Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

08 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя з позовом до ПАТ «ММК імені Ілліча» про визнання незаконними умов трудового договору, про визнання незаконним наказу про звільнення, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] працював слюсарем з ремонту автомобілів АТЦ-1 ПАТ «ММК ім. Ілліча». 23.11.2012 року о 19:00 годині він приступив до виконання трудових обов’язків. Приблизно о 21:20 годині контролери відділення охорони підприємства, з метою проведення процедури тестування на виявлення ознак алкогольного сп’яніння, відвезли його до медичного пункту, де за допомогою трубки «Контроль тверезості» провели перевірку, але стан алкогольного сп’яніння не підтвердився. Не зважаючи на результати такого аналізу його у супроводі контролерів охорони та механіка АТЦ-1 [PERSON] було доставлено до міського наркологічного диспансеру, де без його письмової згоди було здійснено хіміко-токсикологічне дослідження, після чого він повернувся на роботу та продовжив працювати. Через певний час начальник АТЦ-1 повідомив йому про ймовірне звільнення на підставі п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння. 19.02.2013 року він разом із представником [PERSON] були присутні на засіданні профспілкового комітету АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» на якому було прийнято рішення про відмову у наданні згоди на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України. 22.02.2013 року він разом із представником [PERSON] були присутні на засіданні профспілкового комітету АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» де повторно було розглянуто подання про надання згоди на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, яке було задоволено на підставі довідки № 1730 від 23.11.2012 року, виданої КЛПУ «МНД м.Маріуполя», якою встановлено стан наркотичного сп’яніння. Згідно з Наказом №13-ку від 22 лютого 2013 року, виданим ПАТ «ММК імені Ілліча», [PERSON] звільнено за порушення трудової дисципліни, яке виразилося у появі на роботі 23.11.2012 року у стані наркотичного сп’яніння, на підставі п.7 ст.40 КЗпП України. Вважає незаконним звільнення оскільки він не надавав згоду на проведення хіміко-токсикологічного дослідження, а також його результати є персональними даними, які не можуть бути розголошені, у тому числі шляхом видачі довідки, на підставі якої його було звільнено. Просить визнати незаконними умови трудового договору, які надають право працівникам охорони збирати дані про перебування на роботі працівників підприємства в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп'яніння, оскільки це є порушенням Закону України «Про захист персональних даних». Також просить визнати незаконним наказ №13-ку від 22 лютого 2013 року про його звільнення на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, оскільки докази його перебування на робочому місці у стані наркотичного сп’яніння, крім незаконної довідки №1730 від 13.11.2012 року, відсутні. Просив поновити його на посаді слюсаря з ремонту автомобілів та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у суму 27421,92 гривні і грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 2000 гривень. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просили позов задовольнити. Додатково зазначили, що вважають повторний розгляд профспілковим комітетом АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» подання про надання згоди на звільнення позивача, суперечить вимогам трудового законодавства. Представник відповідача ПАТ «ММК імені Ілліча» [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Пояснила, що [PERSON] при укладенні трудового договору та в подальшому ознайомлювався із правилами та інструкціями підприємства, надавав відповідну згоду на обробку його персональних даних. Єдиною можливістю підтвердити факт перебування працівника у стані сп’яніння є отримання відповідного медичного висновку. Дані, що відображені у довідці про результати медичного огляду підтверджують перебування 23.11.2012 року о 23:20 годині автослюсаря [PERSON] на роботі у стані наркотичного сп’яніння. При звільненні позивача були дотримані усі вимоги трудового законодавства, в зв’язку з чим підстави для його поновлення на роботі відсутні. Також просила врахувати, що [PERSON] пропустив строк на звернення до суду за захистом трудових прав. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи – Голова профспілкового комітету управління автомобільного транспорту та засобів механізації ПАТ «ММК імені Ілліча» [PERSON] суду пояснив, що 19.02.2013 року на засіданні профспілкового комітету АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча», яке було проведеного за участю [PERSON] та його представника [PERSON], було відмовлено у наданні згоди на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, оскільки в наданих документах було відсутнє чітке визначення стану сп’яніння, тобто алкогольне, наркотичне чи токсикологічне. На засіданні профспілкового комітету, яке відбулося 22.02.2013 року за участю [PERSON] було постановлено надати згоду на його звільнення на підставі п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі у стані наркотичного сп’яніння, що було підтверджено медичними документами. Представник третьої особи – КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Маріуполя» [PERSON] заперечувала проти позову. Пояснила, що [PERSON] добровільно пройшов медичний огляд та здав сечу для проведення лабораторного хіміко-токсикологічного дослідження на предмет знаходження у стані наркотичного сп’яніння. Тільки хіміко-токсикологічного дослідження може виявити стан наркотичного сп’яніння. Факт його направлення на медогляд і його проходження не є лікарською таємницею для роботодавця. У разі незгоди [PERSON] з результатами огляду він мав право пройти повторне дослідження, оскільки виявлені у його біологічних зразках речовини фенольної структури з групи канабіноідів зберігаються понад два тижні. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм відносини. Згідно з даними трудової книжки [PERSON] працював у ПАТ «ММК імені Ілліча» з 05.06.1990 року до 22.02.2013 року. З 01.03.1995 року [PERSON] працював на посаді слюсаря з ремонту автомобілів. Згідно з наказом №107 від 04.06.1990 року [PERSON] прийнятий на роботу у ПАТ «ММК імені Ілліча» та ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «ММК імені Ілліча». Згідно з п.3.14 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «ММК імені Ілліча» працівникам підприємства забороняється з’являтися (знаходитися) на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння на робочому місці, на території комбінату в робочий чи неробочий час. Наказом ПАТ «ММК імені Ілліча» №257 від 18.06.2012 року на підприємстві розроблений порядок дій охорони комбінату в разі виявлення особи, яка перебуває на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп'яніння. Згідно з Актом № 063467 від 23.11.2012 року встановлено факт порушення зі сторони працівника ПАТ «ММК ім. Ілліча» [PERSON], який був затриманий на території підприємства в робочий час за підозрою перебування у стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] пройшов медичний огляд в медпункті на ЛПЦ-3000 і стан сп'яніння не підтвердився, в зв’язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння в наркологічному диспансері. [PERSON] надав письмові пояснення, що справляв природні потреби. Відповідно до акту № 5 зміни № 3 від 23.11.2012 року про виявлення та відсторонення від роботи особи, яка знаходиться в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп'яніння, 23 листопада 2012 року о 21:40 годині [PERSON] пройшов медичний огляд в медпункті на ЛПЦ-3000 за допомогою приладу «Алкотест» і стан сп'яніння не підтвердився, але оскільки мали місце візуальні ознаки розладу психічної діяльності, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння в наркологічному диспансері. [PERSON] супроводжував механік АТЦ-1 [PERSON], який відсторонив його від роботи в 22:05 години. Згідно із направленням № 1311 від 23.11.2012 року [PERSON] був направлений в хіміко-токсикологічну лабораторію для відбору зразка сечі, яке він отримав та здав зразок біологічної речовини, що підтверджено його особистим підписом. Відповідно до медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння № 1730 від 23.11.2012 року, складеним КЛПУ «МНД м.Маріуполя» у [PERSON] виявлена гостра інтоксикація зумовлена вживанням канабіноідів, неускладнена, яка підтверджена висновками хіміко-токсикологічного дослідження. Згідно із довідкою № 1730 від 23.11.2012 року, виданою КЛПУ «МНД м.Маріуполя», 23.11.2012 року о 23:20 годині [PERSON] пройшов огляд лікаря-нарколога з висновком огляду: гостра інтоксикація внаслідок вживання канабіноідів, неускладнена. Згідно з Випискою з Табелю обліку робочого часу слюсаря з ремонту автомобілів АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» [PERSON], 23.11.2012 року він відпрацював 4 години. 01.12.2012 року Начальник відділу режиму, контролю та профілактики управління безпеки ПАТ «ММК імені Ілліча» направив на адресу Начальника АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» матеріали за фактом затримання працівниками охорони 23.11.2012 року о 21:20 годині автослюсаря [PERSON], який перебував у стані наркотичного сп’яніння. Згідно з Актом №1 від 26.12.2012 року, складеним в 07:20 годин комісією АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» [PERSON] відмовився надати письмові пояснення з приводу його затримання охороною 23.11.2012 року та подальшого проходження наркологічного огляду. 12.02.2013 року начальником АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» на адресу керівництва підприємства спрямоване подання про порушення трудової дисципліни слюсарем з ремонту автомобілів [PERSON], який 23.11.2012 року з’явився на роботі у стані наркотичного або токсичного сп’яніння. Пропозиція: звільнити [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння. Вказане подання узгоджено та зареєстровано у встановленому порядку. Згідно з Випискою з Протоколу засідання профспілкового комітету АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» від 19.02.2013 року, проведеного за участю [PERSON] та його представника [PERSON], про надання згоди на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння, постановлено відмовити у наданні згоди на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, оскільки в наданих документах відсутнє чітке визначення стану сп’яніння. Вказана інформація зафіксована на звукозаписі та його роздруківці, у яких зазначено, що відмова у наданні згоди на звільнення [PERSON] мотивована тим, що на час прийняття рішення відсутнє формулювання про стан наркотичного сп’яніння, а коли буде відповідне підтвердження, то буде вирішено зазначене питання. 21.02.2013 року Директор по персоналу та соціальним питання ПАТ «ММК імені Ілліча» звернувся до профспілкового комітету АТЦ-1 з поданням про надання згоди на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння. Згідно з відповіддю КЛПУ «МНД м.Маріуполя» від 21.02.2013 року на запит начальника АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» від 20.02.2013 року, медичний висновок: «Гостра інтоксикація внаслідок вживання канабіноідів, неускладнена», винесений згідно з МКБ №10 і відповідає «наркологічному сп’янінню, внаслідок вживання канабісу». Згідно з Протоколом №104 засідання профспілкового комітету АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» від 22.02.2013 року, проведеного за участю [PERSON], за результатами розгляду подання про надання згоди на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння, постановлено надати згоду на звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на роботі у стані наркотичного сп’яніння. Згідно з Наказом №13-ку від 22 лютого 2013 року, виданим Директором по персоналу та соціальним питанням ПАТ «ММК імені Ілліча», [PERSON], який працював слюсарем з ремонту автомобілів в АТЦ-1, звільнено за порушення трудової дисципліни, яке виразилося у появі на роботі 23.11.2012 року у стані наркотичного сп’яніння, на підставі п.7 ст.40 КЗпП України. Згідно з Актом №2 від 22.02.2013 року, складеним в 15:30 годин комісією АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» [PERSON] відмовився від ознайомлення з випискою з наказу №13-ку від 22.02.2013 року про звільнення, а також відмовився від отримання виписки з наказу та отримання трудової книжки. Згідно з повідомленням ПАТ «ММК імені Ілліча» [PERSON] отримав трудову книжку 22.02.2013 року у день звільнення, що підтверджено його підписом у книзі обліку руху трудових книжок. 26.03.2013 року ПАТ «ММК імені Ілліча» за заявою [PERSON], яка є представником [PERSON], направило на її адресу виписку з наказу №13-ку від 22.02.20013 року про звільнення [PERSON] на підставі п.7 ст.40 КЗпП України. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 жовтня 2013 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до КЛПУ «МНД м.Маріуполя» про визнання протиправними дій щодо видачі довідки за наслідками медичного огляду і лабораторного дослідження біологічних зразків. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст.46 Кодексу законів про працю України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі, у тому числі, появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння. Положеннями п.7 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння. Відповідно до ст.43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 7 ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю виборний орган первинної профспілкової організації, розглядає у п’ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органом про розірвання договору з працівником. Подання має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. Рішення про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» вирішуючи справи про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп’яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов’язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп’яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Вирішуючи справу суд вважає доведеним, що факт знаходження [PERSON] на роботі у стані наркотичного сп’яніння виявлено та зафіксовано у встановленому порядку. Доводи позивача щодо порушення адміністрацією підприємства вимог законодавства про працю при його звільненні, не знайшли свого об'єктивного підтвердження, а спростовані інформацією, яка є у наданих матеріалах. Вимога про визнання незаконними умов трудового договору необґрунтована, в зв’язку з тим, що такий договір з позивачем не укладався. Оскільки трудові права [PERSON] не порушені ПАТ «ММК імені Ілліча», то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення грошових сум. Через те, що суд відмовляє в задоволення позову по суті позовних вимог, питання про поновлення строку позовної давності чи його застосування судом не розглядається. На підставі Кодексу законів про працю України,

Outcome: approved