Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

У жовтні 2013 року до суду із позовною заявою звернувся ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, в якій просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: магазин-салон, що складається з приміщень: літери «В» - 1 поверх пр. № 2; № 1 - № 23, загальною площею 159, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зі способом реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з наданням ПАТ «ОТП Банк» права на продаж магазин-салону, що складається з приміщень: літери «В» - 1 поверх пр. № 2; № 1 - № 23, загальною площею 159, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на магазин-салон, яке видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 24 грудня 2007 року № 3267, будь-якій особі-покупцеві з встановленою початковою вартістю предмета іпотеки не менше, ніж 1 197 293 грн. 00 коп. Кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, просив спрямувати на задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року у розмірі 2 122 436 грн. 80 коп., з яких 1 787 417,07 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 209 677,78 грн. - заборгованість по відсоткам; 125 341,95 грн. заборгованість по нарахованій пені. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №CM-SMEB00/260/2008, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 1 850 000,00 гривень, строком користування до 06 липня 2023 року зі сплатою за користування кредитними коштами 4,5% річних + FIDR. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у кредитному договорі. В той же день, 07 липня 2008 року, між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PM-SMEB00/260/2008, відповідно до умов якого відповідачка передала в іпотеку банку, в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме магазин-салон, що складається з приміщень: літери «В» - 1 поверх пр. № 2; № 1 - № 23, загальною площею 159, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Всупереч умовам кредитного договору №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року позичальник [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати чергових платежів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 12 жовтня 2012 року склала 2 122 436, 80 грн. З метою захисту свого порушеного права та повернення наданих у кредит грошових коштів ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. 20 травня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення боргу в розмірі 2 122 436, 80 грн. за кредитним договором №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року. Позовні вимоги банку були задоволені в повному обсязі. Однак зазначене вище рішення суду не виконане, заборгованість боржниками не погашена. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена судом про час і місце розгляду даної цивільної справи. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду даної цивільної справи. За таких обставин відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши усі наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № CM-SMEB00/260/2008, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 1 850 000,00 гривень, зі строком повернення до 06 липня 2023 року зі сплатою за користування кредитними коштами 4,5% річних + FIDR (а.с. 15-19). Відповідно до п. 1.5.1. частини № 2 зазначеного кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток № 1 до цього договору) шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Пунктом 1.5.1.1. частини № 2 кредитного договору передбачено, що нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений у графіку повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до п. 4.1.1 частини № 2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. 10 вересня 2009 року між банком та позичальником було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, яким було визначено, що на період з 10 вересня 2009 року до 09 лютого 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 11,5% річних. На період з 10 лютого 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка в розмірі 5,5 % річних + FIDR (а.с.29-30). 10 березня 2010 року між банком та позичальником було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, яким було визначено що на період з 10 березня 2010 року до 09 серпня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 17% річних. На період з 10 серпня 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка в розмірі 6,02 % річних + FIDR (а.с.31-32). 10 вересня 2010 року між банком та позичальником було укладено додатковий договір №3 до кредитного договору №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, відповідно до якого на період з 10 вересня 2010 року по 09 листопада 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 10,5% річних. На період з 10 листопада 2010 року по 09 травня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 15,0% річних. На період з 10 травня 2011 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором буде використовуватися плаваюча процентна ставка в розмірі 7,16 % + FIDR (а.с. 33-34). 17 грудня 2010 року між банком та позичальником було укладено додатковий договір №4 до кредитного договору №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, відповідно до якого на період з 17 грудня 2010 року по 09 березня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 10,5% річних. На період з 10 березня 2010 року по 09 червня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 13,0% річних. На період з 10 червня 2011 року до 11 вересня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 15,0% річних. На період з 12 вересня 2011 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором буде використовуватися плаваюча процентна ставка в розмірі 7,16 % + FIDR (а.с. 35-40). 29 липня 2011 року між банком та позичальником було укладено додатковий договір №5 до кредитного договору №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, відповідно до якого на період з 22 серпня 2011 року по 09 травня 2012 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 10,5% річних. На період з 10 травня 2012 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором буде використовуватися плаваюча процентна ставка в розмірі 9,0% + FIDR (а.с. 41-46). Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в розмірі 1 850 000,00 гривень, що підтверджується кредитними заявками на видачу траншу (а.с. 20-27). Позичальник [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати чергових платежів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 12 жовтня 2012 року склала 2 122 436, 80 грн., з яких: - залишок заборгованість по кредиту - 1 787 417,07 грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 209 677,78 грн.; - сума пені за прострочення виконання зобов'язань - 125 341,95 грн. 07 липня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №CM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року, між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PM-SMEB00/260/2008, відповідно до умов якого відповідачка передала в іпотеку банку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме магазин-салон, що складається з приміщень: літери «В» - 1 поверх пр. № 2; № 1 - № 23, загальною площею 159, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49, 50). Зазначений вище магазин-салон належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на магазин-салон, виданим 24 грудня 2007 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 24 грудня 2007 року № 3267 (а.с. 54). Пунктом 2.1. іпотечного договору № PM-SMEB00/260/2008 від 07 липня 2008 року передбачено, що іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом його дії. Відповідно до ст. 6 іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: а) всі боргові зобов'язання, не сплачені боржником, і б) вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов'язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв'язку із порушенням його прав за цим договором. Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після несплати боржником іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Як вбачається зі звіту про оцінку салону-магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виконаного суб'єктом оціночної діяльності - фізиною особою-підприємцем [PERSON],ринкова вартість об'єкту оцінки (магазину-салону, який складається з приміщень: літери «В» - 1 поверх - пр. № 2: № 1 - № 23, загальною площею 159,1 кв.м.) складає 1 197 293 грн. (а.с. 47, 48). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у своїй постанові від 4 вересня 2013 року у справі № 6-73 цс 13, наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке не виконане, не може бути перешкодою для звернення стягнення на майно, передане в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором. З огляду на викладене вище,суд вважає, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 441 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved