Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-07 00:00:00

12.09.2013 року позивач звернувся із позовною заявою про стягнення моральної шкоди внаслідок отримання професійного захворювання на виробництві. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 03.05.1983 р. по 07.06.2013 р. він працював на підприємстві вугільної промисловості ДП "Свердловантрацит", яке було перейменована на ВП "Шахтоуправління "Червонопартизанське" ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит" у шкідливих умовах праці, внаслідок чого отримав професійне захворювання. Був звільнений згідно п.2 ст.40 КзпП України за станом здоров’я. З 2013 року позивача було взято на облік до Відділення виконавчої дирекції фонду ССНВ в м. Свердловську та встановлено 40% втрати працездатності та третю групу інвалідності у зв’язку з професійним захворюванням. Через втрату працездатності позивач змушений систематично лікуватися в лікарнях, санаторіях, більшість за свій рахунок. Постійно хворіє, обмежений у рухах. До фізичного болю додаються душевні страждання від його безсилля та безсилля ліків. Позивач відчуває наслідки нещасного випадку на виробництві, через постійну біль, тривожний сон, став нервовою та дратівливою людиною. Позивач не має змоги займатися не тільки своїм захопленням, але й обмежений в роботі по господарству. Почуття безпорадності та неповноцінності приносить особливі страждання і приниження. Більшу частину часу позивач проводить в лікарнях або лікується амбулаторно. Позивач втратив впевненість у майбутньому, відчуває депресивний стан. Від розуміння того, що це захворювання залишаться до кінця життя, у нього опускаються руки. Внаслідок втрати професійної працездатності, позивач позбавлений можливості працювати за фахом і в повній мірі забезпечувати себе. З урахуванням викладених обставин, позивач просить стягнути з ТОВ "ДТЕК "Свердловантрацит" в особі ВП "Шахтоуправління Червонопартизанське" на його користь моральну шкоду, спричинену професійним захворюванням у розмірі 40000 грн. Представник позивача у судове засідання з’явився, підтримав позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, був повідомлений належним чином, причину неявки судом визнано неповажною. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом, відповідно до наданих доказів у справі встановлено, що [PERSON] з 03.05.1983 року по 07.06.2013 року знаходився у трудових відносинах з ВП “шахтоуправління Червонопартизанське” ТОВ “ДТЕК Свердловантрацит”, але на підставі ст.40 п.2 КЗпП України [PERSON] 07.06.2013 р. був звільнений за станом здоров’я, яке перешкоджає продовженню роботи, що підтверджується копією трудової книжки, виданої на ім’я [PERSON]. Згідно медичного висновку Луганської обласної клінічної лікарні №4/459 від 22.04.2013 року, [PERSON] поставлено діагноз хронічний бронхіт ІІ (другої) ст. пилової етіології у фазі неповної клінічної ремісії; пневмофіброз; емфізема легенів (клінічно); ЛН І (першої) ст. J 44.8 та вібраційна хвороба І-ІІ (першого-другого) ступеню від впливу локальної вібрації з синдромом вегето-сенсорної полі невропатії верхніх кінцівок, периферичним ангіодистонічним синдромом, та дистрофічними змінами у кістках кистей. Захворювання професійні, установлені вперше, прохідником працювати не може. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 14 від 28.05.2013 р., затвердженим виконуючим обовязки головного державного санітарного лікаря м.Свердловська та Свердловського району, встановлено, що [PERSON] отримав професійне захворювання внаслідок недосконалості технологічного процесу, відсутності ефективних засобів боротьби з пилом, не виконання у повному обсязі проекту комплексного знепилювання, відсутності ефективних засобів боротьби з вібрацією та тривалі фізичні навантаження при переміщенні вантажів руками. Діагноз профзахворювань установлений з обрахуванням пилового стажу та вібрації локальної під час роботи позивача на шахті "60-ліття СРСР", Шахтобудівельному управлінні №5, "Червоний партизан", ВП "Шахтоуправління Червонопартизанське". Причиною виникнення професійного захворювання є тривала дія вугільного та породного пилу на органи дихання у концентрації перевищуючій гранично допустимі концентрації пилу у вугільних шахтах; тривала робота вібраційними інструментами – ручними електричними свердлами; відсутність засобів малої механізації. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги №223584 від 04.07.2013 року [PERSON] встановлено 40 відсотків втрати працездатності з 26.06.2013 р. до 01.07.2015 р. Як зазначено у ч.4 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв’язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров’я. Суд приходить до висновку, що моральна шкода була завдана позивачу внаслідок отримання професійного захворювання на виробництві, що спричинило втрату ним 40 відсотків працездатності, при цьому позивач зазнав великих переживань з цього приводу, суттєвого порушення звичного та установленого способу життя, оскільки витрачає час на лікування, однак його стан здоров’я не покращується. Як зазначено в ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд враховує ті обставини, що хвороба позивача має незворотній характер, позбавляє його можливості повноцінно жити. Однак при визначенні розміру відшкодування суд приймає до уваги, що позивач був обізнаний протягом своєї трудової діяльності про шкідливі умови роботи у вугільній промисловості, однак продовжував працювати. Тому із врахуванням зазначених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, спричинену професійним захворюванням, у розмірі 7000 грн. Оскільки відокремлений підрозділ "Шахтоуправління Червонопартизанське" не має статусу юридичної особи, моральну шкоду відповідачу має бути відшкодовано за рахунок ТОВ "ДТЕК "Свердловантрацит". Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. 43 Конституції України, ст. 23 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial