Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить 17/20 частин будинку № 41 по вул. Причальна в м. Запоріжжя. Її рідній сестрі [PERSON] належить 3/20 частини цього буднику. На теперішній час між ними виникли суперечки стосовно користування та володіння спільним майном, відповідач взагалі відмовляється сплачувати частку платежів за будинок. Частка, яка належить відповідачу є незначною і її неможливо виділити в натурі. Відповідач не проживає у спірному будинку, в неї є інше житло в якому вона зареєстрована та постійно проживає, тому просить припинити право власності [PERSON] на 3/20 частини у спільному майні будинку № 41 по вул.. Причальній в м. Запоріжжя. Визнати за нею право власності на 3/20 частини спірного будинку. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву в суд про розгляд справи у її відсутності. Позов визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та обставини у справі. [PERSON] на праві приватної власності належить 17/20 частин будинку № 41 по вул. Причальна в м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, свідоцтвом про право власності за законом та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 6-8) [PERSON] належить 3/20 частини зазначеного буднику, що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та рішенням Заводського районного суду від 22.02.2013 р. (а.с. 7, 10). Частка, яка належить відповідачу є незначною і її неможливо виділити в натурі, що підтверджено висновком експерта за результатами будівельно-технічної експертизи № 1854 (а.с. 41-47). Відповідач не прописана та не проживає у спірному будинку, що підтверджується довідкою № 76/13 від 04.04.2013 року (а.с.5) Відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку майна може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною та не може бути виділена в натурі; спільне володіння та користування майном є неможливим. Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Рішення може бути постановлено за умови завчасного внесення позивачем вартості частки на депозит суду, що було виконано, виходячи з ринкової вартості об'єкту нерухомості, згідно експертної оцінки. Отже, суд вважає за можливе припинення права власності [PERSON] на належну їй 3/20 частини спірного буднику шляхом отримання нею грошової компенсації та визнання права власності за позивачем на частину будинку будинок, оскільки компенсація відповідачем визнана шляхом визнання позову в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved