Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

У березні 2013 року позивачка звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві, просив суд стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 3\~ 000,00 грн., моральну шкоду 2\~ 000,00 грн.; договір № 137 від 05.09.2012 року про виконання роботи між сторонами розірвати; стягнути з відповідачів судовий збір. . Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачі у судове засідання у справі не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року між позивачкою та відповідачкою ПП [PERSON] був укладений договір № 137 про виконання робіт. Згідно умов вказаного договору, відповідачка зобовязувалася в строк до 26 вересня 2009 року виготовити шафу. Виконавцем за вказаним договором був відповідач [PERSON], який і отримав суму грошей у розмірі 3\~ 000,00 грн. Проте до теперішнього часу відповідач взятих на себе зобовязань не виконали. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно ч.1 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином, вимоги позивачки в частині стягнення з відповідачів грошової суми у розмірі 3\~ 000,00 грн. та розірвання договору № 137 від 05 вересня 2012 року підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром і не пов'язаний з розміром цього відшкодування. Проте, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження спричинення їй моральної шкоди, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Окрім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial