Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за наступними підставами. Відповідно до укладеного договору №б/н від 27.09.2007 року [PERSON] 27.09.2007 року отримала кредит у розмірі 7000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2013 року має заборгованість - 28267,56 гривень, яка складається з наступного: 6999,97 гривень - заборгованість за кредитом; 14853,42 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 4830 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень - штраф (фіксована частина), 1334,17 гривень - штраф (процентна складова). На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором №б/н від 27.09.2007 року у розмірі 28267,56 гривень, судовий збір у розмірі 229,40 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка про виклик до суду надсилались йому за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання: [ADDRESS], однак до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у зв'язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заява позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з урахуванням встановлених обставин по справі. 27.09.2007 року між сторонами дійсно був укладений договір кредиту № б/н, який складається із заяви позичальника (а.с.9) та умов та правил надання банківських послуг (а.с.11-13), відповідно до умов якого [PERSON]., 27.09.2007 року отримав кредит у розмірі 7000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п. 6.5 умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 8.6 кредитного договору у разі порушення строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш чим на 120 днів, позичальник повинен сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Однак з матеріалів справи випливає, що у порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2013 року має заборгованість - 28267,56 гривень, яка складається з наступного: 6999,97 гривень - заборгованість за кредитом; 14853,42 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 4830 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень - штраф (фіксована частина), 1334,17 гривень - штраф (процентна складова) (а.с.5-8). На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні було встановлено факт невиконання відповідачем зобов'язання за договором кредиту № б/н від 27.09.2007 року. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з боржника штрафу у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, що складає 1334,17 грн., як це передбачено п. 8.6 договору, не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача 250 грн. фіксованого штрафу та 1334,17 грн. штрафу, нарахованого у відповідності з кредитним договором переконливо свідчать про безпідставне намагання застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.549 ЦК пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладені у заявці, яка є складовою кредитного договору відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника. За таких обставин сума боргу підлягає зменшенню на 1334,17 грн. - суму процентної складової штрафу з вищевикладених підстав. Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання за вказаним договором кредиту у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору . Компенсація судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню пропорційно розміру задоволеного позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial