Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та компенсації за спричинену моральну шкоду. Позов мотивовано тим, що 15 вересня 2013 р. квартира позивача була залита водою, яка надійшла з квартири відповідача, спричинивши позивачу матеріальні збитки у звязку з необхідністю ремонтних робіт на суму 6000 грн. та моральної шкоди, яку позивач оцінює на суму 5000 грн. Моральна шкода полягає у душевних хвилюваннях та у звязку з підвищенням вологості у позивача загострилися хвороби. У судовому засіданні позивач підтримала доводи та обгрунтування позову, наполягає на його задоволенні. У судовому засіданні відповідач позов не визнала. Суду пояснила, що до неї заходили у квартиру працівники житлової організації, обстежували квартиру, констатували, що місць протечі води не виявлено. Позов задоволенню не підлягає у звязку з наступним. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що позивач не довела причинний зв'язок між діями (або бездіяльністю) відповідача та настанням від цього наслідків у вигляді затоплення квартири позивача, що і є підставою для відмови у задоволенні позову. До такого висновку суд дійшов на підставі пояснень позивача про те, що вона не знає внаслідок чого саме сталося залиття квартири, так як відповідач її до своєї квартири не впустила; пояснень відповідача про те, що у її квартирі течії води на підлогу не було. Припускає, що позивач, яка на той час робила ремонт у своїй квартирі, навмисно полила стіни та стелю водою; свідчень свідків [PERSON] та [PERSON], які показали, що на запрошення [PERSON] вони заходили до її квартири та бачили наслідки залиття цієї квартири, до квартири відповідача вони не заходили. Внаслідок чого саме сталося залиття вони не знають; ксерокопії свідоцтва, з якого вбачається, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6); акту житлової організації, складеного 16.09.13 р. про те, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося із квартири [ADDRESS], порив встановити не вдалося (а.с. 8); акту представника РЕМ від 18.09.13 р. про те, що в квартирі позивача відсутня електронапруга внаслідок залиття та короткого замикання (а.с. 9); висновків експертизи про те, що вартість ремонту у квартирі позивача внаслідок затоплення складає 3319 грн. (а.с. 27-31); ксерокопії рахунку та квитанції, з яких вбачається, що позивач за проведення експертизи сплатила 1058 грн. 40 коп. (а.с. 32-33). Про дослідження будь-яких інших доказів сторони не заявляли. Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача могло статися внаслідок різних причин та з вини як відповідача, так і житлової організації. В судовому засіданні позивач не довела про те, з якої саме причини сталося залиття ( таких причин може бути декілька ). Оскільки, у звязку саме з цієї обставини випливає висновок про винну особу, то в такому випадку позивач не довела винність конкретної особи - відповідача чи житлової організації, що і є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed