Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

позивачка уточнивши позовні вимоги просить визнати за нею право власності на самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] яка складається з 1-а кімната 17,9 кв.м, 2-а кімната 10,4 кв.м, кухня площею, 9,1 кв.м., вбиральна площею, 05 кв.м, ванної кімнати площею 3,0 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., комори площею 0,9 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м., мотивуючи тим, що вона, є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 28,48 кв.м., відповідно до договору дарування від 15.03.1999 року, зареєстрованого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 15 вересня 1999 року за реєстрованим № 4956. У неї є неповнолітня дитина і тому нею було прийнято рішення про розширення корисної площі, щоб максимально використати можливості та створити елементарні умови, без яких неможливе проживання у цьому житловому приміщенні. Нею здійснено переобладнання приміщення горища під житлову кімнату площею 10,4 кв.м., ванної кімнати - площею 3,0 кв.м., коридору-площею 0,9 кв.м. та частини горища, приєднаного до квартири, про що зазначено в технічному паспорті, виготовленого Стрийським міськрайонним бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 4956 від 11 липня 2013 року. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні та санітарні норми, що підтверджується технічним висновком про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири [ADDRESS], виданим Дрогобицьким відділом Львівського філіалу Державного науково - дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», в якому зазначається, що зазначене самочинне переобладнання квартири придатне для подальшої експлуатації та може бути легалізоване згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до п.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване -нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Визнання права власності на самочинне переобладнання квартири ніяким чином не порушує права інших осіб. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача - виконкому Стрийської міської ради Темник Н.С. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 28,48 кв.м., відповідно до договору дарування від 15.03.1999 року, зареєстрованого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 15 вересня 1999 року за реєстрованим № 4956. Нею здійснено переобладнання приміщення горища під житлову кімнату площею 10,4 кв.м., ванної кімнати - площею 3,0 кв.м., коридору-площею 0,9 кв.м. та частини горища, приєднаного до квартири, про що зазначено в технічному паспорті, виготовленого Стрийським міськрайонним бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 4956 від 11 липня 2013 року. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні та санітарні норми, що підтверджується технічним висновком про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири [ADDRESS], виданим Дрогобицьким відділом Львівського філіалу Державного науково - дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», в якому зазначається, що зазначене самочинне переобладнання квартири придатне для подальшої експлуатації та може бути легалізоване згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про планування та забудову території» здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт чи його перереєстрації, а також здійснення незазначених у дозволі будівельних робіт вважається самочинним будівництвом. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на спірне нерухоме майно.

Outcome: approved