Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір від 09.07.2008 № СL-003/162/2008, згідно умов якого кредитор надав відповідачу кредит в розмірі 107 100 грн. Згідно умов кредитування позичальник зобов'язався сплачувати фіксовану процентну ставку у розмірі 12,99 % річних. Представник позивача зазначає, що позивачем були виконані умови кредитного договору в повному обсязі, але відповідачем умови вказаного правочину належним чином не виконуються, внаслідок чого станом на 09.09.2013 утворилась заборгованість в сумі 681 091 грн. 84 коп. та пені за прострочення виконання зобов»язань за рік в розмірі 2 329 083 грн. 79 коп. 30.10.2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 001/12135/06, згідно умов якого кредитор надав відповідачу кредитний ліміт в сумі 1000 грн. Згідно умов кредитування, позичальник зобов'язався сплачувати суми мінімального платежу, а також суми за користування кредитом , в тому числі прострочення кредитом та овердрафтом. Представник позивача зазначає, що 26.07.2013 позивачем направлено відповідачу вимогу про дострокове погашення кредиту, але відповідачем заборгованість по кредитного договору не погашена, внаслідок чого станом на 23.07.2013 утворилась заборгованість в розмірі 85 171 грн. 69 коп. В подальшому, 25.11.2011 між позивачем та кредитодавцями укладено договори, згідно умов яких «ОТП Банк» та АКБ «Райффайзенбанк Україна» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договорами № 001/12135/06 від 30.10.2006 та № СL-003/162/2008 від 09.07.2008, а відтак до позивача перейшло право вимоги за даними договорами. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовну заяву задовольнити, не заперечував проти заочного рішення по справі. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, в судове засідання не з»явився. Суд вважає можливим ухвалити в справі заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір від 09.07.2008 № СL-003/162/2008, згідно умов якого кредитор надав відповідачу кредит в розмірі 107 100 грн. Згідно п.1.5.1 частини № 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця ануітентними платежами. Згідно умов кредитування позичальник зобов'язався сплачувати фіксовану процентну ставку у розмірі 12,99 % річних. Позивачем були виконані умови кредитного договору в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідачем умови вказаного правочину належним чином не виконуються, внаслідок чого станом на 09.09.2013 утворилась заборгованість в сумі 681 091 грн. 84 коп. Згідно п. 3.1.1. частини № 2 даного договору, відповідач зобов»язався сплачувати банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних зобов»язань за кожний день прострочення, а також проценти за користування кредитом. Оскільки відповідачем належним чином не виконувались умови вказаного договору, утворилась заборгованість за кредитом яка склала 681 091, 84 грн., в тому числі відсотки за користування кредитом. Розмір пені за прострочення виконання зобов»язань за рік склав 2 329 083 грн. 79 коп. В подальшому, 30.10.2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 001/12135/06, згідно умов якого кредитор надав відповідачу кредитний ліміт в сумі 1000 грн. Згідно умов кредитування, позичальник зобов'язався сплачувати суми мінімального платежу, а також суми за користування кредитом , в тому числі прострочення кредитом та овердрафтом, що складає 30 % ( п. 5.1.3. Договору) 26.07.2013 позивачем направлено відповідачу вимогу про дострокове погашення кредиту, але відповідачем заборгованість по кредитного договору не погашена, внаслідок чого станом на 23.07.2013 утворилась заборгованість в розмірі 85 171 грн. 69 коп. 25.11.2011 між позивачем та кредитодавцями укладено договори, згідно умов яких «ОТП Банк» та АКБ «Райффайзенбанк Україна» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договорами № 001/12135/06 від 30.10.2006 та № СL-003/162/2008 від 09.07.2008, а відтак до позивача від «ОТП Банк» та АКБ «Райффайзенбанк Україна» перейшло право вимоги за даними договорами. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивачем умови вказаного договору були виконані належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач ухиляється від виконання зобов»язань за вказаними договорами, в результаті чого утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved