Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 24 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 46/АА-00046.08.2. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 10 913 дол. США. зі сплатою 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 24 квітня 2013 року. 20 жовтня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 46/АА-00046.08.2 від 24 квітня 2008 року, відповідно до якого встановлена процентна ставка у розмірі 16 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки від 24 квітня 2008 року. Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 385 дол. 25 центів США, з яких: 6 725 дол. 39 центів США прострочена заборгованість за кредитним договором, 2 659 дол. 86 центів США прострочена заборгованість по процентам, 800 500 грн. 62 коп. пені за прострочку виконання зобов'язань за кредитним договором, 4 109 грн. 24 коп. 3% річних, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі своє право на участь у судовому засіданні не використали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 24 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 46/АА-00046.08.2 (далі - кредитний договір) (а.с. 24-30). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 10 913 дол. США терміном по 24 квітня 2013 року включно. Згідно з п. 1.5 кредитного договору процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 12,5 % річних. Відповідно до пп. 4.1, 4.2 кредитного договору розрахунок процентів за кредитами здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитами, починаючи з дня їх надання позичальнику. Проценти за користування кредитами нараховуються банком щомісяця, в останній робочий день місяця та в день повного погашення кредитів позичальником за цим договором, але не пізніше терміну, вказаного у пункті 1.1 цього договору. Згідно пп. 4.3, 4.4 кредитного договору при розрахунку процентів враховується фактична кількість днів в розрахунковому періоді та році. При розрахунку процентів враховується перший день та не враховується останній день користування кредитами. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пунктах 1.1, 1.2.2, 1.2.3 цього договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного дня робочого дня за датою, вказаною у пунктах 1.1, 1.2.2, 1.2.3 цього договору, в подальшому проценти за користування кредитами не нараховуються. 20 жовтня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору (а.с. 22-23). Згідно з п. 1.5 зазначеної угоди процентна ставка встановлена у розмірі 16 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки від 24 квітня 2008 року (а.с. 18-19). Відповідно до 1.1 договору поруки поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель засвідчив, що він ознайомлений з умовами кредитного договору: сума не відновлювальної кредитної лінії - 10 913 дол. США, процентна ставка за користування кредитом - 12,50 процентів річних; строк повного погашення заборгованості за кредитом - 24 квітня 2013 рік, відповідальність за порушення зобов'язань за кредитним договором - пеня у розмірі 1,6 % від суми заборгованості за кожен день прострочки. Згідно з п. 1.3 договору поруки поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 22 постанови № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Ураховуючи те, що позивачем було одноособово збільшено розмір відсоткової ставки за кредитним договором, про зміни до кредитного договору поручитель не повідомлялася та з нею не укладався додатковий договір до договору поруки, зміна основного зобов'язання відбулася без її згоди, суд дійшов висновку про те, що в силу норм ч. 1 ст. 559 ЦК України правовідносини за договором поруки є припиненими, а тому позов в частині стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, заборгованість відповідача за договором станом на 18 червня 2013 року складає 9 385 дол. 25 центів США еквівалент суми 74 988 грн. 15 коп., з яких: 6 725 дол. 39 центів США еквівалент суми 53 735 грн. 87 коп. прострочена заборгованість за кредитним договором, 2 659 дол. 86 центів США еквівалент суми 21 252 грн. 28 коп. прострочена заборгованість по процентам (офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 17 грудня 2013 року становить 100 дол. США - 799 грн. 30 коп.). Виходячи з наведеного, прострочена сума заборгованості за кредитним договором та прострочена сума заборгованості по процентам підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем за період з 13 жовтня 2008 року по 18 червня 2013 року нараховано 4 109 грн. 24 коп. 3 % річних, які підлягають стягненню з [PERSON] у повному обсязі. Пунктом 3.6 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Станом на 18 червня 2013 року позивачем нараховано пеню за прострочку виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 13 жовтня 2008 року до 12 серпня 2013 року у розмірі 800 500 грн. 62 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Ураховуючи те, що банком нараховано пеню понад один рік, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача пені за прострочку виконання зобов'язань за кредитним договором за період з 12 серпня 2012 року по 12 серпня 2013 року у розмірі 426 903 грн. 60 коп. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 3 441 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк».

Outcome: partial