Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 2760 грн., суму пені в розмірі 190,74 грн., суму 3% річних в розмірі 50,13 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 02 грудня 2012 року між сторонами був укладений договір найму (оренди) житла № 51ф строком до 31 березня 2013 року. Предметом договору були два ліжка-місця, що знаходяться в гуртожитку позивача за адресою: [ADDRESS]. Пунктами 3.1, 3.4 договору визначена щомісячна плата з найм двох ліжко-місць в розмірі 1240 грн., яку відповідач зобов'язаний перераховувати на поточний рахунок позивача щомісяця не пізніше 5 числа поточного місяця. Однак, відповідачем не в повному обсязі була сплачена сума орендної плати, в зв'язку з чим і виникла вищевказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення у справі на підставі наявних у справі доказів. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 02 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Трест «Київміськбуд-2» як наймодавцем та [PERSON] як наймачем було укладено договір № 51ф найму (оренди) житла строком до 31 березня 2013 року. Відповідно до п. 1.1 договору наймодавець передає, а наймач приймає в строкове платне користування (найм) ліжко-місця у кількості 2 (два) одиниці, що знаходяться в гуртожитку ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2.1 Договору встановлено, що майно вважається переданим в найм наймачу з моменту підписання акту приймання-передачі. Акт приймання-передачі було підписано сторонами 02 грудня 2012 року як додаток №1 до Договору. Відповідно до пункту 3.1 договору встановлено, що плата за найм одного ліжко-місця складає 620 грн. Оскільки відповідач відповідно до умов договору наймає 2 (два) ліжко місця, тому загальна щомісячна плата за найм двох ліжко-місць складала - 1 240 грн. Між тим, відповідачем всупереч умовам укладеного нею договору орендна плата вноситься не в повному обсязі та не в строк, що підтверджується наданою позивачем випискою. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає, або зобов'язується передати другій стороні (наймачу) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Згідно з ч. 2 ст. 820 ЦК України одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк встановлений договором найму житла. Згідно з ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Також пунктом 3.4 Договору закріплений обов'язок наймача перераховувати орендну плату щомісяця не пізніше п'ятого числа звітного місяця. Однак з грудня 2012 року відповідач на власний розсуд сплачувала орендну плату в розмірі 700 грн., 600 грн. та 900 грн., тому за період з 02 грудня 2012 року по 31 березня 2013 року сума основного боргу за договором склала 2 760 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. За правилами положення п. 8.2 Договору у випадку затримки платежів наймач сплачує наймодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період затримки оплати, за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, за неналежне виконання договору відповідач повинен сплатити позивачу 190,74 грн. пені за період з 06 квітня 2013 року по 12 листопада 2013 року. Щодо стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 50,13 грн., то позивач фактично просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам частини 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, підстави для стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 50,13 грн. відсутні, оскільки договором передбачена пеня за порушення строків платежу по грошовому зобов'язанню. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 2760 грн. та пені в розмірі 190,74 грн., а в іншій частині позову - відмовити. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на корись позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial