Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-11 00:00:00

гр.[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в його користь 17764 грн 18 коп заборгованості по договору позики, з врахуванням індексу інфляції, 1232 грн 50 коп процентів за кристування кредитом та 3000 гривень моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 лютого 2011 року він позичив відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 17000 грн 00 коп, які вона зобовязувалася повернути до 10 березня 2011 року. Однак відповідачка ухиляється від зобовязання щодо повернення позики, по даний час не виконала свого обовязку. Він має право на повернення позики з врахуванням індексу інфляції, а також відсотків на рівні облікової ставки Національного банку України. Також діями відповідачки, які спрямовані на неповернення коштів, йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3000 гривень. При розгляді справи позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні в позовній заяві. Просить заявлений позов задоволити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявленого позову не визнала, пояснила, що дійсно 19 лютого 2011 року вона позичила в [PERSON] гроші в сумі 17000 гривень, які зобовязувалася повернути до 10 березня 2011 року. Так як її «кинули» на значно більшу суму, то вона не змогла в строк повернути всі позичені гроші, а повернула 700 гривень. Вона згідна повертати відповідачу по 300 гривень з пенсії на рахунок, який він відкриє. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, враховуючи визнання даних обставин сторонами, що дійсно відповідач по справі [PERSON] позичала у [PERSON] грошові кошти в сумі 17000 грн 00 коп, які зобовязувалася повернути до 10 березня 2011 року, що стверджується письмовою розпискою від 19.02.2011 року. Тобто між сторонами був укладений договір позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. А згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Судом не приймається до уваги твердження відповідачки [PERSON], що нею в рахунок погашення боргу було 13.10.2012 року сплачено позивачу 700 гривень, оскільки такий факт позивач [PERSON] заперечив, а належних та допустимих доказів стороною відповідача суду не надано. 2 Таким чином, судом встановлено, що свої зобовязання відповідач [PERSON] по укладеному договору не виконала. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], починаючи з 11.03.2011 року, свої грошові зобовязання про повернення грошових коштів позивачу [PERSON] не виконує. Тому суд приходить до переконання, що підлягають до часткового задоволення позовні вимоги про стягнення суми боргу з врахуванням індексу інфляції за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року, який становить 100,13, та за період з 01.01.2013 року по 31.07.2013 року, який становить 100,01. За 2012 рік індекс інфляції становив 99,8, тому за цей період індекс інфляції не враховується. З врахуванням наведеного сума боргу з врахуванням індексу інфляції становить 17023 грн 80 коп (з розрахунку 17000 грн 00 коп х 1,0013 х 1,0001) Також суд вважає, що підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за період з 11.03.2011 року по 11.08.2013 року в сумі 1232 грн 50 коп (з розрахунку 17000 грн 00 коп х 3 відсотки/12 х 29 місяців). Що стосується заявлених позовних вимог про стянення моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання відшкодування моральної шкоди можливе у разі передбачення такого правового наслідку договором або законом. Судом встановлено, що згідно укладеного договору позики між сторонами такого виду відповідальності за невиконання зобов'язання передбачено не було, також не передбачено такого правового наслідку чинним законодавством. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, відповідач [PERSON] не виконала своїх зобовязання по укладеному договору позики, своєчсно не повернула позичених коштів, підстав для стягнення моральної шкоди немає, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити частково.

Outcome: approved