Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 06.02.2011 р. померла його мати [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді ? частини жилого будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська,76. Спадкоємцями за законом першої черги є він та чоловік померлої [PERSON], відповідач у справі. Він і відповідач звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено з тих підстав, що власником жилого будинку зазначений відповідач і не визначена померлої у праві спільної сумісної власності на це майно. З наведених підстав позивач просив визначити, що частка, померлої 06.02.2011 р. його матері [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська,76, становила ?. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач позов не визнав з тих підстав, що у нього не склались відносини з відповідачем і останій буде проживати у спірному жилому будинку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 06.03.2011 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с.5) Позивач був сином спадкодавця, а відповідач чоловіком спадкодавця і згідно до ст. 1261 ЦК України вони обоє є спадкоємцями за законом першої черги, в рівних частках. (а.с. 6-8) В установленому законом порядку позивач і відповідач прийняли спадщину після смерті [PERSON], що підтверджено спадковою справою нотаріальної контори. (а.с. 25-37) Дозвіл на будівництво жилого будинку [PERSON] виданий рішенням виконкому Біляївської районної ради Одеської області від 02.06.1964 р. №289, що підтверджено свідоцтвом на забудову. (а.с. 17-18) 28.11.1964 р. [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом. (а.с. 8) Свідоцтво про право власності [PERSON] на жилий будинок видано 28.09.2001 р. на підставі рішення виконкому Кароліно-Бугазської сільської ради Овідіопольського району від 11.07.2001 р., тобто під час шлюбу відповідача та спадкодавця. (а.с. 16,19) Відповідно до ст. 22 КпШС України, чинного на той час, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, а згідно до ст. 28 цього ж Кодексу в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Житловий будинок побудований [PERSON] і [PERSON] під час шлюбу, тобто є спільною сумісною власністю подружжя. Будь-яких допустимих доказів того, що будинок є його особистим майном чи побудований за його власні кошти відповідач суду не надав. Таким чином частка спадкодавця в праві спільної сумісної власності на житловий будинок становила ?. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved