Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу до відповідача [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики. Згідно домовленостей між сторонами, позикодавець передав у власність позичальнику 96000 грн. Кошти, відповідно до умов договору було передано у власність позичальника до підписання вказаного договору, про що у ньому зазначено. Відповідно домовленостей між сторонами, отриману суму позичальник зобов'язувався повернути до 20 липня 2012 року, за адресою: [ADDRESS]. Однак, на даний час кошти позичальником не повернуто, жодних заходів для погашення боргу не проведено. Таким чином, позичальник прострочив виконання зобов'язання, не повернувши в установлений строк суму позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до вимог ст. 525 та ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено у ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача сума інфляційних витрат та 3 % річних за весь період прострочення заборгованості становить 3314,12 грн. На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики у розмірі 96 000 грн., інфляційні витрати та 3 % річних в сумі 3 314,12 грн. та судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про зменшення позовних вимого згідно якої він просить стягнути з відповідача лише суму боргу за договором позики в розмірі 96 000 грн. та судовий збір. Крім того, позивач просить розглядати справу в його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 27 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено нотаріально посвідчений договір позики. ( а.с. 7). Згідно договору позики позикодавець передав у власність позичальника 96000 грн. Кошти, відповідно до умов договору було передано у власність позичальника до підписання вказаного договору, про що у ньому зазначено. Відповідно домовленостей між сторонами, отриману суму позичальник зобов'язувався повернути до 20 липня 2012 року. ( а.с.7). Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно договору позики [PERSON], взяв позику зі строком повернення до 20 липня 2012 року. (а.с.7). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до вимог ст. 525 та ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON], в порушення вимог ст.ст. 530, 629, 1049 ЦК України не виконує покладений на нього обов'язок повернути грошові кошти отримані за договором позики, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення суми позики підлягають до задоволення. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача [PERSON], слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 96 000 грн., а також суму судового збору.

Outcome: approved