Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

ПАТ «РОДОВІД БАНК» 16 серпня 2013 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 01 липня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» найменування якого було змінено на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 35/АА-00055.08.2, згідно умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 17835,32 доларів США, а відповідач зобов'язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. 01 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Разом з тим, відповідачі свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконали, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 26 липня 2013 року склав 265055,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 2117417,83 гривень, де: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7460,16 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 59629,05 гривень, розмір пені по тілу та відсоткам - 256132,36 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 2047265,97 гривень, три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 1316,50 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 9351,70 гривень. Позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 265055,54 доларів США (еквівалент 2117417,83 грн.) та судові витрати по справі. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 01 липня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «РОДОВІД БАНК» (а.с. 6-7), та [PERSON] було укладено кредитний договір № 35/АА-00055.08.2, згідно умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 17835,32 доларів США, а відповідач зобов'язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с. 8-10). Кредитні кошти в розмірі 17835,32 доларів США були надані [PERSON] 01 липня 2008 року, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2258_4 від 01 липня 2008 року (а.с. 13). 01 липня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «РОДОВІД БАНК» (а.с. 6-7), та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачами порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 26 липня 2013 року склав 265055,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 2117417,83 гривень, де: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7460,16 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 59629,05 гривень, розмір пені по тілу та відсоткам - 256132,36 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 2047265,97 гривень, три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 1316,50 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 9351,70 гривень (а.с. 3). Позивачем 10 лютого 2009 року було направлено [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 14), яка була отримана ним 02 березня 2009 року (а.с. 14), але до цього часу заборгованість за кредитним договором сплачено не було. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 2 статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням того, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка ними добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 265055,54 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 2117417,83 гривень. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3441,00 грн., тому з відповідачів на користь позивача також слід стягнути рівними частками судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved