Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Представник позивача 31.05.2011 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0029/85/72518 в розмірі 396 487,33 дол. США. В процесі розгляду справи 29.05.2013 року позивач звернувся до суду із зменшенням позовних вимог та просив стягнути з відповідачів солідарно суму боргу у загальній сумі 328 663 дол.США 35 центів, що за курсом НБУ станом на 06.03.2012 року складає 2 625 362 грн. 84 коп., та суму державного митра в розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмір 120 грн. та суму судового збору у розмірі 1519 грн.00 коп. В обґрунтування вимог вказав, що 02.04.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0029/85/72518, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 296 364 дол.США, строком на 228 місяців з 02.04.2007 року по 02.04.2026 року під 14,50 відсотків річних. (а.с. 102-103) В забезпечення повернення кредиту за Кредитним договором № 014/0029/85/72518 було укладено Договір поруки № 014/0029/85/72518 від 02.04.2007 року із [PERSON](надалі поручитель) за яким [PERSON] виступив поручителем та зобов'язався відповідно до п.1.2 Договору поруки відповідати по кредитному договору, як солідарний боржник з позичальником [PERSON] Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка [PERSON] належним чином не виконує, не здійснює погашення заборгованість за кредитним договором та по сплаті відсотків за його користування. У зв'язку з непогашенням заборгованості за кредитним договором у відповідачів станом на 06.03.2012 року виникла заборгованість у розмірі 328 663дол. США 35 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 06.02.2012 року дорівнює 2 625 362 грн. 84 коп. У судове засідання 19.12.2013 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Слобода О.М. (діє на підставі довіреності від 10.06.2010 р.) не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання не з'явились відповідачі [PERSON] та [PERSON], про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку згідно ст. 74 ЦПК України, поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх думку по суті. Заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON], згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 19.03.2007 року [PERSON] звернулась до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» ) в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про надання споживчого кредиту в сумі 296 400, 00 дол. США, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою № 91 від 19.03.2007 року (а.с. 16) 02.04.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0029/85/72518, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 299 364,00 дол. США, строком користування на 228 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50 відсотків річних (а.с.33-38). Відповідно до положень зазначеного кредитного договору позивач зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти а Позичальник, тобто [PERSON] зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені кредитним договором строки. В забезпечення повернення кредиту за Кредитним договором № 014/0029/85/72518 було укладено Договір поруки № 014/0029/85/72518 від 02.04.2007 року із [PERSON] (надалі поручитель) за яким [PERSON] виступив поручителем та зобов'язався відповідно до п.1.2 Договору поруки відповідати по кредитному договору, як солідарний боржник з позичальником [PERSON] (а.с. 74-76). На підставі додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 014/0029/85/72518 від 18.05.2007р. внесено зміни до п.1.4 кредитного договору, та викладено вказаний пункт у наступні редакції: «процентна ставка за користування кредитом складає 13,25 % відсотків річних». (а.с. 46) Також з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/0029/85/72518 від 18.05.2007р.(а.с. 47-49) Також, 14.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки. (а.с. 25-26), який посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під № 3079. Згідно Статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що протоколом Загальних Зборів акціонерів № 36-45 від 14.10.2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року та згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 502 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 25.02.2003 року № 261» проведено державну реєстрацію зміни найменування юридичної особи, до Статуту ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідно до яких ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінено назву на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.90-100). Свої зобов'язання перед позивачем відповідачка [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.03.2012 року розмір заборгованості відповідачки перед позивачем, за кредитним договором № 014/0029/85/72518 від 02.04.2007р. по сплаті відсотків та пені за його користування становить - 328 663 дол. США 35 центів за курсом НБУ на 06.03.2012 року складає 2 625 362.84 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 239 863.95 дол. США складає 1 916 033,23 грн.; - заборгованість за відсотками - 59 032,45 дол. США складає 471 551,21 грн.; - пеня за прострочення відсотків по кредиту - 29 766,95 дол. США складає 237 778,40 грн. Розрахунок заборгованості зазначено у позові (а.с.105-112). Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. За порушення боржницею [PERSON] п.7.2. Кредитного договору, а саме прострочення терміну сплати відсотків та погашення кредиту, згідно графіку погашення кредиту, кредитором були відправлені попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором та претензія-вимога про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання від 26.03.2009р. за кредитним договором.(59-60), на які [PERSON] надавала 29.04.2009р. пояснення (а.с. 67). Також відповідні попередження та претензія про порушення забезпеченого порукою зобов'язання від 26.03.2009р. були направлені поручителю [PERSON] (а.с. 77-78). Однак, відповідь на вимогу кредитором не отримана та заборгованість відповідачами так і не була погашена. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Згідно п.5.1. та 5.7 Кредитного договору № 014/0029/85/72518 від 02.04.2007 року позивач зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором а також точно в строки, обумовлені кредитним договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі. Згідно з положеннями пункту 6.5. зазначеного кредитного договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, банк має право достроково вимагати погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом та неустойки, а позичальник повинен здійснити таке дострокове погашення не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення. Відповідачкою у встановлені кредитним договором терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються у зв'язку з цим суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення не тільки процентів за кредитним договором а і пені. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Судом також встановлено, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов'язань за Кредитним договором № 014/0029/85/72518 від 02.04.2007 року, позивач поніс додаткові витрати по сплати державного мита в розмірі 1700 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 983 від 26.04.2011 року (а.с. 6) на зазначену суму, витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1519 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 3098 від 23.05.2012 року, на зазначену суму (а.с.104). та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. (а.с. 7), що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 973 від 26.04.2011 року. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved