Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]), [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 67 (шістдесят сім) копійок, а також судового збору у розмірі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 40 (сорок) копійок. До початку розгляду справи по суті, позивач подав у письмовому вигляді уточнену позовну заяву, якою збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів 571 (п'ятсот сімдесят одна) гривня 08 (вісім) копійок. Копія вказаної заяви разом з додатком до неї направлялась судом обом відповідачам за їх зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Також, позивач (13 листопада 2013 року та 03 грудня 2013 року) подав письмові заяви, якими просив стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, у загальному розмірі 204 (двісті чотири) гривні. Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання 10 грудня 2013 року для розгляду справи по суті позивач і відповідачі не з'явились. Представник позивача через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, а у випадку неявки відповідачів вказав, що не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. При цьому зазначив, що правові наслідки проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (у тому числі особливий порядок набрання таким рішенням законної сили та порядок його оскарження) йому відомий та зрозумілий, а додаткового роз'яснення цих наслідків судом не потребує. Відповідачі причини неявки у судове засідання не повідомили, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористались. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачів, які були належним чином повідомлені про проведення судового засідання 14 листопада 2013 року та 10 грудня 2013 року (шляхом публікації в пресі оголошення про виклик), та від яких заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надходили і причини неявки ними не повідомлені, а позивач не заперечив проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності позивача і відповідачів, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини п'ятої статті 209 Цивільного процесуального кодексу України занесена до журналу судового засідання. На основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) 12 квітня 2013 року звернулась із письмовою заявою до кредитної спілки «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810), якою просила видати їй кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 3000 (три тисячі) гривень (а.с.8). Дванадцятого квітня 2013 року між [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) та кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) було укладено договір кредитної лінії №25кр, за яким кредитна спілка «Імперіал ЛТД» взяла на себе зобов'язання надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, відповідно до якого [PERSON] може отримувати будь-які суми кредиту в межах ліміту, а [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором (а.с.3-4). На підставі вказаного договору, [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]), 12 квітня 2013 року отримала 2000 (дві тисячі) гривень (а.с.6), а 18 квітня 2013 року отримала 1000 (одну тисячу) гривень (а.с.7). Також 12 квітня 2013 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) та [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) і [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) було укладено договір поруки №25кр/1, за яким остання взяла на себе зобов'язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №25кр/1 від 12 квітня 2013 року та додатковими угодами, що можуть бути укладені нею в майбутньому (а.с.5). Двадцять четвертого вересня 2013 року кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) та [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) про стягнення заборгованості, що виникла за кредитним договором №25кр від 12 квітня 2013 року (а.с.2). Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) та відповідачем [PERSON] виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а вказаний відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником у зобов'язанні, отриманого ним кредиту та сплати належних позивачу процентів за користування кредитом. Поряд з цим, із встановлених обставин також вбачається, що між позивачем кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) та відповідачем [PERSON] виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері забезпечення виконання зобов'язання, в яких позивач виступає кредитором, а вказаний відповідач поручителем, та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора, на отримання виконання зобов'язання боржника у повному обсязі поручителем. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання можуть виникати з договорів, які є обов'язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статті 1054 Цивільного Кодексу України та пунктів 22,23 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання кредиту із споживачем укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою), відповідно до якого кредитодавець надає кошти (кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Зважаючи на положення частини другої статті 1056? Цивільного кодексу України, саме кредитним договором повинні бути врегульовані питання розміру процентів та порядок їх сплати. При цьому, в силу положень частини першої та другої статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства та врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Дванадцятого квітня 2013 року [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) та кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) уклали договір кредитної лінії №25кр, за яким кредитна спілка «Імперіал ЛТД» взяла на себе зобов'язання надавати [PERSON] в межах ліміту у розмірі 3000 (три тисячі) гривень кредит, відповідно до якого [PERSON] має відновлюване право на отримання і повернення кредиту у будь-якому розмірі в межах ліміту, а [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором (а.с.3-4). Сторони договору встановили, що кредитодавець зобов'язується надати позичальнику всю суму кредиту або частину у строк не пізніше 3 банківських днів від дати підписання договору (пункт 2.2. договору кредитної лінії), при цьому датою отримання кредиту вважається дата видачі Позичальнику суми кредиту або його частини через касу кредитодавця, а при безготівковому розрахунку - дата списання відповідних сум з рахунку кредитодавця (пункт 2.5. договору кредитної лінії). Факт належного виконання кредитодавцем зобов'язання з видачі кредиту через касу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень позичальнику: [PERSON] підтверджується видатковими касовими ордерами: від 12 квітня 2013 року на суму 2000 (дві тисячі) гривень (а.с.6) та від 18 квітня 2013 на суму 1000 (одна тисяча) гривень (а.с.7), які також свідчать і про те, що кредит у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, отримала саме [PERSON]. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Сторони договору встановили, що кредит надається строком на 24 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту (пункт 2.1. договору кредитної лінії), при цьому позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (у розмірі 50 % річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту) до закінчення цього строку (пункти 2.3. та 3.1. договору кредитної лінії). Також позивач та відповідач встановили у договорі, що погашення кредиту та процентів за користування ним здійснюватиметься згідно з графіком платежів, що є додатком до цього договору (пункт 3.4. договору кредитної лінії). Графіком платежів, сторони договору встановили, що зобов'язання позичальника з повернення кредиту та сплата процентів повинно виконуватись частинами, при цьому графіком встановлені конкретні строки та розміри кожної частини грошового зобов'язання позичальника і по поверненню кредиту, і по сплаті процентів (а.с.4). Відповідно до положень частини першої статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання). Виходячи з розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №25кр від 12 квітня 2013 року (а.с.55), позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів. У зв'язку з чим, у позичальника: [PERSON] перед кредитодавцем: кредитна спілка «Імперіал ЛТД» станом на 25 жовтня 2013 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 2 998 гривень 30 копійок (що складається із сум неповернутих частин кредиту), на яку за період з 20 серпня 2013 року по 25 жовтня 2013 року нараховано проценти у розмірі 271 гривня 08 копійок (а.с.55). Зважаючи на встановлені обставини, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б доводили зворотне, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого на себе грошового зобов'язання на підставі договору кредитної лінії (а.с.3-4), а тому вважає доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на отримання від відповідача, як боржника, наданого йому кредиту та сплати процентів. Оскільки вказане право позивача порушене саме відповідачем, суд вважає, що той спосіб захисту, який обрав позивач є таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення і наслідкам, спричиненим цим порушенням, а тому відновить порушене право позивача. Отже, матеріально-правову вимогу позивача, що звернута до відповідача [PERSON] про стягнення частини її загальної заборгованості перед позивачем у розмірі 571 (п'ятсот сімдесят одна) гривня 08 (вісім) копійок, з якої 300 (триста) гривень це сума кредитної заборгованості, а 271 (двісті сімдесят одна) гривня 08 (вісім) копійок - сума заборгованості по процентах, слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, судом враховано, що вимога про стягнення всієї або частини заборгованості є правом особи, якій належить право вимоги боргу. Розглядаючи матеріально-правову вимогу позивача, що звернута до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості [PERSON] перед позивачем у розмірі 571 (п'ятсот сімдесят одна) гривня 08 (вісім) копійок, з якої 300 (триста) гривень це сума кредитної заборгованості, а 271 (двісті сімдесят одна) гривня 08 (вісім) копійок - сума заборгованості по процентах, суд виходить з наступного. Виходячи із системного тлумачення статей 546-548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору (а тому і кредитного зобов'язання зокрема), може забезпечуватись письмовим договором поруки. З огляду на положення статей 553 та 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, тому у випадку порушення зобов'язання боржником, поручитель відповідає перед кредитором частково або у повному обсязі (включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків), залежно від того, що передбачено договором. При цьому, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Дванадцятого квітня 2013 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» (код ЄДРПОУ: 35520810) та [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) і [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) було укладено договір поруки №25кр/1 (а.с.5). Сторони договору встановили, що [PERSON], як поручитель, взяла на себе зобов'язання відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON], як боржником, своїх зобов'язань за договором кредитної лінії №25кр від 12 квітня 2013 року та додатковими угодами, що можуть бути укладені нею в майбутньому (п.1.1. договору поруки). З огляду на встановлені судом обставини та те, що [PERSON] своєчасно і у повному обсязі свої зобов'язання за договором кредитної лінії №25кр від 12 квітня 2013 року не виконала, а в силу положень частини першої статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суд вважає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 571 (п'ятсот сімдесят одна) гривня 08 (вісім) копійок, з якої 300 (триста) гривень це сума кредитної заборгованості, а 271 (двісті сімдесят одна) гривня 08 (вісім) копійок - сума заборгованості по процентах, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Отже, позовні вимоги і в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок та витрат, що пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 204 (двісті чотири) гривні, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.1,52,53,61,63), вони підлягають стягненню на користь позивача з кожного відповідача окремо та пропорційно, оскільки відповідно до положень частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України солідарний обов`язок до судових витрат не застосовується. У задоволенні решти вимог, зокрема у стягненні витрат по сплаті судового збору у розмірі 5 (п`ять) гривень, слід відмовити, оскільки зазначена сума не відноситься до судового збору, а є комісійним збором банківської установи за прийняття платежу.

Outcome: partial