Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № МК 262-07 від 19 вересня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 вересня 2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір застави. Згідно договору застави в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачка надала в заставу рухоме майно автомобіль: Hyundai, модель: H-1 рік випуску: 2005, тип ТЗ: пасажирський-В, № кузова/шасі: NLJWWH7HP5Z041806, реєстраційний номер: АМ 3393 АР, що належить їй на праві власності. Крім того, позивачем 20 жовтня 2010 року з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір поруки № 167. Відповідач порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим за сумою кредиту станом на 01 жовтня 2013 року виникла заборгованість у сумі 598 583 грн. 78 коп. Просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором здійснити вилучення предмету застави та передати його у заклад (володіння) позивачу, звернути стягнення на предмет застави, стягнути солідарно з відповідачів суму 10 000 грн. 00 коп., стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] сплачений судовий збір та стягнути з відповідача [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № МК 262-07 від 19 вересня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 вересня 2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № МК 262-07 від 19 вересня 2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна автомобіля: Hyundai, модель: H-1 рік випуску: 2005, тип ТЗ: пасажирський-В, № кузова/шасі: NLJWWH7HP5Z041806, реєстраційний номер: АМ 3393 АР, що належить їй на праві власності. Крім того, позивачем 20 жовтня 2010 року з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10 000 грн. 00 коп., відповідно до яких останні є солідарними відповідачами. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Так як відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконував належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 598 583 грн. 78 коп., тому суд вважає, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги в частині стягнення суми 10 000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» щодо стягнення витрат на юридичну допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано підтвердження понесення вказаних витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3 441 грн. 00 коп.

Outcome: partial