Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У вересні 2013 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], стверджуючи, що 16.03.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту що відповідає строку дії картки. У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору, станом на 31.08.2013 року у нього виникла заборгованість у розмірі 25223,61 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» також просив стягнути судовий збір та розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідача за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 16.03.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту що відповідає строку дії картки (а.с.10-18). Згідно розрахунку заборгованості (а.с.6-9), станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 16.03.2006 року у розмірі 25223,61 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 6107,54 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17438,75 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 1177,32 грн. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями статей 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами Зважаючи на те, що на даний час зобов'язання за кредитним договором не виконані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є правомірними. Також судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 252 грн. 24 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved