Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

07 листопада 2013 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що 01 вересня 2001 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем. Від цього шлюбу народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинились з січня 2012 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя немає, між сторонами досягнуто угоди щодо утримання дітей. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, обґрунтовуючи їх доказами наявними в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернулась, а також не скористалась правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст. 157 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом, у судовому засіданні, у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01 вересня 2001року позивач уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що було зроблено відповідний актовий № 766, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 вересня 2001 року (а.с. ). Від шлюбу сторони по справі мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Як зазначає позивач, з січня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинились. Причиною припинення шлюбних відносин стало різне бачення сторонами відносин подружжя в сім'ї, втрата почуття любові, різні погляди на сімейне життя. Отже, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Спір про поділ майна відсутній. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сім'я сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229,41 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved