Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи: Люботинської міської ради Харківської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] згідно з І варіантом судової будівельно-технічної експертизи. Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши [PERSON] повноваження представляти його інтереси в судовому засіданні на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій він просить задовольнити позовні вимоги [PERSON], розглядати справу без його участі та проводити заочний розгляд справи у зв'язку із неявкою відповідачки [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судові засідання призначені на 26 березня 2013 року, 23 квітня 2013 року, 16 травня 2013 року, 10 червня 2013 року та 27 червня 2013 року не з'являлася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Від третьої особи - Люботинської міської ради Харківської області на адресу суду надійшов лист, в якому вони просили розглядати справу у відсутності представника міської ради та проти задоволення позову не заперечували. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. За згодою позивача суд постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із рішення Люботинського міського суду Харківської області № 2-13 від 09 січня 1996 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS] визнано на 5/12 частин за [PERSON] - батьком позивача, на 5/12 за [PERSON] - відповідачкою по справі, а 1/6 частина залишена за [PERSON] (а.с.32-33). [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті спадщину, яка складалася з 5/12 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS], прийняв син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим 17 жовтня 2006 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 5- 3513 (а.с.12-13). Згідно з даними технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого Люботинським бюро технічної інвентаризації, на земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», ганок літ. «а1», ганок літ. « а2», сарай літ. «Б», сарай літ. «Г», льох літ. «В», вбиральня літ. «Д», вбиральня літ. «Є», душ літ. « Ж», огорожа №1-4. Житловий будинок складається з наступних приміщень: коридор «1-1», кухня «1-2», житлова «1-4», веранда «І», житлова «2-1», кухня «2-2», житлова «2-3», коридор «2-4», веранда «ІІ» (а.с.65- 67). Наведені вище обставини сторони не заперечували та не оспорювали, тому оскільки, зазначені обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Ухвалою суду від 31 жовтня 2012 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, з метою вирішення питання про порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою [ADDRESS]. За результатами експертизи встановлено, що житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» складається з двох ізольованих квартир. В ході обстеження встановлено, якими будівлями та спорудами фактично користуються співвласники [PERSON] та [PERSON]: - у користуванні співвласника [PERSON] - по житловому будинку літ. «А-1»: приміщення 2-1 площею 6,0 кв.м, 2-2 площею 4,0 кв.м, 2-3 площею 14,1 кв.м, 2-4 площею 1,5 кв.м; по веранді літ. «а»: приміщення II площею 9,7 кв.м; ганок літ. «а1», льох літ. «В», вбиральня літ. «Д», огорожа № 4 та у спільному користуванні огорожа №1-3; - у користуванні співвласника [PERSON] - по житловому будинку літ. «А-1»: приміщення 1-1 площею 5,3 кв.м, 1-2 площею 14,7 кв.м, 1-4 площею 13.9 кв.м; по веранді літ. «а»: приміщення I площею 9,7 кв.м; ганок літ. сарай літ. «Б», сарай літ «Г», вбиральня літ. «Е» та у спільному користуванні, огорожа №1-3. 3 аналізу викладеного вище вбачається, що співвласник [PERSON] та співвласник [PERSON] фактично користуються всіма будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці з адресою: [ADDRESS]. Будівлі та споруди, які фактично перебувають у користуванні співвласника [PERSON], відсутні. На ідеальну частку співвласника [PERSON] за розрахунком припадає: - загальна площа приміщень житлового будинку літ. «А-1» - 9,9 кв.м (59,5*2/12), в тому числі: - по житловим приміщенням - 5,65кв.м (34,0*2/12); - по підсобним приміщенням - 4.25 кв.м (25,5*2/12); - загальна площа приміщень веранди літ. «а» - 2,6 кв.м (19.4*2/12). Згідно з нормами ДБН В.2.2-15- 2005, ДБН В.3.2-2-2009 загальна площа для можливого виділу однокімнатної квартири складає 22,0 кв.м (15+7). За викладеним вище розрахунком на 2/12 частини співвласника [PERSON] припадає загальної площі приміщень житлового будинку з верандою 12.5 кв.м (9.9+2,6), що не відповідає нормам ДБН В.2.2-15- 2005, ДБН В.3.2-2-2009 в частиш мінімальної площі. Виходячи з викладеного, за висновком експерта виконати виділ (або визначити порядок користування) в натурі ідеальної частки співвласника [PERSON] в будівлях та спорудах, не уявляється можливим, з цього вбачається, що визначити та надати в користування співвласнику частину земельної ділянки для обслуговування будівель та споруд, також не надається можливим. Відповідно до вищевказаного, надати варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] між усіма співвласниками у відповідності до їх ідеальних часток, не уявляється можливим. Розрахунок розміру площі, що припадає на ідеальні частки співвласників житлового будинку у користуванні земельною ділянкою: на 5/12 частин покладається земельна ділянка площею 1039,2 кв.м (2494*5/12), на 2/12 частин покладається земельна ділянка площею 415,6 кв.м (2494*2/12) На підставі вищенаведеного та виходячи з розташування надвірних будівель, розмірів і конфігурації земельної ділянки, наданих документів, експертом запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], з урахуванням фактичного користування та відповідно до вимог ДБН. Клопотань щодо можливості надання експертом інших варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою від сторін не надходило. На підставі ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будинок і будівлі до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок або будівлі. Проаналізувавши запропоновані експертом варіанти, суд вважає можливим для остаточного розв'язання конфлікту між сторонами обрати І варіант порядку користування земельною ділянкою, оскільки за вказаним варіантом позивачу виділяється земельна ділянка відповідно до його ідеальної долі (1039,2 кв.м (2494*5/12), що не порушує права інших співвласників. Відповідно до першого варіанту пропонується у користування [PERSON] виділити земельну ділянку площею 1039,2 кв.м, що відповідає покладеній на ідеальну частку, а у користування відповідача [PERSON] виділити земельну ділянку площею 1454,8 кв.м, що на 415,6 кв.м. більше чим покладено. Варіант І порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням фактичного порядку користування, вимог ДБН та з улаштуванням другого заїзду по [ADDRESS] між співвласниками наведений у додатку №2 до висновку експертизи. Межа земельних ділянок, які пропонується виділити у користування співвласників, прокладається таким чином: точка А поділяє огорожу по червоній лінії ( [ADDRESS]) на відрізки довжиною 4,0 м та 28,0 ( до початку огорожі біля воріт); відрізок АБ, довжиною 14,5 (фактично 15,9 м, з урахуванням фактичного переносу огорожі [ADDRESS]), прокласти по прямій по лінії розподілу будинку на відстані 1,5 м від будинку; відрізок БВ, прокласти за лінією розподілу будинку; відрізок ВГ, прокласти по прямій, довжиною 5,5 м; відрізок ГД, довжиною 72, м прокласти паралельно огорожі №4 на відстані 1,0 м; відрізок ДЕ, прокласти по прямій тильної межі ( межа з домоволодінням 321), розділивши огорожу на відрізки 19,85 м, 12,65 м, 15,7 м та 7,8 м. Для виконання даного варіанту порядку користування земельною ділянкою [PERSON] необхідно на земельній ділянці, яку пропонується у користування, улаштувати заїзд (встановити ворота з хвірткою) та улаштувати огорожу. За розрахунком частки співвласників за першим варіантом порядку користування земельною ділянкою, розділяться у праві користування наступним чином: 1 співвласник - [PERSON]- 5/12 частин( 1039,2 кв.м.) 2 співвласник - 7/12 частин ( 1454, 8 кв.м.) Відповідно до ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків Таким чином, зазначений варіант визначення порядку користування земельною ділянкою, не порушує права та інтереси співвласників щодо їх права на частку в спільній частковій власності та їх права користування земельною ділянкою, як її користувачів. При такому варіанті співвласники мають вільний підхід до земельних ділянок, до житлового будинку, надвірних будівель для їх обслуговування. Суд вважає, що лише за таким варіантом можливо вирішити між ними конфлікт. При цьому суд враховує рівність прав та інтересів співвласників, розмір часток, права на будинок та надвірні будівлі. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка доказів в порядку заперечень, що зазначений порядок користування земельною ділянкою порушує її права, не надала. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений позивачем [PERSON] при зверненні до суду , в сумі 107, 4 грн. Відповідно до ст. 10, 11, 60, ст. 79, ст. 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 355, 356, 358 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного Кодексу України, суд

Outcome: approved