Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Виконавчий комітет Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. Посилався на те, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], яка також є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] після розірвання шлюбу проживає окремо від дитини [PERSON] в с.Чудей Сторожинецького району Чернівецької області, жодного разу не відвідував дитину, не цікавився її здоров'ям, вихованням, навчанням, не надавав будь-якої матеріальної допомоги. Відомості про батька малолітньої дитини [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] проживає в с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, по місцю проживання характеризується з негативної сторони: веде аморальний спосіб життя, бродяжить, не користується авторитетом в односельчан, безвідповідально ставиться до виховання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, фактично без поважних причин самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей. З 07.09.2007 року дана сім'я перебуває на обліку в службі у справах дітей Сокирянської РДА та в Коболчинській сільській раді як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. При неодноразових обстеженнях матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] щоразу спостерігалось, що в будинку, в якому вона проживає, не створені належні умови для виховання, навчання та розвитку дітей, в житловому приміщенні брудно, речі розкидані, будинок без зручностей, в ньому відсутній належний запас продуктів харчування та твердого палива, в будинку порушений світловий та тепловий режим, санітарний стан. Питання про стан виконання батьківських обов'язків [PERSON] неодноразово заслуховувались на засіданнях виконавчого комітету Коболчинської сільської ради, однак вона не реагувала на вказані зауваження. Доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] вирішена рішенням виконавчого комітету Коболчинської сільської ради №15 від 29.03.2013 року, як органу опіки та піклування, та висновком №165 від 16.04.2013 року, що є необхідним для забезпечення дітям належного догляду, виховання, утримання та гармонійного розвитку. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], та [PERSON] позбавити батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON], передавши малолітніх [PERSON] та [PERSON] Сокирянській РДА для подальшого влаштування. Прокурор прокуратури Сокирянського району [PERSON], представники позивача [PERSON] та [PERSON], представники третьої особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. При цьому, представник позивача [PERSON] суду пояснила, що з травня 2013 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані відповідачкою в Хотинську школу-інтернат, де остання їх постійно відвідує, телефонує до них та на вихідні дні забирає додому, а в будні дні назад відвозить до школи. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. При цьому суду пояснила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням суду від 20.04.2004 року. Разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] вона проживала у житловому будинку її бабусі в с.Коболчин Сокирянського району. Постійного місця роботи у неї не має, отримує нерегулярні, мінливі доходи за рахунок виконання різноманітних робіт по селах району. Вважає необгрунтованими доводи позивача в тій частині, що вона бродяжила, оскільки на роботу в с.Білоусівка вона ходила пішки з с.Коболчин. На час її відсутності дітей залишала вдома, однак завжди просила доглянути за ними сусідку [PERSON] або свою старшу доньку. Батько її доньки [PERSON] будь-якої допомоги на її утримання не надає і життям дитини не цікавиться, оскільки з часу розлучення проживає окремо від них в с.Чудей Сторожинецького району. За порадою соціальних працівників та працівників сільської ради вона в травні 2013 року влаштувала своїх доньок в Хотинську школу-інтернат, оскільки в разі необхідності виходу на роботу, вона не має на кого залишати дітей. Однак, вона постійно відвідує дітей у школі, цікавиться їх життям та навчанням, на вихідні дні дозвілля проводить з дітьми, яких привозить в с.Білоусівка, де на даний час співмешкає з чоловіком, з яким має намір зареєструвати шлюб. Малолітні [PERSON] та [PERSON], думка яких була вислухана судом у відповідності до вимог ст.171 СК України, в судовому засіданні у присутності педагога [PERSON] пояснили, що на даний час вони навчаються в школі в м.Хотин. Під час навчання в школі до них постійно телефонує мати, з якою вони спілкуються, неодноразово мати приїжджала до них в школу, привозила подарунки та новий одяг, на вихідні дні забирає їх додому, де вони разом проводять час. Мати до них відносить добре і в подальшому вони бажають проживати лише з нею. Справа слухалась у відсутності відповідача [PERSON], який подав до суду письмову заяву, посвідчену 13.11.2013 року секретарем Чудейської сільської ради, в якій позовні вимоги виконкому Коболчинської сільської ради до нього про позбавлення батьківських прав визнав в повному об'ємі та не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу без його присутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, а також висловлену думку малолітніх дітей, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги виконавчого комітету Коболчинської сільської ради підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 21.10.1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.04.2004 року. Після розірвання шлюбу у відповідачки [PERSON] [INFO] року народилася донька [PERSON]. Відомості про батька дитини - [PERSON] в актовому записі про народження внесені у відповідності до ст.122 ч.2 СК України. [INFO] року у відповідачки [PERSON] народилася донька [PERSON], відомості про батька якої у актовому записі про народження внесені у відповідності до ст.135 ч.1 СК України. Згідно довідки виконкому Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №635 від 03.04.2013 року відповідачка [PERSON] та її малолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Згідно довідок Чудейської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №№2003,2005 від 06.06.2013 року відповідач [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в [ADDRESS] разом з дружиною, малолітнім сином, тещею та племінниками. З реєстраційного обліку в с.Коболчин відповідач [PERSON] знятий 06.06.2005 року, що підтверджується довідкою Коболчинської сільської ради №205 від 27.05.2013 року. Згідно досліджених в судовому засіданні актів обстеження умов проживання та актів соціального інспектування за період з квітня 2010 року по березень 2013 року встановлено, що відповідачка [PERSON] разом з своїми малолітніми дітьми проживає у 2-кімнатному житловому будинку, за яким закріплена земельна ділянка площею 0,36га. Вказаний будинок підключений до мереж електропостачання, опалення пічне, відсутнє водопостачання. В кімнатах будинку порушені санітарно-гігієнічні норми, а також світловий та тепловий режим. Із досліджених характеристик на малолітніх дітей відповідачів з місця навчання у Коболчинській ЗОШ І-ІІІ ступенів встановлено, що мати навчанням дітей на належному рівні не цікавиться, недостатньо приділяє уваги вихованню та зовнішньому вигляду дітей. Наведені обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які суду пояснювали, що відповідачка [PERSON] належним чином не займається вихованням своїх малолітніх доньок, не цікавиться їх навчанням та не створює належних умов для проживання та розвитку дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз.2 п.16 вказаної Постанови Пленуму ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи із сукупності досліджених в судовому засіданні доказів, судом з достовірністю встановлено факт ухилення відповідачки [PERSON] від виховання своїх малолітніх дітей в період часу з квітня 2010 року по березень 2013 року, оскільки, на думку суду, саме внаслідок винної поведінки відповідачки остання не піклувалася про духовний розвиток дітей, їх навчання, не спілкувалася з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надавала дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяла засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляла інтересу до їх внутрішнього світу та не створювала на належному рівні умов для отримання ними освіти. Разом з тим, із показів допитаних в судовому засіданні зазначених вище свідків, а також досліджених актів обстеження умов проживання та актів соціального інспектування за період з квітня 2010 року по березень 2013 року встановлено, що при неодноразовому відвідуванні сім'ї [PERSON] в будинку спостерігався запас продуктів харчування та наявність приготовленої їжі, в кімнаті будинку, окрім інших меблів, наявна парта, за якою навчаються її малолітні діти. Крім того, встановлено, що внаслідок важкого матеріального становища та можливості роботи у вечірній час, в травні 2013 року відповідачка [PERSON] влаштувала своїх малолітніх дітей на навчання в Хотинську школу-інтернат, де вона постійно відвідує дітей, привозячи подарунки та новий одяг, цікавиться їх життям та навчанням, на вихідні дні дітей привозить додому, де проводить з ними дозвілля. З наведених вище підстав суд не погоджується з висновком виконкому Коболчинської сільської ради як органу опіки та піклування в частині доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON], оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дітей. Натомість, судом з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки [PERSON], оскільки з часу народження дитини жодного разу не відвідував доньку, не цікавиться її здоров'ям, вихованням, навчанням, не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання. З цих підстав суд погоджується з висновком виконкому Коболчинської сільської ради як органу опіки та піклування в частині доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] Згідно вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до абз.2 п.18 вказаної вище Постанови Пленуму зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи ставлення відповідачки [PERSON] до своїх малолітніх дітей, їх взаємовідносини та висловлені в судовому засіданні думки малолітніх [PERSON] та [PERSON], які, цілком усвідомлюючи свою позицію, заперечували проти позбавлення батьківських прав їх матері, суд, виходячи виключно із інтересів дітей, вважає, що в задоволенні позову в частині заявлених позовних вимог до [PERSON] слід відмовити, однак вважає за доцільне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей, поклавши на виконавчий комітет Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та Службу у справах дітей Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області контроль за виконанням відповідачкою батьківських обов'язків.

Outcome: partial