Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

05.08.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальне управління Держгірпромнагляду по Донецькій області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді Дніпропетровської області, в якому просить встановити факт нещасного випадку на підприємстві у Філії «Соцвугілля» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля», що стався зі мною 21 вересня 2010 року о 8 годині 50 хвилин під час виконання трудових обов'язків на транспортному засобі, що належить підприємству - автомобілі ВАЗ 21093 державний номерний знак [NUMBER], і визнати його таким, що пов'язаний з виробництвом та страховим, визнати недійсним та відмінити акт про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою Н-5 від 30.04.2013 року, про нещасний випадок, що стався зі мною 21 вересня 2010 року о 8 годині 50 хвилин під час виконання трудових обов'язків, зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Павлоградвугілля» призначити комісію з розслідування нещасного випадку, що стався зі мною під час роботи у Філії «Соцвугілля» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» 21.09.2010 року о 8 годині 50 хвилин під час виконання трудових обов'язків на транспортному засобі, що належить підприємству - автомобілі ВАЗ 21093 державний номерний знак [NUMBER], з яким сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого мені були завдані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку і забою потиличної частини для складення акту за формою Н-1 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом. Позов мотивовано тим, що 21 вересня 2010 року о 8 годині 50 хвилин під час виконання трудових обов'язків позивач отримав виробничу травму при наступних обставинах: їхав на задньому сидінні автомобілі ВАЗ 21093 державний номерний знак [NUMBER], що належить відповідачу у службових справах в адміністрацію ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Автомобілем керував водій автодільниці пасажирських перевезень Павлоградської автомобільної колони Філії «Павлоградська автобаза» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» - [PERSON] У місті Павлограді Дніпропетровської області, в районі перехрестя вулиць Дніпровська та вулиці Плеханова водій автомобіля [PERSON], зупинився перед пішохідним переходом для пропуску пішохода. В цей час водій [PERSON], керуючи автомобілем «Ідеал» державний номерний знак [NUMBER], що рухався позаду не витримав безпечної дистанції, та скоїв наїзд на автомобіль ВАЗ 21093 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події позивач отримав травму голови і машиною швидкої допомоги був доставлений до Павлоградської центральної районної лікарні. Після огляду мене хірургом і невропатологом в цей же день був виставлений діагноз: струс головного мозку, забій потиличної частини голови, запропонована госпіталізація у хірургічне відділення, але від госпіталізації позивач відмовився, було призначені амбулаторне лікування, яке позивач проходив з 21.09. по 05.10.2010 року. Павлоградська центральна районна лікарня 22.09.2010 року на адресу ПАТ «ДТЕК. Павлоградвугілля» відправила екстрене повідомлення № 1449 від 22.09.2010 року про звернення позивача до лікарні 21.09.2010 року. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я 06.10.2010 року позивач вимушений був звернутися до Павлоградської центральної районної лікарні (яка на той час мала назву Павлоградська районна лікарня), був оглянутий лікарями хірургом та невропатологом, в ході огляду встановлено діагноз: струс головного мозку, забій потиличної частини голови, як наслідок автотранспортної події, що трапилася 21.09.2010 року. У зв'язку з вказаним діагнозом позивач був госпіталізований у хірургічне відділення лікарні, де проходив лікування в умовах стаціонару з 06.10.2010 року до 15.10.2010 року. У зв'язку з перенесеною травмою стан здоров'я позивача погіршився і з 11.12.2012 року по 25.12.2012 року, позивач знову вимушений був лікуватися в умовах стаціонару. 02.01.2013 року позивач звернувся до Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 21.09.2010 року під час виконання ним трудових обов'язків. Розпорядженням Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 03.01.2013 року була утворена комісія у складі: експерта з охорони праці ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Павлограді Кузьмінова О.В., головного технічного інспектора праці обласної організації НПГУ ЗД Колісник О.Д., начальника відділу з ремонту та експлуатації Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Фещенко Ю.Ю., керівника департаменту по управлінню персоналом Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Онищенко Т.Г. 21.01.2013 року комісією був складений акт, який затверджений директором Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за формою Н-5, не дивлячись на те, що причиною нещасного випадку в акті зазначено порушення Правил безпеку руху водієм [PERSON], який порушив вимоги п.12.1 ПДР. А саме: не вибрав безпечну дистанцію та безпечний інтервал між автотранспортними засобами, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Не погодившись з вказаним актом 25.01.2013 року позивач звернувся із заявою до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області про розслідування вказаного нещасного випадку, що стався з позивачем під час виконання трудових обов'язків. Територіальне управління Держгірпромнагляду у Донецькій області 20.02.2013 року повідомило позивача, що перевірку фактів викладених у заяві було доручено провести Павлоградській ДГТІ. Заступником начальника Павлоградської ДГТІ Шептунцовим Ю.О. був винесений припис за формою Н-9 від 05.02.2013 року № 2/5/2-14 виконуючому обов'язки генерального директора ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Вороніну С.А. про проведення повторного розслідування нещасного випадку з наступним складанням і затвердженням актів відповідної форми. Розпорядженням № 38 від 05.02.2013 року по ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» була створена комісія з додаткового розслідування нещасного випадку, що стався 21.09.2010 року. Комісією Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у складі: керівника департаменту з забезпечення господарської діяльності та технічного обслуговування Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Зубенко Д.П., експерта з охорони праці ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Павлограді Кузьмінова О.В., головного технічного інспектора праці обласної організації НПГУ ЗД Колісник О.Д., начальника відділу кадрів Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Пойманової І.Г., провідного фахівця з охорони праці Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Косоног О.О., провідного юрисконсульта «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Черкашиної Е.О. 20 лютого 2013 року був скасований попередній акт за формою Н-5 від 21.01.2013 року та складений новий акт за формою Н-5, так як комісія не визнала нещасний випадок, що стався 21.09.2010 року таким, що пов'язаний з виробництвом, вказавши ті ж самі причини нещасного випадку, що були вказані у попередньому акті. 01.03.2013 року позивач звернувся до начальника Територіального управління Держгірпромнагляду по Донецькій області про внесення припису за формою Н-9 про визнання нещасного випадку, що стався з позивачем 21.09.2010 року виробничим та зобов'язати ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» переглянути акт за формою Н-5 від 20.02.2013 року, і скласти акт по формі Н-1. На підставі припису від 13.03.2013 року № 021-2/17 виданого заступником начальника Павлоградської ДГТІ 15.03.2013 року розпорядженням № 76 Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» була створена комісія у складі начальника вугільного складу Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Васильченко Л.П., експерта з охорони праці ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Павлограді Кузьмінова О.В., головного технічного інспектора праці обласної організації НПГУ ЗД Колісник О.Д., провідного фахівця з охорони праці Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Косоног О.О.. провідного юрисконсульта «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Черкашиної Е.О. для проведення додаткового розслідування нещасного випадку, що стався 21.09.2010 року. 30.04.2013 року комісія скасувала акт за формою Н-5 від 20.02.2013 року та склала новий акт за формою Н-5, вказавши у акті про те, що нещасний випадок, що стався з позивачем визнати таким, що не пов'язаний з виробництвом, акт за формою Н-1 не складати. В даному акті вказано, що нових обставин нещасного випадку не виявлено, у складанні акту за формою Н-1 відмовлено. Не погодившись з актом за формою Н-5 позивач звернувся до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області про надання припису за формою Н-9, повторне розслідування нещасного випадку, що стався 21.09.2010 року. Своїм листом від 03.06.2013 року позивачу було повідомлено, що повторно заява розглядатися не буде, а у випадку незгоди з рішенням комісії позивач може оскаржити рішення комісії підприємства у судовому порядку. В судовому засіданні позивач, представник позивача просили задовольнити позов, посилаючись на доводи, викладені в позові. Представник позивача наголосив, що позов підлягає задоволенню на підставі, зокрема, п.16 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1112 від 25.08.2004 року. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені в запереченнях на позов, вказав, що згідно п.7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1232 від 30.11.2011 року, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, який призвів до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, однак втрати позивачем працездатності на один робочий день чи більше не було. В судовому засіданні представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді Дніпропетровської області просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник Територіального управління Держгірпромнагляду по Донецькій області при вирішенні справи покладався на розсуд суду. З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного. 21.09.2010 року сталась дорожньо-транспортна пригода, водій транспортного засобу «Ідеал» [PERSON] не витримав безпечної дистанції руху та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093 під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення №3-5164/2010 потерпілі не вказані. Однак, як вбачається з показів свідків [PERSON], [PERSON] під час зіткнення у автомобілі ВАЗ 21093 під керуванням водія [PERSON] знаходились [PERSON] та [PERSON] 21.09.2010 року [PERSON] звертався до лікарні після ДТП, проте від госпіталізації відмовився. В подальшому [PERSON] звернувся до лікарні 06.10.2010 року у зв'язку з погіршенням здоров'я, 06.10.2010 року його було госпіталізовано, з 06.10.2010 року по 15.10.2010 року знаходився на лікуванні. Згідно висновків експертизи №218 струс головного мозку та забій потиличної області голови, які встановлені при огляді хірургом і невропатологом Павлоградської ЦРБ 21.09.2010 року [PERSON], згідно наданої медичної документації (амбулаторна картка, історії хвороби №4765, №5243/662, виписний епікриз №4689), даних обстеження членами експертної комісії, виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі о такі, можливо і за умов ДТП, струс головного мозку та забій потиличної області голови, який був встановлений при лікуванні [PERSON] у хірургічному відділенні Павлоградської ЦРБ з 06.10.2010 року по 15.10.2010 року згідно історії хвороби №4765 є наслідком травми голови, що сталася 21.09.2010р. Також експертами зазначено, що при аналізі наданої медичної документації у гр. [PERSON] встановлено: енцефалопатія 2-го ступеню складного ґенезу з розсіяною неврологічною симптоматикою, помірним паркінсонівським синдромом, координаторною недостатністю, астено-вегетативним синдромом. При огляді гр. [PERSON], на момент проведення експертизи, відсутні об'єктивні дані за паркінсонівський синдром (немає відповідності до критеріїв ІЖ РБВВ), підстави для встановлення діагнозу «наслідки черепно-мозкової травми від 21.09.2010р.», відсутні. Згідно до методичних рекомендацій «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку» ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - Київ: 2009), черепно-мозкова травма, струс головного мозку проявляється функціональними, а не органічними порушеннями головного мозку. Факт наявності на комп'ютерному дослідженні головного мозку від 24.12.2012р. «расширение подпаутинных пространств, цистерн» не є підставою для висновку про причинний зв'язок з травмою 21.09.2010р. Дані патологічні зміни можуть бути наслідком судинної патології головного мозку. [PERSON] 02.01.2013 року звернувся до Філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 21.09.2010 року. Проте комісіями з розслідування нещасного випадку, який стався 21.09.2010 року з позивачем, було складено акти про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою Н-5 від 21.01.2013 року, від 20.02.2013 року, які в подальшому були скасовані, 30.04.2013 року комісією з розслідування нещасного випадку, який стався 21.09.2010 року з позивачем, було складено також акт про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом за формою Н-5. Згідно ст.171 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 1 п. 40 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1112 від 25.08.2004 року, який діяв на момент настання нещасного випадку, спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я; випадки смерті працівників на підприємстві; випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов'язків; нещасні випадки з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого(за рішенням органів Держнаглядохоронпраці). Це передбачено також абзацом 1 п. 36 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1232 від 30.11.2011 року, який є чинним на момент постановлення рішення суду. Відповідно до абз. 2 п. 36 Порядку № 1232, спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держгірпромнагляду або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми. Пунктом 38 Порядку передбачено, що посадова особа органу Держнаглядохоронпраці має право у разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт форми Н-5, акт форми Н-1 (або форми НПВ) чи незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, із змістом акта форми Н-5, акта форми Н-І (або форми НПВ), надходження скарги або незгоди з висновками розслідування про обставини та причини нещасного випадку чи приховання нещасного випадку видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду - у разі нещасного випадку з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, приписи за формою Н-9 згідно з додатком 8 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), визнання чи невизнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом і складення акта форми Н-1 (або форми НПВ). Як вбачається з листа комунального закладу «Павлоградська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 20.02.2013 року №330 у відповідності з класифікатором травм (наказ МОЗ України від 04.07.2007 року №370) травма та діагноз, поставлений [PERSON] в момент звернення та при госпіталізації на стаціонарному лікуванні, є легкого ступеня тяжкості (а.с.99). В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов, посилаючись, зокрема, на п.16 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1112 від 25.08.2004 року, згідно якого нещасні випадки, пов'язані із завданням тілесних ушкоджень іншою особою, або вбивство працівника під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків чи дій в інтересах підприємства незалежно від порушення кримінальної справи розслідуються відповідно до цього Порядку. Такі випадки визнаються пов'язаними з виробництвом (крім випадків, що сталися з особистих мотивів). Проте згідно пунктів 14, 18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1112 від 25.08.2004 року, визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця. Не визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками: під час використання ними в особистих цілях транспортних засобів, машин, механізмів, устатковання, інструментів, що належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності). Під час розгляду справи, позивачем, представником позивача не було доведено належними засобами доказування, що нещасний випадок, який стався 21.09.2010 року з позивачем, стався під час виконання чи у зв'язку з виконанням позивачем трудових (посадових) обов'язків чи дій в інтересах підприємства, суду не було надано посвідчення про відрядження, наказу про відрядження, службового завдання, доручення роботодавця тощо. Свідок [PERSON], водій Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", якого було допитано в судовому засіданні пояснив суду, що 21.09.2010 року отримав службове завдання відвезти дівчину, робітника РСУ, для здійснення ремонтних робіт, в автомобілі з ними також їхав [PERSON], начальник РСУ, який сидів на задньому сидінні, проте куди їхав [PERSON] водій пояснити не міг, оскільки відомостей таких не мав. Свідок [PERSON], робітник РСУ, яка була присутня при дорожньо-транспортній пригоді 21.09.2010 року, також не підтвердила, що [PERSON] їхав 21.09.2010 року за службовим завданням, вказала, що вона їхала виконувати ремонтні роботи за службовим завданням, а [PERSON] їхав у своїх справах до керівництва, директора, на питання суду за яким завданням їхав [PERSON] відповісти не змогла, вказала, що позивач їхав у своїх справах. При цьому жоден зі свідків не бачив [PERSON] в момент зіткнення, оскільки обидва займали передні сидіння автомобіля. Відповідно до п.9 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1112 від 25.08.2004 року, лікувально-профілактичний заклад повинен про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві без направлення підприємства передати протягом доби з використанням засобів зв'язку екстрене повідомлення за формою згідно з додатком 1: підприємству, де працює потерпілий; робочому органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, де працює потерпілий, або за місцем настання нещасного випадку з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно; установі (закладу) державної санітарно-епідеміологічної служби (далі - установа державної санітарно-епідеміологічної служби), які обслуговують підприємство, де працює потерпілий, або такій установі за місцем настання нещасного випадку з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, - у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння). Проте як вбачається з матеріалів справи, комунальним закладом «Павлоградська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» 22.09.2010 року направлено екстрене повідомлення за формою, яка встановлена згідно Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1232 від 30.11.2011 року, вказаного Порядку не було на час, коли стався нещасний випадок 21.09.2010 року (а.с.84). Станом на 21.09.2010 року, дату, коли стався нещасний випадок та станом на 22.09.2010 року, дату направлення екстреного повідомлення, діяв Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ України № 1112 від 25.08.2004 року, при цьому форма екстреного повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві, яка встановлена вказаним Порядком у Додатку №1 відрізняється від форми екстреного повідомлення, яке згідно даних КЗ «Павлоградська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» було направлено 22.09.2010 року, а саме відрізняються пункти 2, 4, 6, 8 форми екстреного повідомлення, форма екстреного повідомлення, направленого 22.09.2010 року повністю співпадає з формою, встановленою Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ України № 1232 від 30.11.2011 року. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed