Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 233613-SOGL від 13.06.2008 року у розмірі 105311,08 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 841435,50 грн.; з ПАТ Акцент банк, [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON], [PERSON] стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 233613-SOGL від 13.06.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 46000,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2011 року. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором поруки з [PERSON]М, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Відповідно до заяви представник позивача просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання у справі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № 233613-SOGL від 13.06.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 46000,00 дол. США, зі сплатою за користування ним відсотків 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2011 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № 233613-SOGL від 13.06.2008 року заборгованість за ним станом на 22.04.2013 р. склала 106562,64 дол. США, в тому числі 36362,02 дол. США заборгованість за кредитом; 65096,41 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 31,29 дол. США штраф (фіксована частина), 5072, 92 дол. США штраф (процентна складова). Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором поруки з [PERSON] Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження сплати та вартості наданих юридичних послуг, акту виконаних робіт, кріт того юристом не надавались послуги позивачу у судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial