overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON], посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 18 вересня 2009 року він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], просить шлюб розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось, з листопада місяця 2013 року сторони однією сім’єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей, їхня сім’я існує формально та збережена бути не може. В судове засідання позивач [PERSON] не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином – своєю заявою до суду просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з’явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином – своєю заявою до суду просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 18 вересня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось, з листопада місяця 2013 року сторони однією сім’єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім’я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище Андронюк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по вул.. Польовій,1 в с. Максима Горького Каланчацького району Херсонської області її особистою приватною власністю. Свої вимоги мотивують слідуючим. 12.09.1996 року вона уклала шлюб з відповідачем, з яким вона познайомилася по листування, оскільки останній відбував покарання в виправній колонії. Коли [PERSON] ще відбував покарання, вона 13.05.1998 розірвала з ним шлюб та отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. Спільного господарства вони не вели, спільних грошових коштів з чоловіком не мали, оскільки взагалі разом не проживали. 14.10.1997 року вона придбала будинок з господарськими спорудами та побудовами в с. М.Горького Каланчацького району по вул.. Польовій,1. Даний будинок було придбано за кошти її батьків. Оскільки вона тоді перебувала в шлюбі з відповідачем, за законодавством будинок автоматично став спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки, з відповідачем спільно не проживала, спільного господарства не вела та грошових коштів не мала, вважає, що будинок не спільною сумісною власністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного. 12.09.1996 року позивач уклала шлюб з відповідачем, з яким вона познайомилася по листування, оскільки останній відбував покарання в виправній колонії. , був засуджений вироком Кіровського районного суду АР Крим до шести років позбавлення волі. 13.05.1998 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І – КГ № 009041, виданого Каланчацьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, в той час відповідач ще відбував покарання. 14.10.1997 року позивач придбала будинок з господарськими спорудами та побудовами в с. М.Горького Каланчацького району по вул.. Польовій,1, договір укладено на Скадовській товарній біржі. Даний будинок було придбано за кошти батьків позивача. Рішенням Каланчацького районного суду від 04.11.2013 року договір визнано дійсним. Відповідно до ст.. 57 Сімейного кодексу України якщо майно подружжя набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали їй чи йому особисто є особистою приватною власністю дружини (чоловіка). Оскільки позивач з відповідачем спільно не проживали, (відповідач навіть не зареєстрований в будинковій книзі у вищевказаному будинку), спільного господарства не вели та грошових коштів не мали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить в судовому порядку стягнути на свою користь з відповідача 23129,64 грн. заборгованості за кредитним договором. Своїх вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.04.2007р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5430,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов’язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Зобов’язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконала. У зв’язку з чим [PERSON] станом на 30.09.2013 р. має заборгованість 23129,64 грн. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином (оголошенням в газету), причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. 27.04.2007 року між позивачем та відповідачем було укладеного договір б/н згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5430,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов’язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Зобов’язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав. У зв’язку з чим [PERSON] станом на 30.09.2013 р. має заборгованість 23129,64 грн. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з розрахунком позивача, станом на 30.09.2013 року [PERSON] має заборгованість 23129,64 грн. з яких 5466,09 грн. заборгованості за кредитом; 16085,95 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1077,60 грн. штраф (процентна складова). На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути суму 23129,64 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить в судовому порядку стягнути на свою користь з відповідача 17458,90 грн. заборгованості за кредитним договором. Своїх вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.08.2007 [PERSON] отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов’язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Зобов’язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав. У зв’язку з чим [PERSON] станом на 30.09.2013 р. має заборгованість 17458,90 грн. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (оголошенням в газету), причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. 20.08.2007 року між позивачем та відповідачем було укладеного договір б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов’язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Зобов’язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав. У зв’язку з чим [PERSON] станом на 30.09.2013 р. має заборгованість 17458,90 грн. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з розрахунком позивача, станом на 30.09.2013 року [PERSON] має заборгованість 17458,90 грн. з яких 4475,50 грн. заборгованості за кредитом; 11675,83 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 807,57 грн. штраф (процентна складова). На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути суму 17458,90 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного підприємця [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на квартиру № 114 в житловому будинку № 38 корпус 7 по вул. 200 річчя Херсона у м. Херсоні. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач придбала квартиру на товарній біржі, однак на теперішній час вона позбавлена можливості належним чином розпоряджатися своїм майном та змушена звернутись до суду з вимогами про визнання права власності, оскільки біржовий договір не був нотаріально посвідченим. У судове засідання позивач не з’явилась, направила суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач та треті особи в судове засідання не з’явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлялись належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 24.12.2004 року Херсонською обласною державною адміністрацією було видане розпорядження «Про виділення коштів на придбання житла», яким було дозволено управлінню капітального будівництва спрямувати кошти на придбання житла судді апеляційного суду Херсонської області Буженко Н.В. 28.12.2004 року на виконання розпорядження було укладено біржовий контракт Київської агропромислової біржі №132/12-04, за яким ПП [PERSON], що діяв від імені ЖБК №136 м. Херсона, у якості продавця продав [PERSON], а остання у якості покупця придбала квартиру №114, загальною площею 63,7 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м в житловому будинку №38 корпус №7 по вул.200 річчя Херсона в м. Херсоні. Кошти були перераховані частинами: 72500 грн. (згідно розпорядження) та 4322 грн. безпосередньо покупцем (підтверджується відповідними квитанціями). 23.06.2005 року позивач отримала ордер на вселення до придбаної квартири. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Таким чином, будучи власником, позивач позбавлена можливості належним чином розпоряджатися своїм майном, оскільки біржовий договір нотаріально не посвідчений і в той же час він не підлягає нотаріальному посвідченню за законом, який діяв на момент його укладення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Хмелівської сільської ради Городоцького району про визнання права власності на домоволодіння, розташоване по вул.Грушевського,5, в с.Хмелівка Городоцього району, яке складається з глиновалькованого обкладеного цеглою житлового будинку житловою площею 50,9 кв.м., загальною площею 77,0 кв.м., камінного погреба, шлакобетонного хліва, дерев’яного хліва, цегляної літньої кухні, металевої огорожі, загальною інвентарною вартістю 143660 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що дане домоволодіння належало її матері [PERSON], котра померла 30 березня 2009 року. Вона, позивач, являючись спадкомцем за заповітом згідно вимог закону прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на зазначене домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. Під час розгляду справи представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог та просила визнати за [PERSON] право власності на ? частини вказаного спадкового домоволодіння. В судове засідання позивачка, її представник не з’явилися, представник позивачки подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті 30 березня 2009 року [PERSON] відкрилась спадщина. [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Інші спадкоємці за заповітом відсутні. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі свідоцтвом про смерть [PERSON] від 01 квітня 2009 року, витягом з погосподарських книг Хмелівської сільської ради від 25 жовтня 2013 року, копією спадкової справи № 517-09 після смерті [PERSON], наданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом. Проте, позивачка оформити право власності на ? частини домоволодіння, розташованого по вул.Грушевського,5 с.Хмелівка Городоцького району, не може, оскільки спадкодавцем за життя не виготовлявся правовстановлюючий документ на нього, про що свідчить довідка КП «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» № 370 від 24 жовтня 2013 року, постанова приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 жовтня 2013 року. Факт належності частини спадкового домоволодіння спадкодавцю підтверджується витягом із погосподарських книг Хмелівської сільської ради Городоцького району від 25 жовтня 2013 року. За таких обставин, врахувавши, що відповідачем позовні вимоги визнані повністю, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 липня 2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Волочиського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно. За вказаним рішенням за позивачем [PERSON] визнано право власності на : житловий будинок, об”ємом 364 куб.м, вартістю 81651 грн.; веранду, об”ємом 53 куб.м, вартістю 10799 грн.; сарай, об”ємом 30 куб.м, вартістю 3493 грн.; господарську будівлю зблоковану, об”ємом 128 куб.м, вартістю 23852 грн.; погріб, об”ємом 34 куб.м, вартістю 4160 грн.; гараж, об”ємом 39 куб.м, вартістю 7793 грн., всього на суму 131748 грн., які розташовані в с. Сарнів вул. Шевченка, 28 Волочиського району Хмельницької області і раніше належали його матері [PERSON], що померла 28.03.1999 року. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо визначення в рішенні суду площі об»єктів спадкового нерухомого майна, оскільки державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України відмовив йому у державній реєстрації права власності на житловий будинок № 28 по вул.. Шевченка в с. Сарнів Волочиського району Хмельницької області в зв»язку з тим, що в рішенні суду не вказана площа об»єктів нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримала вимоги викладені в заяві та просила її задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Волочиського району Хмельницької області в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причини неявки. Як передбачає п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі щодо визначення площі об»єкта нерухомого майна, що успадковується позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.01.2010 року помер її двоюрідний брат – [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку вона бажає прийняти. Спадкоємцем за законом є позивач, яка в зв’язку із зібранням необхідних документів про родинні відносини між нею та спадкодавцем, а також необхідністю встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку не змогла оформити на себе спадщину. Просить суд задовольнити позов. Відповідач надав суду письмового листа про визнання позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.01.2010 року помер двоюрідний брат позивача – [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яку [PERSON] бажає прийняти. Спадкоємцем за законом є позивач, яка із зібранням необхідних документів про родинні відносини між нею та спадкодавцем, а також необхідністю встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку не змогла оформити на себе спадщину. Встановлення факту смерті [PERSON] підтверджується рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 07.06.2013 року, тобто строк на подачу заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі вони з відповідачкою перебувають з 28 серпня 2005 року, від спільного подружнього життя у них народилися доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім’ї стали протилежні погляди на життя, непорозуміння одне одного. З жовтня 2013 року сторони по справі не проживають однією сім'єю, не підтримують подружніх стосунків. Позивачка в судове засідання не з’явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2005 року зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Новоушицького районного управління юстиції, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія І-БВ №119727 виданого повторно 04 грудня 213 року. Згідно свідоцтва про народження 1-БВ №212428 від 04 грудня 2013 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження 1-БВ №212427 від 04 грудня 2013 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, оскільки він ніяких вимог стосовно витрат не заявляв. На підставі наведеного та

Outcome: approved