Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дорослого сина, який продовжує навчання. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вона та її представник [PERSON] суду пояснили, що дорослий син сторін [PERSON], [INFO], навчається на 5-му курсі денної форми навчання у вищому навчальному закладі - Київському національному економічному університеті ім. В.Гетьмана, і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків. Навчання є платним і становить 17 507,90 грн. за рік. Позивач обгрунту-вала витрати на навчання сина, його проїзд та харчування, і просила суд стягувати на її користь аліменти у розмірі 50% заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня пред»явлення позову і до закінчення сином навчання - 30 червня 2014 року. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частки його доходів. Представник [PERSON] зауважив, що його клієнт отримує стабільну заробітню плату та пенсію, і аліменти в розмірі 1/6 частки цих доходів щомісячно будуть становити більше 1000,00 грн. Представник просив врахувати, що на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатна мати-інвалід, яка потребує коштовного лікування у зв»язку з онкологічним захворюванням. Третя особа - [PERSON] - надіслав суду письмові пояснення, у яких висловився на підтримку позовних вимог своєї матері та просив суд вирішити справу без його участі (а.с. 35,36). Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 1990 року. Мають дорослого сина [PERSON], [INFO], який навчається у Київському національному економічному університеті ім. В. Гетьмана на 5-му курсі денної форми навчання, що підтверджується копією договору № 295646 від 15 серпня 2013 року (а.с. 5). Загальна вартість освітньої послуги становить 17 507,90 грн., час закінчення університету - 30 червня 2014 року (а.с. 6). Позивачка [PERSON] не працює. Фактично разом із сином проживає у м. Бровари, Київської області. [PERSON] стипендії не отримує, інших доходів також не має. Будь-яких даних про свої доходи і матеріальний стан [PERSON] суду не надала. Як вона стверджувала, утримувати сина їй допомагають батьки. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, має постійну роботу - працює старшим начальником відділень у ТОВ «Градосфера», його заробітна плата у період з червня по листопад 2013 року включно коливалася від 4957,31 грн. до 6629,46 грн. (а.с. 102). [PERSON] також отримує пенсію за вислугу років у сумі 2171,14 грн. на місяць. Мати відповідача [PERSON], [INFO], є інвалідом, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с. 104), отримує пенсію за віком у сумі 1237,68 грн., проживає окремо від відповідача у квартирі [ADDRESS]; крім відповідача має ще одного дорослого сина. Суд погоджується з тим, що мати відповідача за віком та станом здоров»я потребує допомоги від своїх дітей і отримує її, але достатніх доказів про те, що відповідач повністю утримує її, суду не надано. Виріщуючи спір, суд виходить із положень статті 199 Сімейного кодексу України про те, що в разі, коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливості надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, має стабільні доходи, інших утриманців не має. Підстав для стягнення аліментів у розмірі половини доходів відповідача немає, оскільки дорослий син має право також на отримання допомоги від своєї матері, яка також є працездатною особою. 1/6 частка доходів відповідача буде становити приблизно 1 200,00 -1300 грн. на місяць, що відповідає прожитковому мінімуму для працездатних осіб. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до частини 1 статті 88 ЦПК України - позивачеві пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно із статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] приймав участь у судовому засіданні 02.12.2013 року ( 41 хв.) та 23.12.2013 року ( 30 хв.), а всього 1 год.11 хвилин., що підлягає компенсації у сумі 576,42 грн. У відповідності до статті 85 ЦПК України позивачка має право на відшкодування її витрат, пов»язаних з явкою до суду. [PERSON] не працює, тому компенсація за відрив від звичайних занять визначається пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Визначена нею компенсація у 500 грн. за кожну поїздку нічим не обґрунтована і вимогам статті 85 ЦПК України не відповідає. Позивачка приймала участь у судовому засіданні 02 грудня 2013 року - компенсація за відрив від звичайних занять за один день становить 40,6 грн. (1218,00 грн./30 днів). З огляду на предмет спору - стягнення аліментів - частиною 1 статті 110 ЦПК України передбачена альтернативна територіальна підсудність справи - за вибором позивача позов може бути заявлений не тільки за місцезнаходженням відповідача, але й за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Зареєстрованим місцем проживання позивачки є [ADDRESS]. [PERSON] має право вільно обирати місце свого проживання або перебування, але законних підстав для компенсації заявлених нею транспортних витрат немає. Отже, пропорційне відшкодування понесених позивачкою судових витрат становить 205,67 грн. (витрати на правову допомогу 576,42 грн./3 = 192,14 грн. + компенсація за відрив від звичайних занять 40,06 грн./3 = 13,53 грн.). У державний бюджет з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: partial