Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

15.01.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Редакції газети «Новини Тростянеччини: Тиждень», журналіста автора статті [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що в газеті "Новини Тростянеччини: Тиждень"[NUMBER] за [INFO] була надрукована стаття "[INFO]" в якій надана неправильна оцінка фактів, використано відомості, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність, та репутацію серед жителів громади м. Тростянець. Судом встановлено, що у статті йдеться про ветування міським головою м. Тростянець міського бюджету на 2013 рік, однак при цьому засновник газети та журналіст автор статті [PERSON] надрукував, на думку позивача, неправдиву, перекручену та спотворену ним інформацію. Так, пишучи про прийняття і обговорення головного фінансового документу міста [PERSON] вказує, що «депутати міської ради поділилися у своїх поглядах на дві частини. Одні, підконтрольні меру, сліпо і одностайно довіряють своєму «патрону», піднімаючи в сесійні залі руки, аби угодити йому. Інша група з 19 депутатів мала власну думку». Позивач, вважає, що як для нього так і для депутатів є порівняння [PERSON], що одні голосують «сліпо» щоб угодити позивачу, як якомусь, як виражається [PERSON] «патрону», а у інших депутатів є власна думка - є образливим. Також в статті вказано, що «Щодо мера, сесія, здається, показала, що себе він любить більше, аніж місто та його мешканців і що далеко не завжди буває щирим Бо годинами може розповідати який він гарний господарник, як дбає про місто, але коли не приходять в рішеннях позиції, де бачиться особистий інтерес, то відразу змінює поведінку. Ветування бюджету на 27 сесії - є яскравим прикладом тому. Одразу кидалося в очі наскільки швидко мер хотів його просунути». Позивач вважає, що дана інформація не тільки образлива, але не відповідає дійсності та ганьбить його честь та гідність, так як журналіст в даному випадку констатує, а не посилається на свою думку, на обставини, при цьому не вказуючи конкретних фактів. [PERSON] вказує, що в роботі у міській раді для нього головне інтереси міста і його жителів, а не власні як пише [PERSON], позиції. При цьому у нього немає ніякого особистого інтересу у роботі як вказує [PERSON], в тому числі і у рішенні про міський бюджет на 2013 рік. Позивач вказує, що нічого ніколи не намагався «просунути», як пише [PERSON], в тому числі і бюджет міста. Його розгляд тривав навіть понад відведений регламентом час. Всім депутатам було надано слово, нікого не зупиняв і не заважав розібратися. Більш того спеціалісти міської ради давали детальні пояснення депутатам по всім статтям бюджету. Позивач вказує, що [PERSON] відверто надає неправдиву інформацію читачу, вказуючи, що: «Коли ж відчув спробу депутатів детально розібратися, як то кажуть, постатейно, в хід пішли натяки: «Суми вас примусять» та «я його заветую» - що дана інформація не відповідає дійсності. Так після того, як не були проголосовані програми - він з самого початку говорив, що в разі прийняття бюджету в такій редакції - то він його заветує, але жодної спроби тиснути на депутатів не було. Також автор статті зазначає, що «Опозиційні до міського голови депутати у своїх коментарях таку поведінку [PERSON] пояснюють тим, що в бюджеті, прийнятому ним, не враховані особисті інтереси мера та його родини. Депутатів же більше хвилює стан справ в їхніх округах, вони набагато важливіші». Позивач вважає, що журналіст [PERSON] не вказує, які ж саме «особисті інтереси» позивача він намагався щоб були враховані у бюджеті, а тим самим [PERSON] свідомо заводить читачів у оману робить з позивача ворога для мешканців, людину, якій чужді інтереси жителів і розвиток на округах свідомо протиставляє депутатам і населенню міста. Позивач не погоджується і з висловом автора статті, що позивач приймаючи бюджет, дбає виключно за власні інтереси чи інтереси родини, є цілковитою неправдою. Та вважає, що автор статті свідомо заводить читачів у оману. Позивач посилається також на те, що автор статті наводить неправдиву інформацію, говорячи про позивача: «Багато прогалин по освітленню вулиць, особливо на околицях - і це попри «бравади» про суцільну електрифікацію». Позивач ще одне твердження у статті вважає неправдивим, а саме: « Насамперед, штучно заниженими він ([PERSON]) називає видатки на утримання свого апарату (який багато спеціалістів вважають роздутими». Позивач пояснює, що у нього, як міського голови, немає «свого» апарату. Однак пишучи такі слова автор статті свідомо читачам говорить неправду вкотре створюючи у читачів думки та висновки про розтратливого міського голову, який порушує законодавство і дбає про свої інтереси. Також вважає неправдивою інформацію пишучи: «Налякало мера і те, що депутати позбавили міського голову права у виняткових випадках та у межах затверджених на відповідний період бюджетних асигнувань, вносити зміни з подальшим затвердженням на сесіях.. Натомість депутатська більшість ніяк не жалкувала, що в бюджеті «урізала» деякі надмірні «апетити» мера … Бюджет напружений, тому кошти потрібно використовувати на користь людських потреб, а не на потреби особистості». Дану інформацію позивач вважає не тільки недостовірною, але і образливою. Позивач також посилається на те, що ще одну неправдиву інформацію пише у цій статті відповідач [PERSON] : «В Сумах не зрозуміли мотивів ветування прийнятого депутатами бюджету і поведінки мера. На їхню думку мер, не підписуючи бюджет, йшов проти громади. Та після нового року міського голову викликали до Сум для ретельної експертної ревізії ухваленого бюджету…Бюджет. Прийнятий депутатами міської ради, в Сумах визнали збалансованим і прийнятним для роботи. Відтак, після гарного прочухана, мер і відмінив своє вето на бюджет». Позивач вказує, що пишучи відверту неправду [PERSON] не оперує жодним висновком щодо міського бюджету, жодним рішенням, не вказує жодного прізвища, хто саме так вважає в Сумах і кому належать такі слова, бо написане ним у статті є цілковитою вигадкою журналіста і неправдою. Також позивач не погоджується з викладеною автором статті: «Практика показує, що левова частка цих виплат в основному перетворюється у так би мовити «перекачку» грошей у приватне підприємство дружини мера на газету «Круглий двір», засновником якої вона є». В кінці своєї статті автор [PERSON] робить висновок: «Врешті можна, говорити, що здоровий глузд депутатів переміг амбіції міського голови, вето якого виявилося звичайнісіньким блефом. Ото ж і добре. Місто тепер має програму розвитку і бюджету для реалізації». Позивач посилається в позові, що фактично вся стаття є такою, що ганьбить його, в зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду з захистом прав в зв'язку з приниженням честі і гідності. У результаті протиправних дій відповідача погіршилося і його самопочуття, через хвилювання. Через дії відповідача також страждає родина позивача, члени якої постійно переживають за його роботу на відповідальній посаді та за стан його здоров'я. Йому довелось виправдовуватися та заспокоювати своїх близьких, товаришів та друзів ,які дуже стурбовані викладеними в статті речами. Розмір моральної шкоди безмежний, але якщо його навести в грошовому виразі з урахуванням розумності і справедливості то він складає 10000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив, що він звернувся до суду з позовом до Редакції газети «Новини Тростянеччини: Тиждень», журналіста автора статті [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що в газеті "Новини Тростянеччини: Тиждень"[NUMBER] за [INFO] була надрукована стаття "[INFO]" в якій надана неправильна оцінка фактів, використано відомості, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність, та репутацію серед жителів громади м. Тростянець. У статті йдеться про непідписання міським головою м. Тростянець, міського бюджету на 2013 рік, однак при цьому засновник газети та журналіст автор статті [PERSON] надрукував неправдиву, перекручену та спотворену ним інформацію. Пишучи про прийняття і обговорення головного фінансового документу міста [PERSON] вказує, що «депутати міської ради поділилися у своїх поглядах на дві частини. Одні, підконтрольні меру, сліпо і одностайно довіряють своєму «патрону», піднімаючи в сесійній залі руки, аби угодити йому. Інша група з 19 депутатів мала власну думку». Позивач вказує, що наведений фрагмент статті та вказані і ній дані не відповідають дійсності тому, що підконтрольних депутатів не може бути, кожного з них обирали виборці міста Тростянець. Ніхто з депутатів міської ради не є «сліпим», як пише [PERSON]. Жодних фактів журналіст на підтвердження цього не вказує. Голосують вони так, як підказує їм власна совість та розум, як і повноваження чи доручення давали їм виборці. Ніхто не голосує у сесійній залі, щоб «угодити» позивачу. Дане твердження [PERSON] є неправдивим. Позивач, вважає, як для нього та к і для депутатів є порівняння [PERSON], що одні голосують «сліпо» щоб угодити позивачу, як якомусь, як виражається [PERSON] «патрону», а у інших депутатів є власна думка. Також в статті вказано, що «Щодо мера, сесія показала, що себе він любить більше, аніж місто та його мешканців і що далеко не завжди буває щирим». Жодних доказів нелюбові до міста та нещирості журналіст не наводить. [PERSON] лише приводить аргументи щодо цього пишучи, «Бо годинами може розповідати який він гарний господарник, як дбає про місто, але коли не приходять в рішеннях позиції, де бачиться особистий інтерес, то відразу змінює поведінку. Ветування бюджету на 27 сесії - є яскравим прикладом тому. Одразу кидалося в очі на скільки швидко мер хотів його просунути». Характеризуючи людям, що читають це видання тиражем у 1200 екземплярів, позивача і даючи йому характеристику [PERSON] говорить, неправду оскільки позивач ніколи не буває не щирим. [PERSON] вказує, що в роботі у міській раді для нього головне інтереси міста і його жителів, а не власні як пише [PERSON], позиції. При цьому у позивача немає ніякого особистого інтересу у роботі як згадує [PERSON], в тому числі і у рішенні про міський бюджет на 2013 рік. Позивач нічого ніколи не намагався «просунути», як пише [PERSON], в тому числі і бюджет міста. Його розгляд тривав навіть понад відведений регламентом час. Всім депутатам було надано слово, нікого не зупиняв і не заважав розібратися. Більш того спеціалісти міської ради давали детальні пояснення депутатам по всім статтям бюджету. Позивач вказує, що [PERSON] відверто надає неправдиву інформацію, вказуючи, що :»Коли ж відчув спробу депутатів детально розібратися, як то кажуть, постатейно, в хід пішли натяки: «Суми вас примусять» та «я його заветую». Звідки автор взагалі може знати, що відчуває інша людина, зокрема позивач та стверджувати це? На якому праві він може розповідати про внутрішні почуття не знаючи їх?. Позивач повідомляє, що ніколи не був проти, щоб депутати розбиралися у бюджеті міста і ніколи не заважав їм у цьому. У міській раді задля цього проводилися навчання з бюджетних питань для депутатів. Позивач ніколи не погрожував депутатам натяками, як пише [PERSON]. Також автор статті зазначає, що «Опозиційні до міського голови депутати у своїх коментарях таку поведінку [PERSON] пояснюють тим, що в бюджеті, прийнятому ним, не враховані особисті інтереси мера та його родини. Депутатів же більше хвилює стан справ в їхніх округах, вони набагато важливіші». Журналіст [PERSON] не вказує, які саме «особисті інтереси» [PERSON] намагався врахувати у бюджеті. Тим самим [PERSON] свідомо заводить читачів у оману робить з нього ворога для мешканців, людину, якій чужді інтереси жителів і розвиток на округах свідомо протиставляє депутатам і населенню міста. А вислів автора статті, що позивач приймаючи бюджет, дбає виключно за власні інтереси чи інтереси родини, є цілковитою неправдою, відвертою брехнею з боку [PERSON]. Ніяких інтересів ні позивача особистих, ні його родини не було у бюджеті міста і не могло бути. Автор статті свідомо заводить читачів у оману, пишучи, що «на думку депутата [PERSON] чомусь на ремонт вулиці Гаївської у бюджеті міста не знайшлось.» [PERSON] для читачів свідомо упустив той момент, що позивач на сесії при прийняття бюджету досконало і в повному обсязі повідомив [PERSON] чому не можна виділяти кошти на ремонт вулиці Гаївської, і ця відповідь [PERSON] влаштувала. Своїми словами автор статті підриває довіру до позивача особисто з боку жителів Гаївського мікрорайону, показуючи позивача байдужим до його проблем. Автор статті наводить неправдиву інформацію говорячи про позивача: «Багато прогалин по освітленню вулиць, особливо на околицях - і це попри «бровади» про суцільну електрифікацію». Це твердження автора статті абсолютно спростовується тим, що у бюджеті міста саме позивач запропонував включити встановлення у 2013 році понад 230 ліхтарів як по центру, так і в основному по околицях міста, і ніякої «бровади» при цьому не було з його боку. Ще одне твердження у статті є неправдивим, а саме: « Насамперед, штучно заниженими від ([PERSON]) називає видатки на утримання свого апарату (який багато спеціалістів вважають роздутими». Позивач пояснює, що у нього немає «свого» апарату у міській раді. Всі працівники, що працюють - є посадовими особами апарату Тростянецької міської ради, а не його особистими. Ніякого «роздутого» штату немає, оскільки відповідно Постанови КМУ № 688 від 08.07.2009 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України у міській раді такого рівня повинно працювати 29 чоловік, а у Тростянецькій міській раді працює 24 чоловіки, що в межах нормативу. Ніяких висновків «спеціалістів», що штат «роздутий» немає в природі. Однак пишучи такі слова автор статті свідомо читачам говорить неправду вкотре створюючи у читачів думки та висновки про розтратливого міського голову, який порушує законодавство і дбає про свої інтереси. Автор статті свідомо говорить неправду, перекручує інформацію, щоб принизити позивача ,підірвати його авторитет і повагу у населення, пишучи: «Налякало мера і те, що депутати позбавили міського голову права у виняткових випадках та у межах затверджених на відповідний період бюджетних асигнувань, вносити зміни з подальшим затвердженням на сесіях.. Натомість депутатська більшість ніяк не жалкувала, що в бюджеті «урізала» деякі надмірні «апетити» мера … Бюджет напружений, тому кошти потрібно використовувати на користь людських потреб, а не на потреби особистості». Ще одну неправдиву пише у цій статті відповідач [PERSON] : «В Сумах не зрозуміли мотивів вотування прийнятого депутатами бюджету і поведінки мера. На їхню думку мер, не підписуючи бюджет, йшов проти громади. Після нового року міського голову викликали до Сум для ретельної експертної ревізії ухваленого бюджету…Бюджет. Прийнятий депутатами міської ради, в Сумах визнали збалансованим і прийнятним для роботи. Відтак, після гарного прочухана, мер і відмінив своє вето на бюджет». Пишучи відверту неправду [PERSON] не оперує жодним висновком щодо міського бюджету, жодним рішенням, не вказує жодного прізвища, хто саме так вважає в Сумах і кому належать такі слова, бо написане ним у статті є цілковитою вигадкою журналіста і неправдивою. Позивача не викликав до Сум, ніякої експертизи чи ревізії міського бюджету не було. Ніяких офіційних висновків, що він є «збалансованим і прийнятим для роботи» не існує. А слова, що позивач отримав якогось «прочухана» є цілковитою брехнею, приниження його гідності і честі, тому що в Сумах відбулася конструктивна розмова, керівництво визнало, що бюджет дійсно не збалансований, що він менший ніж бюджет Боромлянської сільської ради, та що він, як міський голова скористався своїм правом не підписувати бюджет, чим привернув увагу керівників області, яку пообіцяли протягом року допомогти коштами для оплати працівників і виконали дану обіцянку. Також позивач не погоджується з викладеною автором статті: «Практика показує, що левова частка цих виплат в основному перетворюється у так би мовити «перекачку» грошей у приватне підприємство дружини мера на газету «Круглий двір», засновником якої вона є». Позивач пояснює, що не він ні міська рада не здійснює ніякої «перекачки грошей» на газету «Круглий двір». Написане автором статті є цілковитою неправдою ,перекручуванням та підривом його репутації серед людей. Тростянецька міська рада здійснює підписку різних періодичних видань в межах закону. У різних виданнях виконавчий комітет та міська рада друкує оголошення, розпорядження і саме за це оплачує кошти, що не суперечить діючому законодавству. Трактувати ці дії, як «перекручуванням коштів» не можна, бо це неправда. В кінці своєї статті автор [PERSON] робить висновок: «Врешті можна, говорити, що здоровий глузд депутатів переміг амбіції міського голови, вето якого виявилося звичайнісіньким блефом. Ото ж і добре. Місто тепер має програму розвитку і бюджету для реалізації». Таким чином автор вкотре принижує мера особисто, стверджуючи, що у позивача нездоровий глузд і якісь амбіції, які шкодять місті і це добре, що депутати їх перемогли. Вето, що накладалось позивачем, містило законні мотиви, не було ніяким «блефом» і позивач віддавав собі звіт, що саме у бюджеті є порушенням законодавства. Автор свідомо показує опозиційних до позивача депутатів героями, які перемогли і зробили добро місту, а позивача ворогом для громади хоча це неправда. Прийнятий бюджет шкідливий для міста, оскільки з нього вилучається понад 1,6 млн. грн., а за громаду позивач хвилюється не менше депутатів. Таким чином, наведені в статті відомості не відповідають дійсності, зачіпаються честь, гідність, його репутацію в громадській думці і в очах багатотисячного населення міста Тростянець, Тростянецького району. Позивач вказує, що у нього є певне коло знайомих, родичів, колег, однодумців і прибічників, виборців думка яких йому не байдужа. Матеріалом, надрукований в газеті «Новини Тростянеччини Тиждень» автор [PERSON] просто принижує позивача, показує його особисто якимось нелюдом, який дбає лише про себе і не дбає про громаду міста. Він неправдиво показує, що сумські посадові особи давали якихось «прочуханів» позивачу за його дії, задля того, щоб читачі ще більше повірили у його брехливі і принизливі для нього слова. В зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду з захистом своїх прав в зв'язку з приниженням честі і гідності. У результаті протиправних дій відповідача погіршилося і його самопочуття, через хвилювання. Через дії відповідача також страждає родина позивача, члени якої постійно переживають за його роботу на відповідальній посаді та за стан його здоров'я. Йому довелось виправдовуватися та заспокоювати своїх близьких, товаришів та друзів ,які дуже стурбовані викладеними в статті речами. Розмір моральної шкоди безмежний, але якщо його навести в грошовому виразі з урахуванням розумності і справедливості то він складає 10000 грн. та просив суд визнати такими, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію відомості, а саме: - «депутати міської ради поділяються у своїх поглядах на дві частини. Одні, підконтрольні меру, сліпо і одностайно довіряють своєму «патрону», піднімаючи в сесійній залі руки, аби угодити йому. Інша група 19 депутатів мала власну думку»; - «Щодо мера, сесія показала, що себе він любить більше, аніж місто та його мешканців і що далеко не завжди буває щирим»; «Бо годинами може розповідати, який він гарний господарник, як дбає про місто, але коли не проходять в рішеннях позиції, де бачиться особистий інтерес, то відразу змінює поведінку. Ветування бюджету 27 сесії - є яскравим прикладом тому. Одразу кидалося в очі, наскільки швидко мер хотів його просунути»; «Коли ж відчував спробу депутатів детально розібратися, як-то кажуть, постатейно, в хід пішли натяки: «Суми вас примусять» та «я його заветую»; - «Опозиційні до міського голови депутати у своїх коментарях таку поведінку [PERSON] пояснюють тим, що в бюджеті, прийнятому ними, не враховані особисті інтереси мера та його родини. Депутатів же більше хвилює стан справ в їхніх округах, вони набагато важливіші»; «на думку депутата [PERSON] чомусь на ремонт вулиці Гаївської у бюджеті міста не найшлося»; «Багато прогалин по освітленню вулиць, особливо на околицях - і це попри «бровади» про суцільну електрифікацію»; «Насамперед, штучно заниженими він називає видатки на утримання свого апарату (який багато спеціалістів вважають роздутим»; - «Налякало мера і те, що депутати позбавили міського голову права виняткових випадків та у межах затверджених на відповідний період бюджетних асигнувань, вносити зміни з подальшим затвердженням на сесіях.. Натомість депутатська більшість ніяк не жалкувала, що в бюджеті «урізала» деякі надмірні «апетити» мера… Бюджет напружений, тому кошти потрібно використовувати на користь людських потреб, а не на потреби особистості»; - «В Сумах не розуміли мотивів вотування прийнятого депутатами бюджету і поведінки мера. На їхню думку мер, не підписуючи бюджет, йшов проти громади. Після нового року міського голову викликали до Сум для детальної експертної ревізії ухваленого бюджету … Бюджет. Прийнятий депутатами міської ради, в Сумах визнали збалансованим і прийнятим для роботи. Відтак, після гарного прочухана, мер і відмінив своє вето на бюджет»; - «Практика показує, що левова частка цих виплат в основному перетворюється у так би мовити «перекачку» грошей у приватне підприємство дружини мера на газету «Круглий двір», засновником якої вона є «; - «Врешті, можна говорити, що здоровий глузд депутатів переміг амбіції міського голови, вето якого виявилося звичайнісіньким блефом. Ото ж і добре. Місто тепер має програму розвитку і бюджет для його реалізації», викладені в газеті «Новини Тростянеччини: Тиждень» [NUMBER] за [INFO] під назвою «[INFO]». Також просив зобов'язати відповідача надрукувати спростування відомостей, які не відповідають дійсності у вищевказаній статті в тому ж форматі. Зобов'язати відповідача відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати, пов'язані з позовом покласти на відповідача. Представник відповідача редакції газети «Новини Тростянеччини: Тиждень» Федоренко І.П. в судовому засіданні вимоги не визнав та Відпо- відач [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позовні вимоги не визнає та просили суд відмовити повністю в позові [PERSON] так як позивач просить спростувати фактичні дані, які відповідають дійсності, що суперечить вимогам закону. Позивач не оспорює, а підтверджує, що: сесія міської ради 25 грудня 2012 року ухвалила бюджет ради, потім міський голова його заветував, потім після консультацій в Сумах в облдержадміністрації відбулися консультації по міському бюджету м. Тростянець і по поверненню з Сум міський голова відмінив своє ж вето і підписав міський бюджет, прийнятий 25 грудня 2012 року депутатською більшістю. Позивач по суті просить спростувати фактичні дані, які відповідають дійсності, а також висловлювання, які є оціночними судженнями. Оціночні судження та думку автора, які не можуть бути визначені негативною інформацією, не оскаржуються. Також позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди та не надано зміст спростування, яке позивач просить опублікувати. Відповідач вказав, що зауваження [PERSON]: «Так, пишучи про прийняття і обговорення головного фінансового документу міста [PERSON] вказує, що депутати міської ради поділилися у своїх поглядах на дві частини. Одні підконтрольні меру, сліпо і одностайно довіряють своєму «патронату», піднімаючи в сесійній залі руки, аби угодити йому. Інша група з 19 депутатів мала власну думку. Пояснення відповідача: «Те, що депутати поділились на два табори можуть підтвердити і самі депутати. Про це не раз говорив і сам міський голова, зокрема у своєму грудневому інтерв'ю телеканалу «Голос Громади». Причому депутатська більшість мера не підтримує і таких з 36 депутатів 21 депутат, тобто більшість. Ці депутати створили свою групу, яка не приховує своїх опозицій до мера. А щодо «підконтрольних депутатів», то автор статті мав на увазі депутатів, які працюють або в апараті міської ради або у підпорядкованих міській раді структурах ,зокрема: депутат [PERSON] - начальник ЖЕУ міської ради, депутат [PERSON] - начальник готелю міської ради, [PERSON] - спеціаліст міської ради по контролю за місцевими податками і зборами, [PERSON] - оператор міської телестудії «Голос громади», одним із засновників якої є [PERSON], [PERSON] - завідуюча дидсатком міської ради, [PERSON] - працівниця культурно-дозволевого центру міської ради, [PERSON] - бухгалтер міської ради ,[PERSON] - начальник енергослужби міської ради, [PERSON] спеціаліст по захисту прав споживачів міської ради, [PERSON] - секретар міської ради, [PERSON] - працівниця культурно-дозволевого центру міської ради. То ж список депутатів, які по виробничій діяльності мають залежність від мера, досить великий. І якщо подивитися по протоколам голосування (якщо вони в міськраді є ), то вони майже ніколи не голосують проти позицій мера. Тому можна зробити висновок, що ці депутати «одностайно довіряють своєму «патрону». Зауваження [PERSON]: «Також у статті вказано, що «Щодо мера, сесія показала, що себе він любить більше, аніж місто та його мешканців і що далеко не завжди буває щирим». Жодних доказів нелюбові до міста та нещирості журналіст не наводить. Пояснення відповідача: «любить себе більше, ніж громаду і його мешканців» - не означає, що мер не любить громаду і його мешканців. Просто себе більше. Автор статті в даному висловлюванні використовує алегоричний виклад того, що відбулося на сесії, коли місту наприкінці року потрібен був затверджений бюджет, депутати за нього проголосували, але амбіції мера не дозволили йому його підписати. І місто разом з громадою у 2013 рік увійшли без затвердженого фінансового документу, що створило передумови призупинення виконання плану розвитку міста. В перших числах січня міський голова змінив свою позицію і прийняв документ, який раніше не вважав визнавати». Зауваження [PERSON]» [PERSON] лише приводить аргумент щодо цього, пишучи: «Бо годинами може розповідати, який він гарний господарник, як дбає про місто, але коли не проходять в рішеннях позиції, де бачиться особистий інтерес, то відразу змінює поведінку. Ветування бюджету на 27 сесії - є яскравим прикладом тому. Одразу кидалося в очі, наскільки швидко мер хотів його просунути». Пояснення відповідача: Більшість депутатів можуть підтвердити, що у красномовності [PERSON] ніхто не переможе. І він дійсно може годинами розповідати, що і як він робить для міста. На сесії коли мер заметував бюджет, в бюджеті депутати не передбачили надбавки і премії для міського голови і його заступників. «Голі» оклади і передбачені законом надбавки - ось що залишили депутати у зарплату керівникам ради. [PERSON] на сесії заявив, що видатки на штатний розклад змінився, а тому бюджет треба перераховувати. І це було однією з причин, що він рішення про бюджет заметував. А журналіст в матеріалі провів паралель, що не пройшла його позиція - і він змінив свою поведінку. Зауваження [PERSON]: «[PERSON] відверто бреше, вказуючи, що: «Коли ж відчув спробу депутатів детально розібратися, як-то кажуть постатейно, в хід пішли натяки: «Суми вас примусять» та «я його заветую». Звідки автор взагалі може знати, що відчуває інша людина я зокрема та стверджувати це? На якому праві він може розповідати про мої внутрішні почуття. Не знаючи їх? Пояснення відповідача: В матеріалах говориться не про відчуття інших людей, а про хід сесії, на якій мер пропонував прийняти бюджет без детального розгляду, але депутати наполягали на доповіді і обговоренні питання. В результаті вони відхилили ряд позицій в бюджеті, зокрема про надбавки для голови ради і його зама та двох програм - «програму розвитку туризму». Висловлювання ж мера «Суми вас примусять» та «я його заветую» звучали на сесії не раз, коли мер відчув, що його деякі пропозиції депутати з бюджету вилучили. Зауваження [PERSON]: «Також автор статті зазначає, що «Опозиційні до міського голови депутати у своїх коментарях таку поведінку [PERSON] пояснюють тим, що в бюджеті, прийнятому ними, не враховані особисті інтереси мера та його родини. Депутатів же більше хвилює стан справ в їхніх округах, вони набагато важливіші». Пояснення відповідача: Під час обговорення бюджету на сесії дійсно опозиційні до мера депутати говорили, що певні опозиції пропонованих мером програм не напряму, а опосередковано вказують його особисті та інтереси його родини - наприклад, по програмі забезпечення діяльності депутатів та вуличкомів на 2013 - 2016 роки, передбачалося зокрема надання інформаційних послуг на 120 тис. та передплата періодичних видань на 80 тисяч. Практика останніх років показує, що левова частка інформаційних послуг освоюється в газеті «Круглий двір», власником якої є дружина мера. Крім того за бюджетні кошти щороку передплачується ця ж газета «Круглий двір» для всіх голів вуличних комітетів, а саме це 186 чоловік. В бюджеті на 2013 рік ці видатки якраз депутати і відхилили. Тому у статті говориться, що особисті інтереси мера не пройшли, бо депутатам важливіші інтереси своїх округів. Зауваження [PERSON]: «Автор статті свідомо заводить читачів у оману, пишучи, що «на думку депутата [PERSON] чомусь на ремонт вулиці Гаївської у бюджеті міста не знайшлося.» Відповідач пояснює, що депутат [PERSON] на сесії це говорив і не раз. Зауваження [PERSON]: «Автор статті наводить неправдиву інформацію говорячи про мене: «Багато прогалин по освітленню вулиць, особливо на околицях - і це попри «бровади» про суцільну електрифікацію». Це твердження автора статті абсолютно спростовується тим, що у бюджеті міста саме я запропонував включити встановлення у 2013 році понад 230 ліхтарів як по центру, так я в основному по околицям міста, і ніякої «бровади» при цьому не було з мого боку». Пояснення відповідача: На сесії виступив депутат [PERSON]. Він сказав: «На попередній сесії начальник електричної служби міської ради депутат [PERSON] запевнив, що на вулицях мого виборчого округу виконаний ремонт ліхтарів та заміна електроламп. Після сесії проїхав по вулицям і виявилося, що нічого зі сказано не зроблено. Виходить, кошти виділяються, проплачуються, а роботи не виконуються?. Чи не пора цими фактами зайнятися правоохоронним органам». Цю пряму мову у матеріалі автор статті навів повністю, а перед нею було написано те, що виділив [PERSON]. В матеріалі не заперечується, що робота з електрифікації ведеться, але без «прогалин». Зауваження [PERSON]: «Ще одне твердження у статті є неправдивим, а саме: «Насамперед, штучно заниженими від ([PERSON]) називає видатки на утримання свого апарату яким багато спеціалістів вважають роздутим». У мене немає «свого» апарату у міській раді. Всі працівники, що працюють - є посадовими особами апарату Тростянецької міської ради, а не моїми особистими. Ніякого «роздутого!» штату не має, оскільки відповідно до Постанови КМУ № 688 від 08.07.2009 року «по внесенню змін до Постанови КМУ» у міській раді такого рівня повинно працювати 29 чоловік, а у Тростянецькій міській раді 24 чоловіки, що в межах нормативу». Пояснення відповідача: насамперед, цим він не говорить, це законні чи ні. Він не ставить під сумнів, що штати відповідають нормативам. Натомість стверджує, що апарат чиновників надто дорого обходиться громаді, а мер же називає їх утримання штучно заниженими. Також говорить, що відповідно нормативів мінфіну на зарплату чиновників на рік передбачено 423 тис. грн.. За розрахунками ж мера на зарплати чиновникам потрібно 1 млн. 741,2 тис. І багато спеціалістів, вважають, штат мерії «роздутим» - як пише газета - це не видумки журналіста, такими були думки фахівців районного рівня, які їх висловлювали на сесії районної ради, колегії адміністрації, коли обговорювалися питання бюджету району і територіальних громад. Коли спитати у простих людей, вони теж скажуть, що 1, 7 млн. грн.. на зарплати чиновників - це надто багато, коли водопроводи діряві і більшість доріг у поганому стані. Зауваження [PERSON]: «Автор статті свідомо говорить неправду, перекручує інформацію, щоб принизити мене, підірвати мій авторитет і повагу у населення пишучи: «Налякало мера і те, що депутати позбавили міського голову права у виняткових випадках та у межах затверджених на відповідний період бюджетних асигнувань, вносити зміни з подальшим затвердженням на сесіях. Натомість депутатська більшість ніяк не жалкувала, що в бюджеті «урізала» деякі надмірні апетити мера. Бюджет напружений, тому кошти потрібно використовувати на користь людських потреб, а не на потреби особистості». Звідки взагалі [PERSON] знає, що мене щось налякало і як може це він стверджувати на сторінках газети?». Пояснення відповідача: Таким було враження, коли мер бурхливо на сесії обурювався тому факту, що депутати позбавили міського голову права у виняткових випадках та у межах затверджених на відповідний період бюджетних асигнувань, вносити зміни з подальшим затвердженням на сесіях. Мер наводив приклади, аргументи, що він не повинен як головний розпорядник коштів, погоджувати з депутатами кожну копійку. Стосовно «урізання апетитів мера», то це мається на увазі ті неприйняті програми, по яких [PERSON] планував провести великі видатку з бюджету. Зокрема на придбання сцени для Круглого двору за 300 тис. грн. А за це депутати не проголосували. Зауваження [PERSON]: «Ще одну неправду пише у цій статті [PERSON] : «В Сумах не зрозуміли мотивів вотування прийнятого депутатами бюджету і поведінки мера. На їхню думку мер, не підписуючи бюджет, йшов проти громади. Після нового року міського голову викликали до Сум для ретельної експертної ревізії ухваленого бюджету. Прийнятий депутатами міської ради, в Сумах визнали збалансованим і прийнятим для роботи. Відтак, після гарного прочухана, мер і відмінив своє вето на бюджет» Пишучи відверту неправду [PERSON] не оперує жодним висновком щодо міського бюджету, жодним рішенням, не вказує жодного прізвища, хто саме так вважає в Сумах і кому належать такі слова, бо написане ним у статті є цілковитою вигадкою журналіста і неправдою». Пояснення відповідача: «В Сумах позивач дійсно не був, але інформацію про те, що там відбувалося, розповів голова РДА [PERSON], який був учасником тих подій. Він сказав, що бюджет міста там визнали збалансованим і порекомендували міському голові зняти по ньому своє вето. Що він і зробив повернувшись з Сум. Стосовно ж «прочухана» , у статті не написано, що його дали саме меру. Але те, що розмова була «горячою», це підтверджує той факт, що своє вето мер відразу ж зняв по поверненню з ОДА. Коли б він залишався на своїй позиції, то не написав би розпорядження про відміну свого вето». Зауваження [PERSON]: «Я не можу погодитись з ще однією брехнею, викладеною автором статті: «Практика показує, що левова частка цих виплат в основному перетворюється так би мовити «перекачку» грошей у приватне підприємство дружини мера на газету «Круглий двір», засновником якої вона є». Ні я ні міська рада не здійснює ніякої «перекачки грошей» на газету «Круглий двір». Написане автором статті є цілковитою неправдою, перекручуванням та підривом моєї репутації серед людей». Пояснення відповідача: «В статті не говориться, що [PERSON] перекачує бюджетні гроші в приватне підприємство його дружини «Круглдий двір». В статті журналіст висловлює оціночне судження на підставі висловлювань депутатів міської ради зокрема депутата [PERSON], що левова частка інформаційних послуг освоюється в газеті «Круглий двір», власником якої є дружина мера. Крім того за бюджетні кошти щороку передплачується ця ж газета «Круглий двір» для голів вуличних комітетів. Зауваження [PERSON] «В кінці своєї статті автор [PERSON] робить висновок: «Врешті, можна говорити, що здоровий глузд депутатів переміг амбіції міського голови, вето якого виявилося звичайнісіньким блефом. Ото ж і добре. Місто тепер має програму розвитку і бюджету для його реалізації». Таким чином автор вкотре принижує мене особисто, стверджуючи, що у мене нездоровий глузд». Пояснення відповідача: дається загальна оцінка ситуації, яка позитивно вирішилася для міста і відміченням вето міського голови ним же. Ніякого приниження, ніяких прізвищ. Таким чином, йдеться про те, що кожна із сторін має своє бачення щодо написаного у газеті статті. Вищезгадані спірні уривки статті не можуть за законом кваліфікуватися, як поширення недостовірної інформації щодо позивача. Крім того, переважна частина тексту цих уривків містить інформацію, яка в повній мірі відповідає дійсності, і по суті відповідачем не оспорюються. Відповідач фактично оспорює факти, що відбувалися на сесії і після неї по прийняттю бюджету міста, а мовні аспекти, судження, думки - тобто оціночні судження і думки автора. Самі по собі наведені [PERSON] уривки статті, а при кваліфікації ще і в контексті, не містить тверджень, а відображають погляд на виниклу проблему зі своєчасним прийняттям бюджету 2013 р. Також позивачем не наведено, що позивач опублікувавши статтю, яка містить спірні уривки не мали при цьому легітимної суспільно-важливої мети, що вони не турбують громадськість. Насправді у статті йдеться про серйозну суспільно-важливу ситуацію із прийняттям бюджету міста. Автор статті був сам присутній на сесії міської ради і нарадах, які відбувалися по прийняттю бюджетах міста. А події, що розвивалися в Сумах під час обговорення не підписаного міським головою бюджету, журналісту були дані очевидцем цих подій - головою Тростянецької РДА [PERSON]. Враховуючи такі обставини, вважають, що всі позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Також вимоги позивача про спростування фактів, що відповідають дійсності та оціночних суджень не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам закону. В судовому засіданні були допитані свідки: Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на сесії, коли приймався бюджет першим питанням було прийняття програм, дві з яких не були проголосовані. Після чого міський голова [PERSON] запропонував не розглядати бюджет, так як на його думку його слід було доопрацьовувати. Але депутати дійшли іншої думки, що слід бюджет прийняти, а потім в робочому порядку вносити до нього зміни та доповнення. Коли бюджет був проголосований - голова заявив, що заветує його, що і зробив. А потім через декілька днів не виносячи дане питання на сесію відмінив своє вето та підписав бюджет. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, голова не намагався швидко проголосувати бюджет, а навпаки був проти його прийняття, так як на його думку не були вирішені питання про належне фінансування питання оплати праці працівників міської ради, коштів вистачало лише на півроку, та в зв»язку з тим, що дві програми не були прийняті і була необхідність доопрацювати бюджет та перерозподілити кошти. В січні були зібрані депутати, які не голосували за бюджет, міський голова доповів про результати зустрічі в Сумах, що облдержадміністрація пообіцяла надати грошову допомогу місту, а тому було узгоджено, що бюджет слід підписати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона доповідала бюджет на сесії, бюджет обговорювали приблизно півгодини. Враховуючи, що дві програми не були прийняті, в бюджеті було необхідно перерозподілити кошти, про що говорила вона і міський голова, але депутати прийшли до іншої думки і проголосували за прийняття бюджету, який раніше був розроблений з урахуванням прийняття програм. Вона вважає, що у голови були всі підстави для вотування бюджету, що він і зробив. Аналогічні свідчення дали свідки [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що депутати дійсно розділились і більшість депутатів фактично не погодились з пропозицією міського голови про повернення бюджету на доопрацювання, вирішили, що бюджет потрібно прийняти, а потім вносити до нього зміни. Мер бюджет заветував, а потім, коли в Сумах було розглянуто дане питання - він самостійно повернувся до цього питання, не збираючи більшість депутатів, а тільки депутатів, що на сесії не голосувала за бюджет, і відмінив своє вето. Вважає, що голова не радиться з депутатами, що він тільки свою думку вважає правильною. Щодо освітлення міста - то освітлюється тільки центр міста, а окраїни залишаються не освітленими. Дане питання так і не вирішене. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він як депутат майже на всіх сесіях піднімає питання про ремонт дороги на його дільниці, але йому постійно роз»ясніють, що на даний час не дорога не передана міській раді, а тому немає коштів на її ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що після того, як бюджет був заветований - то до облдержадміністрації був викликаний він і з ним, як головою РДА, була серйозна розмова, а також в той же день приїздив міський голова [PERSON] із економістом і доводили чому даний бюджет вимушені були відкладати, пояснювали, що не були проголосовані програми, на які планувались кошти, а тому необхідно було їх вилучати та планувати на інші потреби. Також доводили, що виділених коштів на заробітну плату вистачить лише на 6 місяців і з цим погодились в Сумах та пообіцяли надати грошову допомогу, та було домовлено, що бюджет буде підписаний. Судом вивчені і матеріли справи 6 рішення №496 від 19.12.2012 року «Про затвердження штатних розписів», Постанову Кабінету Міністрів від 8 липня 2009 року №688, протокол від 24.12.2012 року в якому було заплановано питання «Про міський бюджет на 2013 рік» з додатками, зауваження до рішення 27 сесії 6 скликання Тростянецької міської ради від 25.12.2012 року «Про міський бюджет на 2013 рік» , розпорядження міського голови від 04.01.2013 року «Про відміну розпорядження №30 від 26.12.2012 року Про зупинення рішення 27 сесії 6 скликання від 25.12.2012 року «Про міський бюджет на 2013 рік» та скликання позачергової 28 сесії міської ради 6 скликання». Був прослуханий диск аудіо запису наданого міською радою та відповідачем [PERSON] по яким сторони надали додаткові пояснення, які не відрізнялись від раніше наданих ними свідчень в суді. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав: Як встановлено судом в газеті (а.с.8-9 том. 1) під номером [NUMBER] від [INFO] обласного щотижневика газети «Новини Тростянеччини «Тиждень» під заголовком «[INFO]» опубліковано наступну інформацію - « щодо мера, сесія, здається, показала, що себе він любить більше ніж місто та його мешканців і що далеко не завжди буває щирим. Бо годинами може розповідати , який він гарний господарник, як дбає про місто, але коли не проходять в рішеннях позиції, де бачиться особистий інтерес, то відразу змінюється поведінка. Ветування бюджету на 27 сесії - є яскравим прикладом тому. Відразу кидалося в очі, наскільки швидко мер хотів його просунути.» В судовому засіданні було встановлено, що після розгляду питань про фінансування програм, яке не було прийняте - питання про зняття з розгляду бюджету було запропоновано зразу самим головою, та жоден свідок не підтвердив, що міський голова хотів швидко його прийняти. Крім того, було встановлено, що обговорення бюджету проходило набагато довше, ніж передбачено було регламентом. Жоден свідок не надав у суді показів, що бюджетом були передбачені державні кошти для задоволення особистих потреб чи особистого інтересу міського голови. Самі відповідачі теж не надали доказів щодо наявності пропозицій в бюджеті, де бачиться особистий інтерес позивача та який саме особистий інтерес. Суд вважає, що доказів того, що з бюджету були вилучені кошти, які могли б піти на задоволення особистих інтересів мера не здобуто. Відповідачі в судовому засіданні посилались на те, що коли не прийняти програму, у якій мова йшла про придбання сцени, то вважають, що 300 тисяч грн.., які планувались для придбання сцени - це і є особистий інтерес мера, так як дану сцену він міг використовувати під час наступних виборів. Позивач в свою чергу пояснив, що придбання сцени планувалось спонсорами, але після того, як програма не була прийнята - таку сцену фабрика не купила. Якби сцена була куплена, то вона б була поставлена на баланс міської ради. Що бюджетних коштів на придбання сцени заплановано не було. А тому це не було підставою для ветування бюджету. На думку суду вислів : « Та «налякало мера і те, що депутати позбавили міського голову права (як головного розпорядника коштів) у виняткових випадках та у межах затверджених на відповідний період бюджетних асигнувань, вносити зміни з подальшим затвердженням на сесіях… натомість депутатська більшість не жалкувала що в бюджеті «урізала» деякі надмірні «апетити» мера. . . » є теж неправдивим. Вислухавши учасників процесу, свідків, суд приходить до висновку, що мера не могло налякати позбавлення його повноважень у виняткових випадках та у межах бюджетних асигнувань самому вносити зміни з подальшим затвердженням на сесіях. Як пояснив позивач - прийняття такого рішення особисто для нього ніяких негативних наслідків не виникає, так як у разі прориву, наприклад, каналізації і відсутності коштів на той час саме по цьому розділу витрат - рішення приймалось терміново, а після прийняття таких змін - рішення приймається тільки після того, як зберуться депутати на засідання і приймуть рішення про виділення коштів. Як приклад навів наявність після весняних паводків великих ям на дорозі по вул.. Набережній, що ремонт не міг розпочатись тривалий час, так як депутати не збирались на засідання сесії.. А тому суд вважає, що позбавлення мера можливості як головного розпорядника коштів у виняткових випадках та у межах затверджених асигнувань не може розцінюватись як « надмірні «апетити» мера». Суд також вважає, що інформація : та «практика останніх років показує, що левова частка цих виплат (надання інформаційних послуг та передплата періодичних видань) в основному перетворюється у, так би мовити, «перекачку» грошей в приватне підприємство дружини мера на газету «Круглий двір», засновником якої вона є.» є образливою. В судовому засіданні було встановлено, що в місті є газета «Круглий двір» та «Новини Тростянеччини». Тираж газети «Круглий двір» значно менший ніж газети «Новини Тростянеччини». Міська рада протягом року надає інформаційні послуги, а саме друкуються оголошення, рішення сесій та інша інформація, яку друкують як в одній газеті так і в другій. Але в газеті «Круглий двір» вартість послуг значно дешевша. Тобто за 1 см - в газеті «Круглий двір» вартість - 1 грн., а в газеті «Новини Тростянеччини» - 1 грн. 50 коп. Таким чином виконком об»яви, рішення та іншу інформацію надають як через газету «Круглий двір», так і «Новини Тростянеччини», але враховуючи вартість вищевказаних послуг - більше повідомлень іде через газету «Круглий двір» так як це більш економно. Було запропоновано редактору газети «Новини Тростянеччини» [PERSON] узгодити оплату і зробити її такою, як в газеті «Круглий двір», на що [PERSON] спочатку погодився, про що підтвердив в судовому засіданні, а потім пояснив, що це питання буде вирішуватись лише в 2014 році. Одним із засновників газети «Круглий двір» є дійсно дружина позивача, а редактором газети «Новини Тростянеччини» є дружина відповідача. Як сторони так і свідки в судовому засіданні підтвердили, що оплата за надання інформаційних послуг - це оплата за виконану роботу. Відносно передплати періодичних видань - то їх виписують як місцевих так і обласних, так і республіканських. Дійсно в 2013 році в якості заохочення була виписана газета «Круглий двір» виконкомом міської ради для вуличкомів, які працюють на громадських засадах, а в бюджеті на 2014 рік такі витрати взагалі не були передбачені а ні на газету «Круглий двір», а ні на газету «Новини Тростянеччини», а тому суд вважає, що надрукована в статті фраза «левова частка цих виплат (надання інформаційних послуг та передплата періодичних видань) в основному перетворюється у, так би мовити, «перекачку» грошей в приватне підприємство дружини мера на газету «Круглий двір», засновником якої вона є.» є необ»єктивною та принижує гідність позивача. Вказану інформацію суд розцінює як таку, що не відповідає дійсності та принижує та ганьбить честь та гідність позивача. Вищевказану інформацію суд вважає негативною, а тому вона не може бути розцінена як оціночні судження автора, а тому суд прийшов до висновку про те, що вказана інформація повинна бути спростована. Відносно іншої інформації - суд вважає за можливе вважати її оціночними судженнями автора статті. Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів, що включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати та передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Проте здійснення цих свобод може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачає застосування судами при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерела права. Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст.34 Конституції України, а також закріплене в ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи ,честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим ст.. 32 КУ передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя ,крім випадків, передбачених конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права. Моральну шкоду, що зазнав [PERSON] полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою, щодо нього самого та його близьких. Також була принижена його честь та гідність а також ділова репутація. Хоча чинне законодавство не містить визначення поняття гідності, честі та ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правилами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту, але зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Крім того, визначаючи спосіб спростування відомостей, суд відповідно до вимог статті 37 Закону про пресу ( 2782-12 ) та положень іншого відповідного законодавства може зобов'язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, в інших періодичних виданнях - у запланованому найближчому випуску.

Outcome: partial