Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 08.08.2008 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів того ж дня зроблено запис №153. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що проживає разом із позивачкою. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, відмінність поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільно не проживають і спільне господарство не ведеться з серпня 2011 року, фактично в цей же час припинилися шлюбні відносини. Втрачено всі фізичні та духовні зв'язки між ними. За таких обставин сім’я розпалася, оскільки сторони не підтримують стосунки один з одним. Позивачка зазначає, що між нею та відповідачем не виникає бажання примиритися та продовжити подружні стосунки. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 30 вересня 2013 р. було зупинено провадження та надано строк для примирення. Позивачка про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином; у судове засідання не з’явилася; подала до суду заяву, в якої просить розглянути справу за її відсутності, вимоги позову підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином; у судове засідання не з’явився; подав до суду заяву, в якої просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, в зв’язку з чим суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 08.08.2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів того ж дня зроблено запис №153. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Крім того, як було зазначено вище, ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 30 вересня 2013 р. сторонам був наданий строк для примирення два місяці. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання відповідачки прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судом приймається такий вибір. Суд не вирішує питання про судові витрати, оскільки позивачем не заявлялись такі позовні вимоги. На підставі викладеного, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статтею 112, частиною 3 статті 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved