Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

11 жовтня 2013 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначили, що є власниками жилого приміщення квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є колишнім членом сімї співвласника квартири і до сьогодення зареєстрована у ній, однак фактично не проживає і не користується житлом з листопада 2007 року. Вважаючи, що відповідач втратила право користування житлом, просили визнати її такою, а також зобовязати третю особу зняти її з реєстраційного обліку. Позивачі та їх представник [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не прибула, надавши заяву про визнання предявленого позову у повному обсязі. Просила вирішувати справу у її відсутність. Представник третьої особи, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, проте, його неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи, як то реєстраційним посвідченням, виданим МКП «Маріупольське БТІ» від 03.09.1998 року, встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії 1-НО № 136766, виданого Міським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 19.04.2008 року, [PERSON] у шлюбі із [PERSON], набула прізвище «Щербань», про що вчинено актовий запис № 121. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21 грудня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 липня 2013 року, яке набрало чинності 30 липня 2013 року, шлюб між ними розірвано. З паспорту громадянина України відповідача [PERSON] вбачається, що з 01 листопада 2007 року вона зареєстрована у [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З акту, наданого ККП «КК «Східна» від 21.08.2013 року, вбачається, що [PERSON], будучи зареєстрованою у [INFO], не проживає у ній з листопада 2007 року. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Як розяснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши позовні вимоги у цій частині. Разом із тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В сенсі наведеної норми остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщення є підставою для її зняття з реєстраційного обліку, а тому суд не вбачає підстав для додаткового зобовязання третьої особи зняти відповідача з реєстраційного обліку та з цих підстав відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 114,70 гривень. На підставі ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: partial