overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У березні 2013 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що їй належить квартира [ADDRESS]. Проте, у вказаній квартирі залишаються бути зареєстрованим відповідач, який не проживає за зазначеною адресою та виписуватись не збирається. На підставі викладеного просила суд, визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 66 по вул. Батумській, 56 в м. Дніпропетровську шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідача. Позивачка надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник житлово-комунального підприємства Північне у судове засідання по справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник Індустріального районного відділу м. Дніпропетровська Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання по справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенні з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачці, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить квартира [ADDRESS], зареєстрованого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], за номером ВЕІ № 630701, витягом реєстру прав власників нерухомого майна № 13233092 від 16.01.2007 року та технічним паспортом від 11.08.2006 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 01.06.2010 року, особистих речей не має, комунальні послуги не сплачує. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки останній оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» у липні 2013 року звернулося до суду з вище зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 89 517,81 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № A337CC9GAX0039 від 11.04.2011 року [PERSON] отримав кредит у сумі 19 500,00 грн., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 0,12 %, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № A337CC9GAX0039 від 11.04.2011 року [PERSON] отримав кредит у сумі 19 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 31.05.2013 року склала 89 517,81 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 18 193,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 23,58 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 7 020,00 грн., пеня за несвоєчасність виконаня зобовязань за договором 59 541,50 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 4 238,94 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» у липні 2013 року звернулося до суду з вище зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 50 874,19 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № ANE0CC9GNZ0236 від 18.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у сумі 50 000,00 грн., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 0,12 %, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № ANE0CC9GNZ0236 від 18.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у сумі 50 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 18.05.2013 року склала 50 874,19 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 37 437,77 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 30,78 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 7 235,92 грн., пеня за несвоєчасність виконаня зобовязань за договором 3 270,95 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2 398,77 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У лютому 2012 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона є власником [ADDRESS] та просила суд виселити відповідачку. Позивачка у судове засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідачка позовні вимоги не визнала, суд просила у їх задоволенні відмовити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8) та свідоцтва про право власності на житло (а.с.9), була власницею [ADDRESS]. Батьками [PERSON] (дівоче прізвище Яриз) є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] належала на праві власності по ? частині кожному квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та Свідоцтвом про право власності на житло від 08.05.2003 року. Згідно п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Однак, рішенням Індустріального районного суду від 25 жовтня 2013 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, право відповідачки щодо володіння та користування [ADDRESS] прямо гарантується Конституцією України та відповідними нормами матеріального права, що не дає підстав для задоволення позову [PERSON], як співвласника зазначеної квартири. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] 26.06.2013 року звернулась в суд з позовом до [PERSON]., в якому просить надати дозвіл на виїзд дочці за кордон без згоди батька. При цьому посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 03.02.2012 року. Від даного шлюбу 05.08.2002 року народилась дочка [PERSON]»яна Романівна , яка згідно рішення суду на подальше виховання залишена при ній. Після розірвання шлюбу вони не проживають разом із відповідачем. В даний час у дитини [PERSON] з'явилася можливість за оздоровчою шкільною програмою пройти профілактичне лікування за кордоном, зокрема в Болгарській Республіці. Необхідність профілактичного лікування обумовлена хронічними захворюваннями (дихальні шляхи, серцево-судина недостатність, вегето-судинна дистонія). Представник позивача та позивачка в судовому засіданні позов підтримали повністю із викладених у позові підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а саме через засоби масової інформації. Згідно ст. 224 ЦПК суд встановлює заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Спірні правовідносини регулюються ст.4 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України де зазначено, що у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини за кордон, це питання може бути вирішено судом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 03.02.2012 році. Від даного шлюбу у них 05.08.2002 року народилась дочка [PERSON]»яна Романівна, яка згідно рішення суду на подальше виховання залишена при [PERSON] Позивачка бажає дочку оздоровлювати за кордоном, однак батько дитини згоду на виїзд неповнолітньої дочки за кордон не надає. Враховуючи викладене, беручи до уваги думку сторін та інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 114,70 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з конкретних обставин у справі та зважаючи на потребу в часі для викладення повного тексту рішення, суд вважає за необхідність проголосити вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У звязку зі складністю складання повного тексту рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 16 грудня 2013 року після 13-00 години. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що між ним та [PERSON] 08.02.2013 року укладено договір купівлі-продажу квартирного житлового будинку з вбудованим приміщенням магазину та надвірними будівлями і спорудами, розташованими по вул. 60 років Жовтня, 15 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачу стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Просить визнати договір купівлі-продажу квартирного житлового будинку з вбудованим приміщенням магазину та надвірними будівлями і спорудами, розташованими по вул. 60 років Жовтня, 15 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на нього. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Представник Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 08.02.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартирного житлового будинку з вбудованим приміщенням магазину та надвірними будівлями і спорудами, розташованими по вул. 60 років Жовтня, 15 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З повним рішенням суду можна ознайомитись 16 грудня 2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказує що, на підставі заяви на отримання кредиту від 17 травня 2013 року, поданого членом кредитної спілки "Компаньйон" [PERSON] був укладений договір кредитування № КС 7629 - 17.05.2013 - Кр, від 17.05.2013р. Для виконання п. 2.2 договору кредитування позивач виплатив відповідачу 4200гр. Згідно п. 3.4 договору кредитування № КС - 7629/17.05.2013 р. - Кр., [PERSON] зобов'язаний з 24.06.2013 року по 17.05.2015 року, погасити суму кредиту 4200 гр. і суму нарахованих планових відсотків - 2186 грн. 49 коп. Протягом дії договору кредитування відповідач недобросовісним чином виконував свої обов'язки за договором, не робив оплат за плановими нарахованими відсотками, не погашав основну суму кредиту. У зв'язку з поданням позовної заяви та повернення кредиту в судовому порядку згідно п. 2 Додаткової Угоди до Договору кредитування № КС 7629/17.05.2013 - КР від 17.05.2013 до нього була застосована процентна ставка 135% річних. Згідно первісного графіка погашення та п.2 Додаткової Угоди до договору кредитування сума заборгованості за основною сумою кредиту 4200 грн. і застосований відсоток у зв'язку з погашенням кредиту в судовому порядку - 2982 грн. 57 коп., що в загальній сумі становить 7182 грн. 57коп. Вказану суму позивач просить суд стягнути з відповідача. На попередньому судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач на попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу на попередньому розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заяви /а. с. 4/ відповідач просив позивача надати йому кредит у розмірі 4200гр. Згідно копії /а. с. 8/ сторони уклали між собою договір кредитування. Згідно розрахунку та Додатковій угоді /а. с. 9/ відповідач у справі був повністю ознайомлений з умовами надання кредиту та порядком та строками його виплати. Згідно видаткового касового ордера /а. с. 10/ відповідач отримав 17.05.2013р. - 4200гр. Згідно розрахунку /а. с. 11/ розмір заборгованості відповідача складає 7182гр.57коп. Відповідно до ч.1.ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Враховуючи, що для написання повного тексту рішення необхідно певний час, у відповідності до ст. 209 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частину рішення. З урахуванням наведеного, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Відповідно до ст. 209, ч. 1 ст. 218 ЦПК України, суд може оголосити вступну та резолютивну частини рішення, з повним текстом рішення сторони зможуть ознайомитися через 5 днів з моменту оголошення вступної та резолютивної частин рішення в судовому засіданні.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Відповідно до ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд може оголосити вступну та резолютивну частину рішення, з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися через 5 днів з моменту проголошення вступної та резолютивної частин рішення в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

20 листопада 2013 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 18 липня 1981 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Гор-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Між сторонами виникають постійні суперечки та непорозуміння, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ По справі встановлено, що 18 липня 1981 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Гор-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с.6). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Позивач пояснила, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинено, між сторонами виникають постійні суперечки та відповідач зустрічається з іншою жінкою, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Від примирення сторони категорично відмовились Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved