Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 19.08.2011 року вони з відповідачем у даній справі уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 18. Під час шлюбу в них народились діти : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак в подальшому їхнє подружнє життя з відповідачем не склалось, між ними часто виникали сварки, і, починаючи з грудня 2012 року, відповідач залишив її з дітьми та створив сім'ю з іншою жінкою. Діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання Гніванської міської ради та довідкою КП «Гніваньводопостач». На даний час вона працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших джерел надходжень не має, підсобного господарства не веде, внаслідок чого їй важко самій утримувати їхніх дітей. Відповідач постійного місця роботи не має, однак надає послуги з ремонту автомобілів, отримує дохід, відтак він спроможний надавати кошти на утримання наших дітей та на моє утримання. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення ними повноліття ; стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи стягувати із дня звернення до суду із даним позовом і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просить позов задоволити з підстав, викладених у ньому. Відповідач позовні вимоги визнав частково : вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей визнав, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини - не визнав. Судом встановлено, що 19.08.2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Під час шлюбу у сторін народились діти : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.6, 7). З грудня 2012 року сторони не проживають. Відповідно до довідки Гніванське КП «Гніваньводопостач» № 3010 від 22.11.2013 р. (а.с.9) діти залишились проживати з позивачкою та перебувають на її утриманні, що також стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання Гніванської міської ради та довідкою КП «Гніваньводопостач» від 22.11.2013 р. (а.с.8). На даний час позивачка не працює : перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач постійного місця роботи не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття . Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальний та сімейний стан сторін, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі є обґрунтованим, оскільки відповідач не працює, хоча працездатний, однак може допомагати в утриманні дітей, позов у цій частині визнано, тому він підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що стверджується довідкою УПСЗН Тиврівської РДА № 188 від 25.11.2013 р. (а.с.10) та допомогу при народженні дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в даний час не працює, інших доходів також не має, а позивачкою не надано доказів на спростування даних обставин, тому позов в цій частині не підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.180-183, 184, 84 СК України,

Outcome: approved