Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 20 квітня 2009 року у віці 76 років в селі Ясенівка Ставищенського району Київської області померла [PERSON]. ЇЇ спадкоємцями за законом були її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та внучка, дочка померлого 13 лютого 2007 року сина [PERSON], [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини прийняла вона, дочка спадкодавці, [PERSON]. [PERSON] постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцею в одному будинку і вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки в передбачений законом 6-ти місячний термін не заявила про відмову від неї. Син спадкодавці [PERSON] постійно до дня смерті разом із матірю в одному будинку не проживав, а лише був зареєстрований, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подава. Проте, в силу статті 1268 ч.3 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину і вони оспорюють його право. [PERSON], в силу частини 1 статі 1271 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 10 грудня 2007 року [PERSON] районною держаною нотаріальною конторою за реєстром №4391 [PERSON] була власником 1/2 (однієї другої) частини земельної частки (паю) в КСП «Арсенал» села Ясенівка Ставищенського району Київської області, розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлому 13 лютого 2007 року [PERSON] згідно сертифіката на бланку серії КВ №0234039 виданого на підставі рішення [PERSON] РДА від 15.11.1996 року за №407 та зареєстрованого 20.05.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42. В звязку з передачею права на земельну частку (пай) до вказаного сертифіката були внесені зміни, в частині власників земельної частки (паю), а саме зазначені співвласниками [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1,4 в умовних кадастрових гектарах (без визначення меж цієї частки в натурі) кожна. Слід зазначити, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) не зберігся. [PERSON] за життя не отримала державного акта на право власності на виділену в натурі земельну частку (пай), що підтверджується повідомленням відділу Держземагенства №01-04/328 від 28 травня 2013 року. Повторна видача сертифікатів або їх дублікатів на імя померлих чинним законодавством не передбачена. 24.05.2013 року за №787/02-14 року [PERSON] районна державна нотаріальна контора відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документа. Вважають, що [PERSON] за життя набула права на спадщину на вказану земельну частку (пай) і це право увійшло до складу її спадщини, яка відкрилася 20 квітня 2009 року внаслідок смерті останньої. Вартість ? частини земельної частки паю становить 40371,32 гривні. Позивачі просять визнати за ними право на спадщину на 1/4 частину земельної частки (паю) за кожною. Сторони в судове засідання не прибули, до суду подали заяви, відповідно до яких справу просять розглядати у їх відсутність позивачі позовні вимоги підтримують, а в відповідачі позов визнають. Суд, розглянувши матеріали справи та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представниками відповідачів вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно пункту 17 Розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як вбачається із статей 3, 5 Закону України Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їх земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) за межами населених пунктів приймають районні державні адміністрації. Відповідно до п.п. 2.9, 3.1, 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (затвердженої Наказом Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року та зареєстрованою в Мінюсті України 4 червня 1999 р. за N 354/3647) заповнення, видача та державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, і необхідно визнати за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті 20 квітня 2009 року [PERSON] на ? (одну четверту) частину земельної частки (паю) в КСП «Арсенал» села Ясенівка Ставищенського району Київської області, розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому 13 лютого 2007 року [PERSON] згідно сертифіката на бланку серії КВ №0234039 виданого на підставі рішення [PERSON] РДА від 15.11.1996 року за №407 та зареєстрованого 20.05.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42, вартістю 20185 гривень 66 копійок. Визнати за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті 20 квітня 2009 року [PERSON] на ? (одну четверту) частину земельної частки (паю) в КСП «Арсенал» села Ясенівка Ставищенського району Київської області, розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому 13 лютого 2007 року [PERSON] згідно сертифіката на бланку серії КВ №0234039 виданого на підставі рішення [PERSON] РДА від 15.11.1996 року за №407 та зареєстрованого 20.05.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №42, вартістю 20185 гривень 66 копійок. Оскільки відповідач [PERSON] РДА, відділ Держземагенства та [PERSON] до предявлення позову про визнання права на спадщину і в судовому засіданні не оспорювала цього права, тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved