Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у вересні 2013 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1107, 96 грн. за період з 01.01.2002 року по 30.06.2012 рік. Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач мешкає в квартирі за адресою: 86141 [ADDRESS]. Згідно з вимогами ст.11, 526 ЦК України та п.33, 36 „Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання і водовідведення”, затверджених постановою Кабінета Міністрів України №1497 від 30.12.1997 року та постановою №630 від 21.07.2002 року, відповідач повинний щомісяця вносити плату за надані послуги, проте за період з 01.01.2002 року по 30.06.2012 рік відповідачем порушуються строки виплати за надані послуги. У зв’язку з чим, за його особовим рахунком №600012037 станом на 30.06.2012 рік склалась заборгованість в сумі 1107, 96 грн. Крім того, 17.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду про погашення заборгованості із водопостачання на суму 3503, 10 грн., з терміном погашення заборгованості до 17.10.2012 року. Однак, відповідачем не виконані умови угоди, та добровільно не сплачено суму боргу, у зв’язку з чим і було звернуто до суду. Представник позивача до зали судового засідання не з’явився, проте раніш надав суду письмову заяву, в якій просить суд розгляди справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, причини поважності своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області №б/н від 17.09.2013 року та розгорнутою оборотно-сальдовою відомістю за особовим рахунком №600012037. Відповідно ст. 67,68 Житлового кодексу України відповідач зобов'язаний щомісяця вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за водопостачання. Згідно з п. 5 ч 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі ст. 526 ЦК України між відповідачем та позивачем виникли зобов'язання, які повинні виконуватися належним чином та вони не звільняються від відповідальності через неможливість виконання даних зобов'язань. Згідно розрахунку заборгованості борг відповідача перед позивачем складає 1107, 96 грн., за період з 01.01.2002 року по 30.06.2012 року. Строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, складає три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст.. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач у судове засідання не з'явився, не заявивши про застосування строку позовної давності. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, або іншого обов`язку. 17.10.2011 року відповідач [PERSON] уклав угоду № 490 про погашення заборгованості з водопостачання, що підтверджує визнання ним суми боргу, проте оплату за вказаною угодою провадив не завжди та не у повному обсязі, поточні платежі за отримані послуги взагалі не сплачував, в результаті чого і виникла заборгованість. Отже заборгованість за період з 01.02.2002 р. по 30.06.2012 р. склала у розмірі 1107, 96 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума судового збору у розмірі 229,40 грн., що була сплачена позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved