Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Заступник прокурора Малиновського району діючий в інтересах [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] в розмірі цілого спірного будинку, визнати право власності за [PERSON] на спірний будинок за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом. В ході розгляду було уточнено позовні вимоги, а саме, [PERSON] просила встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] в розмірі 1/4 частині спірного будинку, встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] в розмірі 1/4 частини спірного будинку, встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у вигляді 1/4 частини спірного будинку, усунути [PERSON] перешкоди в користуванні спірним будинком та вселити її у будинок за адресою: [ADDRESS], а також визнати спірний будинок за адресою: [ADDRESS], спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батьків у вигляді спірного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], та визнати за нею права власності на вказаний будинок, а також визнати недійсним заповіт, вчинений [PERSON] на користь [PERSON], визнати недійсною довіреність, видану [PERSON] на ім'я [PERSON], визнати недійсним шлюб, укладений між її батьком - [PERSON] та [PERSON], а також встановити факт прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON] Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року в задоволенні позову заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах [PERSON] було відмовлено. Позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] було задоволено, визнано недійсним шлюб, зареєстрований 11.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON], визнано недійсним заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] 23.10.2007 року, визнано недійсною довіреність на ім'я [PERSON], встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.06.2010 року апеляційна скарга прокуратури Малиновського району міста Одеси, [PERSON] відхилені, рішення суду першої інстанції від 04.12.2009 року залишено без змін. Справа за позовом [PERSON] до [PERSON], Одеської міської ради в частині позовних вимог про визнання жилого будинку за адресою: [ADDRESS], спільною власністю [PERSON] та [PERSON] передано на розгляд суду першої інстанції. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 грудня 2011 року було скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2010 року в частині задоволення позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок за [PERSON] і справу в цій частині передали на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2010 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON], Одеської міської ради про визнання житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], також було передано на розгляд суду першої інстанції. Таким чином, на теперішній час судом першої інстанції розглядалися наступні позовні вимоги: позов [PERSON] до [PERSON], Одеської міської ради про визнання житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та позов [PERSON] про включення в спадкову масу всього майна, яке належало померлому [PERSON], яке знаходилось за адресою: [ADDRESS], і про визнання спадкоємницею майна дочку померлого - [PERSON] та про визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно померлого [PERSON], в тому числі домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], яке складається з житлового приміщення під літерою «Г», погріб під літ. «Ж», вбиральня під літ. «И», літньої кухні під літ. «К», тамбура з крильцем під літ. «К», сараїв під літ. «Л», «М», «Н», колодязю під лат. цифрою «VІ», огорожі № 3, 4, 9, 15, мощіння II, IV, V, загальною площею 144,6 кв. м., розташованих на земельній ділянці загальною площею 678 кв. м., а також визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилася, про час, дату, місце судового розгляду була повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Оскільки це не перша неявка [PERSON] в судове засідання, підстав, передбачених п. 3 ч.1 ст. 169 ЦПК України для відкладення судового засідання суд не вбачає, тому вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності позивача, враховуючи що його інтереси представляє прокурор. В минулих судових засіданнях [PERSON] підтримувала свої позовні вимоги, та заявляла, що позовні вимоги [PERSON] незаконні, так як вона є дружиною померлого [PERSON], а раніше винесене негативне судове рішення по її позову було мотивовано на основі фіктивної довідки психоневрологічного диспансеру. [PERSON] не хворів психічними захворюваннями і був нормальною людиною. [PERSON] також вважає, що [PERSON] є прийомною дочкою [PERSON], ніколи не проживала в домі [ADDRESS]. [PERSON] не займалася похованням померлого [PERSON] [PERSON] дійсно приймала участь в проведенні ремонту будинку, будуванні кам'яної огорожі, і просить виділити 1/6 частину спадщини [PERSON] на її користь. Вважає, що в задоволенні позивних вимогах [PERSON] необхідно відмовити, її позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] і її представник вимоги позову підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі, та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], вказуючи на такі обставини: [PERSON] в сім'ї [PERSON] була першою дитиною. Батьки - [PERSON] і [PERSON] спочатку жили в цивільному шлюбі і тільки після народження другої дитини - [PERSON], зареєстрували свої шлюбні відносини. В 2001 року померла мати [PERSON] - [PERSON], а в 2003 р. помер брат - [PERSON] Голова сім'ї [PERSON] важко переніс втрату дружини, а ще більше - втрату сина [PERSON]. Вже після 2001 року у батька почали проявлятися дивності в поведінці, він став часто бувати роздратованим, без підстав починав злитися на всіх, вів себе не завжди адекватно. З втратою сина батько почав говорити, що [PERSON] не дочка йому, не завжди визнавав онуків, безпідставно затівав сварки і інше. Приймаючи до уваги хворобливий стан батька, що сама [PERSON] працювала, вона змушена була взяти для догляду за батьком доглядальницю. В липні 2007 року [PERSON] в якості доглядальниці запросила [PERSON], яка скориставшись хворобливим станом [PERSON], зареєструвала з ним шлюб і отримала від нього заповіт на все наявне майно. Будучи не згодна з даними документами, [PERSON] оскаржила їх у суді і рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], а також заповіт складений [PERSON] на ім'я [PERSON], були визнані недійсними. Дане рішення суду набрало чинності і у [PERSON], а також у прокурора Малиновського району м. Одеси, який виступав в її інтересах, відпали правові підстави претендувати на спадкове майно [PERSON] Так як [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS], то він фактично прийняв спадкове майно після смерті дружини і сина. [INFO] [PERSON] помер і [PERSON] лишилася єдиною спадкоємницею. [PERSON] про прийняття спадщини зверталася з заявою до п'ятої Одеської нотаріальної контори, але її не прийняли, так як уже йшов судовий спір, а крім того, на будинок було накладено судом арешт. В даний час [PERSON] проживає в будинку батьків, за адресою: [ADDRESS]. Відсутні у [PERSON] і законні підстави на частину майна [PERSON] під виглядом сумісної власності подружжя, так як її твердження про суттєві матеріальні вкладання в ремонт домоволодіння не відповідають дійсності і повністю заперечуються документами, які надані суду. З урахуванням прийнятих судових рішень по даній справі, [PERSON] вже не має законних підстав посилатися на подружні відносини, але інших аргументів вона так і не наддала суду. Не отримав суд і яких-небудь доказів її матеріальних вкладів в ремонт будинку [PERSON] Представник прокуратури Малиновського району м. Одеси надав суду заяву, в якій просить суд відмовити в позові [PERSON] та [PERSON] Представник третьої особи - Одеської міської ради, в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи судом був повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані суду сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а [PERSON] в позовних вимогах необхідно відмовити. Судом в ході розгляду даних спірних взаємовідносин встановлені наступні факти і обставини: Подружжя [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS], в будинку, який було збудовано в 1973 році і яким вони володіли на праві спільної часткової власності в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.07.1973 року, виданого виконкомом Іллічівської районної ради депутатів трудящих (т.1 а.с. 5-6). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилися двоє дітей - син [PERSON], актовий запис від червня 1959 р. і дочка [PERSON], актовий запис № 518 від 05.08.1955 р., яка в зв'язку з одруженням змінила своє прізвище на [PERSON] (т.1 а.с. 14, 17, 18, 22, 92). До 1983 року [PERSON] зі своєю сім'єю проживала разом з батьками за адресою: [ADDRESS], в будинку, який знаходився на земельній ділянці батьків матері [PERSON] - [PERSON] В 1983 року сім'ї [PERSON] була виділена 5-кімнатна квартира, як багатодітній сім'ї і вона стала проживати окремо від батьків з 15.10.1999 року за адресою : [ADDRESS] (т.1, а.с. 19, 124-125). [INFO] померла [PERSON], актовий запис № 5802 від 03.07.2001 року (т.1, а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частині спірного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги на це майно були її чоловік [PERSON], син - [PERSON] та донька [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були постійно зареєстровані у спірному домоволодінні, до моменту смерті кожного з них, що підтверджується довідкою (т.1, а.с.85). Відомості про місце проживання сину [PERSON] на момент смерті [PERSON] у суду не має. [PERSON] на той час не проживала постійно у спірному домоволодінні. Враховуючи що [PERSON] на момент смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований у спірному домоволодінні, у відповідності до вимог ст. 529, п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини спірного домоволодіння. Згідно довідки 5-ї Одеської державної нотаріальної контори № 8562/2-11 від 12.06.2007 р., щодо майна померлих 02.07.2001 року [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (т. 1, а.с. 46). Інші спадкоємці першої черги не можуть вважатися таким що прийняли спадщину за законом, оскільки про це суду не було надано належних доказів. [INFO] помер [PERSON], актовий запис № 8418 від 19.09.2003 року (т.1, а.с. 7). [INFO] помер [PERSON], актовий запис № 864 від 23.01.2008 року (т.1, а.с. 12, 13, 150, 152). Після його смерті відкрилася спадщина на цілий спірний житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Спадкова справа на спірне майно не заводилася (т.1 а.с. 43). Судом були оглянуті та досліджені залучені до даної цивільної справи матеріали перевірки по скаргам [PERSON] і [PERSON], які проводилася працівниками Хмельницького відділення міліції, із яких видно, що [PERSON] дійсно в липні 2007 р. запрошувалася в якості доглядальниці до хворого [PERSON], в його будинок [ADDRESS]. Запрошувала її дочка хворого - [PERSON] Про це заявляла сама [PERSON] (т.2, а.с. 50-60). і стверджували опитані сусіди [PERSON] - [PERSON] - (т.2, а.с. 61-62), [PERSON] (т.2, а.с. 63-65), [PERSON] (т.2, а.с. 66-69), [PERSON] (т.2, а.с. 72-74) і інші. Свої покази підтвердили в судовому засіданні, допитані в якості свідків по даній справі, [PERSON], [PERSON] і інші, свідчення яких, у відповідності до ст. 183 ЦПК України, приймаються судом. Відповідно до ст.. 1222 ЦК України , спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Враховуючи, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року було визнано недійсним заповіт [PERSON] від 23.10.2007 року, у відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування здійснюється за законом особами, визначеними у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином вимога позивачка [PERSON] про визнання її спадкоємицею першої черги після смерті батька - [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню. Статтею 1218 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві, та не припинилися внаслідок його смерті, тому суд вважає за можливим задовольнити вимоги [PERSON] в частині включення в спадкову масу всього майна, яке належало померлому [PERSON]. Задовольняючи позовну вимогу [PERSON] про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Після смерті батька - [PERSON], [INFO], в березні 2008 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та вказана цивільна справа до теперішнього часу слухається судом, в зв'язку з чим [PERSON] своєчасно не звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у строки, встановлені ст.. 1270 ЦК України. Як вбачається з поштового повідомлення, перше звернення [PERSON] до п'ятої Одеської державної нотаріальної контори відбулося 06.02.2012 року, шляхом направлення заяви про прийняття спадщини та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2009 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 09.06.2010 року про визнання недійсним шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та заповіту [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на спірне домоволодіння. Враховуючи вимоги п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Доводи [PERSON] щодо її звернень до нотаріальної контори на протязі 6-ти місячного строку після смерті спадкодавця та усної відмови нотаріальної контори, не знайшли свого підтвердження належними доказами в судовому засіданні. Але враховуючи, що [PERSON] зверталася до суду одразу після смерті [PERSON] за захистом своїх спадкових прав і одразу після набрання рішенням суду законної сили зверталася до нотаріальної контори, а також те, що рішення було скасовано в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування, розглядається до цього часу, суд вважає, що позивачка [PERSON] з поважних причин пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає можливим надати [PERSON] двомісячний додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з моменту набрання рішенням законної сили. Також у вищезазначеному пункті пленуму Верховний суд України приходить до висновку, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, задоволенню не підлягають. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON], по визнанню майна сумісною власністю подружжя, суд виходив з того, що позивачка не обґрунтувала свої вимоги і не надала суду будь-яких належних доказів в підтвердження своїх вимог. Навпаки, відповідачкою [PERSON] були надані суду документи, які повністю заперечують позовні вимоги [PERSON] - пояснення сусідів [PERSON] - [PERSON] - (т.2, а.с. 61-62), [PERSON] (т.2, а.с. 63-65), [PERSON] (т.2, а.с. 66-69), [PERSON] (т.2, а.с. 72-74) і інші; - акти викопіровки плану дому [ADDRESS], за 1989 р. і 2009 р.,з яких видно, що площа дому за останні роки не змінювалася (т.1, а.с. 79-84, т.2, а.с. 266-270); розрахункова книжка за вживання природного газу, та картка абонента споживача газу [PERSON], - особистий рахунок [NUMBER], які вказують на проведену газифікацію будинку в березні 1979 р. (т.1, а.с. 97, 101, т.2, а.с. 108). Згідно актів комісії селищної ради поселення Ленінське за 2008 р і 2010 р. - в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], протягом тривалого часу ремонт не проводився, додаткових прибудов з моменту будівництва дому не виявлено, загальна площа житла складає 63,2 кв. м. (т.2, а.с. 75, 107, 274-277).

Outcome: partial