Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого просять визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], Хмільницького району, Вінницької області, та розділити між ним та [PERSON] і [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] виділивши йому 1/3 частини будинковолодіння в натурі. Позов мотивованний тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], який проживав в с. Жданівка, Хмільницького району Вінницької області. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. та господарськими будівлями, загальною вартістю 78 910 грн. Являючись спадкоємцем [PERSON] за законом, що претендує на 1/3 частину спадкового майна та не заперечуючи право відповідачів на 2/3 частини спадкового майна, на протязі шестимісячного строку після його смерті позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак не в змозі оформити спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння та наявність спірних відносин із іншими спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], які заперечують право [PERSON] на вказану частку, про що заявлений позов [PERSON] до відповідачів Жданівської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] просить встановлення факту спільного постійного проживання однією сім'єю, підтримання сімейних відносин та ведення спільного господарства між нею та [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, з жовтня 1974 року по 19 березня 1995 року включно. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що [PERSON] заявленні позовні вимоги просить задовільнити в повному обсязі так як він вчасно звернувся із належною заявою до нотаріальної контори та вважає себе як таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] та просить визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку за [ADDRESS] В задоволенні заявленних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] просять відмовити за безпідставністю вимог [PERSON] Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого просять встановити факт спільного постійного проживання однією сім'єю, підтримання сімейних відносин та ведення спільного господарства між нею та [PERSON], який помер [INFO] року з жовтня 1974 року по 19 березня 1995 року, включно. Позов мотивованний тим, що в жовтні 1974 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім'єю, однак офіційного шлюбу не укладали. Оскільки вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, то внаслідок спільної праці, трудової діяльності, та за сумісні кошти почали будували житловий будинок зі всіма господарськими будівлями. Будинок з відповідними господарчими будівлями будували впродовж 1974 - 1982 років. У фактичних шлюбних відносинах перебували до реєстрації шлюбу, який зареєстрували 20 березня 1995 року. В зазначений проміжок часу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Незважаючи на те, що шлюб між [PERSON] і спадкодавцем не був зареєстрований, вона проживала з ним як чоловік та дружина, та спільно вели домашнє господарство, мали спільний побут. Їхні стосунки мали сталий характер, вони мали постійну роботу, тому внаслідок спільної трудової діяльності, впродовж з 1974 по 1982 роки за рахунок спільних коштів та посильної фізичної праці, спільно збудували житловий будинок загальною площею 67,4 м2, житловою площею 26,6 м2 з господарчими будівлями за адресою: [ADDRESS], складовими частинами якого, згідно технічного паспорту на будинок є: житловий будинок, літ. А, веранда літ. а, веранда а1, погріб П/а, яма для кормів літ. Б, сарай літ. В, сарай з літньою кухнею літ. Г, сіни літ. г, огорожа №1, ворота№2, вартістю 78910 грн. Впродовж усього часу будівництва житлового будинку і в подальшому, [PERSON] та спадкодавець мали постійне місце роботи, що підтверджується копіями трудових книг, які додаються до позовної заяви, мали спільний побут, та спільний сімейний бюджет. Разом приймали рішення про витрачання зароблених коштів. 20 березня 1995 року вони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 20 березня 1995 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району Хмільницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №10. [INFO] року спадкодавець помер, після його смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] заповіту не залишав. Спадкоємцями першої черги є [PERSON] дружина спадкодавця, [PERSON] 1969 р.н .- син спадкодавця, [PERSON] [INFO] - дочка спадкодавця. Після смерті спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала в одному помешканні із спадкодавцем. Дані обставини підтверджуються довідкою Жданівської сільської ради №1369 від 13 грудня 2011 року. В зв'язку із тим, що після смерті спадкодавця виник спір щодо поділу спадкового майна із спадкоємцем [PERSON], який заперечує факт, що спадковий будинок був збудований [PERSON] та спадкодавцем за спільні кошти та за рахунок їхньої спільної трудової участі. Тому, [PERSON] вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її передставник заявленні позовні вимоги підтримують повністю та просять встановити факт спільного постійного проживання однією сім'єю, підтримання сімейних відносин та ведення спільного господарства. Представник Жданівської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] заявленні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі доповнивши в судовому засіданні, що вона є рідною дочкою померлого [PERSON] та зазначила, що місце її народження є с. Будків, Хмільницького району, Вінницької області пояснюючи це тим, що на момент її народження [PERSON] тимчасово проживала в с. Будкові, хмільницького району, Вінницької області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги невизнав, однак не заперечує проти прав [PERSON] та [PERSON] на 2/3 спадкового майна. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 липня 2010 року підтверджується, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав в с. Жданівка, Хмільницького району, Вінницької області. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], Хмільницького району, загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. зазначений під літерою "А" з верандами «а», «а1», погребом «П/а» та господарськими будівлями: ямою для кормів «Б», сараєм «В», сараєм з літньою кухнею «Г» та сіньми «г», огорожею №1, воротами №2, загальною вартістю 78 910 грн. Вказане підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданим Хмільницьким відділенням ВООБТІ 13 грудня 2010 року. Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 листопада 2010 року підтверджується, що 20 березня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, у Великомитницькій сільській раді, Хмільницького району, Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 березня 1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 10. Відповідно до показів свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердженно, що [PERSON] та [PERSON] почали разом проживати з 1975 року, створили сім'ю. Зазначені свідки були у них на весіллі. [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до [PERSON] в с. Жданівка, Хмільницького району, Вінницької області де вони вели спільне господарство, підтримували сімейні відносини. В 1975 році вдвох розпочали будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS], Хмільницького району. Від спільного проживання у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Приблизно в цьому ж році сім'я [PERSON] та [PERSON] закінчили будівництво будинку. Свідки [PERSON] та [PERSON] були у них на новосіллі. Відповідно до наявних у справі матеріалів сторони у справі подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини відповідно до яких, державним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу відкрито спадкову справу № 275/2010. На час розгляду справи у суді свідоцтво про право на спадщину нікому не видано, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину як у спадковій справі так і в матеріалах цивільної справи, відсутні. За таких обставин, позивачу [PERSON] у задоволенні позову слід відмовити виходячи з того, що згідно з ст. 1297 ЦК України та ст.66 Закону України «Про нотаріат» оформлення прав на спадкове майно входить до виключної компетенції органів нотаріату. Відповідно до ст.8-1 Закону України «Про нотаріат», будь-яке втручання в їх діяльність та вирішення питань, що належать до їх виключної компетенції забороняється. Ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому слід зазначити, що згідно до вимог ст. 1 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, в той час як позивач [PERSON] заявив вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Такий висновок відповідає роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відповідно до п. 23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину позивачем за [PERSON] суду не надано. Посилання позивача на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину в усній формі є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач [PERSON] як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 182, 328, 358, 364, 1268, 1278, 1296-1298 ЦК України та

Outcome: approved