overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

18 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, вказуючи на те, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року. 17.05.2013 року цей шлюб розірвано. 26.10.2013 року [PERSON] народила дочку [PERSON]. В актовому записі та свідоцтві про народження батьком дитини записаний позивач. Але він не є батьком дитини, оскільки сімейні відносини між ним та відповідачкою припинились 31.12.2011 року і з того часу не відновлювались, оскільки позивач одразу переїхав жити до іншої жінки. На момент зачаття дитини він проживав в іншому місті і не може бути її батьком, а тому просить винести рішення, яким виключити із актового запису № 14 від 13.11.2013 року відомості про нього як батька. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надіслав заяву, в якій позов підтримав і просить його задовільнити та розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Позов визнала. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Стесенко) [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року. Шлюб між сторонами розірваний 17.05.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ № 049442. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 146037 батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON], а матір’ю [PERSON]. Згідно ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред’явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. [PERSON] пред’явив позов про визнання актового запису про своє батьківство недійсним. Відповідачка [PERSON] визнає, що [PERSON] не є батьком її дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У зв’язку з необхідністю затрати значного часу для складання повного тексту рішення суд, на підставі ст.ст.209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів до 04 січня 2014 року, проголосивши при цьому його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] 12.12.2013 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дочки – [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У позовній заяві позивач зазначила, що 24.08.1985 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано у Городнянському райвідділі РАГСу Чернігівської області. Шлюбні відносини продовжувалися до квітня 2010 року. Від шлюбу у сторін народилася донька – Валерія.26.07.2010 року народження, яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. На початку квітня 2010 року відповідач пішов від позивачки, і з того часу сторони однією сім?єю не проживають. Матеріальну допомогу відповідач на утримання доньки не надає, хоча згідно законодавства зобов’язаний надавати її в повному обсязі та враховувати, що позивачка перебуває на обліку в центрі зайнятості. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред’явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, пояснивши, що дитина не його, допустимих та належних доказів цього суду не надав. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії I-ЕЛ № 484971, встановлено, що 24.08.1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 86. Спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу – Царик/а.с. 3/. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON],[INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії « 1-ЕЛ» № 096499/а.с.5/ Згідно довідки виконкому Гніздищенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 11.12.2013 року 01-16/209 [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні/а.с.4/. Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, що мають істотне значення для вирішення справи та стягнення аліментів у сумі, менше мінімального розміру, судом не встановлено. Матеріалами справи підтверджується, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

20.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 931675 виданий на підставі розпорядження Городнянської районної державної адміністрації № 83 від 22.03.2006 року. В заяві заявник зазначила, що розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22.03.2006 року № 83 встановлено право власності заявника на земельну ділянку на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 931675. При видачі акту в імені заявника була допущена помилка: замість „Парасковія” в акт помилково було внесено „Прасковія”. В результаті помилкового внесення невідповідного прізвища заявник не може зареєструвати право власності на належну їй земельну ділянку. Внести виправлення в акт на даний час не представляється можливим. Зазначені обставини стали причиною необхідності встановлення належності вказаного акту на право власності на земельну ділянку заявнику. В судове засідання заявник не з?явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, вимоги заяви підтримує (а.с.12) Представники заінтересованих осіб Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області, Реєстраційної служби Городнянського РУЮ Чернігівської області, Відділу Держземагенства у Городнянському районі Чернігівської області, в судове засідання не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи в їхню відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. ( а.с.9,11,13) Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Неявка заінтересованої особи в судове засідання не перешкоджає судовому розгляду справи. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимоги заяви підтверджені копією паспорта, в якому ім?я заявника вказано [PERSON]; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 931675, виданий 21 грудня 2007 року на підставі розпорядження Городнянської районної державної адміністрації № 83 від 22.03.2006 року, де вказано, що земельна ділянка площею 5,3409 га розташована на території Дроздовицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області передається [PERSON]; відповіддю Держземагенства від 09.12.2013 року № 01-29/2307 про неможливість внести виправлення в Державний акт; відповіддю про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.12.2013 року за № 02.1-6/257. Оскільки письмовими доказами справи факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ № 931675 [PERSON] підтверджений, а у внесенні змін до державних актів заявнику відмовлено, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 03 січня 2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ядутинської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить суд винести рішення щодо надання їй додаткового строку терміном три місяці для прийняття спадщини. [PERSON] в своїх доводах на обґрунтування позову посилається на те, що після смерті [INFO] її діда - [PERSON] відкрилась за заповітом спадщина на належне йому майно. Однак, позивачем з поважних причин був пропущений передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подачи заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Причинами того, що був пропущений строк на прийняття спадщини, стало те, що вона, проживаючи в іншій місцевості, не мала можливості своєчасно подати заяву в нотаріальну контору стосовно прийняття нею спадщини. Виїзд в іншу місцевісць був ускладнений народженням нею дитини і необхідністю постійного перебування поряд з нею. Дізнавшись про можливість визначення судом додаткового строку на прийняття спадщини, вона вирішила звернутись до суду, і просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач у письмовій заяві до суду повідомив про визнання позову, і просив здійснити розгляд справи за відсутністю його представника в судовому засіданні. Оцінюючи доводи позивача про причини пропуску строку прийняття спадщини, перевіривши їх наданими суду усними поясненнями позивача та підтвердивши їх письмовими доказами, суд, розцінив їх як поважні. Правомірність звернення позивача до суду з даним позовом підтверджено документами: заповітом [PERSON], документами з місця проживання позивача, документами, що підтверджують доводи позивача на обґрунтування причин пропуску строку прийняття спадщини. Отже, з огляду на положення ст.1272 ч.3 ЦК України стосовно того, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, судом може бути визначено йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, проаналізувавши доводи позивача про поважність причин пропуску шестимісячного строку для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини та визнавши причини пропуску цього строку як поважні, з`ясувавши, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, - суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2013 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, позовні вимоги позивача задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на період навчання в розмірі 400 грн. щомісячно. Але при постановленні рішення судом не вирішено питання стягнення судових витрат, а саме судового збору, від якого позивачка звільнена при подачі позовної заяви до суду. В судове засідання сторони не з’явилися, а подали заяви про проведення судового засідання в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. При постановленні рішення, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON]. про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання щодо судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України – стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України – якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки рішенням суду позовні вимоги позивачки задовлені в повному обсязі, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] не надає. Позивач у судове засідання не з’явилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з’явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO], та в порушення вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, ухиляється від надання матеріальної допомоги. Тому кошти на утримання неповнолітньої дочки необхідно стягнути в судовому порядку. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До Новгород-Сіверського суду Чернігівської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Новгород-Сіверський м’ясокомбінат» про зміну підстав звільнення, стягнення грошових виплат,- Справу призначено до попереднього судового розгляду на 11 годину 30 хвилин 30.12.2013 року. В судовому засіданні, до початку з’ясування обставин у справі, головуюча по справі заявила самовід від з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.20 ЦПК України, а саме суддя Кочура О.О., у 2012 році розглядала справу за позовом [PERSON], рішення по якій вищестоящою інстанцією було скасовано, а тому прийняте по справі рішення, у якому вирішаться вимоги даного позову, яке б воно не було, може викликати сумніви у неупередженості та безсторонності судді. Представник позивача [PERSON], у попередньому судовому засіданні не заперечував проти самовідводу головуючої по справі. Позивач [PERSON], у попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення самовідводу головуючої по справі. Представник відповідача до попереднього судового засіданні не з’явився, хоча про час та місце проведення попереднього судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши думку представника позивача [PERSON], позивача [PERSON], та ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що заява головуючої по даній справі про самовідвід підлягає задоволенню, так-як згідно вимог ст.20 ч.1 п.2 ЦПК України може ви кликати сумніви у неупередженості судді, а тому вона не може розглядати дану справу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, 4 червня 2013 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дочки не надає. І тому [PERSON] просила суд винести рішення і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Батьком [PERSON], яка народилася 2 вересня 2013 року, є [PERSON]. Матір’ю дитини є [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому суд робить висновок, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 01 серпня 1992 відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1267, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, вони припинили шлюбні відносини з 1999 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, зважаючи на те, що позивач проти цього не заперечує, про що зазначила в поданій до суду заяві. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 01 серпня 1992 року відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1267. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить примусово стягнути аліменти з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. В судове засідання сторони не з»явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24 листопада 2011 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечує. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням зазначених обставин, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. сплачений позивачем, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади, в особі Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його бабусі – [PERSON], котра сталася 07.12.2010 року, позивач через необізнаність із діючим законодавством, пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично прийнявши її. Таким чином, [PERSON] просить винести рішення про визначення йому додаткового тримісячного строку, для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову. Представник третьої особи - Ріпкинської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з’явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадкування за законом після померлої [PERSON], строк звернення до нотаріальної контори позивач пропустив з поважних причин. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем та відсутність спору з приводу спадкового майна,

Outcome: approved