Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Ковельської міської ради про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що 20 квітня 1981 року за позивачем на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки було зареєстроване право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 25 жовтня 2012 року право власності на 1/2 частину цього будинку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування. Маючи намір оформити правовстановлюючі документи на належну йому 1/2 частину вказаного житлового будинку, позивач звернувся до Реєстраційної служби Ковельського МРУЮ. Ним було надано документи на підтвердження права, що виникло, на зазначене майно, а саме договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений Ковельською держнотконторою 11 червня 1971 року № 2305, акт приймання будинку в експлуатацію від 19 березня 1981 року № 64. Проаналізувавши пред'явлені документи та отримавши відповідь на запит щодо існування записів про реєстрацію права власності на зазначений об'єкт, завідувач сектору реєстрації речових прав на нерухоме майно РС Ковельського МРУЮ повідомила позивачу, що згідно відомостей КП «ВОБТІ» на ім'я позивача 25 жовтня 2012 року було зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки. Позивачем стверджується, що свідоцтво (реєстраційне посвідчення) про право власності ним було втрачено. Про втрату правовстановлюючого документа - реєстраційного посвідчення на вказаний будинок, позивач дав оголошення в місцевій газеті «Вісті Ковельщини». Отримати дублікат реєстраційного посвідчення у КП «ВОБТІ» також не виявилось можливим, оскільки в Ковельській філії КП «ВОБТІ» другого примірника реєстраційного посвідчення про право власності на вказаний житловий будинок, не виявлено. В реєстраційній службі Ковельського МРУЮ позивачу було повідомлено, що ні видати правовстановлюючий документ, ні провести реєстрацію права власності за ним повторно з видачею відповідного правовстановлюючого документу неможливо, оскільки існує невідповідність в адресах нерухомого майна, які зазначені в документах, які є підставою для набуття права власності, а саме - в Договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 23 квітня 1971 року, адреса земельної ділянки вказана [ADDRESS]. Тоді як в акті приймання в експлуатацію житлового будинку, адреса будинку [ADDRESS]. Технічний паспорт, як невід'ємна частина правовстановлюючого документу, виготовлений станом на 23 жовтня 2012 року, на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Враховуючи викладене, покликаючись на норми діючого законодавства, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак від представника позивача надійшла на адресу суду заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити. Представник відповідача - Ковельської міської ради в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява міського голови Ковельської міської ради О.Кіндера про розгляд справи у відсутності представника Ковельської міської ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце слухання справи. Причини неявки не повідомила. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а так само в разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 23 квітня 1971 року вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради № 122 від 12 квітня 1971 року [PERSON] було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку площею 60,0 кв.м. Згідно акту приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку від 19 березня 1981 року № 64, побудований [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 600 кв.м. був прийнятий в експлуатацію. З технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], який є невід'ємною частиною правовстановлюючого документу, вбачається, що власниками по 1/2 частини кожен вказаного житлового будинку є: [PERSON] (на підставі вказаного вище договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки та акту приймання будинку в експлуатацію від 19 березня 1981 року № 64) та [PERSON] (на підставі договору дарування від 17 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу за № 1634). Дана обставина також підтверджується повідомленням начальника КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 2763 від 06 серпня 2013 року, в якому вказано, що право власності на житло, що знаходиться за адресою [ADDRESS] зареєстровано 20 квітня 1981 року за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Ковельською держнотконторою 11 червня 1971 року № 2305, акт приймання будинку в експлуатацію від 19 березня 1981 року № 64 та на 1/2 ч. будинку зареєстровано 25 жовтня 2012 року за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] 17 жовтня 2012 року № 1634. Як стверджує позивач, свідоцтво (реєстраційне посвідчення) про його право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], втрачено. Згуба позивачем правовстановлюючого документу на житловий будинок та намір його відновити підтверджується доданими до справи матеріалами. А саме - позивач подав з цього приводу оголошення в місцеву газету «Вісті Ковельщини» і це оголошення було надруковане у випуску газети за 20 вересня 2012 року. Також він звернувся в КП «ВОБТІ» з приводу видачі дубліката реєстраційного посвідчення, однак отримав відповідь, що надати такий дублікат реєстраційного посвідчення неможливо, оскільки в матеріалах інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] відсутній другий примірник реєстраційного посвідчення. За таких обставин суд визнає порушеними майнові права позивача щодо вільного користування та розпорядження зазначеною частиною житлового будинку, належної йому на праві власності, через втрату правовстановлюючого документу, а тому такі права та інтереси позивача потребують судового захисту. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Судові витрати слід залишити за сторонами.

Outcome: approved