Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

У серпні 2012 р. прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зазначивши, що 19 травня 1990 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб. За час перебування у шлюбі [PERSON] і [PERSON] в результаті спільної праці та спільних заощаджень набули у спільну сумісну власність наступне майно: квартиру [ADDRESS] та магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 1) за адресою: [ADDRESS]. Просив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 1) в будинку [ADDRESS]. У січні 2013 р. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що предметом даного спору є: об'єкт нерухомого майна - квартира [ADDRESS] та магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 1) за адресою: [ADDRESS]. Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. При визначенні часток подружжя у праві спільної сумісної власності подружжя, просить суд врахувати інтереси неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В наслідок чого, відступити від засад рівності часток подружжя, визначивши частки у праві спільної сумісної власності подружжя наступним чином: [PERSON], у розмірі 2/3 частини та [PERSON], у розмірі 1/2 часини. Просила визначити частки майна [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя наступним чином: визнавши право власності за [PERSON] у розмірі 2/3 частини квартири [ADDRESS]; визнавши право власності за [PERSON] у розмірі 1/3 частини квартири [ADDRESS]; визнавши право власності за [PERSON] у розмірі 2/3 частини магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 1), розташованого за адресою: [ADDRESS]; визнавши право власності за [PERSON] у розмірі 1/3 частини магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 1), розташованого за адресою: [ADDRESS]. У березні 2013 р. прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська уточнив свої позовні вимоги, посилався на те, що суд при вирішенні спору про поділ майна подружжя може відступити від рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Протягом 2010-2013 років [PERSON] на свій власний розсуд без згоди [PERSON] розпоряджається сумами орендної плати за користування приміщенням магазину непродовольчих товарів, яке входить до спільного майна подружжя [PERSON]. [PERSON] не тільки приховує від [PERSON] його частку суми орендної плати за користування приміщенням по вулиці Широкій, але й створює загрозу звернення банком стягнення за невиконання зобов'язань на все майно подружжя [PERSON]. [PERSON] є інвалідом І групи (підгрупа Б) від загального захворювання довічно. Згідно довідки про розмір пенсії [PERSON], розмір його пенсії станом на лютий 2013 року становить 994 грн. Просив визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] та право власності на 2/3 частини магазину непродовольчих товарів (вбудовує приміщення № 1) в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав повністю з урахуванням змінених позовних вимог, зустрічний позов не визнав, відповідач [PERSON] та її представник первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали повністю із зазначених у ньому підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 травня 1990 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, про що Дніпродзержинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану в Книзі реєстрації актів громадянського стану здійснено відповідний запис № 262. За час перебування у шлюбі [PERSON] і [PERSON] в результаті спільної праці та спільних заощаджень набули у спільну сумісну власність наступне майно. 02 березня 1998 року між [PERSON] (продавець) і [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за № 1067. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське БТІ» в книзі № 129 за реєстровим №206. 29 червня 2005 року між продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] і покупцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за № 2576. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське БТІ» 29.06.2005 р. На підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 594 від 15.09.2006 р. трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], переведена у нежитлове приміщення та надано [PERSON] дозвіл на реконструкцію його під магазин непродовольчих товарів з організацією окремого входу у відповідності до комплексного висновку. Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 678 від 26.08.2008 року за [PERSON] оформлено право власності на магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 1) загальною площею 61,9 кв. м за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищевказане приміщення ОКП «Дніпродзержинське БТІ» було зареєстровано за [PERSON] в книзі № 3 за реєстровим № 254. Підставою для проведення реєстрації права власності є Свідоцтво про право власності серії САВ № 731674, яке видане на ім'я [PERSON] 27.08.2008 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради. Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються відповідними доказами, тому суд вважає їх встановленими. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 2 ст. 70 СК України). В ч. 1 ст. 67 СК України зазначено, що дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Таким чином, невизначеність розмірів частки [PERSON] створює для нього перешкоди у розпорядженні спільним майном, набутим подружжям за час шлюбу. З огляду на викладене, суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] у спільному майні є рівними, підстав відступити від засади рівності часток подружжя суд не вбачає. Так, прокурор в обґрунтування відступлення від рівності часток посилається на та, що [PERSON] приховувала від [PERSON] частину виручки від здачі в оренду магазину непродовольчих товарів. Однак, ніяких доказів цьому факту не надає. Судом не встановлено факт приховування [PERSON] від [PERSON] частини виручки від здачі в оренду магазину непродовольчих товарів. В обґрунтування відступлення від рівності часток на користь [PERSON] прокурор посилається на його інвалідність, а [PERSON] посилається на інтереси неповнолітніх дітей. Суд не вважає дані обставини підставою для відступлення від рівності часток. [PERSON] не обґрунтовує які саме інтереси неповнолітньої дитини є підставою відступити від рівності часток. Факти є наявності неповнолітньої дитини на утриманні [PERSON] та інвалідність [PERSON] компенсують один одного.

Outcome: partial