Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду та в обґрунтовування позовних вимог пояснив , що 09 вересня 2000 року відділом РАЦС м. Свердловська між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 273.Від сумісного проживання сторони мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 05 червня 2004 року рішенням Свердловського міського суду по справі № 2-1144, шлюб між позивачем та третьою особою по справі , [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 27 липня 2004 року. Позивач та третя особа , [PERSON] проживаємо окремо, діти проживали разом з нею. З червня 2010 року [PERSON] не надає позивачеві можливості приймати участі у виховання дітей та перешкоджає вільному спілкуванню з ними. З вказаних обставин він звернувся до відділу у справах дітей Свердловської міської ради Луганської області із заявою про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними та до Свердловського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 06 лютого 2012 року по цивільній справі № 2-374/12 його позов було задоволено та: 1)усунено перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, та визнано наступні дні для участі у спілкуванні та вихованні дітей: - кожну другу та четверту суботи місяця з 10-10.30 год. до 17-17.30 год.; - під час канікул діти знаходяться у батька за домовленістю між [PERSON] з [PERSON]; - якщо канікули припадають на святкові дні, дні народження, то той з батьків, у кого знаходяться діти, повинен надати можливість іншому з батьків для відвідування дітей та поздоровлення. 2 )зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дітьми. Після набрання зазначеним рішенням законної сили [PERSON] відмовилася добровільно його виконувати, у зв'язку з чим позивач вимушений був отримати виконавчий лист на рішення суду і звернутися до ВДВС Свердловського міського управління юстиції. Постановою державного виконавця ВДВС Свердловського МУЮ від 22 травня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 32835815. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, діти проживають за адресою: [ADDRESS] разом з відповідачами, [PERSON] за вказаною адресою не проживає. У ході неодноразових спроб побачити дітей та реалізувати своє право на спілкування з ними, як самостійно так і за участі державного виконавця, відповідачі чинили позивачеві перешкоди, а саме: закривали дітей у квартирі та не надавали з ними спілкуватися, вимагали припинити приходити до їхньої оселі, заявляли, що вони є офіційними опікунами дітей і не дадуть йому можливості їх відвідувати, висловлювали на його адресу погрози та образи або зачинившись у квартирі взагалі ігнорували його вимоги. Згідно із заявами [PERSON], у присутності державного виконавця і осіб, що приймали участь у виконавчих діях, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, зазначена квартира є його приватною власністю, рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми відносно нього відсутнє - тому він не зобов'язаний виконувати рішення суду і вимоги державного виконавця, та не надасть позивачеві можливості відвідувати дітей і вільно спілкуватися з ними. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на "безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини. зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з з нею. Приймаючі до уваги, що відповідачі перешкоджають реалізації прав та обов'язків позивача щодо вільного спілкування з його дітьми та прийняття участі у їх вихованні, він вимушений звернутися до суду із захистом його прав у судовому порядку. Позивач просить суд усунути перешкоди його у спілкуванні та вихованні дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їх вихованні шляхом зобов'язання [PERSON] та [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , стягнути з відповідачів на його користь судові витрати . Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги , наполягав на їх задоволенні і пояснив , що рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 06.02.2012 року були усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми і їх вихованні і суд визначив певний порядок , коли він може спілкуватись з дітьми і брати учать у їх вихованні , оскільки неповнолітні діти проживають з відповідачами по справі , тобто з бабусею та дідусем , то останні не бажають виконувати рішення суду , так як воно їх не стосується і не допускають його бачитись і спілкуватись з дітьми , а третя особа , мати дітей , проживає у м. Луганську , він бажає приймати участь у вихованні і бажає спілкуватись з дітьми , але відповідачі цьому перешкоджають , також він не може побачити і поспілкуватись з дітьми у школі , так як [PERSON] це заборонив і вчителя під час перерви не випускають дітей із класу , щоб він з ними поспілкувався , також у нього дійсно був конфлікт у школі з [PERSON] , так як він не дає йому бачитись з дітьми , також коли він неодноразово приходив з державними виконавцями за місцем проживання [PERSON], то відповідачі взагалі його не пускають в двір будинку , з дітьми не дають бачитись , мотивуючи це тим , що рішення суду їх не стосується , коли останній раз 28.12.2013 року державний виконавець виходила за місцем проживання дітей з ним і його представником [PERSON] , то він не поставив свій підпис у акті державного виконавця , так як його взагалі не допустили в двір будинку і до будинку і що казали діти він не чув , він стояв за двором будинку , а державний виконавець спочатку взагалі одна без інших учасників спілкувалась з [PERSON] і дітьми у будинку , потім на зауваження його представника [PERSON] , останнього допустили до будинку і [PERSON] ще раз вийшла з будинку з дітьми і вони про щось розмовляли , про що він не чув . Також коли він проживав разом з [PERSON] , то він дітей не ображав і не знущався над ними , і вважає , якщо б такі факти були , то [PERSON] , які є колишніми працівниками міліції давно звернулись би в органи внутрішніх справ. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги і пояснив , що відповідачі по справі , баба та дід не бажають виконувати рішення суду від 06.02.2012 року , так як вважають , що воно їх не стосується , тому не допускають державних виконавців та [PERSON] до будинку і не дозволяють [PERSON] спілкуватись і займатись вихованням дітей , також [PERSON] не може поспілкуватись з дітьми і у школі , так як вчителі забороняють , оскільки був конфлікт між [PERSON] та [PERSON] у школі , також 28.12.2013 року він був присутнім при проведенні виконавчих дій [PERSON], яка спочатку один на один спілкувалась у будинку з [PERSON] та дітьми , потім він зробив ій зауваження і вона запросила його до будинку і вийшла [PERSON] з дітьми і вони за нею повторили фразу , що не бажають спілкуватись з батьком , але діти були перелякані ,знервовані , і він вважає , що вони повторили за матір,ю цю фразу , що не бажають спілкуватись з батьком , а не виказали свою думку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явилась ,про час та місце судового розгляду справи була належним чином повідомлена , про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 21.12.2013 року ( а.с. 124) , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність . Суд вважає розглянути справу у відсутність відповідача , так як в матеріалах справи достатньо доказів про права та відносини сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явився ,про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений , про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 21.12.2013 року ( а.с. 124) , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність . Суд вважає розглянути справу у відсутність відповідача , так як в матеріалах справи достатньо доказів про права та відносини сторін. Третя особа - представник відділу у справах дітей Свердловської міської ради Бабяк Т.В. у судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги і пояснила , що вважає , що згідно рішення суду від 06.02.2012 року , позивач по справі, [PERSON], батько неповнолітніх дітей ,має право приймати участь у вихованні дітей і спілкуватись з ними , але відповідачі цьому перешкоджають, так як не допускають [PERSON] до оселі , де проживають його неповнолітні діти,посилаючись на те , що рішення суду їх не стосується , відносно того , що [PERSON] знущався , ображав своїх дітей під час сумісного проживання з [PERSON], то відносно цього ніяких звернень ні до службу по справам дітей , ні до міліції не було , вона вважає , якщо б це було дійсно так, [PERSON] давно звернулись би до відповідних органів , також вона вважає , що діти виказали не свою думку , що не бажають бачити батька і з ним спілкуватись , повторили , як пояснив представник позивача [PERSON] цю фразу за своєю матір,ю . тобто вона вважає . що на дітей здійснюється вплив з боку дорослих , з якими вони проживають . Третя особа [PERSON] у судове засідання не з,явилась , про у судове засідання не з,явилась ,про час та місце судового розгляду справи була належним чином повідомлена , про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 21.12.2013 року ( а.с. 125) , про причини неявки суду не повідомила . Суд вважає розглянути справу у відсутність третьої особи , так як в матеріалах справи достатньо доказів про права та відносини сторін. Суд вислухавши позивача , представника позивача , третю особу - представника відділу у справах дітей Свердловської міської ради , свідків , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У частині 2 ст. 157 СК України зазначено , що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею . Із рішення Свердловського міського суду Луганської області від 06.02.2012 року, яке набрало чинності 05.04.2012 року (а.с. 9-12) убачається , що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні був задоволений , суд вирішив « усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та визнати йому наступні дні для участі у спілкуванні та вихованні дітей : - кожну другу та четверту суботи місяця з 10-10.30 год. до 17-17.30 год.; - під час канікул діти знаходяться у батька за домовленістю між [PERSON] з [PERSON]; - якщо канікули припадають на святкові дні, дні народження, то той з батьків, у кого знаходяться діти, повинен надати можливість іншому з батьків для відвідування дітей та поздоровлення.Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дітьми [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO]» В судовому засіданні було встановлено , що відповідачі по справі , [PERSON] та [PERSON] вищевказане рішення Свердловського міського суду Луганської області від 06.02.2012 року не виконують , оскільки як вони пояснювали свідкам по справі , державним виконавцям, при проведенні виконавчих дій за вказаним рішенням суду , [PERSON], [PERSON], [PERSON], воно їх не стосується , що третя особа [PERSON] проживає у м. Луганську , а онуки проживають з ними , тому так як рішення суду їх не стосується , то вони не бажають допускати державним виконавців до своєї оселі , і щоб позивач спілкувався з дітьми і брав участь у вихованні дітей , тобто суд приходить до висновку , що відповідачі чинять перешкоди позивачеві у спілкуванні з його неповнолітніми дітьми , які проживають з відповідачами по справі , [PERSON] , так як третя особа , мати дітей , [PERSON] у зв,язку з тим , що працює у м. Луганську , то там і проживає. Свідок [PERSON] акцентувала увагу суду , що при проведенні виконавчих дій 23.06.2012 року , коли вона разом зі стягувачем , тобто [PERSON] приїхали за місцем проживання його неповнолітніх дітей , то в дворі будинку знаходився відповідач по справі , [PERSON], , також його син та онук, син , позивача , [PERSON] , вона поспілкувалась з [PERSON] і він ій сказав , що [PERSON], його дочка , за адресою : [ADDRESS] не проживає, а живе у м. Луганську , так як там працює , і наказав хлопчику зайти до будинку , і сказав , що рішення суду від 06.02.2012 року його не стосується ,виконувати він його не буде , і нікого не пустить до своєї оселі і закрив калитку перед нею та [PERSON], так і не дав змогу позивачеві поспілкуватись з неповнолітніми дітьми, також [PERSON], яка знаходилась у будинку , зачинила двері і на її вимоги не реагувала, також сказавши ій , що рішення суду її не стосується , про що також свідчить акт державного виконавця від 23.06.2012 року , який міститься в оглянутому у судовому засіданні виконавчому провадженні №630/8 . Також той факт , що відповідачі чинять перешкоди позивачеві [PERSON] у спілкуванні і у вихованні неповнолітніх його дітей,а саме не бажають виконувати рішення суду від 06.02.2012 року і свідчить акт державного виконавця від 08.09.2012 року , де державним виконавцем Свердловського міського управління юстиції у Луганській області [PERSON], зазначено , що при виході за адресою : [ADDRESS] боржника [PERSON] вдома не було , зі слів батька , [PERSON] ,вона мешкає у м. Луганську . Було чути голоси дітей , коли підійшли до будинку , то дітей не було видно .Батько, [PERSON] не допустив до будинку для спілкування з дітьми , де є підписи державного виконавця , понятих , стягувача , [PERSON] та його представника [PERSON] . Відносно заяви третьої особи , [PERSON], яка є на аркуші справи 108 , яку вона надала в державну виконавчу службу Свердловського міського управління юстиції в Луганській області , датовану 25.06.2012 року , що рішення суду про участь [PERSON] в вихованні дітей на даному етапі виконувати неможливо , так як діти категорично проти зустрічей з батьком , тобто позивачем [PERSON], так як раніше [PERSON] знущався над дітьми , принижував їх вів себе аморально , і це діти пам,ятають і панічно бояться свого батька , суд не приймає до уваги , оскільки предметом позову є усунення перешкод у спілкуванні і вихованні з неповнолітніми дітьми , які чинять відповідачі по справі [PERSON] , а не третя особа , також у судовому засіданні встановлено , що по даному факту ,жодного звернення не до відділу у справах дітей , не до міліції з боку третьої особи , [PERSON], а також відповідачів , [PERSON] не було . Відносно показань свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила , що 28.12.2013 року вона проводила виконавчі дії за заявою [PERSON], при виході за адресою : [ADDRESS] , знаходилась [PERSON], яка відповіла, що дітей немає дома , їх ,її батько ,забирає зі школи і що коли вони приїдуть , то вона відчинить двері , коли під,їхав , [PERSON] з дітьми , то діти зайшли в будинок , потім вийшли з [PERSON] і сказали ій , що вони не бажають бачитись з батьком , діти були знервовані , так як між [PERSON] і [PERSON] був конфлікт , [PERSON] і ще одна понята у акті не поставили свій підпис, [PERSON] чув як діти сказали , що вони не бажають з ним спілкуватись , суд не приймає до уваги показання свідка в частині того , що [PERSON] чув той факт , як його неповнолітні діти сказали , що не бажають з ним спілкуватись , оскільки позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив , що його взагалі не пустили [PERSON] до будинку , він стояв за двором будинку , за зачиненою калиткою , і тому не чув , що казали діти і не поставив свій підпис у акті державного виконавця , також свідок [PERSON] один на один без інших учасників виконавчого провадження спілкувалась спочатку з [PERSON] та її батьками , потім коли представник позивача , [PERSON] зробив ій зауваження , то вона запросила його до будинку , але [PERSON] так до будинку відповідачі і не допустили і представник позивача [PERSON], який відповідно до ст.. 184 ЦПК України, був допитаний як свідок по справі , підтвердив той факт , що свідок [PERSON] при проведенні виконавчих дій за рішенням суду від 06.02.2012 року допустила порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» , так як вона спочатку один на один без інших учасників виконавчого провадження ,спілкувалась з [PERSON] і дітьми у будинку , потім коли він вніс відносно цього зауваження , то [PERSON] попросила [PERSON] , щоб діти вийшли із будинку і сказали в присутності нього ,що не бажають спілкуватись з батьком , діти вийшли з будинку і перша вищевказану фразу сказала донька позивача , і то вона повторила фразу за матір,ю «що вона не бажає спілкуватись з батьком» , потім мати дітей , [PERSON] штовхала хлопчиків у плече і казала , щоб вони також сказали « що не бажають спілкуватись з батьком «,хлопчики тривалий час мовчали , на його думку діти мовчали , так як були подавлені , знервовані , перелякані , і вони не виказували свою думку , а повторювали ту фразу , яку сказала їх мати « що вони не бажають спілкуватись з батьком « і суд відповідно до вимог ст.. 57 ЦПК України приймає показання представника позивача [PERSON], допитаного у якості свідка , як доказ по справі, також свідок [PERSON] не є спеціалістом у галузі психології і не може робити висновки відносно того , неповнолітні діти виказали саме свою думку «що вони не бажають спілкуватись зі своїм батьком « , а це не був вплив дорослих осіб , з якими вони проживають. Також допитана у судовому засіданні у якості спеціаліста [PERSON] пояснила , що вона працює соціальним педагогом в загальноосвітній школі №7 м. Свердловську , де навчаються діти позивача та третьої особи , [PERSON] , [PERSON] , діти добре навчаються , відвідують кружки , при розмовах з дітьми вони не виказували відносно батька взагалі нічого , вона знає, що в школі був інцидент між [PERSON] та [PERSON], так як [PERSON] хотів побачитись з дітьми, але вчителька їх не відпустила з уроку і директор попросив [PERSON] не приходити до школи , щоб не було інцидентів . Тобто з урахуванням , викладеного суд приходе до висновку , що відповідачі по справі,[PERSON] перешкоджають позивачу у його праві , передбаченому Конституцією України і законодавчими актами у спілкуванні і вихованні його неповнолітніх дітей, згідно рішення Свердловського міського суду Луганської області від 06.02.2012 року, так як вважають ,що рішення суду їх не стосується , а неповнолітні діти , як вище зазначав суд проживають не з третьою особою, [PERSON], а з відповідачами [PERSON]. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 56,70 грн. з кожного.

Outcome: approved