Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визнати право власності на новостворене нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю літ. «К- 1» - загальною площею 84,4 кв.м., нежитлову будівлю літ. «Д-1» загальною площею 86,9 кв.м., нежитлову будівлю літ. «Г-3» загальною площею 430,4 кв.м., що знаходяться за адресою : [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.12.2006 року відповідно до договору купівлі-продажу № 5469, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО, позивач став власником нежитлових будівель літ. «А-1» загальною площею 213,9 кв.м., літ. «Г-2» загальною площею 174,4 кв.м., літ. «Д-1» загальною площею 87,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищевказані нежитлові будівлі зареєстроване в КП Харківське МіськБТІ» за№ 17286142 від 09.01.2007 року. Згідно з рішенням Харківської міської ради 25 сесії 5 скликання від 10.09.2008р. [PERSON] як підприємцю надано в оренду строком до 01.09.2013р. земельну ділянку загальною площею 0,2280 га [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування даних нежитлових будівель. Таким чином, позивач є користувачем земельної ділянки [ADDRESS] Позивач, реалізуючи своє право користування, передбачене ст.95 Земельного кодексу України - землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі, споруджувати житлові будинки, будівлі, споруди та інші права, за власні кошти, власними зусиллями та господарським способом реконструював та побудував нежитлові будівлі літ. «Г- 3», літ. «Д-1», літ. «К-1», що знаходяться за адресою : [ADDRESS]. На теперішній час будівлі придатні для експлуатації в якості офісних, підсобних і побутових приміщень та майстерень. У зв'язку з тим, що будівництво виконано самовільно Позивач не має можливості оформити права на нерухомість належним чином, що призводить до порушення його права власності, що стало причиною звернення до суду з зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № 5469 від 27.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО, позивач став власником нежитлових будівель літ. «А-1» загальною площею 213,9 кв.м., літ. «Г-2» загальною площею 174,4 кв.м., літ. «Д-1» загальною площею 87,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищевказані нежитлові будівлі зареєстроване в КП Харківське МіськБТІ» за№ 17286142 від 09.01.2007 року. Згідно з рішенням Харківської міської ради 25 сесії 5 скликання від 10.09.2008р. [PERSON] як підприємцю надано в оренду строком до 01.09.2013р. земельну ділянку загальною площею 0,2280 га [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування даних нежитлових будівель. Позивач, за власні кошти, власними зусиллями та господарським способом реконструював та побудував нежитлові будівлі літ. «Г- 3», літ. «Д-1», літ. «К-1», що знаходяться за адресою : [ADDRESS]. На теперішній час будівлі придатні для експлуатації в якості офісних, підсобних і побутових приміщень та майстерень. На замовлення позивача КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» виготовило та видало 15.06.2012 року технічні паспорти на нежитлові літ. «Г-3» загальною площею 430,4 кв.м., літ. «Д-1» загальною площею 86,9 кв.м., літ. «К-1» загальною площею 84,4 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що позивачем була зведена прибудова за власні кошти, із власних матеріалів та обладнання. Але, оскільки відповідач не визнає право власності позивача на нерухоме майно, що є предметом даного позову, позивач не має можливості оформити право власності на нього. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, що передбачає юридичну можливість власника панувати над нею, здійснювати щодо неї свою волю, використовувати корисні якості майна та можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов»язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 статті 182 ЦК України та п. 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку взначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно технічного висновку виготовленому ТОВ «НТК ЕНЕРГО-ТАЙМ» (державна ліцензія АВ № 458970 від 31.03.2009р.) технічний стан самовільно реконструйованих нежитлових будівель літ. «Е-3», літ. «Д-1» та самовільно побудованої нежитлової будівлі літ. «К-1», що знаходяться за адресою : [ADDRESS] - нормальний, відповідаючий вимогам експлуатаційної надійності, а також вимогам безпечної експлуатації будівель в цілому. Існуючі об'ємно планіровочні рішення нежитлових будівель літ. «Г-3», літ. «Д-1», літ. «К-1» відповідають вимогам будівельно- технічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших діючих норм та правил. Загальна площа нежитлової будівлі літ. «К-1» складає 84,4 кв.м. (з яких самовільно побудовано - 84,4 кв.м.); нежитлової будівлі літ. «Д-1» - 86,9 кв.м. (з яких самовільно побудовано - 5,6 кв.м.); нежитлової будівлі літ. «Г-3» - 430,4 кв.м. (з яких самовільно побудовано - 263,8 кв.м.). У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у результаті втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Здійснене будівництво не зачіпає суспільних інтересів та не порушує прав інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved