overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У серпні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що шлюбні стосунки припинені, останні роки сімейне життя погіршувалось, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, що виникають у позивача, не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Примирення між подружжям неможливе. Дитина буде проживати з матірю. В судове засідання сторони не зявились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 16-17). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 11 грудня 2004 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї, актовий запис № 1847 (а.с. 7). З пояснень позивача вбачається, що їх сімя фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини припиненні з 10 липня 2013 року. Сторони спільного господарства не ведуть. Спір щодо поділу майна відсутній. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина буде проживати з матірю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У серпні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, шлюбні стосунки припинені, у звязку з різними характерами та поглядами на життя та втрати поваги один до одного. Примирення між подружжям неможливе. В судове засідання сторони не зявились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 17-18). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 05 квітня 2013 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 5 (а.с. 6). З пояснень позивача вбачається, що їх сімя фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини припиненні з травня 2013 року. Сторони спільного господарства не ведуть. Спір щодо поділу майна відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У серпні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбні стосунки припинені, у звязку з несумісністю характерів, втрати поваги один до одного та зраду чоловіка. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Примирення між подружжям неможливе. Дитина буде проживати з матірю. В судове засідання сторони не зявились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 16-17). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 23 липня 2009 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 1557 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сімя фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини припиненні з квітня 2013 року. Сторони спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дитина буде проживати з матірю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

03.07.2013 року Позивач звернулась до суду з позовом та уточнивши підстави в обгрунтування позову просила розірвати шлюб з відповідачем. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різницю в характерах, відсутністю взаємопорозуміння та поваги, у звязку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Зазначає, що вона втратила почуття кохання до відповідача та не має наміру на поновлення подружніх стосунків. Посилається, що вони з 17.06.2013 року сумісного господарства не ведуть та з 14.07.2012 року не підтримують подружніх стосунків. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Разом з тим пояснив, що підстави в обгрунтування позову не відповідають дійсності та містять неправдиві твердження. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 01.12.2003 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження від 01.12.2012 року, актовий запис № 1765 (а.с. 4). Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що сторони з 17.06.2013 року сумісного господарства не ведуть, з 14.07.2012 року не підтримують подружніх стосунків Майнового спору на даний час між сторонами немає. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає наявність підстав для задоволення позовних вимог, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. За таких обставин збереження шлюбу неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Дитина залишається проживати з матірю. Питання щодо утримання дитини між сторонами вирішено в добровільному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2003 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач не надає будь-якої допомоги на утримання неповнолітнього сина, який проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд винести рішення, яким зобовязати відповідача до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити. Просить провести заочний розгляд справи, у звязку з неявкою до суду відповідача. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення, але до суду не зявився; від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст. 182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя платника аліментів та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення; ст. 183 СК України - частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являючись батьком неповнолітнього сина [PERSON], 31.08.2003 народження (а.с.6), який проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.7), будь-якої допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Відповідачем не надано до суду будь-яких документів про те, що він не спроможний утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 38 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає і знаходиться на утриманні позивачки (а.с.8). Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просить їх шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що між ними були постійні безпричинні сварки, які зруйнували шлюб і вони втратили почуття поваги та любові одне до одного; шлюб існує формально; разом з відповідачем не проживають більше року. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої вимоги і пояснила, що збереження сімї є неможливим; спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем припинені більше року тому назад; примирення не можливе; наполягає на розірванні шлюбу; спору про виховання неповнолітнього сина [PERSON] немає; спір про майно відсутній. Позивачка просить шлюб розірвати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, але до суду не зявився; від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони спільне проживання та ведення господарства припинили більше року тому назад; спору про виховання неповнолітнього сина [PERSON] немає; спір про майно відсутній; позивачка не бажає збереження сімї з відповідачем; і наполягає на розірванні шлюбу та не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2003 року, який зареєстрували в Руданській сільській раді Шаргородського району Вінницькій області, за актовим записом № 9 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачем. Позивач звернулася до суду з цим позовом і просить їх шлюб з відповідачем розірвати посилаючись на те, що їх сім'я розпалася та існує лише формально, оскільки з березня 2013 року разом не проживають та не підтримують жодних стосунків. Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Спір про майно та виховання дитини відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву проте, що вона свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд розірвати шлюб. Просить справу розглянути у без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву проте, що він позовні вимоги визнає повністю, згоден на розірвання шлюбу і просить суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що з березня 2013 року сторони спільне проживання і ведення спільного господарства припинили, також сторони не заперечують проти розірвання шлюбу. Спір про майно та виховання дитини відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, 23.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають. Одружились під час відбування відповідачем покарання у місцях позбавлення волі, спільне життя не склалося. З січня 2013 року подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються. Вважає, що примирення між нею і відповідачем та збереження сімї неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, зазначила в позовній заяві, що просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце судового засідання відповідно до вимог ч. 6 ст. 76 ЦПК України, заяв про бажання взяти участь в судовому засіданні, про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло, однак надійшла заява, в якій відповідач зазначає, що позов визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 23.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено актовий запис за №165, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №122561 В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося, позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, проти надання строку для примирення заперечує, відповідач не заперечує проти задоволення позову, дітей від шлюбу немає, сторони подружніх стосунків не підтримують з січня 2013 року, що свідчить про те, що сімя фактично розпалася. Згідно ст.112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через те, що у позивача та відповідача різні погляди на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, змінювати поведінку свою не бажає. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO]. Сторони у шлюбних відносинах не перебувають майже 5 років, тому примирення неможливе та позивач просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, але на адресу суду позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи у відсутність відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за місцем реєстрації, а тому зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у справі доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження, серії 1-АМ № 012792, виданого Пиківською сільською радою Калинівського району Вінницької області від 02.05.1998 р. зареєстровано шлюб 02.05.1998 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], про що зроблено актовий запис №11. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 082096 від 16.03.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис №644. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач вважає збереження сімї неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

До суду надійшла заява Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON] про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], мешканець Тростянецького району, с. Нова Ободівка, вул. Гагаріна,8, Вінницької області, був госпіталізований 21.10.2013 року о 14 год.40 хв. в № 17 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане черговим лікарем швидкої допомоги [PERSON], який після особистого огляду [PERSON], зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю у нього агресивності до оточуючих, підозрілості, порушень сну. За відсутності адекватного лікування в умовах стаціонару дане захворювання може призвести до суттєвої шкоди здоров'ю хворого, нести небезпеку його життю. 21.10.2013 року [PERSON], оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Представник заявника та прокурор підтримали заяву в повному обсязі та просили суд її задоволити. Вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканець Тростянецького району, с. Нова Ободівка, вул. Гагаріна,8, Вінницької області, був госпіталізований 21.10.2013 року о 14 год.40 хв. в № 17 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію видане черговим лікарем швидкої допомоги [PERSON], який після особистого огляду [PERSON], зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю у нього агресивності до оточуючих, підозрілості, порушень сну. За відсутності адекватного лікування в умовах стаціонару дане захворювання може призвести до суттєвої шкоди здоров'ю хворого, нести небезпеку його життю. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа може бути добровільно госпіталізована до психіатричного закладу за її усвідомленою згодою. [PERSON] по своєму психічному стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України Про психіатричну допомогу (неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність). 21.10.2013 року [PERSON], оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, про що ними складено акт від 21.10.2013 року про госпіталізацію в примусовому порядку. В зв'язку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 05 червня 1999 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має .Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем, спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують, відповідач зловживає спиртними напоями. Майнового спору між сторонами немає. Позивачка наполягає на позовних вимогах. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору між сторонами не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved