Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою до відповідача про визнання за кожним із них права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з двох земельних ділянок площею по 5,130 га кожна, розміщених на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, які належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062735 від 10 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2560. За життя [PERSON] залишила заповіт від 20 жовтня 2003 року, посвідчений державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сорокою В.Б., в якому вказала [PERSON], як спадкоємця земельної ділянки площею 5,130 га згідно з вище вказаним державним актом на право приватної власності на землю. 30 жовтня 2003 року вона залишила заповіт, посвідчений секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 239, в якому вказала [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців земельної ділянки площею 5,130 га згідно з державним актом серія ІІ-ДП № 062735, однак [PERSON] до збігу шестимісячного строку подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк вони подали до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовили, оскільки на державному акті на право приватної власності здійснені дописки, які належним чином не посвідчені, а саме: на плані зовнішніх меж земельної ділянки домальовано земельну ділянку [NUMBER], а в графі «Зміна у межах і розмірах земельної ділянки» дописано « [NUMBER] Магдалинівський районний суд від 4 грудня 2001 року 5,130 [PERSON]», але підпис і печатка відсутні. У зв'язку з чим, вони звернулися до відділу Держкомагенства у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, де їм пояснили, що земельна ділянка (пай № 304) площею 5,130 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була надана чоловікові померлої [PERSON] згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062736 від 10.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2561. Рішенням Магдалинівського районного суду від 04 грудня 2001 року за [PERSON] було визнано право власності на вище вказану земельну ділянку, але державний акт, який виданий на ім'я її чоловіка був втрачений. Тому на підставі рішення суду були здійснені зміни до державного акта померлої, в який внесено дані про успадковану нею за рішенням суду земельну ділянку чоловіка. З невідомих причини ця процедура не була доведена до завершення, оскільки на державному акті відсутня печатка та підпис уповноваженої особи та їм порекомендували звернутися до суду. Позивачі вважають, що вони мають право спадкувати земельні ділянки [PERSON] в наступному порядку: [PERSON] має право на земельну ділянку площею 5,130 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на лежала її матері [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062735 від 10 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2560, а в свою чергу [PERSON] має право спадкувати земельну ділянку площею 5,130 га (пай [NUMBER]), яка належала його бабі [PERSON] на підставі рішення Магдалинівського районного суду від 04 грудня 2001 року (державний акт серія ІІ-ДП № 062736 від 10.01.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2561, виданий на ім'я [PERSON]), тому просять суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,130 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщену на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062735 від 10 січня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2560), що належала [PERSON], померлій [INFO], по праву спадкування за заповітом та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,130 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщену на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062736 від 10.01.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2561, виданий на ім'я [PERSON]), що належала [PERSON], померлій [INFO], по праву спадкування за заповітом. У судове засідання представник позивачів - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнтів адвокатом від 04 вересня 2013 року (а.с. 26, 27) не з'явилась, до суду надійшла заява (а.с. 38), згідно яких вони просить справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 37), в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з двох земельних ділянок площею по 5,130 га кожна, розміщених на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, які належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062735 від 10 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2560. За життя [PERSON] залишила заповіт від 20 жовтня 2003 року, посвідчений державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сорокою В.Б., в якому вказала [PERSON], як спадкоємця земельної ділянки площею 5,130 га згідно з вище вказаним державним актом на право приватної власності на землю. 30 жовтня 2003 року вона залишила заповіт, посвідчений секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 239, в якому вказала [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців земельної ділянки площею 5,130 га згідно з державним актом серія ІІ-ДП № 062735, однак [PERSON] до збігу шестимісячного строку подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк вони подали до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовили, оскільки на державному акті на право приватної власності здійснені дописки, які належним чином не посвідчені, а саме: на плані зовнішніх меж земельної ділянки домальовано земельну ділянку [NUMBER], а в графі «Зміна у межах і розмірах земельної ділянки» дописано « [NUMBER] Магдалинівський районний суд від 4 грудня 2001 року 5,130 [PERSON]», але підпис і печатка відсутні. У зв'язку з чим, вони звернулися до відділу Держкомагенства у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, де їм пояснили, що земельна ділянка (пай № 304) площею 5,130 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була надана чоловікові померлої [PERSON] згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062736 від 10.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2561. Рішенням Магдалинівського районного суду від 04 грудня 2001 року за [PERSON] було визнано право власності на вище вказану земельну ділянку, але державний акт, який виданий на ім'я її чоловіка був втрачений. Тому на підставі рішення суду були здійснені зміни до державного акта померлої, в який внесено дані про успадковану нею за рішенням суду земельну ділянку чоловіка. З невідомих причини ця процедура не була доведена до завершення, оскільки на державному акті відсутня печатка та підпис уповноваженої особи та їм порекомендували звернутися до суду. Позивачі вважають, що вони мають право спадкувати земельні ділянки [PERSON] в наступному порядку: [PERSON] має право на земельну ділянку площею 5,130 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на лежала її матері [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062735 від 10 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2560, а в свою чергу [PERSON] має право спадкувати земельну ділянку площею 5,130 га (пай [NUMBER]), яка належала його бабі [PERSON] на підставі рішення Магдалинівського районного суду від 04 грудня 2001 року (державний акт серія ІІ-ДП № 062736 від 10.01.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2561, виданий на ім'я [PERSON]), тому просять суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,130 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщену на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062735 від 10 січня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2560), що належала [PERSON], померлій [INFO], по праву спадкування за заповітом та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,130 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщену на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062736 від 10.01.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2561, виданий на ім'я [PERSON]), що належала [PERSON], померлій [INFO], по праву спадкування за заповітом (а.с. 1, 2-4). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивачів на спадщину в порядку спадкування за заповітом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності, а також копією спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 39-62). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачами, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачами право власності за кожним на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачами, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельних ділянок спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачами права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved