Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом у якому просять суд з урахуванням заяви з уточненням позовних вимог визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане органом приватизації Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 30 квітня 2013 року на ім`я [PERSON]; скасувати розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 76-631 від 30.04.2013 року про передачу у власність відповідачу вказаної квартири та вселити їх у квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2013 року за позовом [PERSON] їх було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2013 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2013 року було скасоване та постановлене нове рішення, яким в позові [PERSON] було відмовлено. В процесі розгляду їхньої заяви про перегляд заочного рішення зі слів [PERSON] вони дізналися, що відповідач зняв їх з реєстрації на підставі заочного рішення суду від 30.01.2013 року та отримав свідоцтво про право власності на всю чотирьохкімнатну квартиру шляхом безкоштовної приватизації. Свідоцтво про право власності на квартиру від 30.04.2013 року видане на підставі розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 76-631 від 30 квітня 2013 року про передачу у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] У зв»язку з цим вважають, що розпорядження щодо приватизації житла повинне бути скасоване, а свідоцтво про право власності на квартиру визнане недійсним, оскільки підстави, на яких ґрунтувались їх прийняття та видача, скасовані. Квартира [ADDRESS] була надана їхній родині у 1988 році на чотирьох осіб: відповідача, його дружину [PERSON], на неї та її матір [PERSON] Відповідач є її дідусем. Дружина відповідача - її бабуся та її мати померли. Після їх смерті в квартирі залишились проживати вона, відповідач та двоє її на той час неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У них з дідусем з 2009 року склалися дуже напружені та ворожі стосунки з приводу користування квартирою. З надуманих підстав дідусь став перешкоджати їм у користуванні житлом, виганяти з нього, погрожувати, чим створив неможливу обстановку в родині, в серпні 2009 року поміняв замки у вхідних дверях квартири і з того часу туди їх не впускав. З приводу цього зверталася до суду. За її позовом рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року було змінено умови договору найму спірної квартири, при цьому їм у користування було виділено дві житлові кімнати площами 17,6 кв.м., 11,8 кв.м., а відповідачу - житлові кімнати площами 11,9 кв.м. та 9,7 кв.м. Відповідач зняв їх з реєстрації у спірній квартирі, змінив замки на вхідних дверях, через що вони не мають можливості користуватися житлом та проживати у ньому, тому заявляють вимоги про вселення. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з уточненнями підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, пояснив, що приватизацію належної йому квартири він здійснив на законних підставах, позивачі роками з ним не проживали, витрат по оплаті житла не несли, квартплату та житлово-комунальні послуги сплачував він сам, позивачка квартирою не цікавилась, до нього не з»являлась, про місце проживання позивачів йому не відомо, вони ним не цікавляться та не перевідують його. Представник відповідача Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Шум В.М. у вирішенні спору поклалась на розсуд суду, пояснила, що приватизація спірної квартири була здійснена відповідно до чинного законодавства. Судом до участі у справі було залучено у якості третіх осіб Службу у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві. Представник третьої особи Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з»явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника Реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві. Представник Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, відповідача [PERSON], представника відповідача Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ст. ст. 5, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", право на приватизацію квартир (будинків) державного фонду одержують громадяни України, які проживають у цих квартирах. До членів родини наймача належать тільки громадяни, що постійно проживають у квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Згідно із ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається із матеріалів справи, ордер № 17526 серії Б від 29.04.1987 року на право зайняття жилого приміщення - квартири [ADDRESS] був виданий на ім»я відповідача [PERSON] та членів його сім»ї: дружину [PERSON], доньку [PERSON] та онуку [PERSON] - позивачку (а.с. 7). Відповідно довідки ЖРЕО № 415, станом на 19.01.2011 р. у спірній квартирі були зареєстровані позивачі та відповідач [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження, позивачка [PERSON] являється неповнолітньою, дата її народження - [INFO], її матір»ю є позивачка [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року, ухваленим у цивільній справі № 2-529310 за позовом [PERSON] в своїх та інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, 3-тя особа: Орган опіки і піклування Дніпровської райдержадміністрації, про вселення та зміну договору найму жилого приміщення було змінено умови договору житлового найму спірної квартири, виділено у користування позивачам дві житлові кімнати площами 17,6 кв.м. та 11,8 кв.м.; відповідачу виділено дві житлові кімнати площами 11,9 кв.м. та 9,7 кв.м. (а.с. 9). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2013 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх та в інтересах малолітньої [PERSON], треті особи Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням позов було задоволено. Даним рішенням визнано [PERSON], [PERSON] та малолітню [PERSON], [INFO], такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (а.с. 11-13). На підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2013 року [PERSON] зняв з реєстрації [PERSON], [PERSON] та неповнолітню [PERSON] та на своє ім»я здійснив приватизацію спірної квартири. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2013 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2013 року скасоване та ухвалене нове, яким у позові [PERSON] відмовлено (а.с. 14, 15). Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до розпорядження від 30 квітня 2013 року № 76-631, виданого органом приватизації житла Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, квартиру [ADDRESS] передано в приватну власність [PERSON] Як вбачається із свідоцтва про право власності від 30 квітня 2013 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності гр. [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Статтею 1 "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Приватизація державного житлового фонду це сукупність дій які здійснюються уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Як зазначено вище, позивачі були зареєстровані у спірній квартирі. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2013 року житлові права [PERSON], неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] на проживання у спірній квартирі, користування останньою на рівні з відповідачем з урахуванням рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2011 р., яким змінені умови договору найму житла, в тому числі права на реалізацію щодо приватизації спірної квартири були поновлені. Разом з тим, будь-якої згоди на приватизацію квартири [ADDRESS], позивачі не надавали. Таким чином, розпорядження про передачу квартири у приватну власність та видача свідоцтва про право власності на житло мало бути здійснено лише при наявності згоди інших членів сім'ї, тобто позивачів. За таких обставин, суд вважає, що в межах розгляду даної справи є всі підстави для скасування розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації органу приватизації житла № 76-631 від 30 квітня 2013 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] виданого 30 квітня 2013 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією на ім`я [PERSON] на підставі вищевказаного розпорядження. Заявлені вимоги в частині вселення позивачів у спірну квартиру також підлягають задоволенню, оскільки їхні житлові права на проживання у [ADDRESS] та користування житлом відновлені рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2013 року, а судом під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач встановив нові вхідні двері у квартиру від яких надавати ключі позивачам відмовляється та добровільної згоди на їх вселення відповідач не надає. Судові витрати по справі представник позивачів просила з відповідачів не стягувати.

Outcome: approved