overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

17 червня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 04.08.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У даному шлюбі мають неповнолітнього доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки із відповідачем на сьогодення фактично припинені, до чого призвела відсутність порозуміння та різні погляді на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не прибула, надавши заяву про визнання предявленого позову, якою просила вирішувати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Бондаренко». Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 04 серпня 2011 року, актовий запис № 420. У даному шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день вирішення справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

14 червня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20.11.1970 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені з 09 червня 2013 року, до чого призвела відсутність порозуміння та різні погляди на сімейне життя.. На примирення не згодна. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Просила розірвати шлюб, залишивши їй прізвище «Кошкош». Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому суд за наявності письмової згоди позивача вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Будинком одруження виконавчого комітету міської Ради депутатів трудящих міста Жданова Донецької області від 20 листопада 1970 року, актовий запис № 4375. Неповнолітніх дітей у шлюбі не мають. Про наявність спору майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже його не оспорює. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 114,70 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2011 року відділом РАЦС Чорнобаївського районного управління юстиції за актовим записом №90. В шлюбі дітей не мають. Мотивуючи тим, що подружнє життя не склалось, сторони мають різні погляди на життя, бажають укласти повторні шлюби, позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2011 року відділом РАЦС Чорнобаївського районного управління юстиції за актовим записом №90. В шлюбі дітей не мають. Судом з `ясовані фактичні взаємини подружжя: сторони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, сторони проживають окремо протягом року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 ЦПК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлені підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення суду, вимагає тривалого часу, суд, вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до п'яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обгрунтування вимог вказав, що з відповідачкою [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 23 грудня 2011року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З лютого 2013 року фактично шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинили. Шлюб розпався внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. З відповідачкою спільного господарства не ведуть, у кожного з них своє життя. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачкою розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач до судового засідання не зявився, про час і день розгляду справи повідомлений належним чином, та надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, предявлені вимоги позивача визнає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 371 (арк.спр. 5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору майнового характеру між сторонами не існує. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, доводи сторін про те, що їх сімейні стосунки відновленню не підлягають, а також небажання сторін жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки досліджені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Про відновлення свого дошлюбного прізвища відповідачка не заявила, що є виключно її правом і не потребує згоди позивача чи будь-якої іншої особи, тому їй слід залишити прізвище «Мирошниченко». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду повязаного з потребою у наведенні доводів, дачі аналізу доказам по справі, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Виходячи із вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 1997500,00 грн., посилаючись на те, що не дивлячись на те, що строк договору сплинув 01.01.2012 року, [PERSON] до теперішнього часу борг не повернув. Просив стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 01.03.2011 року [PERSON] зайняв у нього гроші в розмірі 1995500,00 грн. Після спливу терміну повернення боргу, позивач неодноразово намагався повернути свої кошти, але відповідач ухилявся від виконання зобовязання. В судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання належним чином відповідач не зявився. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 01 березня 2011 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON] отримав гроші в сумі 1995500,00 грн., які зобовязався повернути до 01.01.2012 року. Договір укладено в письмовій формі та підписано сторонами. Також [PERSON] надано розписку про отримання грошей від 01 березня 2011 року. Гроші [PERSON] отримав, однак до теперішнього часу борг не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Оскільки борг не повернуто, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 1997500,00 грн. підлягають задоволенню. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми, мотивуючи тим, що 15.11.2007 р. остання в рахунок придбання будинку №57 по вул. Кірова в с. Багате Ізмаїльського району, отримала від неї суму грошову суму в розмірі 3 000,00 дол. США, про що свідчить розписка від 15.11.2007 р. Однак, відповідач від виконання свого обовязку щодо укладення договору купівлі-продажу або повернення суми авансу ухиляється. Позовні вимоги до [PERSON] у судовому засіданні позивач підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови. Судом встановлено, що 15.11.2007 р. сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу будинку №57 по вул. Кірова в с. Багате Ізмаїльського району, що належить [PERSON] В рахунок продажу будинку позивач передав відповідачу суму в розмірі 3000,00 дол. США, про отримання якої складено розписку (а.с.4). Проте, оскільки угода не була укладена, а сторони лише виразили свій намір укласти такий договір у майбутньому, суд виходить з того, що фактично позивачем було передано відповідачу суму авансу, про повернення якого позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 22 червня 2012 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 328. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З березня 2013 року вони фактично припинили шлюбні відносини, в результаті чого відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, не працює. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до повноліття дитини та на своє утримання в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі, згодний платити аліменти на утримання дитини та дружини в розмірі 1/4 частини доходів на кожного. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та про народження дитини. Встановлено, що дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має таку можливість. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням матеріального стану відповідача суд вважає, що відповідач має можливість надавати дитині та дружині матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку кожному. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою і просить постановити рішення, яким встановити, що вона була дружиною [PERSON], який помер 05.11.1999 року, і прізвище якого у свідоцтві про одруження записано неправильно [PERSON], замість Поліник. В заяві заявниця посилається на ті обставини, що 05 листопада 1949 року зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище якого у свідоцтві про одруження було записано неправильноПолінник. В листопаді 1999 року її чоловік помер, однак після його смерті залишилось спадкове майно. В даний час заявниця бажає оформити свої права на спадкове майно після смерті чоловіка, однак перешкодою до цього є те, що у свідоцтві про одруження прізвище її чоловіка записано неправильно "Полінник" замість "Поліник". У всіх інших документах, а саме, в свідоцтві про смерть, свідоцтві про народження, його прізвище записано правильно, "Поліник". Тому, на даний час не може довести, що [PERSON], який помер в 1999 році був її чоловіком. Встановити факт родинних відносин іншим шляхом, крім судового порядку заявниця не може. Заявниця [PERSON] подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, а також у заяві зазначила, що підтримує заявлені вимоги і просить задовольнити з викладених у заяві підстав. Представник Медухівської сільської ради також подав до суду письмову заяву, із змісту якої вбачається, що не заперечує відносно заявлених вимог заявниці, справу просить розглядати у відсутності представника Медухівської сільської ради. Дослідивши представлені доводи заявниці та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05 листопада 1949 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про одруження. Однак, як вбачається з свідоцтва про одруження, чоловіка заявниці було записано неправильно "Полінник" замість "Поліник". З довідки виданої виконавчим комітетом Медухівської сільської ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж сама особа, і що [PERSON], який помер 05.11.1999 року був її чоловіком. В даний час заявниця бажає оформити свої права на спадщину, але перешкодою до цього є те, що у свідоцтві про одруження прізвище її чоловіка записано неправильно "Полінник" замість "Поліник". Тому встановити факт родинних відносин іншим шляхом, крім судового порядку заявниця не може. Медухівська сільська рада щодо встановлення факту родинних відносин заявниці не заперечує, про що свідчить письмова заява. Згідно ст. 256 ЦПК України належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 317, 319, 392, 1233,1258 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Олешнянської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 16.06.2012 року. Позивач являється спадкоємцем після смерті матері, але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропущення строку вважає поважною, оскільки пропустила строк у звязку з необізнаністю в діючому законодавстві. В судове засідання позивач не зявився, заявивши клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором, в сумі 21927 грн. 96 коп., зазначивши, що 27.12.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н за яким остання отримала кредит в розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,0 % на рік за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Згідно умов договору [PERSON] зобовязана щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом. Всупереч умовам договору [PERSON] своєчасно не здійснювала платежів, тобто зобовязання за вказаним договором не виконала, а тому позивач просить стягнути вказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором.

Outcome: approved