те, що між ними не має жодних спільних інтересів та відсутнє будь-яке взаєморозуміння. На даний час вони вже фактично проживають окремо та не підтримують жодних подружніх стосунків, у них відсутнє почуття любові та взаємоповаги. Відповідач постійно пиячить, вчиняє в дома сварки і бійки, сім'я їх повністю розпалася. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задовольнити, так як примирення неможливе. Вони вже певний час проживають окремо і не підтримують жодних подружніх стосунків. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить суд проводити справу за його відсутності, позовні визнає, просить шлюб розірвати. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено що сторони зареєстрували свій шлюб 30.09.1990р. (а.с.5). Примиритися сторони не бажають, перебувають у неприязних відносинах. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася і збереження її неможливе, так як сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити як інтересам позивача так і відповідача. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні рішення суду у повному обсязі, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання рішення у повному обсязі відкласти на п'ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу вказуючи на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони понад три роки не підтримують шлюбних відносин та кожен має окремий бюджет. Стверджуючи про неможливість примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. В суді позивачка позов підтримала. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 9 листопада 2002 року. Перебуваючи у шлюбі позивачка 9 лютого 2003 року народила дочку [PERSON], яка проживає з позивачкою. Через різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені ти роки тому. Шлюб носить формальний характер. Відповідач в судове засідання не зявився, направивши до суду письмову заяву у якій визнає визнає позов та існування шлюбу формальним. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ч. 2 ст.\~ \~ 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить б інтересам одного з них.\~ \~ Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований\~ 09 листопада 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського МРУЮ Хмельницької області за номером 196. Від спільного шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними документами. В судовому засіданні встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків.Сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які мають наміри утворити інші сімї. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка, в обґрунтування позовних вимог, вказує, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не проживає однією сімєю з позивачкою, не займається вихованням доньки та не надає кошти на їх утримання. Посилаючись на небажання відповідача у добровільному порядку надавати кошти на утримання дитини, просить задовольнити її вимоги, стягнувши до повноліття дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В суді відповідач позов визнав повністю. За даними пояснень відповідача він отримав заборону продживати у житлі позивачки та дочки. Вислухавши пояснення сторін, досліджуючи матеріали справи, суд прийшов до наступного: спірні правовідносини регулюються главою 15 СК України, яка передбачає обовязок батьків утримувати дитину та його виконання. В судовому засіданні встановлено факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Шлюб сторін зареєстрований 09 березня 2002 року, у Піддубецькій сільській раді Славутського району Хмельницької області актовий запис №3, що підтверджено належною копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу подружжя мають доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. В копії свідоцтва про народження батьком дитини записаний відповідач [PERSON]. Викладені обставини підтверджені даними свідоцтва про народження дитини та довідкою регіональної сільської ради. Відповідач [PERSON] є працездатним та працевлаштованим, тобто спроможним надати утримання для дочки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Враховуючи майнове становище сторін, інтереси обох подружжя, їх обовязок приймати участь в утриманні дитини, потреби на утримання дитини, визнав позов підлягаючим задоволенню. З відповідача по справі підлягають стягненню судові витрати по розгляду справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст.19,164 ч.1 п.2 СК України,

Outcome: approved