Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-26 00:00:00

21.05.2012 року до суду звернуся [PERSON] з зазначеним позовом, який в подальшому уточнив в порядку ст. 31 ЦПК України. Так, позивач посилаючись на проживання позивача в квартирі та понесення ним витрат на утримання квартири, в той час як відповідачі мешкають в окремому будинку, просить суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] та передати в користування позивача житлову кімнату № 6 площею 21,0 м2 з балконом, в користування відповідачів [PERSON] та [PERSON] виділити в користування житлову кімнату № 7 площею 13,2 м2 з лоджією № 8 площею 3,0 м2, житлову кімнату № 5 площею 17,7 м2, а також залишити в спільному користуванні кухню № 4 площею 10,0 м2 з балконом, туалет № 2 площею 1,8 м2, ванну кімнату № 3 площею 2,8 м2, коридор № 1 площею 9,7 м2. Правовими підставами для задоволення позову визначає положення ч. 3 ст. 358 ЦК України. 03.09.2012 року до суду звернулись [PERSON], [PERSON] з зустрічним позовом, в якому посилаючись на чинення їм з боку [PERSON] перешкод в користуванні належними їм частинами квартири, а також на незгоду з запропонованим [PERSON] порядком користування квартирою, просять суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] та передати в користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату № 7 площею 13,2 м2 з лоджією № 8 площею 3,0 м2, житлову кімнату № 6 площею 21,0 м2 з балконом, в користування відповідача [PERSON] виділити в користування житлову кімнату № 5 площею 17,7 м2, а також залишити в спільному користуванні кухню № 4 площею 10,0 м2 з балконом, туалет № 2 площею 1,8 м2, ванну кімнату № 3 площею 2,8 м2, коридор № 1 площею 9,7 м2; зобов'язати [PERSON] усунути позивачам за зустрічним позовом перешкоди в користуванні квартирою шляхом допуску їх до квартири та передачі їм двох екземплярів ключів; вселити [PERSON] та [PERSON] до квартири [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] не чинити їм перешкоди в користуванні квартирою. Ухвалою від 03.09.2012 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду разом з основним позовом. В судове засідання позивач за основним позовом не з'явився, в попередніх судових засіданнях підтримав свої позовні вимоги та заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог. Зазначив, що будь-яких претензій до відповідача [PERSON] не має, його права цей відповідач не порушує. Не чинив перешкод в користуванні квартирою [PERSON] та [PERSON] Коли [PERSON] приїздила в лютому 2012 року він її не пустив внаслідок перебування його матері у важкому стані з метою усунення можливості перенесення нею емоційних переживань. У судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримав уточнені позовні вимоги, заперечує проти задоволення зустрічного позову в повному обсязі в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог. Відповідач за основним позовом [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення основного позову з тих підстав, що будь-яким чином не порушує прав позивача на користування квартирою, він сам мешкає в квартирі, в зв'язку з чим користується нею в повному обсязі. Щодо зустрічного позову, який підтримала, зазначає, що в частині вимог про визначення порядку користування квартирою її звернення з позовом викликано необхідністю активного захисту проти вимог позивача за первинним позовом, вона бажає користуватись найменшою кімнатою № 7 площею 13,2 м2 з лоджією № 8 площею 3,0 м2; в частині вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкоди, передачі комплекту ключів, вселення своє звернення мотивує тим, що [PERSON] не пускає її в квартиру, в будинку в якому вона мешкає незручно проживати в зимовий період, так як витрати на тверде паливо є недоцільними. Їх дочка - відповідач [PERSON] постійно мешкає в м. Мелітополь. Представник відповідачів за основним позовом заперечив проти задоволення основного позову з підстав його необґрунтованості, так як відповідачами його права не порушуються, вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], запрошених за клопотанням відповідача за основним позовом, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні основного позову та відмовити в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] по 1/3 частині кожний. Квартира складається з коридору № 1 площею 9,7 м2, туалету № 2 площею 1,8 м2, ванної кімнати № 3 площею 2,8 м2, кухні № 4 площею 10,0 м2, житлової кімнати № 5 площею 17,7 м2, житлової кімнати № 6 площею 21,0 м2 з балконом, житлової кімнати № 7 площею 13,2 м2 з лоджією № 8 площею 3,0 м2. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності, довідкою КП БТІ ДРОНМ СМР, технічним паспортом на квартиру. Фактично, в спірній квартирі проживали батьки позивача [PERSON], які переїхали з м. Москва РФ. Сторони в цей час проживали в [ADDRESS]. В грудні 2011 року [PERSON] переїхав мешкати в спірну квартиру з метою допомоги своїм батькам, які були похилого віку та потребували за станом здоров'я стороннього догляду. Позивач мешкає самостійно по теперішній час. Під час переїзду позивача до батьків між ним та відповідачем [PERSON] виник конфлікт, на думку позивача внаслідок ненадання допомоги з боку відповідача та їх дітей батькам позивача, на думку відповідача в зв'язку з перебуванням позивача в секті. При цьому [PERSON] визнає наявність непорозумінь (складних відносин) з матір'ю позивача - [PERSON] Ці конфлікти не стосується порядку користування набутого ними нерухомого майна та не є предметом спору. Зазначені обставини не заперечуються сторонами та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають додатковому доказуванню. Також сторонами не заперечується факт проживання відповідача за основним позовом [PERSON] тривалий час в м. Мелітополь Запорізької області. Відповідно до свідчень [PERSON], яка спільно мешкає з братом відповідача [PERSON] в м. Одесі, вона разом з ним приїздила до м. Севастополя 08-09 серпня 2012 року. Їм стало відомо про конфлікт, що виник між [PERSON] та [PERSON] та вони вирішили допомогти їм в розв'язанні конфлікту. Для цього вони поїхали до спірної квартири, [PERSON] був дома. Проте він відмовився від розмови та не пустив їх до квартири мотивуючи тим, що не бажає розмовляти. Вважає що єдиним виходом з ситуації, що склалась, є перемовини між сторонами. Відповідно до свідчень [PERSON], який є братом [PERSON], в серпні 2012 року він з [PERSON] приїздив до сестри та вони спробували примирити [PERSON] та [PERSON], проте це не вдалось, так як [PERSON] їх не пустив до квартири мотивуючи небажанням розмовляти. При цьому свідок зазначає, що у [PERSON] був ключ від під'їзду. Також свідку відомо зі слів [PERSON], що [PERSON] не пустив її з сином [PERSON] до квартири коли вони приїздили допомогти по догляду з матір'ю позивача. Відповідно до свідчень [PERSON], який є сином [PERSON] та [PERSON], він разом з матір'ю двічі (початок лютого 2012, 23.02.2012 року) приїздив до квартири, проте батько до квартири матір до квартири не пустив, посилаючись на те, що бабуся перебуває у важкому стані. Свідок до квартири не бажав заходити та перебував окремо від них. В другий раз батьки сиділи у дворі будинку та розмовляли, в цей раз також мати не зайшла до квартири. Підтверджує, що між батьками виник конфлікт з приводу участі батька в секті. При цьому зазначає, що й у нього виник конфлікт з батьком, так як батько навіть не повідомив про смерть бабусі [PERSON] Відповідно до свідчень свідка [PERSON], який є сином [PERSON], [PERSON], в грудні 2011 року йому подзвонила мати та повідомила, що вони посварились та батько поїхав доглядати своїх батьків. Через деякий час свідок привозив мати та сестру [PERSON] до будинку де мешкали батьки батька, вони привезли речі. Вони розмовляли з батьком, проте про що йому невідомо, так як він не підходив до них. Після розмови вони поїхали додому, речі завезли назад. Окрім свідчень зазначених свідків стороною відповідача за основним позовом надано лист від 05.10.2012 року на адресу прокурора щодо відмови у допуску позивачем її в квартиру, а також лист прокуратури від 11.12.2012 року, яким прокурор надав рекомендації звернення до суду. Суд приходить до висновку, що зазначені докази є неналежними відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, так як зустрічний позов поданий 03.09.2012 року - тобто раніше ніж звернення до прокуратури, а тому є штучно створеними для підтвердження обґрунтувань позову. Відповідно до ст.3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб в межах заявлених позовних і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (п.1 ст. 60 ЦПК) З урахуванням зазначених положень, аналізуючи надані докази в їх сукупності, з урахуванням визнаних сторонами обставин, суд приходить до наступних висновків. Позивачем за первісним позовом в порушення ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надано доказів, які б підтвердили будь які дії заявлених відповідачів, з яких би вбачалось порушення, невизнання або оспорювання прав та законних інтересів позивача щодо користування спірним житлом. Напроти, сторонами визнано, та підтверджено свідченнями свідків, що позивач мешкає в квартирі один та самостійно користується квартирою в цілому. Також, позивачем за первинним позовом зазначається, що будь-яких претензій до відповідача [PERSON] він не має. За таких обставин підстав для захисту прав позивача в порядку ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України у спосіб передбачений ч. 3 ст. 358 ЦК України не вбачається. Також, позивачем за первинним позовом не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили заявлений ним порядок користування квартирою таким, що відповідає його частині у спільній сумісній власності. Крім того, як вбачається з визнаних сторонами обставин, позивач вважає, що відповідачу [PERSON] слід виділити в користування житлову кімнату № 7 площею 13,2 м2 з лоджією № 8 площею 3,0 м2. Така ж сама позиція по визначенню порядку користування заявлена і в зустрічному позові [PERSON], тобто між ними спору щодо порядку користування квартирою не виникло, що також унеможливлює задоволення її зустрічного позову в цій частині. В частині вимог про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов'язання відповідача не чинити перешкод, передати комплект ключів, вселення позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано належних та допустимих доказів чинення відповідачем таких перешкод. Напроти, з визнаних сторонами обставин та свідчень свідків вбачається, що [PERSON] не пустив [PERSON] до квартири двічі в лютому 2012 року з підстав необхідності уникнення емоційних переживань його хворої матері - [PERSON], яка перебувала у важкому стані та мешкала на той час в квартирі, які могли виникнути внаслідок складних відносин з [PERSON]; в серпні 2012 року не пустив [PERSON], [PERSON], [PERSON] в зв'язку з небажанням розмовляти з ними щодо конфлікту, виниклого між ним та [PERSON] Зазначені обставини були ситуативними та, на думку суду, не підтверджують чинення перешкод в користуванні [PERSON] квартирою. З підстав недоведеності порушення, оспорювання чи невизнання права позивача на користування квартирою, чинення відповідачем перешкод в користуванні квартирою, а також ненадання доказів, які б підтвердили відповідність частки позивача заявленим вимогам, також не підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, зобов'язання вчинити певні дії, вселення, визначення порядку користування квартирою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі покладаються на сторін в сплаченому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed