Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить зобов'язати Дачненську сільську Раду Мар'їнського району Донецької області виділити їй земельну частку (пай) в натурі із земель запасу, створеного місцевою Радою під час передачі землі у колективну власність. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON], з 01 вересня 1994 року по 19 червня 1997 року за направленням КСП «Дружба» навчалася в Донецькому радгоспі - технікумі МСХ та продовольства України м. Красногорівка Мар'їнського району Донецької області. Після закінчення вищевказаного технікуму 24 червня 1997 [PERSON], на підставі протоколу № 12 від 25 червня 1997 року, була прийнята на роботу КСП « Дружба». Позивач у своїй позовній заяві звертає увагу суду на те, що працюючи в КСП «Дружба» і будучи членом КСП, позивач мала право на отримання земельної ділянки (паю), проте їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. На момент поділу паїв [PERSON] працювала і була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба». Позивач вважає що відповідач зобов'язаний виділити їй земельну частку (пай) із земель запасу, оскільки відповідно до ст.81 ЗК України вона має право власності на земельну частку (пай). [PERSON] також вважає, що вона не могла бути позбавлена права на земельну частку (пай), оскільки при розпаюванні земель була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба». Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не явилась, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Представник відповідача в судове засідання не явився, натомість на адресу суду спрямовано письмове клопотання про розгляд цивільної справи за позовною заявою [PERSON] у відсутність представника Дачненської сільської Ради. З позовними вимогами згодні. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові клопотання сторін у справі, вважає що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку (пай) підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 16, 373, 374 ЦК України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved