Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 лютого 2012 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що рішення про укладення шлюбу з відповідачкою було необдуманим і як наслідок помилковим. Після укладення шлюбу вони проживали спільно з відповідачкою у її родичів. Також позивач вказує, що у вересні 2012 року він покинув спільне місце проживання, залишив сім"ю та мешкає окремо, з вказаного часу їхні шлюбні стосунки з відповідачкою припинилися, вони не спілкуються, стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть, з відповідачкою спору про місце проживання малолітньої дитини не має, дитина залишається проживати з матір"ю. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, так як він планує створення нової сім'ї. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали. Відповідачка пояснила, що вона познайомилася з позивачем у червні 2008 року, протягом року після знайомства вони зустрічалися, а потім вели сумісне господарство без реєстрації шлюбу. Після укладення між ними шлюбу за кілька місяців до народження дитини позивач почав ігнорувати сімейні відносини, що виявилося в тому, що він пізно приходив додому, або, взагалі, не з'являвся, а в подальшому з"ясувалось, що цей час він використовував виключно на себе та на зустрічі зі своєю коханкою. Після народження сина [PERSON] позивач продовжував ігнорувати її та їхню дитину, не надавав допомоги у веденні господарства та догляду за сином. У вересні 2012 року позивач пішов від сім"ї, з того часу шлюбні стосунки між ним припинились, мешкають окремо, вона наодинці залишилась з трьохтижневим малюком, всі обов'язки по догляду за дитиною здійснювала самостійно з допомогою батьків та небайдужих сусідів до яких вона зверталася коли дитина хворіла, а вона не мала можливості вийти з дому для придбання ліків та їжі. Незважаючи на це вона неодноразово зверталась до чоловіка з проханнями про допомогу та про примирення, на що отримувала нецензурну лайку. Позивач її зрадив, він проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, тому строк на примирення просить не надавати, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Представник відповідачки просив задовольнити позов, пояснив, що поведінка позивача по відношенню до своєї дружини та дитини є аморальною. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 17 лютого 2012 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 185 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у вересні 2012 року позивач пішов із сім"ї, з того часу сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, так як має намір створити нову сім"ю, відповідачка визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування їхньої сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати представник позивача просив покласти на позивача.

Outcome: approved