Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву та просить визнати недійсним Акт від 12 серпня 2013 року, виданий комісією з питань агропромислового комплексу, екології, земельних відносин та використання земельних ресурсів Липецької сільської ради Харківського району Харківської області щодо погодження межі між земельною ділянкою позивача № 8 та земельною ділянкою відповідача [PERSON] № 10, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня; визнати межу між вищевказаними земельними ділянками непогодженою з позивачем. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та пояснила, що вона є співвласником будинку № 8 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня. Рішенням виконавчого комітету Липецької сільської ради № 153 від 14 вересня 1993 року позивачу за вищевказаною адресою виділено в користування земельну ділянку, в розмірі 0,31 га. [PERSON] мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, будинок 10. Між позивачем та відповідачем [PERSON] виник земельний спір, а саме: позивач відмовилася від підпису акту погодження межі земельних ділянок № 8 та №10, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, оскільки [PERSON] самовільно змінив розташування межі між зазначеними земельними ділянками, чим зменшив розмір земельної ділянки позивача до 0,27 га. 12 серпня 2013 року комісією з питань агропромислового комплексу, екології, земельних відносин та використання земельних ресурсів Липецької сільської ради складено Акт погодження межі меж земельними ділянками № 8 та № 10, за вищевказаною адресою. Позивач звернулася до Липецької сільської ради з заявою про скасування вказаного акту, але в задоволенні вимог їй було відмовлено. Акт погодження межі між земельними ділянками від 12 серпня 2013 року порушує права користування земельною ділянкою позивача та не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить даних про наявність або відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, про розміри спірних земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів на них, даних обмірів спірних ділянок для визначення відповідності їх площі цій документації. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. [PERSON] є фактичним власником земельної ділянки за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, будинок 10, розташованої на території Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, площею 0,2500 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. З метою складання землевпорядної документації [PERSON] звернувся до позивача з проханням погодити межу з сусідньою земельною ділянкою, але підписати акт погодження межі [PERSON] відмовилася. За заявою [PERSON], комісією з питань агропромислового комплексу, екології, земельних відносин та використання земельних ресурсів Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, на місці було встановлено, що заявник оформляє документацію на земельну ділянку № 10, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня по фактичному використанню; межа з сусідською земельною ділянкою № 8 за вказаною адресою чітко проглядається встановлений паркан, різний рівень землі за висотою; [PERSON] підписувати акт погодження межі відмовляється, на підставі чого комісія погодила межу між зазначеними сусідніми земельними ділянками. Межі між земельними ділянками погоджено у відповідності до вимог земельного законодавства, акт погодження від 12 серпня 2013 року не порушує прав землекористувачів. Представник Липецької сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, щодо рішення поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач є співвласником будинку № 8 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня. [PERSON] належить ? частка вищевказаного житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Першої державної нотаріальної контори 30 липня 1984 року, реєстр № 2-1178. Рішенням виконавчого комітету Липецької сільської ради № 153 від 14 вересня 1993 року позивачу виділено в користування земельну ділянку, в розмірі 0,31 га за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, 8. Відповідно до акту від 18 червня 2013 року, що складений комісією з питань агропромислового комплексу, екології, земельних відносин та використання земельних ресурсів Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, про встановлення межі між земельними ділянками в селі Липці Харківського району, земельної ділянки [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, 8, та земельної ділянки [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, 10. Сторонам запропоновано розробити земельно-кадастрову документацію, згідно чинного законодавства для чіткого встановлення та погодження межі між вказаними земельними ділянками. Відповідно до акту від 27 червня 2013 року, виданого комісією з питань агропромислового комплексу, екології, земельних відносин та використання земельних ресурсів Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, 27 червня 2013 року комісією встановлена межа дворової частини між земельними ділянками [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, 8, та [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня, 10, при цьому за вимогою [PERSON] проведено відступ на 0,50 м. Сторонам запропоновано розробити земельно-кадастрову документацію, згідно чинного законодавства для чіткого встановлення та погодження межі між вказаними земельними ділянками. Судом також встановлено, що позивач відмовилася підписати Акт про погодження межі, у звязку з чим, 12 серпня 2013 року комісія з питань агропромислового комплексу, екології, земельних відносин та використання земельних ресурсів Липецької сільської ради Харківського району Харківської області погодила межу між сусідніми земельними ділянками № 8 та № 10, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня для подальшого оформлення земельно-кадастрової документації на земельну ділянку [PERSON], про що свідчить акт від 12 серпня 2013 року, виданий комісією з питань агропромислового комплексу, екології, земельних відносин та використання земельних ресурсів Липецької сільської ради Харківського району Харківської області. Крім того, суду у якості доказів надані: лист-відповідь Липецької сільської ради Харківського району Харківської області № 873 від 28 серпня 2013 року; копія технічного паспорту з додатками на житловий будинок № 8 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня; копія акту погодження меж земельної ділянки; копія акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання; фототаблиця. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. й ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: вирішення земельних спорів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Згідно ст. 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до п.4.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 158 Земельного кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ згідно зі ст.158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян - заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним Акту від 12 серпня 2013 року, про визнання межі між вищевказаними земельними ділянками, такою, що непогоджена з позивачем, задоволенню не підлягають, оскільки акт про погодження межі між земельними ділянками № 8 та № 10 за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця 8-го Березня від 12 серпня 2013 року винесений уповноваженими посадовими особами з дотриманням вимог чинного законодавства, в межах наданої компетенції та у спосіб, передбачений чинним земельним законодавством, при цьому суд звертає увагу на те, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що вказаний акт порушує права позивача і що має місце порушення прав позивача з боку відповідача, більш того, у судовому засіданні позивач визнала, що технічна документація на земельну ділянку у неї відсутня. За вказаних обставин, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову та сплачену позивачем суму судового збору відносить за її рахунок.

Outcome: dismissed