Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 26 квітня 2008 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 13/100 частин індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Надрічна № 31/31 в м. Біла Церква Київської області. В передбачений ст. 1268 Цивільного кодексу України шестимісячний строк позивач прийняв спадщину, так як звернувся до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори для оформлення спадкового будинку. 10 жовтня 2013 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено, так як дублікат договору дарування не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: не зареєстрований відповідно до закону. У звязку з цим позивач змушений звернутися до суду з позовом, яким просить суд визнати за ним право власності на спадковий будинок. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, підтримала позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмове клопотання, в якому позов визнав повністю, просить справу заслухати в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в суді встановлено, що 26 квітня 2008 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ОК №174332, виданим відділом РАЦС [PERSON] МРУЮ Київської області на підставі актового запису №733. В день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 13/100 частин індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами за № 31/31 по вул. Надрічна у м. Біла Церква Київської області. Право власності на нерухомість покійна набула на підставі договору дарування від 20.09.2005 року, посвідченого Другою [PERSON] міською державною нотаріальною конторою і зареєстровано в реєстрі за № 2-5825. Спадкоємцем за законом першої черги являється позивач по справі. Позивач в установлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де в цей же день була заведена спадкова справа за № 374/2008. 10 жовтня 2013 року позивач звернувся до Другої [PERSON] міської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому постановою від 10.10.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва, так як поданий ним дублікат договору дарування від 20.09.2005 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року, уразі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п.2.3, 3.3, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач у відповідності до ст. 1269 ЦК України вчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто фактично і юридично її прийняв. Вищезазначені обставини повністю підтверджені наданими суду копіями документів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому позов слід задовольнити і слід визнати за позивачем право власності на спадковий будинок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved