overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] 30.07.2013 року звернувся до суду з цим позовом і просив розірвати шлюб, зареєстрований в Рівській сільській раді Жмеринського району Вінницької області 08.07.2005 року між ним та відповідачем в справі [PERSON], від якого сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Підставами розірвання шлюбу вказав неможливість їх спільного проживання через протилежність поглядів на сімейне життя. Зазначив, що діти відповідача від попереднього шлюбу втручаються у їх сімейні стосунки, внаслідок чого між ним та відповідачем постійно виникають сварки. Вказав, що їх шлюб з вини відповідача поступово руйнується, і тому за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, подавши письмові заяви щодо розгляду справ у їх відсутність, в яких позивач підтримав заявлені вимоги; відповідач позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставни не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-АМ №004615 (а.с.5). З копії свідоцтв про народження 1-АМ №058925 (а.с.6), 1-АМ №111858 (а.с.7) та 1-АМ №111857 (а.с.8) вбачається, що сторони відповідно є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно чи про порядок проживання дітей між сторонами не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з відповідачем та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем визнані. Обставин щодо вагітності дружини чи наявності у неї дитини віком до одного року на час розгляду даної справи суду ніким не повідомлено. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням постановлення рішення на корись позивача, підлягають стягненню на його користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 114,70 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного у обґрунтуванні доводів сторін, на що буде витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину, відклавши складання повного рішення до 06.10.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб з [PERSON] У своїй заяві заявниця вказує, що вона, [INFO], у теперішній час вагітна та очікує на народження дитини і має намір укласти шлюб в інтересах майбутньої дитини. Заявниця надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Зацікавлена особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги визнає у повному обсязі. Представник орган опіки та піклування районної адміністрації запорізької міської ради по Хортицькому району надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Представник Хортицького відділу РАЦС Запорізького управління юстиції у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти заяви не надав. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що [PERSON] народилася 16.08.1996 року. Згідно довідки Комунальної установи пологового будинку №9 м. Запоріжжя від 03.09.2013 року, перебуває на 16 тижні вагітності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Частиною 2 ст. 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що у теперішній час заявниці виповнилося шістнадцять років і надання права на шлюб відповідає її інтересам та інтересам майбутньої дитини. Тому суд вважає необхідним задовольнити заяву. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1622,71 гривень та 229,40 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.10.2010 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №003-13008-111010 на суму 4422,64 грн. зі сплатою 0,01% річних на строк до 10.10.2011 року. Відповідач не виконав належним чином зобовязання, а тому станом на 15.07.2013 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 1622,71 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак просив слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомила суду причини неявки, хоча була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 11.10.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір №003-13008-111010, на підставі якого банком надано відповідачу кошти на загальну суму 4422,64 грн. строком на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 10.10.2011 року на умовах, визначених цим договором Відповідно до п.2.3. вищевказаного кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки: 0,01% річних. Згідно п.2.5. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору в розмірі 2% в місяць. Відповідно до п.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що вимоги є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 1622,71 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

У зв'язку зі складністю складання повного рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 04 жовтня 2013 року після 13 години.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30.10.2007 року, про що Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис за № 11. В позові зазначила, що від спільного проживання з відповідачем народився син, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що відповідач не поважає її як дружину, в них різні характери та погляди на життя. Неодноразово відповідач піднімав на неї руку, ображав сина та її родичів, біля яких вони проживали. Вважає, що шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася. В заяві поданій до суду просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не зявився. Про час і місце судового розгляду був належним чином повідомленим. В заяві поданій до суду просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис за № 11. Від спільного проживання в сторін народився син, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 51 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально. Згідно ч. 2 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом. Зазначила, що сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з непрацюючого позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісяця. В судове засідання сторони не явилися, позивач просила справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач та відповідач по справі мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. За поясненнями позивача за позовом, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. За вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей є обґрунтованими та законними. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоровя сторін та їх дітей, і вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі вимоги. Крім того, згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що і позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання позивача також є обґрунтованими та законними, зважаючи на те, що у суду відсутні підстави вважати, що у нього немає змоги надавати допомогу матері своїх дітей, яка не працює і доглядає за останніми. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання є обґрунтованими та законними. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоровя сторін, і вважає за необхідне також позов задовольнити у названій частині у повному обсязі, зважаючи на достатність вище вказаних розмірів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

02 серпня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.07.2008 року. Від даного шлюбу мають дитину: малолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина перебуває на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, тому вона змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, але від неї надійшла заява, в якій остання просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Договір про утримання дитини не укладено, сторони проживають окремо, непрацездатних батьків та інших осіб на утриманні не мають. Враховуючи наведене частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі ? частини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі ст. ст. 88, 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 21 вересня 2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 2010 народження, який проживає з нею і буде проживати після розірвання шлюбу. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, що призвело до неможливості спільного проживання. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій повідомляє, що свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2007 року, оформивши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №133, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який, за взаємною згодою сторін, проживає з позивачем та буде з нею проживати. Зберегти сімю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, на примирення сторони не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2011 року. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сімя розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України суд відкладає складання повного рішення на строк не більше як п"ять днів з дня закінчення розгляду справи та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. З повним рішенням сторони зможуть ознайомитись 07 жовтня 2013 року. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що складання повного тексту рішення вимагає часу, суд вважає за можливе проголосити в судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 1994 року, але на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку Юлію [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Син перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. На підставі пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько неповнолітнього, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує сина одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує, з запропонованим позивачкою розміром аліментів, які підлягають стягненню, погодився. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували у листопаді 2002 року, від спільного життя мають доньку Лілію-2003 року народження, яка проживає з позивачкою. Одруження виявилося невдалим, в сім'ї виникали сварки та не порозуміння. З липня 2013 року відповідач залишив сім'ю і з цього часу припинили подружні, сімейні стосунки та проживають окремо. Просить шлюб розірвати, посилаючись на неможливість спільного проживання на примирення не погоджується. Та просить залишити їй прізвище "Барта" У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач просив суд надати час на примирення, терміном на два місяці. У судове засідання позивач не зявився, але надіслала заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та на примирення не погоджується. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази суд дійшов слідуючого: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2002 року, від спільного життя мають доньку Лілію-2003 року народження, яка проживає з позивачкою. Подружжя припинили сімейні та подружні стосунки та проживають окремо з липня 2013 року. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, наданий час судом на примирення позитивних результатів не надав, сторони не примирилися. Постільки подальше спільне життя сторін та збереження сім'ї є неможливими, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. А позивачу суд залишає прізвище "Барта". Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок відшкодувати позивачу судові витрати в сумі 114,70 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~

Outcome: partial