overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

13.11.2012 до суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивачем зазначено, що 29 квітня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАГС Розівського РУЮ Запорізької області, актовий запис №096580. Від шлюбу мають спільну дитину – [PERSON], що народився 30.05.2003 (а.с.4). З квітня 2007 року шлюбні відносини припинились. Просить суд розірвати шлюб між ним. Відповідач [PERSON] 20.12.2013 подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не оспорює. Позивач [PERSON] 23.12.2013 подала до суду заяву в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, обставини викладені в позовній заяві підтверджує та просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Дитина за згодою сторін буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Черкасова» Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що сторони уклали шлюб 29 квітня 2003 року (а.с. 3). Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України – шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як видно з позовної заяви шлюб виявився невдалим. Між подружжям припинились шлюбні відносини. За таких обставин у сукупності суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд вирішує задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв’язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов’язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за можливе оголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку кдастровий номер 3520588500:02:000:0119 площею 4,3399 га., розташованої на території Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області в порядку спадкування за заповітом . Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

враховуючи те, що для повного складання рішення суду та обґрунтування пояснень сторін потрібен значний час, у відповідності до ст.209 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк п’ять днів з дня закінчення розгляду справи, та повідомити особам, які беруть участь у справі, що вони зможуть ознайомитися з повним рішенням 30 грудня 2013 року в приміщенні Галицького районного суду м. Львова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.02.1997 року у Хлівчанській сільській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис №2. В обґрунтування позову покликається на те, що від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалось, через несумісність характерів, постійні сімейні сварки, що може негативно вплинути на виховання сина. Протягом останніх 3-х років, проживають окремо, оскільки позивач проживає з іншою жінкою. Спору про поділ спільного майна немає, квартиру і все набуте майно за період шлюбу залишає відповідачу та сину, який проживатиме з матір’ю. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з’явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з’явилась, однак подала заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.02.1997 року у Хлівчанській сільській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис №2. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе. Враховуючи вищевказане, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Заявниця у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що [PERSON], [INFO] - рідний брат її батька [PERSON] В березні 1979 року [PERSON] виїхав з м. Ходорова у невідомому напрямку. З того часу його ніхто не бачив, сім"ї він не мав. В березні 2007 року батька викликали в м. Київ для впізнання травмованого автомашиною чоловіка, який від одержаних травм помер. Документів при собі особа не мала, але назвав себе і повідомив, що в Ходорові проживає його брат. Через хворобу батько не зміг поїхати на впізнання особи. Визнання [PERSON] померлим необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги, викладені у заяві, підтримала, просить заяву задовольнити. Представник Ходорівської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги вважає підставними. Вислухавши пояснення представника заявниці, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав: Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджено факт відсутності [PERSON] за місцем його проживання в м. Ходорові по вул. С.Бандери понад десятки років. Із слів його брата [PERSON] відомо, що він загинув в м. Києві. Із довідки, виданої Ходорівською міською радою вбачається, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований в [INFO] із 17.08.1972 р. по 21.03.1979 р. Згідно довідки Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області [PERSON] з 27.03.1979 року знятий з реєстрації за місцем проживання у [INFO], і на даний час місце його фактичного проживання та реєстрації невідоме. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] померлим, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо нього більше трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач 22.11.2013 р. звернулась до суду з позовом, в якому вказав, що придбав нерухоме майно - квартиру, посвідчила цей правочин в Селидівській біржі нерухомості, але на теперішній час Селидівській біржі нерухомості не має відповідної ліцензії на видачу правовстановлюючих документів, тобто свідоцтво від 23.12.2009 р. №5692 про право власності не має юридичної сили, в зв'язку з чим вона не може розпорядитися майном. Просить визнати за нею та членами її родини право власності на квартиру, розташовану за адресою: Донецька область м. Селидове вул. Радянська 102/46. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягали на їх задоволенні.. Представник відповідача - Селидівської територіальної горомади, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу на розсуд суду та проханням розглядати справу без його участі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.01.2009 р., позивачу та третім особам належать в рівних долях квартира розташований за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та які знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.06 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №DOK0RX00580139про надання кредиту у розмірі 1932,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 16.09.2013 року заборгованість по кредиту становить 39583, 68 грн., з яких заборгованість за кредитом 1356, 08 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 12654,29 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом – 216,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання забов’язань за договором – 22995,74 грн., штраф (фіксована частина) -500.00 грн., штраф (процентна складова) – 1861,13 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором у розмірі 39583, 68 грн., судовий збір – 395, 84 грн. Позивач у судове засідання не з’явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без участі свого представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 04.12.2013 р., 24.12.2013 року не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, згідно поштового повідомлення, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки до суду не повідомив. На підставі ч.5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, а отже за згодою представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 16.07.06 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № DOK0RX00580139 про надання кредиту у розмірі 1932,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 16.09.2013 року заборгованість по кредиту становить 39583, 68 грн., з яких заборгованість за кредитом 1356, 08 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 12654,29 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом – 216,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання забов’язань за договором – 22995,74 грн., штраф (фіксована частина) -500.00 грн., штраф (процентна складова) – 1861,13 грн., що підтверджується розрахунком. Згідно ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено в судовому засіданні, вказана заборгованість відповідачем не погашена, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитними договорами від 16.07.2006 року в розмірі 39583,68 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач ЛМКП «Львівводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, яка станом на 01.07.2013 р. становить 2268,18 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку, розрахунок заборгованості. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 12.08.2013 року позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі комунальних послуг зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідач такий договір не уклав, однак ЛМКП «Львівводоканал» фактично надало відповідачу послуги з водопостачання, у зв'язку з чим підприємство понесло відповідні витрати, що підтверджується розрахунком заборгованості. Отже, фактично між сторонами існували договірні відносини, оскільки підприємство надало послуги відповідачу, а відповідач ними користувався. Згідно з довідки ЛКП «№507» з місця проживання про склад сім'ї і прописку від 22 квітня 2013 року № 746 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] (особняк) (а.с.3). З розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить за період 01.08.1998 р – 01.07.2013р. становить 2268,18 грн.(а.с. 4-7). Відповідач користується послугами ЛМКП “Львівводоканал”і згідно ст. 67, 68 Житлового Кодексу України та ст. 22 ЗУ “Про питну воду та питне водопостачання” зобов’язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (в тому числі за послуги водопостачання та водовідведення) у встановлений термін. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач користувався послугами ЛМКП «Львівводоканал», які необхідно оплатити. Також позивачем доведено факт невнесення відповідачем плати за надані послуги з водопостачання в розмірі 2268,18 гривень, а тому суд стягує вказану суму. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 229, 40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач ЛМКП «Львівводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, яка станом на 01.07.2013 р. становить 2268,18 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку, розрахунок заборгованості. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів заяви, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення суду відкласти на п’ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення суду відкласти на п'ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

13 грудня 2013 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 29 травня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Мигівської сільської ради Вижницького району, Чернівецької області, актовий запис № 13. Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. З початку їхнього спільного проживання у них не склались нормальні сімейні відносини з вини відповідача. На протязі останніх років сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, не виявляє бажання займатись вихованням сина та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оскільки їй одній важко утримувати дитину, а відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки працює на сезонних роботах, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість сплачувати аліменти на утримання сина, то просить суд стягувати з нього аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з’явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. З’ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.3/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки працює на сезонних роботах, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість сплачувати аліменти на утримання сина, інших дітей та непрацездатних членів сім’ї, яких він зобов’язаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачки про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 28.04.2013р. помер її дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому будинковолодіння № 17-А по вул. Галицька в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, право власності на яке посвідчується рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2010р. 16.06.2011р. покійний при житті склав заповіт, який було засвідчено секретарем виконкому Єзупільської селищної ради, про те, що після його смерті, все належне йому майно, а саме, житловий будинок по вул.Галицька №17-А в смт.Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області заповідає [PERSON]. Даний заповіт не відмінявся і не змінювався. За таких обставин позивачка є спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцем за законом другої черги є мама позивачки – [PERSON]. Проте відповідачка на спадкове майно не претендує, в установленому законом порядку не заявляла про свої спадкові права. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв’язку з тим, що хворіла; крім того, оскільки вона фактично проживала з дядьком, хоча зареєстрована за іншою адресою, вважала, що прийняла спадщину. Просила визначити їй додатковий строк – три місяці – для прийняття спадщини. Позивачка у судове засідання не з’явилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила справу розглянути в її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з’явилась, у поданій суду заяві позов визнала, просила справу розглядати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка після смерті свого дядька [PERSON] як спадкоємець за заповітом спадкує будинковолодіння № 17-А по вул. Галицька в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області. Позивачка з поважних причин пропустила передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини. Тому їй згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved