Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

Позивач 17.06.2013 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. На даний час відповідач не надає їй матеріальної допомоги, дитина повністю знаходиться на її утриманні. В звязку з тим, що дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, розвиток, то їй важко одній утримувати сина. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, так як він фізично здоровий, нікому аліменти не платить, на утриманні недієздатних не має, офіційно працює ТОВ «Укрюг», має заробіток який повністю витрачає на свої потреби. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та пояснила, що вони з відповідачем перебувають в офіційному шлюбі з 21.11.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, тому протягом пів року проживають окремо, однак позов про розірвання шлюбу до суду ще не подавали. Також пояснила, що звернулась до суду з даним позовом тому, що відповідач повинен сплачувати аліменти на дитину офіційно, оскільки він дає їй кошти лише в тому випадку коли вона його просить, а їй це набридло. Також зазначила, що відповідач купував все що вона йому казала, оплачує дитячий садок, забирає сина на вихідні , купував йому кросівки, носки, іграшки. На отримані в кредит кошти було зроблено ремонт у дитячій кімнаті вул. Славіна. Вона не працює, допомагають батьки, на утриманні має ще неповнолітнього сина шести років, аліменти на його утримання не отримує, в судовому порядку не зверталась про стягнення аліментів на його утримання, оскільки його батько не буде їх платити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення на позов та пояснив, що 21.11.2008 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу народився син [PERSON], в звязку з тим, що сімейне життя не склалось, вони з позивачкою на сьогоднішній день проживають окремо, однак він завжди надавав їй кошти на утримання їх неповнолітньої дитини та її дитини від першого шлюбу . Також, в грудні 2012 року він взяв кредит на проведення ремонту в квартирі для облаштування дитячої кімнати, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] в сумі 10 тисяч грн., в дані квартирі він особисто не проживає. На сьогоднішній день щомісячно він сплачує кредит в сумі 591 грн. Також зазначив, що позивач має неповнолітнього сина шести років, аліменти на його утримання вона не отримує, сама позивач не працює і будь яких інших доходів окрім його матеріальної допомоги не отримує. Останнім часом перестав давати їй гроші, а купував все, що вона скаже в звязку з тим, що позивач не завжди використовувала кошти за призначенням. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. (а.с. 4), дитина проживає разом з мамою [PERSON], що підтверджується довідкою ЖЕК-1 (а.с. 7), однак, як зазначили сторони, син знаходиться на матеріальному утриманні батька, так як мати ні де не працює, батько дитини надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина. Також, відповідач взяв кредит на проведення ремонту та облаштування дитячої кімнати в квартирі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] в сумі 10\~000 грн. та щомісячно погашає кредит в розмірі 591 грн., що також не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Позивач в судовому засіданні не довела позовні вимоги належними та допустимими доказами, судом встановлено та підтверджено доказами наданими відповідачем, що батько дитини приймає участь в його утриманні, надає матеріальну допомогу, піклується про його стан здоровя, оплачує дитячий садочок, купує необхідні речі та продукти харчування, що не заперечується позивачем. Суд даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed