Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, де зазначає, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року її поновлено на посаді директора Чаплинської загальноосвітньої школи № 3. Рішення набрало законної сили. Незаконне звільнення було здійснено Чаплинським районним відділом освіти та його посадовою особою начальником відділу освіти [PERSON] Дії цих осіб завдали їй матеріальну та моральну шкоду. Правонаступником відділу освіти в частині фінансово-господарської діяльності є комунальна установа «Фінансово-господарська група…». До сьогодні рішення суду не виконано на посаді її не поновлено, заробітну плату за вимушений прогул не виплачено. Весь час з дня звільнення вона перебувала у стані стресу, мала безсоння, знервованість, зневіру, відчай. В результаті ці моральні страждання переросли у втрату здоровя, вона вимушена була звертатися до лікаря, витрачати кошти на придбання ліків, що спричинило додаткову матеріальну шкоду. Просить стягнути з кожного відповідача 60638 гривень 88 копійок та моральну шкоду в сумі 20000 гривень. Окремо просить стягнути з начальника відділу освіти [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 6000 гривень, моральну шкоду в сумі 500 гривень. А також просить зобовязати [PERSON] відшкодувати завдану відділу освіти , Чаплинській районній раді, спеціалізованій школі матеріальну та моральну шкоду в сумі 241916 гривень 64 копійки. У судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила стягнути з кожного відповідача середньомісячну заробітну плату в сумі 70546 гривень 89 копійок за період з часу звільнення 29 листопада 2011 року по 28 жовтня 2013 року та моральну шкоду в сумі 20000 гривень. Просить обовязок з відшкодування завданої шкоди в такому обсязі покласти на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того зазначила, що в рішенні колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 22 листопада 2012 року (справа №22-2190/3081/2012) вказано про перебування керівника навчального закладу [PERSON] в трудових відносинах з Чаплинською ЗОШ № 3 1-111 ступенів. Тому стягнення середньомісячної заробітної плати за вимушений прогул повинно бути здійснено зі школи, яка є роботодавцем для директора школи, та повинна відновити право на працю. Оскільки кошти школи знаходяться в комунальній установі «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району», стягнення повинно бути проведено з рахунку цієї установи. Представник відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської районної державної адміністрації, Чаплинської спеціалізованої школи 1-111 ступенів Чаплинської районної ради та комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району» [PERSON] позовні вимоги не визнала з посиланням на їх безпідставність. При цьому пояснила, що відділ освіти, молоді та спорту утворено згідно розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 02 січня 2013 року №1 без правонаступництва прав та обовязків попереднього структурного підрозділу відділу освіти районної державної адміністрації, тому цього відповідача не стосуються позовні вимоги, повязані зі звільненням [PERSON]Д з роботи 29 листопада 2011 року. З цього приводу в рішенні апеляційного суду від 22 листопада 2012 року зазначено, що [PERSON], як директор школи, на час звільнення перебувала в трудових відносинах з Чаплинською ЗОШ № 3 1-111 ступенів. Як представник Чаплинської спеціалізованої школи пояснила, що наказом відділу освіти від 06 вересня 2012 року № 222 «Про поновлення на роботі» [PERSON] було поновлено на посаді директора школи з 29 листопада 2011 року, але згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 10 вересня 2012 року №400 цей наказ скасовано. Крім того зазначила, що школа не має банківських рахунків та власних коштів, а тому не може відповідати за позовом в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В якості представника відповідача комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізовано обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району» [PERSON] пояснила, що дана установа утворена районною радою 15 червня 2012 року та є правонаступником відділу освіти районної державної адміністрації лише в частині придбання матеріалів, цінностей і надання послуг в часовому проміжку до кінця фінансово-господарського року. Тому позовні вимоги до цього відповідача також є безпідставними. Представник Чаплинської районної ради [PERSON] проти позову заперечувала, мотивуючи свою позицію тим, що районна рада як орган місцевого самоврядування не є органом управління освітою, не перебуває в трудових відносинах з позивачем та не проводила звільнення [PERSON] Начальник комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району» [PERSON] позовні вимоги [PERSON] до очолюваної ним установи та до нього, як посадової особи, не визнав. При цьому пояснив, що ця комунальна установа утворена на підставі рішення районної ради від 27 квітня 2012 року, тобто через значний проміжок часу після звільнення [PERSON] з посади директора школи. Тому вважає, що позовні вимоги не стосуються діяльності даної комунальної установи та її керівника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом зясовано, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року у справі № 2-132/12 за позовом [PERSON] до відділу освіти Чаплинської райдержадміністрації про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди позовні вимоги задоволено частково, визначено: наказ про звільнення від 29 листопада 2011 року - скасувати, поновити [PERSON] на посаді директора Чаплинської загальноосвітньої школи № 3 1-111 ступенів. Крім того, з відділу освіти Чаплинської райдержадміністрації на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 28481 гривня 41 копійка та моральну шкоду в сумі 2000 гривень. За результатами розгляду апеляційної скарги відповідачів, 22 листопада 2012 року апеляційним судом Херсонської області прийнято рішення, яким скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з відділу освіти Чаплинської райдержадміністрації та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. При цьому, в мотивувальній частині рішення апеляційного суду вказано, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах з Чаплинською ЗОШ № 3 1-111 ступенів, працюючи на посаді директора навчального закладу. Відповідно до статуту Чаплинської ЗОШ № 3 1-111 ступенів Чаплинської районної ради, цей навчальний заклад належить до комунальної власності (п.1.1 статуту), є юридичною особою, має самостійний баланс, власні рахунки в органах державного казначейства, печатку (п.1.3 статуту). До того ж апеляційним судом зазначено, що задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відділу освіти Чаплинської райдержадміністрації на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що [PERSON] не перебуває в трудових відносинах з відділом освіти, який здійснює лише керівництво роботою навчальних закладів, що належать до сфери управління органу виконавчої влади та місцевого самоврядування. У звязку з чим апеляційним судом вказано, що належним відповідачем у правовідносинах є Чаплинська ЗОШ № 3 1-111 ступенів, яку не було залучено до участі у справі. А з відділу освіти неможливо стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки [PERSON] з ним не перебувала в трудових відносинах. Щодо відшкодування моральної шкоди працівнику, апеляційний суд, з посиланням на ст. 60 ЦПК України, зазначив, що позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди внаслідок звільнення, а судом такі обставини не встановлені. Оскільки підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, в стягненні моральної шкоди апеляційним судом було відмовлено. У частині третій статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За даним позовом розглядаються аналогічні вимоги, заявлені до іншої особи з приводу стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди особою, щодо якої винесено відповідне рішення судом апеляційної інстанції. Яким, зокрема, [PERSON] відмовлено у стягненні моральної шкоди. Враховуючи наведене, збільшені позивачкою позовні вимоги стосовно середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 29 листопада 2011 року по 28 жовтня 2013 року в сумі 70546 гривень 89 копійок, підлягають задоволенню частково, зважаючи на те, що в попередньому судовому рішенні час прогулу визначений тривалістю з 29 листопада 2011 року по 19 червня 2012 року, а сума втраченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 28421 гривна 41 копійка, яка і підлягає стягненню на користь [PERSON] з Чаплинської спеціалізованої школи 1-111 ступенів Чаплинської районної ради Херсонської області, назву якої було змінено засновником. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення різниці між сумами 70546 гривень 89 копійок та 28421 гривна 41 копійка слід відмовити за безпідставністю, оскільки встановлено, що період вимушеного прогулу визначено в іншому судовому рішенні від 19 червня 2012 року № 3-132/12, яке є чинним. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні позивачкою не надано обґрунтованих доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди внаслідок звільнення з посади директора школи. Тому ці вимоги задоволенню не підлягають як безпідставні. Під час розгляду справи не встановлено винних дій відповідачів у зволіканні в поновленні [PERSON] на посаді директора школи тому, що такі повноваження у відповідності до чинного законодавства належать до компетенції органів державної виконавчої служби. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial