Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON]. Уточнивши позовні вимоги звернулась з позовом до ПрАТ СК «Дніпроінмед», ЧАО СК «Дніпроінмед» про стягнення грошового відшкодування. При цьому позивач посилалась на те, що 08.10.2011 року відбулась дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Опель» н/з [NUMBER] по вул. Середній в м. Одесі не витримав безпечний інтервал руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі» н/з [NUMBER]. В наслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 3-9258/11 від 23.11.2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєній ДТП. Автомобіль яким керував [PERSON] належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АКАМ» та відповідно до полісу № АА/0886534 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був застрахований в ПРАТ СК «Дніпроінмед». 11.10.2011 року позивач повідомила страхову компанію про настання страхового випадку. На час звернення до суду страхова компанія не виконала своїх обов'язків та не відшкодувала будь-яких збитків позивачу. 16.10.2012 року на користь позивача страховиком було виплачено частину страхового відшкодування в розмірі 14792,45 грн. Проте поновлювальний ремонт автомобіля коштував позивачу 21259,06 грн. Таким чином позивачу не було сплачено страхового відшкодування на суму 5466,61 грн. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Проте відповідач надавав в письмовому вигляді заперечення стосовно позовних вимог. Так просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі через безпідставність та надуманість позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2011 року відбулась дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Опель» н/з [NUMBER] по вул. Середній в м. Одесі не витримав безпечний інтервал руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі» н/з [NUMBER]. В наслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 3-9258/11 від 23.11.2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєній ДТП. Автомобіль яким керував [PERSON] належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АКАМ» та відповідно до полісу № АА/0886534 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був застрахований в ПРАТ СК «Дніпроінмед». 11.10.2011 року позивач повідомила страхову компанію про настання страхового випадку. На час звернення до суду страхова компанія не виконала своїх обов'язків та не відшкодувала будь-яких збитків позивачу. 16.10.2012 року на користь позивача страховиком було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14792,45 грн. Проте поновлювальний ремонт автомобіля коштував позивачу 21259,06 грн. Таким чином позивачу не було сплачено страхового відшкодування на суму 5466,61 грн. Вищевказані обставини були визнані сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доведенню не підлягають. Відповідно до ст. 1194 ЦК України та ч. 3 п. 24 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи з всього вищевказаного суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, оскільки позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14792,45 грн., а сума 5466,61 грн. що є недостатньою для відшкодування відновлюваного ремонту відноситься до обов'язку сплати особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Окрім цього позивачем в уточненій позовній заяві не заявляється та не мотивується вимог щодо оскарження суми страхового відшкодування, проте фактично заявляються вимоги щодо сплати недостатньої суми відшкодування відновлюваного ремонту (абзац 17 уточненої позовної заяви від 13.02.2013 року). Отже суд приходить до висновку, що вимоги заявлені до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed