Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права та свободи, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію позивача відомості викладені у відповідних статтях, зобов'язання опублікувати спростування недостовірної інформаці, зобов'язання видалити з інтернет-сторінок веб-сайтів відповідні статті та відшкодування моральної шкоди. Дані позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] о 22 год. 46 хв. на інтернет-сторінці веб-сайту ([INFO]), який зареєстрований адміністратором системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі інтернет «ДНС Україна», було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», де, як він вважає, викладена негативна та неправдива інформація. [INFO] на інтернет-сторінці веб-сайту ([INFO]), який зареєстрований адміністратором системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі інтернет ТОВ «ДМедіа», було опубліковано статтю аналогічного змісту під назвою «[INFO]». У цей же день, [INFO], на інтернет-сторінці «[INFO]» ([INFO]) було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», де інтерв'юером, як він вважає, умисно подана негативна та неправдива інформація для формування негативного сприйняття широким колом читачів [INFO] у друкованому засобі масової інформації «[INFO]» [NUMBER] у рубриці Коментарі опублікована стаття «[INFO]», де, як він вважає, викладена негативна та неправдива інформація. У кінці березня 2011 року представником Львівської області, членом Депутатської групи (фракції) «Реформи заради майбутнього» [PERSON] на ім'я міністра МВС України складене депутатське звернення, з розміщенням його копії у мережі інтернет, де викладена негативна та неправдива інформація зі згаданої вище статті «[INFO]», опублікованої на інтернет-сторінці веб-сайту ([INFO]). Оскільки позивач вважає, що [PERSON] та автори статей умисно поширили неправдиву інформацію , зокрема це торкається інформації стосовно зв'язку …«[PERSON], экс-начальника ГАИ, экс-начальника обласного УБОПа, экс-начальника Главного управления МВД в Львовской области, а ныне депутата Львовского обласного совета от партии «Фронт перемен» с преступными группировками, ныне входящими в состав Львовского облсовета»; як вважає образливих висловлювань відносно [PERSON] «матерый милицейский «оборотень», … известен в области не только как матерый коррумпированный гаишник, пробившийся в УБОП, а затем и в начальники ГУМВД, но и как специалист по «заказным» делам»; …«контрабандных схем ОПГ [PERSON]»; …«P.S. Кое-что о [PERSON]:» Так , позивач вказує, що частина приведеної публікації це дослівно передрукована інформація зі статті, опублікованої свого часу [PERSON] у Тернопільській газеті «[INFO]» від [INFO] [NUMBER], , а згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05.05.2006р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29.06.2006р., ця інформація визнана такою, що не відповідає дійсності, є неправдивою (недостовірною) і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] Згідно повідомлення прокурора Львівської області від 29.04.11р. № 04/3-1031-11 на ім'я заступника Генерального прокурора України, факти відносно [PERSON], викладені у депутатських зверненнях не знайшли свого підтвердження, оперативна інформація по них відсутня, підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не вбачається. Таким чином позивач вважає, що відповідачами поширена негативна інформація, яка є недостовірною. Крім того, відразу після оприлюднення неправдивої інформації, викладеної у статті «[INFO]», на іншій інтернет-сторінці з'явилася стаття «[INFO]», у якій колишній начальник Львівської митниці [PERSON] виклав, як вважає позивач, негативну та неправдиву інформацію для формування негативного сприйняття широким колом читачів. Зокрема, негативною та неправдивою вважає наступну інформацію: «…Депутат [PERSON] ко мне приходил. …У них было интереснейшее семейное контрабандное трио. … В общем, сын провозил, отец сопровождал, сват крышевал. Возили через границу мясо, компьютеры, парфюмерию, цветы, брендовые обувь и одежду. Естественно, с уклонением от налогов. В Польшу вывозили табачные изделия, которые прятали в грузах - в стройматериалах…» [INFO] у друкованому засобі «[INFO]» [NUMBER] у рубриці Коментарі опублікована стаття «[INFO]», де вважає викладена негативна та неправдива інформацію для формування негативного сприйняття широким колом читачів. А саме «…тобто у Львівській області працювала і почувалася абсолютно безкарно група людей, пов'язаних родинними стосунками. Вона займалася і самою контрабандою, і її легалізацією, і навіть мала «дах» в особі вищого обласного міліцейського начальства…колишнього начальника обласної міліції, а нині депутата облради [PERSON]..» Вважає, що поширення зазначеної неправдивої інформації невизначеному колу осіб має на меті опорочення його ділової репутації, а поширення такої неправдивої інформації через всесвітню мережу Інтернет завдало йому значної моральної шкоди, через необмежений доступ читачів до цієї інформації. Так за таких обставин, вважає, що йому доведеться докласти значних зусиль, щоб очистити своє ім'я та ділову репутацію, відновити довіру друзів, колег і, що найголовніше, відновити здоров'я, душевний спокій та рівновагу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснення дав аналогічні викладеним в позовній заяві, одночасно зазначав , що в позовних вимог в прохальній частині, де позивач просить визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права та свободи, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію позивача відомості, викладені відомості стосовно позивача у депутатському зверненні представника Львівської області, члена Депутатської групи (фракції) «Реформи заради майбутнього» [PERSON] на ім'я прем'єр-міністра України, допущено описку, бо таке звернення було на ім"я міністра внутрішніх справ, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову в частині вимог до [PERSON] заперечила та пояснила суду, що твердження позивача про те, що відповідач [PERSON] поширив неправдиву інформацію про нього, склавши на ім'я міністра МВС України депутатське звернення, з розміщенням його копії у мережі Інтернет є безпідставними, покликаючись на наступне. Згідно із ч. 1 п. 15 Постанови ПВС України від 27.02.2009 року № 1 поширення інформації - це доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб. Разом з тим законодавством та практикою його застосування передбачені випадки, коли доведення інформації до відома інших осіб, не можна розглядати як поширення інформації та підставою для позову про захист честі, гідності та ділової репутації. Зокрема, у Постанові ПВС України від 27.02.2009 року № 1 Верховний Суд України вказує, що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації .Тому вважає,що звернення депутатської групи (фракції) до правоохоронних органів з проханням перевірити факти недодержання законів певними особами не є поширенням недостовірної інформації, оскільки відомості, що містяться у таких зверненнях передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян,а з метою їх перевірки повноваженими на це законом іншими посадовими особами. При цьому зазначила, що право народного депутата на депутатське звернення є однією із форм діяльності народного депутата України та одним із засобів здійснення парламентського контролю. Так, оскільки [PERSON] був народним депутатом, то в порядку реалізації наданого йому законодавством права на депутатське звернення він мав право звертатися до міністра МВС України та інших державних органів з проханням перевірити факти порушення закону і дати оцінку таким фактам. Крім цього, представник відповідача [PERSON] вказала на необґрунтованість твердження Позивача, що оригінал, з якого зроблена ксерокопія заяви, складено [PERSON] Мотивувала це тим, що у кінці тексту на ксерокопії перед ксерокопіями підписів міститься вказівка на осіб, яким ці підписи ніби належать. Таким чином, зі змісту тексту ксерокопії випливає, що його автором є не одна особа, [PERSON], а декілька осіб. Також вказала, що Позивач не зазначає відповідної інтернет-адреси, на якій саме була розміщена заява [PERSON] та дату розміщення, не надає доказів на підтвердження цих фактів та факту розміщення інформації у мережі Інтернет саме [PERSON] Вважає, оскільки Позивач не наводить, яка саме інформація є на його думку неправдивою та недостовірною і як саме вона порушує саме його особисті немайнові права, тому вимоги не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вважає, що Позивач не обґрунтував та не надав жодних доказів того, в чому полягала завдана йому моральна шкода, якими саме діями така шкода була завдана, те, що вона була завдана діями саме [PERSON], з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.Таким чином, і в задоволенні позовних вимогах в частині відшкодування моральної шкоди просить відмовити. Представник відповідача Компанії „ДНС Україна" в судове засідання не з"явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду письмові заперечення про те, що веб-сайт [INFO] не розміщений і не розмішувався на технічних ресурсах компанії ТОВ «ДНС-Україна». ТОВ «ДНС-Україна» лише надає Реєстранту (особа, що бажає користуватися та розпоряджатися певним доменним іменем в публічному домені) послуги для технічного забезпечення делегування імені sensacii.net.ua в частині ієрархічного адресного простору мережі Інтернет. Відповідальність за розміщення інформації і зміст будь-якіх матеріалів на сайтах несе їх власник і Реєстрант відповідного доменного імені. Таким чином, ТОВ «ДНС-України» не визнає позовні вимоги [PERSON] у в зв'язку з тим, що не є особою, відовідальною за використання доменного імені та веб-сайту [INFO] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що на противагу заявленій позиції [PERSON], викладеній в позовній заяві, веб-сайт [INFO], на якому було розміщено [INFO] статтю нід назвою «[INFO]» не є в даному випадку першоджерелом, на якому з'явилася інформація про [PERSON] Адже стаття під назвою «[INFO]» веб-сайту [INFO] від [INFO] була передрукована (без додавання/дописування жодної додаткової інформації) з іншого веб-сайту [INFO], свідченням чого є посилання під статтею «[INFO]» на веб-сайті [INFO] від [INFO] на особу, яка є джерелом інформації, вказаній у статті, а саме - [PERSON], [INFO] При цьому, зазначає, що стаття під назвою «[INFO]» була розміщена на веб-сайті [INFO] у точній копії змісту та заголовку оригінальної статті «[INFO]» із веб-сайту [INFO], останній з яких власне і є першоджерелом цієї інформації.Тому вважає позовні вимоги до нього безпідставними, при цьому, [PERSON] вказує, що „продовжуючи поділяти стурбованість гр. [PERSON] щодо забезпечення реалізації його права на захист честі, гідності та ділової репутації, у зв'язку з чим стаття під назвою«[INFO]» від [INFO] може бути видалена із веб-сайту [INFO]". Просить справу слухати у його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ "Видавнича група "Нова інформація", яке є єдиним засновником і видавцем газети "[INFO]" просить в позовних вимогах відмовити в повному обсязі, оскільки вважає такі необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Заперечення щодо позову мотивує тим, що позивач відомості, які просить спростувати подає вирваними з контексту самої статті. Відносно фрази, яку Позивач просить спростувати, а саме „...колишнього начальника обласної міліції, а нині депутата облради [PERSON]." згідно повідомленння офіційного сайту Комітету протидії корупції і організованої злочинності ([INFO]) про призначення в МВС України у грудні 2007 року генерал-майор міліції [PERSON] був призначений начальником ГУМВС України у Львівській області, а в березні 2010 року наказом міністра МВС [PERSON] звільнено з посади за власним бажанням. Згідно з Ріщенням № 16 від 04 січня 2011 року Львівської обласної ради „Про створення президії Львівської обласної ради", повідомлень офіційного інформаційного ресурсу УНІАН станом на 16.11.2011 року та інформаційного ресурсу „Вголос" [PERSON] станом на дату виходу статті (10.03.2011року) був депутатом Львівської обласної ради.Тому вважає, що дана інформація є достовірною та відповідно не підлягає спростуванню. Крім цього, вважає, що редакція газети не встановлює будь-яких фактів, не виказує жодного власного необгрунтованого звинувачення, а висвітлює події, які стали відомі у результаті аналізу подій, які відбувались на території України та лише описує дані події, які в деякій мірі є оціночними, критичними судженнями, оскільки грунтуються на власному переконанні автора, а саме: „Тобто у Львівській області працювала і почувалася абсолютно безкарною група людей, пов'язаних родинними стосунками. Вона займалася і самою контрабандою, і її легалізацією, і навіть мала "дах" в особі вищого обласного міліцейського начальства." Представник відповідача в судовому засіданні наголосив, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої політичної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Щодо вимоги Позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000,00грн. за поширення недостовірної, на його думку, інформації - взагалі відсутній причинний зв'язок між опублікуванням оскаржуваної статті газетою „[INFO]" та спричиненням моральної шкоди Позивачу. Розмір відшкодування моральної шкоди не підтверджено відповідним розрахунком, не доказано відповідними висновками експертизи. Представник відповідача УРА ІНФОРМ в судове засідання не з"явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду письмові заперечення про те, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не визнає і заперечує проти них, оскільки вважає такі надуманими, безпідставними, і такими, що не відповідають вимогам розумності та справедливості. Так, відповідач зазначив, що оспорюване інтерв'ю по зазначеній в позові тематиці ним не надавалось і не розміщувалось на інтернет- сторінці веб-сайту. Вважає, що позивачем не надано доказів та відсутні будь-які обґрунтування на підтвердження наявності моральної шкоди, адже негативні емоції і переживання самі по собі не можуть бути підставою для права на відшкодування моральної шкоди. Стосовно грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000гривень, визначеному позивачем, вважає, що таке не відповідає критеріям, передбаченим у частині третій ст. 23 ЦПК України, тому просить в дані частині позовних вимог відмовити. Враховуючи наведене, суд на підставі ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи та зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] на інтернет -сторінці веб-сайту ( [INFO]), який зареєстрований адміністратором системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі інтернет «ДНС Україна» було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», де поширені неправдиві відомості про позивача, а саме: « Если начать классификацию преступных группировок, ныне входящих в состав Львовского облсовета то начать безусловно, придется з [PERSON], єкс-начальника ГАИ, єкс-начальника обласного УБОПа, єкс-начальника Главного управления МВД в Львовской области, а ныне депутата Львовского обласного совета от партии «Фронт перемен»... Учитывая то, что матерый милицейский «оборотень» Писный «украшает» список [PERSON] во Львовском обсовете, выглядит это по меньшей мере смешно. Если сам [PERSON] известен в области не только как матерый коррумпированый гаишник, пробившийся в УБОП, а затем и в начальники ГУМВД, но и как специалист по «заказным» делам, то члены группировки [PERSON] специализируются на других преступлениях ...»( далі по тексту на семи листах а.с. 7-13). [INFO] на інтернет-сторінці веб-сайту ([INFO]), який зареєстрований адміністратором системи реєстрації та обліку доменних назв та адречси українського сегмента мережі інтернет ТОВ «ДМедіа», було опубліковано статтю під назвою «Региональная мафия: Львовский обсовет в лицах» аналогічного змісту з викладенням негативної та неправдивої інформації про позивача. В цей же день [INFO] на інтерн?ет-сторінці «[INFO]» ([INFO]) було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», де по?дається негативна та неправдива інформація про позивача, а саме: » В полной мере я ощутил что контрабанда во Львовском облсовете- настоящий семейный бизнес, когда работал начальником Львовской таможни. Приходили, просили, советовали, уг?рожали. Депутат [PERSON] ко мне пр?иходил. За зятя и сват?а просить. [PERSON] и [PERSON]. У них было интересное семейное контрабандное трио...( далі по текст?у а.с. 23). [INFO] у друкованому засобі масової інформації «[INFO]» [NUMBER] у рубриці Коментарі опублікована стаття «[INFO]», в якій пошире?ні неправидиві відомост?і про позивача, а саме:» тобто у Львівській? області працювала і почувалася абсолютно безкарно група людей, пов»язаних родинними стосу?нками. Вона займалася? і самою контрабандою і її легаплізацією, і навіть мала «дах» в особі вищого міліцейського начальства....колишнього начальника обласної міліції, а нині депутата облради [PERSON]»... 14 березня 2011 року на ім»я Міністра внутрішніх справ України за підписом представника Львівської області, члена Депутатської групи ( франкції) «Реформи заради майбутнього» [PERSON] складене депутатське звернення, з розміщенням його копї у мережі інтернет, де викладена негативна та неправдива інформація із згаданої статті «[INFO]» ( а.с. 26-28). Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до положень ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або) членів її сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно п.15 роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності, слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв»язку; викладення в характеристиках, заявах листахЮ, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, або викладена неправдиво, тобтоо містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності ( неповні або перекручені). Із змісту опублікованих відповідачами статтей вбачається, що викладена в них інформація про особу позивача є недостовірною і відомості не відповідають дійсності. Вказані поширені відповідачами відомості порочать особу позивача, принижують його гідність, честь та ділову репутацію в громадській думці та думці окремих громадян з точки зору додержання ним законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської гідності. Це також негативно вплинуло на суспільну оцінку його особи, як депутата Львівської обласної ради, серед громадян Львівщини. Факт недостовірності інформації про особу позивача, поширеної в опублікованих відповідачами статтях а також у депутатському зверненні на ім»я міністра внутрішніх справ України , підтверджується відсутністю доказів про наявність фактів, які були б встановлені в результаті перевірок, проведених відповідними органами. Відтак суд, оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що відомості про особу позивача, поширені Компанією «ДНС Україна» на інтернет-сторінці [INFO] в статті «[INFO]», ТОВ «ДМедіа» на інтернет-сторінці [INFO] в цій же статті, у друкованому засобі масової інформації «[INFO]» від [INFO] у статті «[INFO]», на інтернет-сторінці «[INFO]» від [INFO] у статті «[INFO]» а також у депутатському зверненні на ім»я міністра внутрішніх справ України від 14.03.2011 року є недостовірними, не відповідають дійсності, принижують гідність, честь та ділову репутацію позивача , а відтак підлягають спростуванню у спосіб видалення її з інтернет-сторінок та опублікуванням спростування у друкованому засобі масової інформації «[INFO]». Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу поширенням про нього інформації, що не відповідає дійсності та принижує його гідність, честь та ділову репутацію, суд враховує, що внаслідок поширення про нього такої інформації, останній втратив душевний спокій та рівновагу, це вплинуло на стан його здоров»я та втрату довіри до нього з боку громадськості Львівщини, зниження авторитету серед знайомих та співробітників відтак приходить до висновку, що з ТОВ «Видавнича група «Нова інформація» підлягає стягненню на користь позивача моральна шкода в розмірі 10000 грн. Згідно п.16 роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов»язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей,, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов»язок або захистити свої права, свободі чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Виходячи з наведеного суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що викладені ними на інтернет сторінках, в друкованому засобі масової інформації «[INFO]» та у зверненні відповідача [PERSON] на ім»я міністра внутрішніх справ України відомості про позивача є їх оціночними та критичними судженнями, оскільки із їх змісту вбачається, що такі направлені на поширення неправдивих відомостей та образливих висловлювань щодо позивача, а не на викладення своїх оціночних та критичних суджень щодо його особи. Та обставина, що звернення на ім»я міністра внутрішніх справ України підписано крім [PERSON] ще двома іншими особами, не позбавляє позивача на пред»явлення позову до [PERSON], оскільки відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відтак суд, оцінюючи зібрані у справі докази та виходячи іх вимог процесуального і матеріального права, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial