Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До Гагарінського районного суду м. Севастополь з позовною заявою звернулося Публічне акціонерне товариство «Морстрой» (надалі - ПАТ «Морстрой») у який зазначило, що відповідно до свідоцтва про право власності виданого 02.08.2006р. Фондом комунального майна Севастопольської міської Ради товариство є власником квартири [ADDRESS]. З відповідачем [PERSON], як працівником структурного підрозділу ПАТ «Морстрой», 03.05.2007р. був укладений договір №6 найму вказаної квартири після чого вона була передана йому для користування. У цю квартиру вселилася його дружина - [PERSON] та донька [PERSON] 200р. народження. Через допущені прогули без поважних причин відповідач був звільнений з роботи за п.4 ст.40 КЗпП, а трудові відносини з ним були припинені. За умовами договору найму наймодавець, у випадку припинення трудових відносин з працівником, має право вимагати від нього розірвання договору найму та звільнення ним і членами його родини займаного приміщення. За цих підстав позивач просив суд розірвати договір найму та прийняти рішення про виселення відповідача та членів його родини із займаного ним приміщення. У процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і вказав, що після набрання законної сили рішенням суду, яким була встановлена правомірність звільнення відповідача з роботи за прогули, він добровільно, разом з членами своєї родини, звільнив спірну квартиру. У теперішній час у цієї квартирі мешкає інша особа. Після звільнення квартири відповідач та члени його родини з реєстрації по місцю колишнього мешкання не знялися, а це перешкоджає позивачу повноцінно користуватися своєю власністю. За цих підстав ПАТ «Морстрой» просить суд ухвалити рішення яким виселити відповідачів із зняттям з реєстрації місця мешкання по адресі: [ADDRESS]. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву у який уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і наполягав на їх задоволенні, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації неодноразово повідомлялися, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення за тих матеріалів, що є наявності в матеріалах справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у їх відсутність та ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб в межах заявлених позовних і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (п.1 ст. 60 ЦПК) Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 03.05.2007р. з відповідачем був укладений договір №6 найму у якій він зареєструвався став у неї мешкати. Після припинення з ним трудових відносин, він разом із членами своєї родини звільнив вказану квартиру але з реєстраційного обліку не знявся. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації здійснюється на підставі відповідної заяви особи, смерті, прийняття судом рішення про виселення або втрати особою права на користування житлом. Так як відповідач добровільно звільнив спірну квартиру, про що наголошує позивач, то у суду відсутні підстави для прийняття рішення щодо виселення відповідача та членів його родини. Технічна процедура зняття з реєстрації здійснюється відповідним спеціально уповноваженим органом, що здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації і виконання цих функцій не входить до повноважень та компетенції суду. Отже, у суду не має підстав для задоволення вимоги про зняття з реєстрації. Так як зняття з реєстрації проводиться спеціально уповноваженим на то органом на підставі рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, то у цьому випадку, належним способом захисту порушених прав власника є подання позову про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Крім того, позивачем не наведено підстав для неможливості зняття відповідачів з реєстраційного обліку в добровільному порядку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних і самостійно вийти за ці межі не має права. За таких підстав у задоволенні позову повинно бути відмовлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача в сплаченому розмірі. На підставі викладеного, та ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 2, 7, 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні,

Outcome: dismissed