Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.04.1992 року згідно договору він придбав у Великолепетиського комбінату комунальних підприємств житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 59,4 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. Вказаний житловий будинок він зареєстрував у БТІ, отримав реєстраційне посвідчення та виготовив на нього технічну документацію і на протязі всього часу проживав у ньому. На даний час у нього виникла необхідність розпорядитися своєю власністю, а саме: оформити заповіт на даний житловий будинок, але при перевірці документації, на підставі якої у 1992 році він придбав даний житловий будинок було виявлено неточності, у договорі купівлі-продажу від 23.04.1992 року, що був укладений між ним та Великолепетиським комбінатом комунальних підприємств вказано, що він придбав квартиру [ADDRESS] крім того, квитанції згідно яких він сплатив вартість будинку також виписані на квартиру. Вказані документи були виготовлені продавцем майна, правонаспупником якого на даний час є відповідач, але чому у них було записано саме квартира йому не відомо, хоча згідно технічної документації будівлі по [ADDRESS], яка виготовлена ще у 1972 році зазначено саме житловий будинок, і вказані обставини ставлять під сутнів його право власності саме на житловий будинок по [ADDRESS], площі житлової будівлі ніким не змінювалися і на даний час відповідають записам у технічній документації. Усі ці обставини зробили неможливим для мене оформлення заповіту. Позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на житловий будинок загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 38,3 кв.м, який розташований за адресою [ADDRESS] Великолепетиського району Херсонської області придбаний ним 23.04.1992 року у Великолепетиського комбінату комунальних підприємств. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення, так як дійсно у документах є помилка. Позивач придбав у Великолепетиського комбінату комунальних підприємств саме жптловий будинок. Вислухавши пояснення сторін, та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України кожен громадянин має право набути право власності на нерухоме майно, одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом. Згідно договору від 23.04.1992 року [PERSON] придбав у Великолепетиського комбінату комунальних підприємств займану ним квартиру, яка складається з 3 кімнат загальною площею 59,4 кв.м., у тому числі житловою площею 38,3 кв.м. розташовану по [ADDRESS] Великолепетиського району Херсонської області, що також підтверджується квитанціями у яких у граіф призначення платежу вказано - викуп квартири. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Так, реєстраційним посвідченням від 08.11.1992 року виданим Великолепетиським БТІ підтверджується, що в [ADDRESS] розташований саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок витоговленим 10.08.1972 року Великолепетиським БТІ підтверджується, що за адресою [ADDRESS] розташовано: літ. А житловий будинок загальною площею 59,4 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м.; літ. а веранда; літ. Б сарай; літ. В літня кухня; під літ. В підвал. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 328 ЦК України вважає можливим визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 38,3 кв.м, який розташований за адресою [ADDRESS] Великолепетиського району Херсонської області придбаний ним 23.04.1992 року у Великолепетиського комбінату комунальних підприємств, крім того, представник відповідача позов визнав, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 328 ЦК України,

Outcome: approved