Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

позивачка звернулась до відповідача з позовом про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що з 31.05.1995р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON], який розірваний 11.10.2012р., що підтверджується рішенням Стрийського міськрайонного суду від 11.10.2012р в справі №1323/5103/2012. За час перебування у зареєстрованому шлюбі ними набуто наступне майно: квартира №5 в будинку № 11 на вул. Успенській в м. Стрий Львівської області; банківський вклад в сумі 19305,80 доларів США, за які відповідач придбав автомобіль Mitsubishi Lancer, кузов №JMBSNCY1ACU004620, державний номерний знак ВС 9776 СТ. Оскільки вони не можуть досягти згоди про поділ даного майна, просила поділити спірне майно, виділивши їй квартиру, відповідачу автомобіль. В судове засідання позивачка не з’явилась, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з’явився, подав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав повністю, погодився на поділ спільного майна за варіантом, який запропонований позивачкою. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12-2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, тощо. Відповідно до вимог ст.ст.60,69,70,71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності; дружина та чоловік мають право на його поділ; у разі поділу частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.05.1995р. по 11.10.2012р. Зазначене підтверджується копією рішення Стрийського міськрайонного суду від 11.10.2012р. у справі № 1323/5103/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 278044 від 01.11.2012р., яке видане Стрийським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області, відповідач є власником автомобіля марки Mitsubishi модель Lancer, тип легковий седан-В, номер шасі №JMBSNCY1ACU004620, колір чорний, рік випуску 2012, державний номерний знак ВС 9776 СТ. Згідно з видатковою накладною № 1944/1210-31001 від 31.10.2012р. вартість даного автомобіля з врахування ПДВ становить 167066 грн. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1470546 від 12.09.2003р. який виданий Стрийським МБТІ ДК МБТІ та договором купівлі продажу від 01.08.2003р., реєстраційний № 1-3559, посвідчений Стрийською державною нотаріальною конторою, квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] Отже, наведені докази достовірно підтверджують, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбі, тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Враховуючи те, що розмір набутого у шлюбі майна та частки, які належатимуть кожній із сторін після поділу, визначені домовленістю між ними; сторони узгодили, що вартість автомобіля є рівноцінною вартості квартири; визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені нею у зв'язку із зверненням до суду та розглядом даної справи судові витрати, які становлять 229 грн. 41 коп., а також стягнути з відповідача 1441,25 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved