Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, в якому просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період часу з 01.01.2013 року по 30.04.2013 року в сумі 14551,94 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.04.2006 року [PERSON] прийнято на роботу електрослюсарем черговим з ремонту устаткування 4 розряду на дільницю №4 до Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт". Наказом від 03.04.2013 року позивач звільнений із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату працівників. Оскільки, станом на час звільнення відповідачем не було виплачено позивачу нараховану за вказаний вище період часу заробітну плату, у зв'язку з відсутністю у ПАТ "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" грошових коштів, [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також, в заяві позивача зазначено, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач Публічне акціонерне товариство "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визначені неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивачів провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд надходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Начальника управління Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" Рубльова О.В., погодженого Головою ППО "СУППР" Горбач Г.Я. від 12.04.2006 року № 32-0, [PERSON] зарахований на роботу електрослюсарем черговим з ремонту устаткування 4 розряду на дільницю №4, по переводу з СУМіА Комунального підприємства "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" з 12 квітня 2006 року. Відповідно до наказу виконуючого обов'язки голови правління Публічного акціонерного товариства "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" Дутого Р.В. від 03.04.2013 року №33-П, [PERSON] звільнено у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначені вище обставини, підтверджується даними трудової книжки серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Судом також встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати за період часу з 01.01.2013 року по 30.04.2013 року в сумі 14551,94 грн. Вказана обставина підтверджується довідкою за підписом виконуючого обов'язки голови правління та головного бухгалтера ПАТ "Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт" - Дутого Р.В. від 14.08.2013 року №32. Доказів зворотного суду не надано. Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми можуть бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, а, отже, і стягненню з відповідача невиплаченої заробітної плати за період часу з 01.01.2013 року по 30.04.2013 року в сумі 14551,94 грн. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved