Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на свою користь з 13 листопада 2013 р. аліменти на її утримання у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення їх спільною дитиною [PERSON] трьох років. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що іншого джерела для існування себе крім соціальної допомоги, вона не має. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не має фінансової можливості виплачувати аліменти на колишню дружину. Пояснив, що з жовтня 2013 працює в м. Одесі торгівельний агентом із заробітною платою 1250 грн. на місяць, сплачує добровільно аліменти на утримання спільного сина. Має також кредитні зобов'язання, які не може погашати через брак коштів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2011 р., який припинено за рішенням суду 28 вересня 2013 р. Мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). Дитина проживає із матір'ю і перебуває на її утриманні (а.с.5). Позивачка отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (а.с. 7). Відповідач згідно довідки працедавця у жовтні 2013 р. отримав заробітну плату у 666,67 грн., відрахувань на аліменти немає. За поясненнями відповідача ця сума становить зарплату за половину жовтня 2013 р., за його визнанням заробітна плата становить 1250 грн. на місяць. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2013 р., яке набрало законної сили, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/3 части від усіх видів заробітну, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. У жовтні і вересні 2013 р., згідно копій квитанцій та пояснень позивачки, відповідач добровільно сплачував аліменти на дитину в розмірі 400 і 500 грн. Згідно пояснень позивачки, вона у листопаді 2013 р. пред'явила виконавчого листа про стягнення аліментів до примусового виконання. Частинами 2, 4 статті 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач є працездатною особою, має постійну роботу, а тому має можливість надавати допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи розмір заробітку відповідача, аліментні зобов'язання щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму на непрацездатну особу, відсутність у позивачки інших джерел доходу, колегія суддів вважає, що аліменти слід присудити в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача на місяць до досягнення їх спільною дитиною трьох років згідно ст.. 84 СК України. Вимоги щодо визначення мінімального розміру аліментів виходячи з прожиткового мінімуму не грунтуютьс яна законі і задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved