Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» (далі - Позивач) звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.12.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Кредитний договір № 056-166-08 (далі - Кредитний договір), згідно якого відповідач одержав кредит у розмірі 12 900 (дванадцять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. терміном до 19.12.2010року. Далі, позивач зазначає, що відповідач [PERSON] за період з 13.01.2009 року по 19.04.2010 року виплатив Кредитній спілці «Всеукраїнське народне кредитне товариство» 13 159 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн. 04 коп., із них: 1 101(одна тисяча сто одна) грн. 53 коп. - тіло кредиту та 12 057 (дванадцять тисяч п'ятдесят сім) грн. 51 коп. - відсотки за користування кредитом. Однак, відповідач умови договору виконав не повному обсязі, у зв'язку з чим позивач направив відповідачу попередження, але відповідач проігнорував це досудове звернення. Позивач зазначає, що всупереч договірним зобов'язанням, позичальником не повернуто належні грошові кошти, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 20.12.2008 року становить 70 894 (сімдесят тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 12 коп., де: заборгованість за тілом кредиту складає 11 798 (одинадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім) грн. 47 коп., заборгованість за відсотками складає 57 359 (п'ятдесят сім тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 40 коп., 3% річних від простроченої суми складає 1 736 (одна тисяча сімсот тридцять шість) грн. 25 коп. Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутись до суду та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 70 894 (сімдесят тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 708 (сімсот вісім) грн. 00 коп. Позивач (його представник) у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява від представника Позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.24). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення підприємства поштового зв'язку про вручення судової повістки (а.с.22-23), заяв чи клопотань від нього не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 19.12.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 056-166-08, терміном з 19 грудня 2008 року по 19 грудня 2010 року (а.с.5-6). У відповідності до умов вищевказаного кредитного договору позивач надав відповідачу через касу Кредитного товариства грошові кошти у розмірі 12 900 (дванадцять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп., що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 1261 від 19.12.2008 року (а.с. 7). У відповідності до п.4.6 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно, в строк до десятого числа наступного за періодом нарахування відсотків, здійснювати погашення заборгованості (кредит та відсотки по ньому) згідно графіку п. 4.2 кредитного договору. Згідно п.4.5 вказаного договору позичальник також зобов'язався погашати кредит через внесення готівки до каси кредитної спілки або на поточний рахунок кредитної спілки - через банк, реквізити якого вказані у кредитного договору. У відповідності до п.4.8 кредитного договору в кожному випадку невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором про повернення кредиту та відсотків за його користування, передбачених п.1.1, розмір відсоткової ставки за оплачуваний період, по якому допущене прострочення, встановлюється в подвійному розмірі від встановленого п.1.1 цього договору. Відповідач згідно з умовами договору своєчасно не сплатив жодного платежу, отже відповідач порушив свої зобов'язання за договором, а тому відсоткова ставка за користування кредитом з 20.12.2008 року стала дорівнювати 120 %. Таким чином, судом також встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання виконав не в повному обсязі, виплатив тільки за період з 13.01.2009 року по 19.04.2010 року виплатив 13 159 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн. 04 коп., із них: 1 101(одна тисяча сто одна) грн. 53 коп. - тіло кредиту та 12 057 (дванадцять тисяч п'ятдесят сім) грн. 51 коп. - відсотки за користування кредитом, таким чином, допустив прострочення повернення кредитних коштів. Внаслідок чого за позивачем, станом на 20.12.2008 року, утворилась заборгованість, що становить 70 894 (сімдесят тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 12 коп., де: заборгованість за тілом кредиту складає 11 798 (одинадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім) грн. 47 коп., заборгованість за відсотками складає 57 359 (п'ятдесят сім тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 40 коп., 3% річних від простроченої суми складає 1 736 (одна тисяча сімсот тридцять шість) грн. 25 коп. (а.с. 3-4). Задовольняючи позов суд виходив з наступного. Згідно приписів ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням умов його виконання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи надані позивачем по справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за своєю правовою природою законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, а саме: підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості у розмірі 20.12.2008 року становить 70 894 (сімдесят тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 12 коп., де: заборгованість за тілом кредиту складає 11 798 (одинадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім) грн. 47 коп., заборгованість за відсотками складає 57 359 (п'ятдесят сім тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 40 коп., 3% річних від простроченої суми складає 1 736 (одна тисяча сімсот тридцять шість) грн. 25 коп. Одночасно стягуючи штрафні санкції за договором у вигляді пені та 3% річних суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Разом з тим, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання. Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Задовольняючи позовні вимоги, суд також виходив з того, що відповідач мав можливість реалізувати своє процесуальне право щодо подання доказів та надання пояснень по суті справи як під час попереднього судового засідання так і на стадії судового розгляду справи по суті. Небажання відповідача надавати суду докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, дало суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 708 (сімсот вісім) грн. 93 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved