overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, аналізу й оцінки доказів, та обґрунтування висновків суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона 11.04.1998 року уклала шлюб з відповідачем по справі у Рівнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки і знаходиться на її повному утриманні, оскільки сторони по справі на даний час проживають окремо. Відповідач не виконує свого обов’язку по утриманню дітей, матеріальної допомоги не надає, цим самим ухиляється від своїх батьківських обов’язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. У зв’язку з вище наведеним, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сина [PERSON], а потім по 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з”явилась надала суду заяву про розгялд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з”явився по невідомим суду причинам про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наспупних підстав. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], являються батьками: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №009375, виданого 21 вересня 1998 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського р-ну Кіровоградської області (а.с.6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №058009, виданого 22 лютого 2001 року Рівнянською сільською радою Новоукраїнського р-ну Кіровоградської області (а.с.7). На даний час сторони проживають окремо, а діти проживають біля позивачки та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім”ї №4989 від 16.12.2013 року виданої Рівнянською сільською радою Новоукраїнського р-ну Кіровоградської області. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утриманців. Тому суд дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року “Про судовий збір”, в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

позивач звернулася в суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, покликаючись на те, що у них з відповідачем є двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. шлюбні відносини між ними не слалися, на даний час вони проживають окремо, відповідач не дає жодних коштів на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює має постійний заробіток, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивач уточнила позовні вимоги, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти винесення рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 від заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, з’ясувавши дійсні обставини справи, права та обов’язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1 – СГ №006284 та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1 – СГ №229565 (а.с. 4, 5). Згідно ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про підставність позову, а відтак такий підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Вигода» звернулася до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 березня 2013 року згідно кредитного договору № А21093, укладеного між КС „Вигода” та [PERSON] йому надано кредит в розмірі 700,00 грн. на строк 12 місяців зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 42,5% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 29.11.2013 року становить 812,56грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві позовні, вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по договору кредиту в сумі 812,56 грн. та 229,40 грн. сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч про день та час слухання справи був належно повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив, що дає підстави відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, проти чого не заперечує позивачка, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку і вважає, що заявлені вимоги є підставними, виходячи з наступного: Згідно ст. 526 ЦК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У судовому засіданні встановлено, згідно проведених розрахункуів, що відповідачка сплатила частину кредиту. Дана обставина підтверджується долученою карточкою платежів по гривневому кредиту. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував в передбачувані терміни. Станом на 29.11.2013 р. сума заборгованості становить 812,56 грн., з яких: 651,08 грн. – по основній сумі та 161,48 грн. – відсотки за користування кредитом. Наведеним підтверджено факт неналежного виконання відповідачами взятих на себе зобов”язань перед позивачем, а тому суд вважає, що позовні вимоги є підставними. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору № 005-13022-290308 від 29.03.2008 року відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26251902380729 та надано платіжну картку, відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 16 вересня 2013 року становить 2066,12 грн. Оскільки, відповідач добровільно не погашає заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, в позовній заяві позивач просить розглянути справу у відсутності їх представника . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоч про день та час слухання справи була належно повідомлена. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення справи не заявила, що дає підстави відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглядати у її відсутності на підставі наявних у ній даних та документів, проти чого не заперечує представник позивача, постановивши відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення. Суд, заслухавши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги є підставними. Згідно ст.526 ЦК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно розрахунку станом на 16 вересня 2013 р. відповідач має прострочену заборгованість на суму 2066.12 грн. ( 554,25 грн. – тіло кредиту, 683.37 грн. - заборгованість за відсотками, 828.50 - заборгованість за комісіями), яка підлягає стягненню. Стягненню в користь позивача підлягають також судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, а саме, судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її братові [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], належав житловий будинок по вул. Шевченка, 146 "а" в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. 07.09.1999 року брат позивачки помер.Позивачка протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично прийняла її, вступивши у володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала у будинку з братом, доглядала його, займалося його похороном, підтримує будинок у належному стані. В даний час має намір оформити право власності на будинковолодіння, однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини в зв"язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину після смерті матері братом не було зареєстровано у встановленому законом порядку в МБТІ, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти задоволенння позову не заперечив, з позовними вимогами повністю згідний. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: З свідоцтва про смерть І-СГ № 176975, виданого 09.09.1999 р. Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області вбачається, що брат позивачки [PERSON] помер 07 вересня 1999 р. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.12.1982 р. державним нотаріусом Жидачівської державної нотконтори, зареєстрованого в реєстрі за № 1837, спадкоємцем житлового будинку по вул. Шевченка, 58 в м. Ходорові після смерті [PERSON] є [PERSON]. Постановою нотаріуса № 924/02-31 від 15.10.2013 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Як випливає із вищенаведеного, що позивачка на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки після смерті брата успадкувала речі, користується ними. Наведене свідчить про те, що вона вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини у встановлений шестимісячний строк. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] крім позивачки - немає, а тому є підстави для задовлення її позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Дана справа є складною. По даній справі необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Дані обставини суд вважає винятковими і тому складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.07.2012 року в розмірі 11841 грн.. 62 коп., посилаючись на те, що за вказаним договором відповідачу був наданий кредит, але відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Позивач звернувся з письмовою вимогою - попередженням щодо повернення суми заборгованості, але жодних дій з боку відповідача вчинено не було. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то позивач змушений звернутися до суду. Просить позов задоволити. Представник позивача надіслав клопотання в якому просить слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, що на даний час він не працює і не взмозі сплатити заборгованість в такому розмірі. Дану заборгованість буде сплачувати частинами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у зв'язку з наступним. Позивач 17.07.2012 року уклав з відповідачем кредитний договір згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 7377,51 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 18,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом і погашенням згідно умов вказаного договору. Відповідач свої обов'язки за договором не виконує, заборгованості згідно умов вказаного договору не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості представленого позивачем вбачається, що відповідач станом на 12.11.2013 року за кредитним договором від 17.07.2012 року заборгував позивачу 11841 грн.. 62 коп., з яких: - 6732,91 грн. - заборгованість за кредитом; - 231,83 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 3836,80 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 540,08 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Внаслідок вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача є цілком обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів позову, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення суду відкласти на п’ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2012 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили. Причиною розладу сімейних відносин стали відсутність спільних інтересів, втрата почуттів любові та поваги. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що вона має ряд певних причин на розірвання шлюбу з відповідачем, у тому числі бажає розірвати шлюб з тих причин, що вона працює у школі, що не подобалося її чоловіку. Шлюбні стосунки припинені фактично з квітня цього року, мешкають вони окремо, ніяких стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. З боку відповідача були спроби примиритися, проте вона не бажає миритися, так як втратила почуття любові та вважає, що родина розпалася остаточно. В подальшому подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Волкова». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, зазначив, що вони з дружиною зареєстрували шлюб 04.08.2012 року, дітей не мають. З травня 2013 року фактично припинені шлюбні стосунки, з цього часу проживають окремо. Причиною розладу сімейних стосунків вважає той факт, що мати позивачки була проти аби вони проживали разом та взагалі заперечувала проти їх стосунків. Незважаючи на те, що позивачка заперечує проти примирення, на його думку є можливим відновлення подружніх стосунків. За його клопотанням судом надавався строк для примирення, однак, примирення з позивачкою досягнуто не було, оскільки вона не бажає зустрічатися та спілкуватися з ним. На теперішній час йому стало відомо, що вона підтримує стосунки з іншим чоловіком, проте не зважаючи на це він вважає можливим збереження їх сім’ї. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04 серпня 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 563. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Ухвалою суду від 18.11.2013 року судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя, проте позивачка заявила про неможливість збереження шлюбу та наполягає на його розірвані. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені, причиною розладу стали відсутність взаєморозуміння та різні погляди на подружнє життя, а також відсутність любові та поваги з боку позивача, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. На теперішній час порозуміння у стосунках між сторонами відсутні. Позивачка заявила про неможливість відновлення подружніх стосунків, оскільки збереження шлюбу вважає недоцільним. Виходячи з таких обставин, суд переконаний, що збереження родини є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

29 листопада 2013 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з [PERSON] вона з 2005 року проживала в фактичних шлюбних відносинах, а пізніше - 31 липня 2007 року вони одружилися, про що відділом ДРАЦС по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 363. Від спільного проживання з відповідачем 25 вересня 2006 року в м. Львові вона народила сина [PERSON], про що міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 20 жовтня 2006 року зроблений актовий запис за № 6109. Відповідач в даному актовому записі за його заявою вказаний батьком дитини. Однак, в них в сім’ї з відповідачем не склалися хороші сімейні відносини. В 2013 році їхня сім’я розпалася, вона змушена була залишити відповідача в м. Львові і з дитиною повернутися проживати в м. Коломия. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26 листопада 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірваний, а малолітнього сина [PERSON] залишено проживати із нею. Оскільки їй одній важко утримувати дитину, а відповідач є молодою, працездатною, здоровою особою, інших дітей та непрацездатних членів сім’ї, яких він зобов’язаний утримувати немає, його матеріальний стан та стан здоров’я дають можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, то просить суд стягувати з нього аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з’явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. З’ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є молодою, працездатною, здоровою особою, інших дітей та непрацездатних членів сім’ї, яких він зобов’язаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved