Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та некомпенсованим відпусткам з підприємства ПП «Рута» у сумі 1591703,33 грн., указуючи наступне. З лютого 2004р. він працює директором Приватного підприємства «РУТА» згідно до наказу № 1 від 03.02.2004р. про призначення себе директором з оплатою праці у розмірі окладу 15000,00 грн. За розпорядженням Голови Костянтинівської районної Державної адміністрації «Про передачу земельної ділянки у довгострокову оренду ПП «РУТА» № 204 від 19.04.2004 його для підприємство взяло в оренду земельну ділянку, кадастровий № 1422482700:03:0000085 площею 4,7054 га для проведення рекультивації несанкціонованого звалища промвідходів». Він розпочав наукові розробки, вів договірна та іншу організаційна роботу. До наступного часу він жодного разу не отримував заробітної плати із-за тривалої тяганини у судах України, яка досі триває. 26.12.2012р. Господарським судом порушена справа №5006/27/1786/2012 про банкрутство його підприємства і згідно до ст. 15 після офіційного оприлюднення ухвали про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті судової влади України всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника. Згідно із статтею 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - він є кредитором свого приватного підприємства, у якого виникла заборгованість по заробітної платні згідно довідки № 13/13-2 від 07.01.2013р.. Так борг підприємства йому по заробітної платні складає 1432533,00 грн. відповідно наступному розрахунку. За 2004р. 11 місяців х 15000,00 = 165000,00 грн.; за 2005р. 12 місяців х 15000,00 = 180000,00 грн., за 2006р. 12 місяців х 15000,00 = 180000,00 грн., за 2007р. 7 місяців х 15000,00 = 105000,00 грн. 1 місяць х 9470,00 = 9470,00 грн. 1 місяць х 7627,00 = 7627,00 грн. 2 місяця х 3500,00= 7000,00 грн. За 2008р. 8 місяців х 3500,00 = 28000,00 грн. 1 місяць х 7159,00 = 7159,00 грн. 2 місяця х 15000,00= 30000,00 грн., за 2009р. 1 місяць х 12312,00= 12312,00 грн. 1 місяць х 1=10965,00 = 10965,00 грн. 10 місяців х 15000,00 = 150000,00 грн., за 2010р. 12 місяців х 15000,00 = 180000,00 грн., за 2011р. 12 місяців х 15000,00 = 180000,00 грн. за 2012р. 12 місяців х 15000,00 = 180000,00 грн., 1432533,00 грн. Крім того, з 2004 по 2013 рік він не був жодного разу у щорічній основний відпустці, а згідно до ст. 12 Закону України «Про відпуски», відпустки ним були відкладені внаслідок нещасного випадку та заподіяної шкоди підприємству: захват та радіаційне зараження. Тривалість щорічної зідпуски складає 30 днів. За 9 років праці заборгованість на відпуски складає 270 днів - 119377,75 грн. За весь період роботи з урахування заборгованості по заробітній платні та невикористаних відпусток складає всього: 1591703,33 грн.. Таким чином позивач просить суд стягнути з ПП «Рута» на його користь вказану суму. У судовому засіданні позивач і одночасно представник відповідача наполягав на задоволенні своїх вимог по підставах, вказаних в позовній заяві. Також пояснив, що є засновником ПП "Рута" і єдиним його працівником. Він сам здійснював і роботу директора і охоронця звалища, територію якого він узяв в оренду. Заробітну плату він собі не платив і у відпустки не ходив. До суду звернувся у зв'язку з оголошенням про порушення справи про банкрутство його підприємства. Також повідомив, що він є інвалідом СА (ВОВ) і прибутків окрім пенсії не має. Судом встановлене наступне. [PERSON] із його стверджень є засновником, директором і єдиним працівником ПП «Рута». Відповідно до довідки, виданої самим [PERSON] заборгованість у нього до себе по заробітній платі і компенсації за невикористані відпустки складає 1591703,33 грн., а також їм же наданий розрахунок заборгованості, аналогічний представленому в позовній заяві (а.с. 14). 26.12.2012 року Господарським судом Донецької області порушена справа про банкрутство ПП "Рута" (а.с. 41). Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Позивач не довів суду документально жодне своє ствердження, він по суті звернувся до суду із позовом до себе як засновника підприємства. При цьому, суд критично відноситься до його стверджень про те, що він не отримував заробітну платню, не бував у відпустках та до того, що його заробітна плата складає 15000 грн., бо це нічим не підтверджено. Крім того, [PERSON], як директору і єдиному розпоряднику коштів підприємства, ніхто не заважав платити собі заробітну плату, сплачувати подоходний податок, оплачувати пенсійні внески, звітуватися у податковій інспекцію, тощо. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed