Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров’я на виробництві. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з 20 серпня 1984 р. по 28 березня 1988 р. перебував у трудових правовідносинах з шахтоуправління «Петровське» ВО «Донецьквугілля», працюючи на підземних роботах з повним робочим днем. 02 липня 1986 р. при виконання трудових обов’язків з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві, про що було складено Акт по формі Н-1 від 03 липня 1986 р. В зв’язку з цим, 13 лютого 2008 р. [PERSON] вперше пройшов медичний огляд у Міжрайонній МСЕК №2 м. Донецька, згідно з висновком якої йому була встановлена інвалідності, з втратою професійної працездатності 20 % по травмі. 01 лютого 2012 р. [PERSON] повторно пройшов медичний огляд у Міжрайонній МСЕК №2 м. Донецька, згідно з висновком якої йому була встановлена інвалідності, з втратою професійної працездатності 20 % по травмі. Пошкодженням здоров’я позивачу завдано тяжкі фізичні та моральні страждання, було змінено його звичний уклад життя, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, та матеріального забезпечення. З наведених підстав [PERSON] і звернувся до суду, та просить стягнути з відповідача 30 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з’явився, будучи належним чином повідомлений про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 20 серпня 1984 р. по 28 березня 1988 р. перебував у трудових правовідносинах з шахтоуправління «Петровське» ВО «Донецьквугілля», що підтверджується наданою копією трудової книжки позивача (а.с. 6-10). Відповідно до Акту Н-1 № 1 від 03 липня 1986 р. з [PERSON] стався нещасний випадок, в наслідок чого він отримав виробничу травму. Відповідно до довідки МСЕК від 13 лютого 2008 р. [PERSON] встановлена інвалідності та 20 % втрати професійної працездатності у зв’язку з виробничою травмою. Відповідно до довідки МСЕК від 01 лютого 2012 р. [PERSON] встановлена інвалідності та 20 % втрати професійної працездатності у зв’язку з виробничою травмою. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням здоров"я. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування працівникові моральної шкоди покладено на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. При встановлених судом обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 30 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наслідки виробничої травми позивача заподіює йому моральні страждання, тому що через нього він змушений докладати додаткових зусиль для утримання себе і своєї родини, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Втрата працездатності привела до порушення звичайного ритму життя, через відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі. Внаслідок професійного захворювання він зіткнувся з труднощами побутового плану, оскільки йому важко обслуговувати себе в побуті. В теперішній час він відчуває негативні наслідки травми, такі як: фізичний біль. Він продовжує хворіти, потребує лікування. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. З урахуванням конституційної значимості здоров'я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає що заявлена позивачем вимога обґрунтована і підлягає задоволенню. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину моральних страждань позивача з приводу пошкодження здоров’я, ступінь втрати ним професійної працездатності, а також стан здоров'я позивача, характер, тривалість, важкість змушених змін у його життєвих і виробничих зв'язках, можливість їх поновлення, те, що позивач постійно відчуває хворобливі відчуття, він знаходиться під наглядом лікарів, має потребу в медикаментозному, лікуванні. Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 30 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, суд не находить можливим, оскільки така грошова сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача. З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 6 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Згідно зі ст. 88 ч.2 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial