Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» в особі відділення «Тернопільська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №R531202296B від 03.04.2012р. в розмірі 17749,18грн., з яких: 14471,76грн. - заборгованість за кредитом, 1410,86грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 1866,56грн. - пеня за прострочені платежі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов'язків з своєчасного погашення кредитної заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву з проханням слухати справу без участі представника позивача, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання ним позову. При розгляді справи судом встановлено наступне. 03.04.2012р. між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір за №R531202296B, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 17 700грн. зі сплатою 31% річних за користування кредитним коштами з кінцевим терміном їх повернення до 03.04.2015р. Позивач свої зобов»язання за договором кредиту виконав та надав відповідачу кредит в розмірі 17 700грн. Відповідач належним чином не виконує зобов»язань за кредитним договором у зв»язку із чим, станом на 18.10.2013року, заборгованість становить 17749,18грн., з яких: 14471,76грн. - заборгованість за кредитом, 1410,86грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 1866,56грн. - пеня за прострочені платежі. Згідно підпункту 5.2.1 Кредитного договору, банк має право відмовити позичальнику в наданні кредиту або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України. Відповідно до п.5.3.9 Кредитного договору, позичальник зобов»язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1. цього договору, протягом 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги. 07.08.2013року банком направлялась вимога про виконання відповідачем зобов»язання про сплату заборгованості за кредитним договором, однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення, а відтак у позивача виникли правові підстави для дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день порушення виконання зобов»язань, включаючи день погашення. Згідно ч.1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, і зокрема, сплата неустойки. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України), і вимогами законодавства. За нормами ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 17749,18грн., з яких: 14471,76грн. - заборгованість за кредитом, 1410,86грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 1866,56грн. - пеня за прострочені платежі. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved