Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку боргу за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 24.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» , правонаступником якого є позивач та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № 117.1/АА-00011-08.2, згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі 8 876,84 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних, строком на 60 місяців, з терміном остаточного погашення не пізніше 24.09.2013 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 117.1/АА- 00011-08.2-3 від 24.09.2008 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 117.1/АА-00011-08.2-3/П від 24.09.2008 р., згідно якого відповідачі по справі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконує. Письмову вимогу банку про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору, відповідачами залишено без задоволення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, позивач просить достроково стягнути виданий йому кредит та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість, яка станом на 24.05.2013 року по кредитному договору № 117.1/АА-00011-08.2 становить 20 907,92 доларів США (двадцять тисяч девятсот сім доларів США 92 цента), що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.05.2013 року становить 167 116,97 грн. (сто шістдесят сім тисяч сто шістнадцять гривень,97 коп.) з яких: 3 980,44 (три тисячі девятсот вісімдесят доларів США, 44 центи) сума кредиту в тому числі і прострочена; 949,60 ( девятсот сорок девять доларів США, 60 центів) - несплачені відсотки за користування кредитом; 15 881,87 (п'ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят один долар США 87 центів) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами; 96,01 (девяносто шість доларів США, 01 центів)- 3% річних. З посиланням на норми ЦК України та на вказані вище обставини, позивач просить суд стягнути на свою користь в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] загальну заборгованість по кредитному договору № 117.1/АА-00011-08.2 від 24.09.2008 року в сумі 167 116,97 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надавши суду пояснення , аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Не заперечував проти задоволення вимог про стягнення основного боргу та відсотків, а просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, оскільки розрахунок пені проведений банком не відповідає умовам кредитного договору та просив застосувати спеціальний строк позовної давності строком в один рік. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 24.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № 117.1/АА-00011-08.2, згідно якого банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі 8 876,84 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних , строком на 60 місяців, з терміном остаточного погашення не пізніше 24.09.2013 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, що стверджується кредитним договором № 117.1/АА-00011-08.2 від 24.09.2008 р., копія якого приєднана до матеріалів справи. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надавався відповідачу [PERSON] на купівлю автомобіля. Відповідно до заяви на видачу готівки № 1547_5 від 24.09.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 8 876,84 доларів США . У звязку з невиконанням зобовязань відповідачем [PERSON] по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 24.05.2013 року на його користь підлягає стягненню з відповідача [PERSON] загальна заборгованість по кредитному договору № 117.1/АА-00011-08.2 від 24.09.2008 року в розмірі 20 907,92 доларів США (двадцять тисяч девятсот сім доларів США 92 центи), що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.05.2013 року становить 167 116,97 грн. (сто шістдесят сім тисяч сто шістнадцять гривень, 97 коп.) з яких: 3 980,44 (три тисячі девятсот вісімдесят доларів США, 44 центи) сума кредиту в тому числі і прострочена; 949,60 ( девятсот сорок девять доларів США, 60 центів) - несплачені відсотки за користування кредитом; 15 881,87 (п'ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят один долар США 87 центів) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами; 96,01 (девяносто шість доларів США, 01 центів)- 3% річних. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 117.1/АА- 00011-08.2-3 від 24.09.2008 року, згідно якого передано в заставу заставодержателю автомобіль марки ЗАЗ, модель TF699P, 2008 року випуску, колір синій, шассі (кузов рама ) № Y6DTF699P8W429554, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер АО 5598АО. Для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 117.1/АА-00011-08.2-3/П від 24.09.2008 р., відповідно до якого остання поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 117.1/АА-00011-08.2 від 24.09.2008 року. Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 3.1 позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 3.1.1 позичальник зобовязався щомісяця до 10 числа (включно) кожного місяця частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 210,00 доларів США, шляхом внесення готівкою чи перерахування з свого поточного рахунку на рахунок Банку. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до п. 3.6 позичальник зобовязався за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочки пеню в розмірі 1.6 % від суми простроченої заборгованості. Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору № 117.1/АА-00011-08.2 від 24.09.2008 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредит і сплачувати нараховані проценти згідно з умовами кредитного договору. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконував належним чином, то у позивача виникло право достроково вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1 договору поруки № 117.1/АА-00011-08.2-3/П від 24.09.2008 року укладеного між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] поручитель зобовязується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя дострокового повернення кредитних коштів в солідарному порядку. Що стосується розміру неустойки слід зазначити, що суд, на підставі ст. 551 ч. 3 ЦК України може зменшити розмір неустойки (пені), якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положення п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ Про захист прав споживачів несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Нарахована банком пеня за порушення строків повернення кредиту в сумі 15 881,87 доларів США майже в чотири рази перевищує суму кредиту що підлягає поверненню і на думку суду значно перевищує розмір завданих банку збитків. Відповідно до положень ст. 551 ч. 3 ЦК України та загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) суд, вважає за можливе, розмір пені зменшити до 1350 доларів США. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» згідно кредитного договору № 117.1/АА-00011-08.2 від 24.09.2008 року заборгованість в сумі 167 116,97 гривень, з врахуванням приписів ч.3 ст.551 ЦК України підлягають до часткового задоволення. Таким чином суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку загальну суму заборгованості по кредитному договору № 117.1/АА-00011-08.2 від 24.09.2008 року в розмірі 50963,13 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До складу судових витрат, відповідно до статті 79 ЦПК України, віднесено витрати на правову допомогу. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial