Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з додатковою відповідальністю “Страхове [PERSON] з додатковою відповідальністю “Глобус”, [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 лютого 2011 року о 15 годині 45 хвилини на 242 км автодороги “Старобільськ- Донецьк”, [PERSON] керуючи транспортним засобом “ВАЗ-2106”, державний номерний знак “Т 8437 ДО” будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зміг постійно контролювати свій автомобіль, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення із автомобілем “Skoda Oktavia Tour”, державний номерний знак “АН 10 33 АІ”, яким керував він, що призвело до механічних пошкоджень вищезазначених транспортних засобів. Позивач вказує, що за результатами дорожньо-транспортної пригоди на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Харцизського міського суду Донецької області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. Позивач зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди належному йому автомобілю були заподіяні механічні ушкодження, вартість яких згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 10 березня 2011 року становить 34 351 грн. 97 коп., які до теперішнього часу не відшкодовано. Також ним особисто було затрачено кошти у сумі 450 грн. для оплати праці спеціаліста, який зробив розрахунок відновлювального ремонту. Позивач вказує, що відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована у ТДВ “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус” в особі представництва ТДВ СТДВ “Глобус” VIG у Донецькій області Управління ТДВ СТДВ “Глобус” у Донецькій області, поліс АА 1667081 з терміном дії з 00 годин 00 хвилин 18 лютого 2011 року до 17 квітня 2011 року. Договором обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, встановлено, що обов’язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000 гривень на одного потерпілого. Позивач зазначає, що на його неодноразові звернення до ТДВ “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус” в особі представництва ТДВ СТДВ “Глобус” VIG у Донецькій області, останнє відмовляється добровільно відшкодувати майнову шкоду, [PERSON] також відмовляється добровільно відшкодувати завдану майнову шкоду. Крім того, позивач вважає, що йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що в результаті постійних душевних хвилювань він почав погано себе почувати, що відобразилося на його здоров’ї. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачів на його користь страхове відшкодування у сумі 34 351 грн. 97 коп., майнову шкоду (франшизу) у сумі 510 гривень, моральну шкоду у сумі 10 000 гривень, витрати пов’язані із проведенням автотоварознавчого дослідження у сумі 450 гривень, судовий збір у сумі 458 грн. 23 коп. У судове засідання позивач та представник позивача не з’явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] з додатковою відповідальністю “Страхове [PERSON] з додатковою відповідальністю “Глобус” у судові засідання призначені на 16 жовтня 2013 року, 28 жовтня 2013 року, 13 листопада 2013 року належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали, а тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 2011 року о 15 годині 45 хвилини на 242 км автодороги “Старобільськ- Донецьк”, [PERSON] керуючи транспортним засобом “ВАЗ-2106”, державний номерний знак “Т 8437 ДО” будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зміг проконтролювати свій автомобіль, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення із автомобілем “Skoda Oktavia Tour”, державний номерний знак “АН 10 33 АІ”, яким керував [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень вищезазначених транспортних засобів (а.с.6). Вказана подія, відповідно до ст. 8 Закону України “Про страхування” підпадає під визначення терміну дорожньо-транспортної пригоди та є страховим випадком, внаслідок цього у страховика виник обов’язок здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що постановою Харцизського міського суду Донецької області від 03 березня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340 гривень в дохід держави. Постанова набрала законної сили 115 березня 2013 року (а.с. 7). Судом встановлено, що згідно довіреності від 09 лютого 2009 року [PERSON] надав право [PERSON] керувати транспортним засобом “ВАЗ-2106”, державний номерний знак “Т 8437 ДО”, представляти його інтереси в органах Державтоінспекціїї чи в будь-яких інших установах, підприємствах, організаціях з питань, пов’язаних з експлуатацією, технічним оглядом, техобслуговуванням, ремонтом автомобіля. Строк дії довіреності без права передовіри до 09 лютого 2012 року (а.с. 10). Згідно полісу АА1667081 цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застрахована у ТДВ “Страхове товариство з додатковою відповідальністю “Глобус” в особі представництва ТДВ СТДВ “Глобус” VIG у Донецькій області Управління ТДВ СТДВ “Глобус” у Донецькій області з терміном дії з 00 годин 00 хвилин 18 лютого 2011 року до 17 квітня 2011 року (а.с. 11). Згідно із договором обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 50 000 гривень. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України “Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи. Згідно із висновком автотоварознавчого дослідження №348/1-02 від 10 березня 2011 року вартість майнової шкоди власнику “Skoda Oktavia Tour”, державний номерний знак “АН 10 33 АІ” становить 34 351 грн. 97 коп.(а.с. 13-18). З квитанції № 348 від 25 березня 2011 року вбачається що [PERSON] за проведення експертизи автомобіля було сплачено 450 грн.(а.с. 12) З матеріалів справи вбачається, що на звернення позивача до установи відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування відповідачем [PERSON] “Страхове [PERSON] з додатковою відповідальністю “Глобус” ніяких заходів щодо здійснення страхових виплат здійснено не було. Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відповіді на адресу позивача, про те, що страхове відшкодування виплачуватися не буде, оскільки договір страхування укладено18 лютого 2011 року о 21 годині, а дружньо-транспортна пригода сталася 18 лютого 2013 року о 15 годині 45 хвилин, відтак такий договір не підлягає виконанню (а.с. 24), оскільки з полісу обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА № 1667081 вбачається, [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність у [PERSON] з додатковою відповідальністю “Страхове [PERSON] з додатковою відповідальністю “Глобус” 18лютого 2013 року, час укладання договору не вказано, лише вказано, що договір починає діяти з 00 годин 00 хвилин 18лютого 2011 року, при цьому [PERSON] було сплачено страхову премію у сумі 97 гривень 50 копійок. Крім того, вищезазначений поліс у судовому порядку недійсним визнано не було. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] з додатковою відповідальністю “Страхове [PERSON] з додатковою відповідальністю “Глобус” про відшкодування страхового відшкодування у сумі 34 351 гривень 97 копійок слід задовольнити. Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] франшизи від майнової шкоди по факту нанесення аварійних пошкоджень у сумі 510 грн., то відповідно до вимог п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», то така також підлягає задоволенню, з огляду на її обґрунтованість та підставність. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до пп. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно абз. 2 п. 5 вищезазначеної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Виходячи з положень ст.61 ЦПК України, постанова у справі про адміністративні правопорушення є підставою звільнення від доказування, суд вважає встановленим, що в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], внаслідок якої автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у наступному. Після того, як позивач потерпів від вчиненого відповідачем адміністративного правопорушення, він переніс сильні душевні страждання з приводу тривалого ремонту транспортного засобу через фінансові труднощі, через що, також був змушений тривали час користуватися громадським транспортом та послуг таксі. Також, внаслідок дій відповідача, а також через постійні сильні душевні хвилювання, позивач почав погано себе почувати, що відобразилося на його здоров’ї та на сімейних стосунках, в нього виявилася виразна роздратованість, якої раніше не було. Тобто, моральна шкода в даному випадку полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку із втратою можливості керувати своїм транспортним засобом, що вплинуло на його склад життя та завдало певних незручностей. При цьому, суд враховує, що моральна шкода для фізичної особи є категорією психологічного плану, невід'ємно пов'язаною із самою особою, її відчуттям, емоційно-розумовою діяльністю, відображає внутрішній світ людини й характеризується, зокрема, наявністю психотравмуючих факторів, позбавленням відчуття життєвої захищеності, зміною життєвого укладу тощо. Таким чином, факт завдання моральної шкоди позивачу з вини відповідача не викликає сумнівів в його наявності. Визначаючи розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, враховуючи обставини, викладені вище, розмір заподіяної позивачу [PERSON] моральної шкоди, глибину його моральних страждань, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості, відтак, моральну шкоду завдану позивачу з вини відповідача суд оцінює у 2000 грн. Крім того, на підставі ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача судовий збір у сумі 458 гривень 23 копійки, а також витрати пов’язані з проведенням автотоварознавчого дослідження спеціаліста у сумі 450 гривень.

Outcome: partial