Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона з 20 серпня 2010 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, так як у них різні погляди на питання подружнього життя, це все привело до того, що вони втратили почуття взаємного кохання та поваги один до одного. Тому прохає суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме сплачену суму судового збору та оплату за юридичні послуги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але до суду надала письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, а саме прохає розірвати шлюб, а також розглядати справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але до судового засідання надав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу, а також розгляду справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 20 серпня 2010 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 296 (а.с.6). Окрім цього сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 621 (а.с.7). Судом встановлено, що сторони не проживають та не ведуть спільного господарства з листопада 2013 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 229, 40 грн. а також юридичні послуги в розмірі 300 грн. з відповідача на користь позивача, що документально підтверджено.

Outcome: approved