Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві про усунення перешкод у володінні та користуванні нерухомим майном та зняття з реєстраційного обліку посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Київською державною нотарільною конторою № 10 від 22.03.2012 року та зареєстрованого 27.03.2012 року, реєстраційний номер 35146618, належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Квартира складається з однієї житлової кімнати площею 16,60 кв.м., загальною площею 32,00 кв.м. На початку липня 2012 року позивач дала об'яву про те, що хоче здати квартиру в оренду. Через декілька днів їй зателефонували і повідомили, що є іноземці, які хочуть зняти квартиру, але їм потрібна реєстрація, з чим і позивач погодилась. Згодом їй повідомили, що угода зірвалась і ніхто орендувати квартиру не буде. Відповідачі жодного дня в квартирі не проживали, що підтверджується актом, складеним майстром та начальником ЖРЕО-401. Реєстрація відповідачів порушує її право власника, оскільки вона не може вільно розпоряджатись належною їй квартирою та змушена нести витрати по утриманню житла з урахуванням відповідачів. Тому просила зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні нею користування та розпорядження майном шляхом зняття їх з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач подала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, завлені вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Київською державною нотаріальною конторою № 10 від 22.03.2012 року та зареєстрованого 27.03.2012 року, реєстраційний номер 35146618 (а.с.8-9). Згідно довідки (форми № 3) №401 від 29 березня 2013 року в квартирі [ADDRESS], яка належить [PERSON], власник не зареєстрована, а зареєстровані відповідачі [PERSON] з 24.07.2012 року, [PERSON] з 27.07.2012 року та [PERSON] з 28.07.2012 року (а.с.6). Відповідно до ст. 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна, відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved