Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

02.10.2013 Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що позивач згідно кредитного договору №HEXRRX05370223 від 28.02.2007 р. надав відповідачу кредит в сумі 1800.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік – до 28.02.2009 року на суму залишку заборгованості за кредитом. відповідач підписав свою згоду на те, що підписана заява разом у Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, позичальник повинен надати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов. Однак, встановлені договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 27264,55 грн. за кредитним договором № HEXRRX05370223 від 28.02.2013 р. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що вона дійсно 28.02.2007 року отримала кредит у розмірі 1800.00грн., та не сплатила заборгованість, оскільки виникли матеріальні труднощі, народилась третя дитина та хворіє старша дитина. Не заперечувала проти часткового задоволення даного позову, в частині стягнення заборгованості за кредитом, та процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом. Щодо штрафів, просила застосувати строк позовної давності відповідно до п.5.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), а також просив зменшити пеню за несвоєчасне виконання зобов’язання до суми стягнення основного боргу. Також при винесення рішення та стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором позивач просить врахувати той факт, що вона являється матір’ю трьох неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.02.2007 року Публічне акціонерне товариство «Приват Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № HEXRRX05370223, відповідач отримала кредит в розмірі 1800.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 28.02.2009 (а.с.4) Відповідачка була ознайомлена та згодна з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом Відповідача у заяві. Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та процентами, нараховані: пеня, штрафи, а саме: 1024.34 грн. - заборгованість за кредитом; 9441.60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 591.30 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом; 14432.81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1274.50 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснив, тому позов підлягає частковому задоволенню. В частині стягнення основного боргу, заборгованості по процентам за користування кредиту. Щодо вимог про стягнення штрафу (фіскальна частина) в сумі 500 грн. та штрафу ( процентна складова) в сумі 1275.50 суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.п. 5.4 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов’язань передбаченої п.п. 5.1., 5.2., 5.3., зазначених Умов здійснюється протягом трьох років з дня коли відповідне зобов’язання повинне бути виконане Позивачем. Тому суд вважає, що стягнення штрафу (фіскальна частина) в сумі 500 грн. та штраф ( процентна складова) в сумі 1275.50 не підлягають стягненню, так як позивачем було пропущено строк позовної давності, який передбачений умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Щодо вимог про стягнення пені в сумі 14432.81 грн. суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню . Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені з 14432.81 грн. до 1024.34 грн., адже сума вказаної пені значно перевищує розмір заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміну задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанціями.

Outcome: partial