Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 жовтня 2013 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 28 лютого 2013 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,977 га, що розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 027707. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в державному акті на спадкову земельну ділянку є виправлення, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла 28 лютого 2013 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 28 лютого 2013 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.7). 24 січня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,977 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 027707 (а.с.9). Позивач [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом (а.с.8). Державний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 28 лютого 2013 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право власності на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що в Державному акті на спадкову земельну ділянку є виправлення, тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.12). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved