Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він 26.02.2013 року о 18.00год. рухаючись по вул.Мічуріна потрапив в дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля марки АЗЛК 21406 н/з [NUMBER], яким керував гр.[PERSON] Внаслідок скоєння ДТП йому було завдано матеріальних збитків, що виразилось у пошкодженні автомобіля. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 25.03.2013 року вартість ремонту автомобіля становить 85577,57грн. Постановою Тростянецького районного суду від 01.03.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В добровільному порядку відповідач не бажає відшкодовувати матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП. В зв`язку з цим позивач був змушений звернутись з даним позовом та просив стягнути з відповідача 85577,57грн. матеріальних збитків. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10000грн., оскільки після даної ДТП він поніс душевних страждань. Також він просив стягнути з [PERSON] судові витрати понесені ним під час подання позовної заяви та розгляду справи по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. пояснивши, що 26.02.2013 року о 18.00год. рухаючись по вул.Мічуріна він потрапив в ДТП з вини відповідача [PERSON] Його автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, в зв`язку з чим в подальшому керувати даним автомобілем він не має можливості. З висновком експертизи від 25.11.2013 року за №128 погоджується та просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 84801,50грн. Що стосується моральної шкоди, позивач пояснив, що протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати кошти на ремонт. Почались суперечки в колі родини, зокрема з дружиною. Йому необхідно було постійно шукати інший вид транспорту для необхідності користування як по роботі так і для забезпечення нормальних умов життя та виховання своїх дітей. Порушився звичайний ритм життя, незручності в пересуванні, що призвело до душевних страждань як самого позивача так і його родини. В зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 10000грн. та стягнути судові витрати. Відповідач та його представник в ході судового розгляду позовні вимоги позивача не визнали, пославшись на те, що шкоду відповідачу повинна відшкодувати страхова компанія.. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановленим в суді фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, судом встановлено, що 26.02.2013 року о 18.00 год. в смт.Тростянець по вул.Мічуріна водій [PERSON] керуючи автомобілем АЗЛК 21404 н/з [NUMBER], не обрав безпечної дистанції та швидкості руху здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» н/з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно матеріальну, фізичну або майнову шкоду. За фактом правопорушення, яке призвело до скоєння відповідачем ДТП 26.02.2013 року, працівниками ВДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, та постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.03.2013 року по справі №147/290/13-п відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.(а.с.6) Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої встановлено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. При зіткненні транспортний засіб позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно клопотання представника відповідача судом було призначено автотоварознавчу експертизу, згідно з висновком якої від 25.11.2013 року за №128, проведеного судовим експертом НДЕКЦ, розмір матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля марки FORD Kuga д.н. [NUMBER] , 2012 року випуску, в результаті його пошкодження складає 84801,50грн. Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, завдана позивачу матеріальна шкода становить 84801,50 грн. згідно висновку експертного дослідження, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та доповненнями при вирішені спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди суд знаходить обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню, враховуючи, що сам факт пошкодження майна, що належить на праві власності позивачу, безперечно заподіяв шкоду його інтересам і викликав моральні страждання, у зв'язку з неможливістю використовувати автомобіль для своїх особистих цілій, необхідністю звертатися до відповідних фахівців за наданням допомоги, а тому підлягають задоволенню у сумі 2000 грн., вважаючи, що відшкодування шкоди в такому розмірі відповідає суті позовних вимог, характеру діяння відповідача та страждань позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial