Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; призначити її опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь, на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення донькою віку повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що відповідачка по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах з її сином [PERSON] з 2011 року. Вони мешкали разом з нею, її чоловіком та їх старшим сином [PERSON] у житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Також з ними проживав і син відповідачки - [PERSON], [INFO]. Від фактичних шлюбних відносин з її сином [PERSON] [PERSON] завагітніла і було прийняте рішення про збереження вагітності і народження дитини. [INFO] її син [PERSON] трагічно загинув від ураження технічним електрострумом. На момент смерті сина строк вагітності [PERSON] становив 5 місяців. Після смерті сина [PERSON] залишилась проживати разом з ними в квартирі [ADDRESS]. Вона з чоловіком утримували [PERSON] та її сина [PERSON] матеріально, та відносились до неї як до члена сім'ї. [INFO] [PERSON] в пологовому відділенні КЗ "Дніпродзержинська МЛ № 9 ДОР" народила доньку [PERSON]. Після народження дитини [PERSON] разом з донькою [PERSON] повернулась проживати до їхньої квартири по [ADDRESS], і вони з чоловіком взяли на себе турботу щодо опікування над новонародженою онукою [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 червня 2013 року було встановлено факт батьківства [PERSON], [INFO], щодо дитини [PERSON], [INFO], на підставі якого Дніпровський відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції внести відповідні зміни у актовий запис № 652 про народження [PERSON], а саме: батьком дитини зазначений - [PERSON], [INFO], уродженець м. Дніпродзержинська, громадянин України, та змінено прізвище дитини з "[PERSON]" на "[PERSON]". Онука [PERSON] з самого народження і по теперішній час мешкає з нею та її чоловіком в квартирі по [ADDRESS]. Відповідачка по справі, на початку 2013 року, із зазначеної квартири пішла зі своїм старшим сином, залишивши маленьку доньку [PERSON] на виховання їй та її чоловікові. З того часу [PERSON] до дитини жодного разу не приходила, не цікавиться життям і здоров'ям доньки, не приймає жодної участі у її вихованні чи утриманні, її зовсім не цікавлять потреби маленької доньки та її інтереси. Навпаки, соціальну допомогу, яку одержувала відповідачка на утримання дитини, вона витрачала на свої потреби та придбання спиртного. За ухилення від виконання батьківських обов'язків 05 квітня 2013 року [PERSON] Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та була попереджена про недопустимість подібної поведінки. Вони з чоловіком, в свою чергу, роблять все можливе для того, щоб виховати онуку гідною людиною, вона - сенс їх життя. Їм на праві власності належить чотирьохкімнатна квартира, тому житловий та матеріальний стан їх сім'ї дозволяє їм виховувати та утримувати дитину, яка вже є повноправним членом їх родини. У [PERSON] хороші побутові умови, вони з чоловіком працюють і можуть забезпечити онуку всім необхідним для її життя і розвитку, є необхідна одежа, іграшки та інше. Вони з чоловіком люблять їх онуку [PERSON], піклуються про неї та здійснюють догляд за нею, з лютого 2013 року вона перебуває тільки на їх з чоловіком утриманні та вихованні, оскільки мати дитини пішла з їх квартири, залишивши їм новонароджену доньку [PERSON], яка і до теперішнього часу проживає разом з ними в належній їм квартирі по [ADDRESS], хоча місцем реєстрації дитини зазначено місце реєстрації її матері [PERSON] - [ADDRESS]. За станом свого здоров'я, і за соціально-побутовими умовами, вона може виконувати обов'язки опікуна і бажає опікуватись малолітньою онукою, тому, діючи виключно в її інтересах, вона звертається з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, своїми поясненнями підтвердила обставини зазначені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов не визнала у повному обсязі, не згодна з позовом, пояснивши, що обставини вказані в позовній заяві не є правдою. З квітня 2013 року її не пускають до дитини, речі віддали через вікно. До середини квітня 2013 року вона ходила до дитини, а потім її перестали пускати в квартиру до дитини. Телефонувала до міліції, але їй рекомендували звернутися до органу опіки. Заяви в міліцію не писала, вважала, що може домовитися з позивачем. Це все тривало на протязі 6 місяців. До органу опіки не зверталася з цього питання. Бажає сама виховувати дитину, від дитини не відмовлялась і не відмовляється, не бажає щоб дитину віддавали свекрові. Вважає, що у свекрові краще матеріальне становище, і вона вирішила її позбавити батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що при обстежені житлових умов позивача, житлові умови добрі є все необхідне для дитини, іграшки, одяг, їжа. При обстеженні житлових умов відповідача, добрі житлові умови, але квартира потребує ремонту, відсутні дитячі речі. Ніяких бесід з відповідачем не проводилось. Ніяких заяв від позивача чи інших осіб, що відповідач ухиляється від батьківських обов'язків, не надходило. Відповідач також не звертався з приводу відібрання дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає позивача, є дідом відповідача, з нею неприязні стосунки. В березні 2013 року [PERSON] приїхала до його доньки - її тітки жити за адресою: [ADDRESS]. Він неодноразово прохав щоб [PERSON] не залишала дитину, на що вона відповідала добре, але все це було безрезультатно. Коли він приїжджав до квартири [PERSON] півтора місяця тому, його пустили до дитини, умови проживання дитини добрі. До відповідача він відноситься погано, через те що вона покинула дитину. Відповідач не вчиться не працює, з дитиною не спілкується. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою і далеким родичем позивача, з відповідачем нормальні відносини, неприязних немає. Після смерті сина позивача, відповідач залишилась жити з позивачем. 13 березня 2013 року [PERSON] пішла з дому та більше не приходила, до дитини не навідувалась. Пізніше [PERSON] з матір'ю прийшли та забрали речі. Дитина знаходиться на утриманні позивача та її родини, коли вони відсутні вона також допомагає доглядати за дитиною. Коли вона гуляє з малолітньою [PERSON], [PERSON] вийде, гляне на дитину і піде далі, до дитини не підходить. За весь час коли вона сиділа з дитиною [PERSON] не приходила до дитини. Свідок [PERSON], пояснив в судовому засіданні, що він є начальником кримінальної міліції по справам дітей Дніпровського РВ, сторін знає по роботі. В березні 2013 року надійшла заява [PERSON] про невиконання батьківських обов'язків [PERSON], яка залишила дитину на утриманні позивача, а сама зловживає спиртними напоями. За даним фактом був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Була проведена профілактична бесіда з відповідачем з приводу недопущення подібних випадків. Ніяких результатів дана бесіда з відповідачем не дала. Сторони домовилися, що дитина поживе у позивача. Більше звернень не було. Малолітня [PERSON] проживає з позивачем. Відповідач в березні 2013 року телефонувала йому і запитала, що їй далі робити, після того як у неї забрали дитину. Він роз'яснив їй її права, більше звернень не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем в нормальних відносинах, неприязних немає. Відповідач є її донькою, відносини нормальні. Донька виконує свої обов'язки матері, причин позбавити її батьківських прав немає. Відповідач має двох дітей, зараз з нею мешкає син [PERSON]. Діти у неї завжди доглянуті. Друга дитина [PERSON] живе у позивачки, у сторін стався конфлікт і позивач не віддає їй дитину. Про конфлікт 14-15 березня 2013 року вона знає зі слів доньки. Зі слів доньки позивач відмовляється віддавати дитину в категоричній формі, та бажає щоб [PERSON] проживала з нею. Вони з відповідачем хотіли вирішити це питання мирним шляхом і не зверталися до міліції. Востаннє її донька бачила свою дитину в березні-квітні 2013 року. Коли вона приходила [PERSON] була охайна, доглянута, у неї нормальні умови. В березні 2013 року з позивачем вона зверталась до Дніпровського РВ з приводу того, щоб провели виховну роботу з відповідачем, у зв'язку з тим, що остання не виконує батьківських обов'язків. З цього приводу вона з позивачем зверталися в службу по справам дітей. Онуку бачила два місяці назад. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що відповідач є матір'ю малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] і [PERSON], актові записи № 652 видані відповідно 10.10.2012 року та 18.07.2013 року. Батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], встановлений син позивача [PERSON], померлий [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис № 165, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.06.2013 року по цивільній справі № 209/2860/13-ц, свідоцтвом про смерть, актовий запис № 407. З вересня 2012 року малолітня [PERSON], [INFO], мешкає без реєстрації разом з бабусею - позивачем, її чоловіком та сином [PERSON] і [PERSON], у належній їм на праві приватної власності квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями паспортів [PERSON], [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 88, свідоцтвом про право власності на житло від 26.12.1997 року № 9690, технічним паспортом ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 17.12.1997 року, особистим рахунком на квартиру за адресою: [ADDRESS] [NUMBER] від 23.05.2013 року ТОВ «Абонент ХХІ», актом про проживання ТОВ «Крона» від 13.06.2013 року. З березня 2013 року відповідач мешкає окремо від своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], свою малолітню доньку відповідач не відвідує, не виховує її, не піклується про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальної допомоги дитині не надає. З цього часу малолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача, яка займається її доглядом та вихованням, піклується про її стан здоров'я, фізичний духовний та моральний розвиток, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], довідкою КЗОЗ «Центр ПМСД № 1», листом Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 9-24/29 від 16.08.2013 року, та визнано сторонами по справі. В період з 01.02.2012 року відповідач не зверталась до органів міліції з заявами та повідомленнями про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], проте відносно неї надходила заява позивача з приводу її протиправних дій, зокрема залишення відповідачем без нагляду своєї малолітньої дитини, що підтверджується листами Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області № 11935 і №11936 від 21.08.2013 року. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї позивача Службою у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради від 29.07.2013 року і 14.08.2013 року, виявлено, що малолітня [PERSON] мешкає разом з позивачем, та її родиною у чотирьохкімнатній квартирі останніх, дитині виділена окрема кімната обладнана необхідними дитячими речами та меблями відповідно до її віку, санітарний стан приміщення квартири задовільний, для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови. Згідно довідки про доходи позивача від 12.07.2013 року КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня № 7 «ДОР», висновку про стан здоров'я позивача міської поліклініки № 3 м. Дніпродзержинська від 26.07.2013 року, витягів з реєстру УІАЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.08.2013 року, довідок диспансерного наркологічного і психоневрологічного відділень КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня № 1» від 18.07.2013 року і 19.07.2013 року - позивач працює лаборантом Дніпродзержинської міської лікарні № 7, має постійний щомісячний заробіток, задовільний стан здоров'я, та вона і її сім'я до кримінальної відповідальності не притягувались, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебувають. Відповідач за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] характеризується негативно, та 05.04.2013 року за ухилення від виконання батьківських обов'язків була притягнута до адміністративної відповідальності, що підтверджується довідкою характеристикою ТОВ «Крона» від 13.05.2013 року, та постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.04.2013 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 6-11/373 від 01.08.2013 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності до подання виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 6-11/374 від 01.08.2013 року, останні просять призначити позивача опікуном малолітньої онуки [PERSON], [INFO]. Згідно абз. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини… Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1,3 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В силу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі викладеного,

Outcome: approved