Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом в липні 2012 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем, який споживає електричну енергію за адресою: 86143 [ADDRESS], - не регулярно оплачується використана електроенергія. З 01.01.1998 року по 29.02.2012 року утворилась заборгованість у розмірі 2796,19 грн., що є порушенням правил користування електроенергією, згідно яких споживач не пізніше 10 числа кожного місяця зобов’язаний сплачувати спожиту електроенергію за фактичними показниками прибору обліку. Добровільно відповідач не сплатив суму заборгованості, тому і було звернено до суду. Відповідач в судове засідання з’явився, позов визнав, але просив суд застосувати строк позовної давності до виниклої заборгованості. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: 86143 м.Макіївка, квартал 8[ADDRESS], що підтверджено наданою довідкою адресно-довідкового підрозділу, тобто є споживачем електричної енергії за даною адресою. Проти цього факту позивач не заперечував у судовому засіданні. Згідно п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінета Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до наданого розрахунку позивача, відповідачем не своєчасно та не у повному обсязі оплачується електрична енергія за період з 01.01.1998 року по 29.02.2012 рік, у зв”язку з чим утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2796,19 грн. За період з 01.01.1998 року по 01.01.2004 рік ст. 71 ЦК Українсьої РСР передбачала трирічний строк позовної давності. Відповідно до ст. 80 цього Кодексу визначено, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважною причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивач, звертаючись із позовом до суду, не просив поновити пропущений строк та не посилався на поважність причин, з яких він пропустив строк позовної давності. Тому, в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.1998 року по 01.01.2004 рік - необхідно відмовити. За період з 01.01.2004 року по 29.02.2012 року строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України в три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст.. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач при зверненні до суду із даним позовом не ставив питання про поновлення строку звернення до суду із даними позовними вимогами, а відповідач у наполягає на застосуванні строку позовної давності. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.07.2010 року по 29.02.2012 року у сумі 1623,66 грн. В силу ч 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягає до стягнення сума судового збору, що була сплачена позивачем при зверненні до суду пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial