Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

13.05.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 01.09.2012 року о 10 годині 45 хвилин по вул. Свердлова в м. Білгород-Дністровському Одеської області, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ» р/н [NUMBER] не надав перевагу у русі автомобілю марки «Daewoo» р/н [NUMBER], яким керував позивач та рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів, в зв'язку з чим автомобіль, яким керував позивач, отримав механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 10.10.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень в дохід держави. Страховою компанією прийнято рішення про визнання випадку страховим та виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 530,24 гривень, а також проведення виплати потерпілому встановленої в договорі франшизи в розмірі 1000 гривень, але відповідач відмовляється відшкодувати позивачу дані збитки. Таким чином, на думку позивача, [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля марки «ВАЗ» р/н [NUMBER], повинен відшкодувати йому витрати, які він понесе для відновлення первинного стану свого автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, тобто витрати на повний ремонт автомобіля у розмірі 1530 гривень 24 копійки. Крім того, протиправними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода яка полягає у душевних стражданнях які він переніс внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON], порушенні звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я позивача. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 1530 гривень 24 копійки у відшкодування майнової шкоди та стягнути 3000 гривень в якості у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок та витрати за надання правової допомоги у розмірі 400 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. 02.08.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, згідно якій він позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов не визнали, просили суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Відповідач пояснив суду, що 01.09.2012 року він, керуючи своїм автомобілем марки «ВАЗ» р/н [NUMBER] рухався по вул. Свердлова в м. Білгород-Дністровському Одеської області. Коли він пересікав перехрестя, виїжджаючи з другорядної на головну вулицю, то перед його автомобілем зупинився автомобіль позивача - марки «Daewoo» р/н [NUMBER]. Як такої дорожньо-транспортної пригоди не було і зіткнення між зазначеними транспортними засобами не відбулось, можливо, був лише дотик. На автомобілі позивача була лише подряпина та пляма фарби, більше ніяких лако-фарбних пошкоджень не було. Про відшкодування майнової шкоди вони не домовлялись і претензій один до одного вони не заявляли. Механічних пошкоджень на автомобілі «Daewoo» не було. Вони викликали співробітників відділу ДАІ. Після приїзду працівників ДАІ [PERSON] сказав йому, щоб він сплатив 500 гривень, однак, у нього з собою було лише 300 гривень. Він запропонував йому 300 гривень, однак, він відмовився і хотів, щоб він сплатив йому саме 500 гривень. Після того, як співробітники ДАІ склали протокол, вони роз'їхались. Не згоден, що майнова шкода складає 1530,24 гривень, оскільки в результаті ДТП лише був незначно пошкоджений бампер автомобіля марки «Daewoo», в зв'язку з чим майнова шкода не може складати 1530 гривень 24 копійки. Вважає, що моральну шкоду в результаті дорожньо-транспортної пригоди він позивачу не заподіяв. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 10.10.2012 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень в дохід держави, який він сплатив. Зазначену постанову суду він не оскаржував. Про дорожньо-транспортну пригоду він ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», в якій застрахований його автомобіль не повідомляв. Йому не відомо, чи відшкодувала його страхова компанія позивачу шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В судове засідання представник третьої особи - ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судового виклику, яке надійшло до суду, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Судом за згодою учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, ухвалено провести розгляд справи за відсутності представника вказаної третьої особи. Суд, заслухав пояснення відповідача та його представника, перевірив матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 10.10.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень в дохід держави. Судом встановлено, що [PERSON] 01.09.2012 року приблизно о 10 годині 45 хвилин в м. Білгород-Дністровському на вул. Свердлова, на нерівнозначному перехресті, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» р/н [NUMBER], при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав дорогу автомобілю марки «Daewoo» р/н [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення із зазначеним автомобілем, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України (а.с. 7). Таким чином, зазначеною постановою суду, встановлено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 01.09.2012 року, сталася з вини [PERSON] Довідкою відділу ДАІ підтверджується, що автомобіль марки «Daewoo» р/н [NUMBER] внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав механічне пошкодження переднього бампер з лівої сторони з потертостями лако-фарбного покриття (а.с. 8). Власником автомобіля марки «Daewoo» р/н [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 05.12.2008 року (а.с. 10). Довіреністю від 18.10.2011р. власник пошкодженого автомобіля «Daewoo» р/н [NUMBER] [PERSON] уповноважив [PERSON] лише експлуатувати та розпоряджатися від його імені належним йому вищезазначеним автомобілем. При цьому власник пошкодженого в результаті винних дій відповідача автомобіля [PERSON] не уповноважував позивача [PERSON] представляти його в інтереси в суді, зокрема, з питань відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження його автомобіля. (а.с. 11-12). Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 23 ЦПК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 30.08.2012 року між [PERSON] та ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7819993, забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ-21093» реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору страхування з 30.08.2012 року до 29.08.2013р. включно. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, згідно полісу АВ/7819993 від 30.08.2012 року складає 50000 гривень, розмір франшизи - 1000 гривень. Як вбачається з повідомлення ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» від 05.03.2013 року, комісією СТДВ «Глобус» по розгляду страхового випадку за наслідками дорожньо-транспортної події, яка мала місце 01.09.2012 року за участю позивача та відповідача, прийнято рішення про визнання її страховим випадком та про виплату потерпілому страхового відшкодування у розмірі 530 гривень 24 копійки (згідно платіжного доручення №1395 від 04.03.2013р.). Також повідомлено про обов'язок страхувальника провести виплату потерпілому встановленої у договорі страхування франшизи у розмірі 1000 гривень (а.с. 6). Отже, страховою компанією відшкодовано позивачу страхове відшкодування у розмірі 530,24 гривні. Ще потерпілому має бути відшкодовано 1000 гривень (а не 1530,24 грн, як зазначає у позові позивач), що відповідає розміру франшизи, встановленої договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеним між [PERSON] та СТДВ «Глобус», але ця шкода має бути відшкодована особі, майну якої заподіяно шкоду, тобто [PERSON] - власнику пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Daewoo» р/н [NUMBER], або уповноваженій ним на отримання цього відшкодування особі. В судовому засіданні встановлено, що майнова шкода була заподіяна майну [PERSON], якому належить автомобіль марки «Daewoo», пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача. Позивач [PERSON] лише керував та володів зазначеним автомобілем на підставі довіреності, якою [PERSON] уповноважив його лише експлуатувати та розпорядитися від його імені вказаним автомобілем. Звертатися до суду з позовом в його інтересах та отримувати від його імені відшкодування у випадку заподіяння шкоди автомобілю, [PERSON] позивача не уповноважував. Крім того, шкода у розмірі 530,24 грн вже відшкодована СТДВ «Глобус», що підтверджується листом вказаної страхової компанії (а.с.6). В зв'язку з зазначеним у задоволені позову [PERSON] в частині стягнення на його користь майнової шкоди у розмірі 1530,24 грн слід відмовити. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що на момент вищевказаної ДТП позивач [PERSON] на законних підставах (на підставі відповідної довіреності) володів та керував автомобілем «Daewoo» р/н [NUMBER]. Внаслідок протиправних дій відповідача, пов'язаних з порушенням ПДР та вчиненням ДТП позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього. Враховуючи факт заподіяння позивачу моральної шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між такими діями та їх наслідками, а також вину відповідача в завданні моральної шкоди, суд вважає за необхідне в рахунок її відшкодування стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію, оскільки позивач володів і користувався автомобілем марки «Daewoo» на законних підставах. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер дій, глибину душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також керується принципами розумності і справедливості, і вважає, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 500 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він пережив внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON] та в зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, та пов'язана з незначним обмеженням його у праві користування наданим йому автомобілем. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що дорожньо-транспортна пригода негативно вплинула на стан його здоров'я, оскільки, позивач [PERSON] не надав суду доказів, які підтверджують, що в результаті ДТП була заподіяна шкода його здоров'ю. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову [PERSON], та на його користь підлягає стягненню з [PERSON] 500 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, тому позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з копій квитанцій позивач сплатив судовий збір по справі у розмірі 229 гривень 40 копійок (а.с. 1), а також 400 гривень за надання правової допомоги (а.с. 15). Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають частковому задоволенню, пропорційно (11,04%) до задоволених позовних вимог, оскільки його позов задоволено частково та понесені витрати підтверджені квитанціями. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 25 гривень 33 копійки та витрати за надання правової допомоги у розмірі 44 гривні 16 копійок.

Outcome: partial