Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 липня 2012 року між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] за № 3579. Згідно умов вказаного договору позивач передала у власність відповідачці належну їй на праві власності земельну ділянку розміром 0,0818 га, яка знаходиться в м. Біла Церква по вулиці Таращанській, 102, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 660309. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася довічно повністю утримувати позивача, надаючи їй необхідне харчування, одяг та здійснювати за нею належний догляд і необхідну допомогу. В п. 8 договору довічного утримання зазначено, що позивач користується зазначеною земельною ділянкою довічно. Однак починаючи з липня місяця 2012 року по лютий 2013 року відповідачка перестала належним чином виконувати умови вказаного договору, що стало підставою для розірвання договору у судовому порядку. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 13 квітня 2013 року був задоволений аналогічний позов позивача до відповідача [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, згідно якого був переданий позивачем відповідачці у власність житловий будинок № 102 по вулиці Таращанській в м. Біла Церква, так як в судовому засіданні було встановлено та доведено, що відповідачка не виконувала умов договору довічного утримання. Враховуючи, що договір довічного утримання можливо розірвати лише в судовому порядку, то позивач звернулась до суду з даним позовом, яким просить суд розірвати договір довічного утримання, який був укладений 18 липня 2012 року між нею та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] за № 3579. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повісток, та оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому по справі зі згоди представника позивача суд постановляє заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Від третьої особи надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 18 липня 2012 року був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] за № 3579. Згідно умов вказаного договору позивач передала у власність відповідачці належну їй на праві власності земельну ділянку розміром 0,0818 га, яка знаходиться в м. Біла Церква по вулиці Таращанській, 102, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 660309. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася довічно повністю утримувати позивача, надаючи їй необхідне харчування, одяг та здійснювати за нею належний догляд і необхідну допомогу, що підтверджується копією вказаного договору ( а.с.6). Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Аналізуючи зазначену норму права, підставою для розірвання договору довічного утримання є факт невиконання або неналежного виконання набувачем обов'язків за договором довічного утримання. Невиконання відповідачкою умов договору довічного утримання були доведені при розгляді аналогічної справи про розірвання договору довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу за реєстровим № 3578, згідно якого був переданий житловий будинок відповідачці, який розташований на зазначеній земельній ділянці. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 13 квітня 2013 року по даній справі набрало законної сили ( а.с.8-9). У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи наведене суд вважає позовні вимоги позивача законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved