Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач проживає в [INFO]. Оскільки квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг і відповідачу надається теплова енергія на підставі відкритого особового рахунку № 19291. Користуючись зазначеною квартирою та споживаючи теплову енергію, яка надається йому в квартиру площею 44,10 м2 в централізованому порядку, відповідач не сплачує за ці послуги, у звязку з чим за період з 01.01.2011р. до 01.03.2013 р. за ним утворилася заборгованість з зазначених послуг в сумі 5557,01 грн. Також відповідно до ст.625 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити 3% річних від простроченої суми за період з 21.02.2011 року по 20.02.2013 року в сумі 155,20 грн. та інфляційні збитки за період з 21.02.2011 року по 20.02.2013 року в сумі 68,46 грн. Позивач звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення боргу з боржника на свою користь, але відповідач, не погодившись з судовим наказом, звернувся з заявою про скасування судового наказу. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 10.06.2013р. по справі № 2-с/226/24/2013 судовий наказ було скасовано. В звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.01.2011р. до 01.03.2013 р. в сумі 5557,01 грн., 3% річних в сумі 155,20 грн., інфляційні збитки в сумі 68,46 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач в судовому засіданні відмовився висловити своє ставлення до позову, будь-яких пояснень суду не надав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в період з 01.01.2011 року до 01.03.2013 року плату за користування тепловою енергією, яка подавалася до вказаної квартири згідно відкритого особового рахунку № 19291, не вносив, заборгованість за цей період складає 5557,01 грн. (а.с. 7, 9, 10, 29). Згідно актів про включення (відключення) опалення в житловому будинку № 33 по вулиці Горького м.Димитров відповідачу фактично надавалася теплова енергія в період з 01.01.2011 року до 01.03.2013 року (а.с. 25-28). Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.19 Закону України Про теплопостачання, споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст.156 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 р № 572 (в редакції постанови КМУ від 24.01.2006р. № 45), власник квартири (та повнолітні члени сімї власника) зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими передбачені розрахунки оплати послуг, плата за надання цих послуг повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно з ст.162 ЖК України, ст.ст.525, 526 ЦК України плата за комунальні послуги у квартирі, яка належить громадянину, стягується по затвердженим в установленому порядку тарифам, тобто споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги і нести майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із договору надання послуг, одностороння відмова від їх виконання не допускається. Між сторонами існують фактичні договірні відносини з надання і отримання послуг у вигляді теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку № 19291. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України не допускається, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання, тому позивач мав право на стягнення заборгованості, яка виникла за надану відповідачам теплову енергію. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач в односторонньому порядку порушив умови договору, який фактично з ним був укладений згідно відкритого особового рахунку і відповідно до якого йому надавалася послуга з надання теплової енергії. Відповідачем доказів щодо ненадання послуг позивачем суду не надано. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.01.2011 року до 01.03.2013 року в сумі 5557,01 грн., 3 % річних від простроченої суми за період з 21.02.2011 року по 20.02.2013 року в сумі 155,20 грн., інфляційні збитки за період з 21.02.2011 року по 20.02.2013 року в сумі 68,46 грн. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., які було сплачено позивачем при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.156, 162 ЖК України, ст.ст. 11, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.19 Закону України Про теплопостачання, ст.18, 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п.18, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved