Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Згідно позовної заяви, заяви про зміну позовних вимог, пояснень позивачки та її представника в судовому засіданні, її батьки [PERSON] та [PERSON] вселилися в кімнати [ADDRESS] на підставі ордеру № 1556, виданого виконавчим комітетом Нетішинської міської ради від 25.03.1992 року, однак з невідомих причин там не зареєструвалися. Позивачка з народження ([INFO] року) фактично проживає у спірних кімнатах без реєстрації. В [INFO] році народилася її сестра [PERSON], яка також стала там проживати. У 2011 році її сестра - відповідачка [PERSON] зареєструвалася в спірних кімнатах на підставі рішення суду. Позивачка пояснила, що коли отримала паспорт та вирішила зареєструватися в кімнатах, то вияснила, що з народження зареєстрована в бабусі в [ADDRESS] разом з матір'ю і сестрою [PERSON]. Після цього в січні 2011 року вона поїхала в смт.Орілька Харківської області доглядати свою прабабусю, де познайомилася зі своїм цивільним чоловіком. В березні 2011 року вони разом з чоловіком приїхали в м.Нетішин, де жили в гуртожитку в спірних кімнатах, але змушені були повернутися в Харківську область, оскільки там щодо чоловіка проходив судовий процес. В червні - липні 2011 року вони знову приїхали в м.Нетішин для того, щоб зібрати документи, оскільки позивачка була вагітна. Під час приїзду, приблизно два тижні також проживали в гуртожитку в кімнатах [ADDRESS] області дитину. В жовтні 2012 року вона разом з чоловіком та дитиною приїхала в [ADDRESS], оскільки в них були фінансові проблеми, а бабуся обіцяла їм допомагати, якщо вони доглядатимуть за нею та дідусем. В лютому 2013 року між її чоловіком та дідусем виник конфлікт, тому вони разом з чоловіком і дитиною стали проживати в кімнатах № [ADDRESS], зі згоди сестри [PERSON]., яка там жила з чоловіком, двома дітьми та сестрою [PERSON]. 28 травня 2013 року позивачка пішла разом зі своїми дітьми та сестрою [PERSON] гуляти, а в цей час [PERSON] винесла її речі в складову кімнату і після повернення не впустила її в спірні кімнати № [ADDRESS], а згодом змінила замок у вхідних дверях в дане житло. На даний час позивачка разом з дітьми проживає в бабусі в [ADDRESS] Вважає, що в силу ст.64, 65 ЖК України як член сім'ї наймача набула рівного з батьками та сестрами права на користування кімнатами. На підставі наведеного, позивачка просить визнати за нею право на проживання в кімнатах [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у здійснені нею права користування кімнатами [ADDRESS], шляхом її вселення в зазначені жилі приміщення. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що дійсно позивачка без реєстрації проживала в кімнатах № [ADDRESS], але в січні 2011 року добровільно вибула на постійне місце проживання до матері [PERSON] в [ADDRESS] Після від'їзду вона ще приїжджала один чи два рази, останній в червні - липні 2011 року, ночувала в гуртожитку, а потім йшла до бабусі. Відповідачка пояснила, що неодноразово просила позивачку разом вирішити питання їх реєстрації у спірних кімнатах, але вона нічого не робила. 10 травня 2011 року рішенням Нетішинського міського суду за нею було визнано право на проживання в кімнатах № [ADDRESS], на підставі якого 01.06.2011 року вона там зареєструвалася разом з чоловіком та двома дітьми. Перебуваючи в смт.Орілька позивачка познайомилася з [PERSON] та стала проживати з ним однією сім'єю, а [INFO] року в них народився син [PERSON] В жовтні 2012 року на прохання їх бабусі [PERSON] позивачка разом з цивільним чоловіком і сином приїхали в м.Нетішин і стали проживати по [ADDRESS], де й зареєстрували дитину. На початку лютого 2013 року вночі позивачка попросилася переночувати в неї в спірних кімнатах, так як посварилася з бабусею [PERSON] Враховуючи те, що вона була з малолітнім сином та на останньому місяці вагітності, відповідачка дозволила їм залишитися. Після того, як [INFO] року позивачка в м.Нетішин народила сина [PERSON] вона забрала їх з пологового будинку до свого житла, оскільки її цивільний чоловік житла в м.Нетішин немав, а в бабусі був незадовільний стан здоров'я. Відповідачка зазначила, що в подальшому на її вимоги залишити кімнату в гуртожитку, позивачка постійно обіцяла знайти інше житло і переїхати, але нічого не робила для цього, тому 28 травня 2013 року вона заборонила їй проживати в себе. Вважає, що позивачка не набувала права на проживання в спірних кімнатах, так як має право проживати в [ADDRESS], де зареєстрована разом з дітьми. Представник відповідачки просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачка взагалі не набула права на проживання в спірних кімнатах, так як її батьки не дотримались встановленого порядку вселення та вчасно не зареєструвалися там. Крім того позивачка зареєстрована за іншою адресою, а в спірних кімнатах не проживала більше одного року без поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачка [PERSON], яка представляє інтереси малолітньої дочки [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник відповідача комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» в судовому засіданні пояснила, що гуртожиток по [ADDRESS] призначений для проживання малосімейних громадян і підпорядкований підприємству з 2001 року. До 2006 року нарахування плати за комунальні послуги здійснювалося залежно від кількості проживаючих, тому періодично комісії проводили обстеження кімнат, зокрема № [ADDRESS]. На ім'я [PERSON] був відкритий особовий рахунок для сплати комунальних послуг. Тому достовірно відомо, що до 2006 року в спірних кімнатах фактично проживали позивачка, відповідачка [PERSON], [PERSON] та їх мати [PERSON] З 2006 року плата за комунальні послуги стала нараховуватись залежно від площі займаних кімнат, тому хто саме проживав там з цього часу представнику невідомо. До підприємства неодноразово зверталася [PERSON] з проханням зареєструвати її та дітей в спірних кімнатах на підставі ордеру, але їй було відмовлено, оскільки ордер видавався в 1992 році на ім'я [PERSON] і на час звернення втратив свою чинність. Представник пояснила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, якщо судом буде встановлено, що позивачка не втратила право на проживання в спірних кімнатах. Представник третьої особи виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судове засідання надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що так як [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], фактично та постійно жили у спірних кімнатах, тому вони мають однакові права на проживання в них. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань. В судовому засіданні свідок [PERSON] - бабуся позивачки та відповідачки [PERSON]. пояснила, що ордер на вселення в кімнати [ADDRESS] був виданий [PERSON]., але з невідомих їй причин він, його дружина та діти не були там зареєстровані, хоча фактично проживали. Позивачка зареєстрована в її квартирі в [ADDRESS] з народження, але постійно жила в спірних кімнатах, поки не поїхала в Харківську область для того, щоб доглядати прабабусю. Коли приїжджала, то жила в гуртожитку. В минулому році вона повернулася та проживала декілька місяців в її квартирі. Після того як [PERSON] вигнала позивачку з дітьми зі спірних кімнат, то вона знову стала жити в неї. Останні два тижні в її квартирі проживає і малолітня [PERSON]. Свідок пояснила, що вона та її чоловік люди похилого віку, хворіють, тому їм важко проживати разом маленькими дітьми. Вважає, що позивачка має таке ж право на проживання в спірних кімнатах як і її сестра [PERSON] Свідок [PERSON] - бабуся позивачки та відповідачки [PERSON]. пояснила, що її син [PERSON], невістка та їх дочка [PERSON] заселилася в кімнати [ADDRESS] на підставі ордеру, але не зареєструвалися там. Після народження позивачки та [PERSON] вони також стали проживати там. Пізніше, коли [PERSON] вирішила через суд узаконити своє проживання в кімнатах, позивачка відмовилася брати в цьому участь, тому вона зареєструвалася сама. В цей час позивачка поїхала в Харківську область до матері, створила сім'ю. Вона іноді приїжджала і жила в бабусі по [ADDRESS]. Востаннє вона приїхала вагітна, з дитиною і чоловіком в кінці 2012 року та знову ж поселилася в бабусі, а коли та вигнала їх, [PERSON] впустила їх проживати до себе в спірні кімнати. Отже, судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON], його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] вселилися в кімнати [ADDRESS] на підставі ордеру № 1556 від 25.03.1992 року, однак не зареєструвалися там. Позивачка [PERSON] з народження по січень 2011 року фактично проживала без реєстрації в кімнатах [ADDRESS], хоча зареєстрована в [ADDRESS] В січні 2011 року вона поїхала в смт.Орілька Лозівського району Харківської області, але в тому ж році декілька раз приїжджала в м.Нетішин. Зокрема в червні - липні 2011 року позивачка приїжджала та ночувала в гуртожитку в спірних кімнатах, що підтвердила в судовому засіданні відповідачка [PERSON], отже вона не втрачала інтересу до цього житла. Пізніше в жовтні 2012 року позивачка на прохання бабусі [PERSON] приїхала з чоловіком і сином в м.Нетішин та стала проживати по [ADDRESS]. В лютому 2013 року зі згоди відповідачки [PERSON]. позивачка поселилася в спірних кімнатах. 28 травня 2013 року відповідачка [PERSON] заборонила їй проживати в кімнатах № [ADDRESS], винесла її речі в складову кімнату та змінила замок у вхідних дверях. Відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 травня 2011 року, за [PERSON] визнано право на проживання в кімнатах [ADDRESS] Згідно довідки комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" № 2479 від 12.09.2013 року, в [ADDRESS] проживають і зареєстровані [PERSON], її чоловік [PERSON], діти: [PERSON]., [PERSON] Згідно довідки комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" №1922 від 13.09.2013 року та поквартирної карточки, в [ADDRESS] проживають і зареєстровані [PERSON], дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], внучки [PERSON], [PERSON], правнуки [PERSON], [PERSON] Згідно свідоцтв про народження, в позивачки є двоє дітей: [PERSON], [INFO] року народження, який народився в смт.Орілька Лозівського району Харківської області та [PERSON], [INFO] року народження, який народився в м.Нетішин Хмельницької області. Відповідно до ст.65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч.1, 2 ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" N 2 від 12.04.1985 року, коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. З наведеного вбачається, що проживаючи з народження разом зі своїми батьками в кімнатах [ADDRESS], позивачка як член сім'ї набула рівного з іншими членами сім'ї права користуватися вказаним жилим приміщенням. Незважаючи на те, що позивачка тривалий час була відсутня в спірних кімнатах, з лютого 2013 року вона знову почала там проживати зі згоди своєї сестри [PERSON]., а тому не втратила права на вказану жилу площу. Згідно ст.ст.33, 47 Конституції України, держава гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Держава гарантує право на житло і створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Крім того, в пункті 15 Постанови Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" № 9 від 01.11.1996 року роз'яснено, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачка правомірно набула права на проживання в кімнатах [ADDRESS], однак відповідачка [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні вказаними кімнатами. Отже, порушені права позивачки підлягають захисту шляхом визнання за нею права на проживання в кімнатах [ADDRESS], а також слід зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у вселенні та користуванні спірними кімнатами.

Outcome: approved