Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій зазначає, що 03.02.2010 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 1 750 доларів США під 5 % місячних, що стверджується розпискою відповідача. Строк позики закінчився 03.08.2010 року, однак [PERSON] грошей не повернула,а на його неодноразові звернення про повернення боргу не реагує. Просить стягнути з [PERSON] на його користь борг в національній валюті України ,еквівалентний 2 275 доларів США, та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю та дав пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце слухання справи була належним чином повідомленою у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 03 лютого 2010 року був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти на загальну суму 1 750 доларів США під 5 % місячних, а остання зобов'язалася повернути йому до 03 серпня 2010 року 2275 доларів, що стверджується письмовою розпискою. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин та невиконання умов договору відповідачем. Оскільки позов пред"явлено про стягнення грошової суми в іноземній валюті, тому слід перевести розрахунки з іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. З офіційного сайту Національного банку України вбачається, що станом на 24.12.2013 року курс валюти НБУ на рівні 799,3000 грн. за 100 дол. США. Таким чином, сума позики складає 18 184,08 грн. (2 275 доларів США * 7,9930 грн.= 18 184,08 грн.), яка і підлягає примусовому стягненню з відповідача в користь позивача. Враховуючи викладене, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати.

Outcome: approved