Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій з врахуванням уточнень просить вселити її в квартиру [ADDRESS]. Октябрьського в м. Севастополі працівниками ВДВС Ленінського РУЮ в м. Севастополі, Управління Юстиції в м. Севастополі, за участю понятих, свідків, при здійсненні фото та відеозйомки, прийняти ухвалу про примусове проникнення до вказаної квартири, зобов'язати здійснити заміну всіх вхідних та навісних замків та видати всі ключі від замків. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона зареєстрована та проживала у вказаній квартирі, за вказаною адресою було також розташовано [PERSON] НВФ «Гортензія», керівником якого є позивач. 04.09.2013 року було здійснено безпідставне виселення позивача із вказаної квартири за простроченим виконавчим листом про зобов'язання [PERSON] НВФ «Гортензія» звільнити вказане приміщення. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердив всі обставини викладені в позовній заяві, пояснив, що вимоги до ВДВС Балаклавського РУЮ в м. Севастополі заявлені, оскільки працівниками цього відділу було здійснено її виселення, вимоги до ВДВС Ленінського РУЮ в м. Севастополі заявлені, оскільки в цьому відділі перебував на виконанні прострочений виконавчий лист про зобов'язання [PERSON] НВФ «Гортензія» звільнити вказане приміщення, а вимоги до Головного управління юстиції в м. Севастополі заявлені, оскільки через нього було передано виконавче провадження з Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції в м. Севастополі до Відділу державної виконавчої служби Балаклавського районного управління юстиції в м. Севастополі. Представник відповідача ВДВС Ленінського РУЮ в м. Севастополі в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснив, що на виконанні у ВДВС Ленінського РУЮ в м. Севастополі не знаходиться виконавчий лист про зобов'язання [PERSON] НВФ «Гортензія» звільнити вказане приміщення, та відповідач не уповноважений вирішувати питання про вселення позивача. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що власником вказаної квартири є [PERSON], на виконанні перебували два виконавчих листа, про виселення позивача із вказаного приміщення та про зобов'язання [PERSON] НВФ «Гортензія» звільнити вказане приміщення. Було виселено [PERSON] НВФ «Гортензія», керівником котрого є [PERSON] Представники відповідачів ВДВС Балаклавського РУЮ в м. Севастополі та Головного управління юстиції в м. Севастополі в судове засідання не з'явилися, сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. В попередньому судовому засіданні представником ВДВС Балаклавського РУЮ в м. Севастополі були надані копії матеріалів виконавчого провадження. На підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів ВДВС Балаклавського РУЮ в м. Севастополі та Головного управління юстиції в м. Севастополі, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів, що свідчать про права, обов'язки та відносини сторін. Суд, вислухавши пояснення позивача та представників відповідача ВДВС Ленінського РУЮ в м. Севастополі і третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: [INFO]. Октябрьського[ADDRESS], що підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 11) та довідкою КП «РЕП №17» від 13.09.2013 року № 1573 (а.с. 97). Місцезнаходженням [PERSON] НВФ «Гортензія» є м. Севастополь, вул. Адм. Октябрьського, 7 , кв. 1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 59). Керівником вказаної юридичної особи є [PERSON] – позивач у справі. Власником квартири [ADDRESS]. Октябрьського в м. Севастополі є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 13.06.2000 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 12.11.2007 року (справа № 2-93/07), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 24.04.2008 року та ухвалою Верховного Суду України від 20 листопада 2009 року зобов'язано [PERSON] НВФ «Гортензія» звільнити приміщення квартири [ADDRESS]. Октябрьського в м. Севастополі. 08.10.2008 року ВДВС Ленінського РУЮ в м. Севастополі було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення (а.с. 74). Постановою в.о. начальника управління ДВС ГУЮ в м. Севастополі від 07.08.2013 року було передано виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-93/07 на виконання до ВДВС Балаклавського РУЮ в м. Севастополі. 20.08.2013 року було прийнято вказане виконавче провадження до виконання ВДВС Балаклавського РУЮ в м. Севастополі (а.с. 68). Згідно акту від 04.09.2013 року було здійснено виселення [PERSON] НВФ «Гортензія» з квартири [ADDRESS]. Октябрьського в м. Севастополі. Судом також встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 13.08.2002 року виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Октябрьського в м. Севастополі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виселення боржника проводиться державним виконавцем в порядку, передбаченому ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження». Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем було здійснено виселення боржника [PERSON] НВФ «Гортензія» за заявою власника квартири [PERSON] Відповідно до ст. 79 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець вселяє стягувача на підставі рішення суду. Отже, державний виконавець є суб'єктом владних повноважень, який виконує відповідні рішення суду про вселення чи виселення особи. Таким чином, відділи державної виконавчої служби та головне міське управління юстиції, якому підпорядковуються таки відділи, не можуть бути відповідачами за позовами особи про вселення, відповідачем у такому позові є власник житла чи користувачі цього житла, в яке має намір вселитися особа. З огляду на те, що власником квартири [ADDRESS]. Октябрьського в м. Севастополі є [PERSON], суд доходить висновку, що вимога позивача про вселення заявлена до неналежних відповідачів, тому не підлягає задоволенню, враховуючи, що суд роз'яснював право позивача на заміну неналежних відповідачів, однак позивач наполягала на розгляді вимог саме до вказаних виконавчих органів. Крім того, виходячи з приписів ст. 79 ЗУ «Про виконавче провадження», вселення у приміщення проводиться стягувача, а позивачем не надано доказів, що вона є стягувачем за відповідним рішенням суду, що зумовлювало б підставність її вимог про вселення. До того ж, в матеріалах справи відсутні належні докази, що свідчили б про те, що дії ВДВС Балаклавського РУЮ в м. Севастополі щодо виселення [PERSON] НВФ «Гортензія» визнано неправомірними. Також, у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наведено роз'яснення, що при розглядi спорiв про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституцiї гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вiльний вибiр мiсця проживання. Це означає, що наявнiсть чи вiдсутнiсть прописки самi по собi не можуть бути пiдставою для визнання права користування жилим примiщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сiм'ї наймача (власника) примiщення, або ж для вiдмови їй у цьому. Отже, враховуючи наведені роз'яснення, суд доходить висновку, що наявність у позивача лише прописки за вказаною адресою не може бути безумовною підставою для її вселення в квартиру, оскільки вона не є власником такої квартири, відсутні інші правові підстави для користування нею цими приміщеннями (як то договір найму чи сімейні відносини з власником [PERSON]М.), враховуючи також наявність судових рішень про виселення як [PERSON], так і [PERSON] НВФ «Гортензія», керівником якої є позивач. З огляду на вищенаведене, вимога позивача про вселення є необґрунтованою, безпідставною, тому не підлягає задоволенню. У зв'язку із відмовою в задоволенні основної вимоги про вселення, не підлягають задоволенню похідні вимоги про прийняття ухвали про примусове проникнення до вказаної квартири, зобов'язання здійснити заміну всіх вхідних та навісних замків та видати всі ключі від замків. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд залишає судові витрати за позивачем, оскільки в позові відмовлено в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed