Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), посилаючись на те, що 18 червня 2011 [PERSON]. [INFO], працюючи водієм тролейбуса «ЗіУ-9» № 131 рухаючись по парній стороні пр.Хіміків м.Сєвєродонецька з боку вул.Менделєєва в бік вул.Лисичанська скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos TF 69 Y ЗНГ». реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія таксі [PERSON] В результаті зіткнення пасажиру транспортного засобу (таксі) «Daewoo Lanos TF69 Y ЗНГ». реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження. За даним фактом 24.06.2011 року було порушено кримінальну справу № 400/11- за фактом ДТП за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України. Вина водія тролейбуса «ЗіУ-9» № 131 [PERSON] підтверджуватися Вироком Сєвєродонецького міського суду вiд 02 березня 2012 року. Також вироком Сєвєродонецького міського суду вiд 02 березня 2012 року, з комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» на користь потерпілої [PERSON] встановлено стягнути матеріальну шкоду в сумі 1607,72 грн. та моральну шкоду в сумі 8000,00 грн., а всього 9607,72 грн. Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» зазначена сума в повному обсязі була перерахована платіжним дорученням № 1128 вiд 03 грудня 2012 року, потерпілій [PERSON] [PERSON], на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди тобто 18 червня 2011 перебував у трудових правовідносинах з комунальним підприємством «Сєвєродонецьке тролейбусне управління». Тому на підставі вищевикладеного, позивач був вимушений звернутися до суду з позовною заявою до суду і просить стягнути з [PERSON] на користь КП «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» відшкодовану шкоду потерпілій [PERSON] в сумі 9607,72 грн. та судові витрати по справі в сумі 214,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, спросив задовольнити заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він не вважає себе винуватим, відбув покарання за ДТП, у звязку з чим вважає, що вже поніс покарання. На даний час безробітній, звільнили умовно достроково. На вирок суду апеляційну скаргу не писав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п.3 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: …3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку… Відповідно до ст.1166 УК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до довідки № 97 відповідач [PERSON] працював водієм у КП «СТрУ» з 11.05.2011 року по 20.01.2012 року. Звільнено на підставі п.7 ст.36 КЗпП України. Відповідно до вироку Сєвєродонецького міського суду від 02.03.2012 року, який ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 25.05.2012 року було залишено без змін, відповідача [PERSON] було засуджено за ст.ст.286 ч.1, 309 ч.1 КК України та стягнуто з КП «СТрУ», за шкоду заподіяну діями [PERSON], на користь потерпілої [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 1607,72 грн. та моральну шкоду у розмірі 8000 грн., а всього 9607,72 грн. Відповідно до платіжного доручення № 1128 від 03.12.2012 року КП «СТрУ» перерахувало на користь потерпілої [PERSON] 9607,72 грн. Таким чином, до позивача у порядку регресу перейшло право на отримання від [PERSON], тобто особи, винної в нанесенні шкоди, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 214,60 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 130, 134 КЗпП України, ст.ст.7, 10 - 12, 27, 31, 57, 60, 84, 88, 212-214, 223 ЦПК України, суд -

Outcome: approved