Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-17 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними в рівних частках право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці розміром 100 кв. м в м. Балта Одеської області по вул. Матросова, 30, стверджуючи, що ця частина будинку належала [PERSON] згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 29.06.1972 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою від 19.01.1973 року, реєстр № 168 і акту вводу в експлуатацію, затвердженого рішенням Балтського міськвиконкому від 14.10.2005 року № 280. [PERSON] жив однією сімєю з ними з січня 2004 року до часу смерті, тобто до 31.08.2009 року. Після його смерті вони поховали його і продовжують проживати в цьому будинку, користуватися ним. Вони є єдиними спадкоємцями за законом четвертої черги, оскільки фактично спадщину прийняли, так як на день смерті спадкодавця жили з ним разом на протязі пяти років і зареєстровані за однією адресою. Інших спадкоємців, які б претендували на цю спадщину не встановлено, [PERSON] ні дружини, ні дітей не мав. Вони звернулися до нотаріуса з проханням видати їм свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріус відмовила в його видачі, оскільки немає оригіналів відповідних документів на будинок. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали і просять його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав клопотання про те, що з позовом погоджується і просить розглянути справу без присутності їх представника. Заслухавши вимоги позивачів, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне їх задовольнити у звязку з наступним. Як встановлено в судовому засіданні, вищевказана частина будинку з господарськими будівлями належала на праві приватною власності [PERSON] згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 29.06.1972 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою від 19.01.1973 року, реєстр № 168 і акту вводу в експлуатацію, затвердженого рішенням Балтського міськвиконкому від 14.10.2005 року № 280, що підтверджується цими договором і актом. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 194594, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 31 серпня 2009 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 235. Відповідно до листа Кодимської державної нотаріальної контори № 2765 від 05.07.2013 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, отже, ніхто зі спадкоємців про прийняття спадщини не звертався. Позивачі [PERSON] і [PERSON] з 03.01.2004 року по день смерті спадкодавця, тобто до 31.08.2009 року жили однією сімєю зі спадкодавцем, тобто жили більш ніж пять років, що підтверджується довідкою Балтської міської ради Одеської області від 22.05.2013 року і поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачі жили разом зі спадкодавцем на час його смерті і не заявили про відмову від спадщини, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, яки проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Позивачі жили зі спадкодавцем однією сімєю більш ніж пять років, тому є спадкоємцями за законом четвертої черги, а оскільки не встановлено спадкоємців першої, другої і третьої черги, то право на одержання спадщини одержують позивачі(ст. 1258 ЦК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved