overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач 12 листопада 2013 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 08 грудня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1121. Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з грудня 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 грудня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1121. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Встановлено, що з грудня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

16 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явився. Проте, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його присітності (а.с.12). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку (а.с.11). З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] 27.11.13 року звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 22 червня 1991 року Димитрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис №224. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку-[PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинено в серпні 2013 року і з цього часу проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв*язку з різними поглядами на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини та відсутність взаєморозуміння і довіри. В даний час відповідач проживає окремо, має сімейні відносини з іншою жінкою, з якою в майбутньому має намір укласти шлюб. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилась. Письмово просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився. Письмово просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами зареєстровано 22 червня 1991 року Димитрівським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис №224 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено в серпні 2013 року по причині відсутності взаєморозуміння, що привело до втрати почуття любові. Майновий спір відсутній. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 14.09.2002 року вона уклала шлюб з [PERSON] і проживала з ним разом до листопада 2011 року. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося. Вони не підтримують подружніх стосунків, тому за час спільного проживання переконались, що в них не має спільних інтересів, живуть кожен своїм життям, мають різні погляди на побутові питання та сімейне життя, в результаті чого, все це призвело до того, що вони втратили почуття кохання і поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю не має. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей та місце їхнього проживання, вони залишаються мешкати з нею. Просить суд розірвати шлюб. Прізвище після розірвання шлюбу залишити "[PERSON]". Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.09.2002 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 618 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4) та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільне життя у сторін не склалося, фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2011 року. Сторони визначились в тому, що збереження шлюбу неможливе і подальше перебування в шлюбі суперечить їхнім інтересам. Спір щодо поділу спільного сумісного майна набутого під час шлюбу відсутній. Після розірвання шлюбу діти залишаються мешкати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

13.12.2013 року Обласний комунальний заклад „ Нікопольський протитуберкульозний диспансер " (далі ОКЗ „ Нікопольський протитуберкульозний диспансер ") звернувся до суду з заявою, в якій просить зобов'язати [PERSON] з'явитися для стаціонарного лікування в ОКЗ « Нікопольський протитуберкульозний диспансер», виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, та дотримуватись санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм у ОКЗ « Нікопольський протитуберкульозний диспансер». Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] потребує лікування в стаціонарних умовах ОКЗ "Нікопольський протитуберкульозний диспансер", який такий, що хворіє на активну форму туберкульозу легень з діагнозом: РТБ (09.10.2013) обох легень (дисемінований) Дестр (+), МБТ(+), М(+), К(+), кат.2 ког.4(13) . [PERSON] перервав лікування з 07.12.2013 року, що становить загрозу зараження та захворювання на туберкульоз інших осіб. Дана форма захворювання є заразною та небезпечною для оточуючих. Представник заявника у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, згідно заяви просить розглядати справу за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає. За даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, а тому суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 285 ЦПК України, дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності хворого [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 2.3 ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутнім захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що слід зобов'язати [PERSON], з'явитися на госпіталізацію та пройти курс лікування в умовах стаціонару ОКЗ «Нікопольський протитуберкульозний диспансер», виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки медичні огляди та обстеження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вимагає визнати недієздатною свою матір, [PERSON], та встановити над нею опіку. Як зазначила заявник у своїй заяві, її матір [PERSON] постійно проживає разом із нею, але втратила пам?ять через зловживання спиртними напоями, у зв?язку із хворобою не може обслуговувати себе, здійснювати покупки та розрахунки, вона змушена була звертатися за допомогою до лікаря; вважає, що її матір має бути визнана недієздатною, при цьому заявник бажає встановити над нею опіку, у зв?язку з чим звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судове засідання заявник [PERSON] не з?явилася, проте подала заяву, згідно якої просить розглянути справу за своєї відсутності, наполягає на заявлених вимогах. Суд, дослідивши доводи заявника та надані докази, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Так, [PERSON] починаючи з червня 2013 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом "деменція", їй рекомендовано лікування, в теперішній час постійно проживає в м.Вільнянськ разом із заявником, яка доводиться їй донькою та яка її доглядає. Згідно висновків судово-психіатричної експертизи, [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, дисциркуляторна та токсична енцефалопатія); внаслідок цього вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З приводу вимог щодо встановлення опіки вбачається, що заявник є рідною донькою [PERSON], має житло, на момент розгляду справи постійно доглядає її, у зв?язку з чим суд вважає за можливе призначити заявника [PERSON] опікуном [PERSON] Таким чином, наявні передбачені законом підстави для задоволення поданої заяви про визнання [PERSON] нелієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації звернувся до суду з заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] в якій зацікавлена особа Завалівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів в якій просить визнанати громадянку [PERSON], 03 січня1978 року народження, уродженку [INFO], безвісно відсутньою. Заяву мотивовано тим, що з 01 вересня 2007 року в Заваллівській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів навчається малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. За зазначеною адресою не проживає 5 років [PERSON] дитину не провідує, не надає її матеріальну допомогу, не купляє одяг, взуття, інші необхідні речі. З 2001 року [PERSON] до дочки не навідується, не спілкується з нею, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ухвали Гайворонського районного суду від 21 листопада 2012 року [PERSON] оголошено в розшук. З моменту розшуку по теперішній час її місцезнаходження не встановлено. З 2010 року від зазначеної громадянки немає ніяких вістей ні за місцем свого проживання, ні за місцем перебування дитини. Відповідно до інформації Гайворонського РВ УМВС України від 29 листопада 2013 року №27/4860 місце знаходження громадянки [PERSON] не встановлено. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для соціального захисту та захисту прав та інтересів дитини, фактично позбавленої батьківського піклування. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задоволити. Представник зацікавленої особи Завалівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що дійсно давно не бачили [PERSON] [INFO] та на даний час їм невідомо її місце перебування, і достовірно знають що її дитина [PERSON] 2007 року навчається в Заваллівській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів . Даючи оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє ствердження факт тривалої відсутності [PERSON] [INFO] за місцем проживання та відсутність відомостей про її місце перебування. Згідно ст.. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою , якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Встановити іншим, крім судового, шляхом цей факт неможливо, оскільки відносно [PERSON] [INFO] відсутні відомості про її місце перебування. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, а саме дає змогу на соціальний захист та захисту прав та інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка в листопаді 2013 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 13.12.2012 року. Після одруження і ще до цього вони проживали разом в її квартирі. Відповідач на той час працював та отримував пенсію і регрес, однак грошей на ведення спільного домашнього господарства їй не надавав. В липні 2013 року між ними почали виникати суперечки з приводу того, що відповідач придбав будинок та оформив його на свою сестру, хоч обіцяв їй, що придбає будинок для них обох. Внаслідок чого вони з липня 2013 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Так як відповідач не бажає розірвати шлюб через відділ ДРАЦС, просить шлюб між ними розірвати, залишити їй дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з’явилася, представник позивачки подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач до суду не з’явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просить справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.12.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 199030 виданим 13.12.2012 року відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося, на даний час спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, з липня 2013 року разом не проживають. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення відповідно до ст.112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

В листопаді 2013 року ДП «Новатор» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, вказавши що відповідачі проживають і [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.11.2011 року №1252 будинок [ADDRESS] безоплатно передано в комунальну власність територіальної громади міста. З 01.01.2012 року здійсено передачу вказаного будинку з балансу ДП «Новатор» на баланс ЖЕК №3 згідно акту №13 приймання-передачі основних засобів від 30.12.2011 року. Відповідачами своєчасної сплати коштів за отриманні житлово-комунальні послуги не здійснюєься, тому за період з 01.08.2011 року по 31.07.2012 року виникла заборгованість в сумі 907,83 грн., яку позивач просить стягнути. Крім того, просить стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги уточнила, просить стягнути вказану заборгованість з [PERSON], оскільки він являється власником вказаної квартири.. Відповідачі в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, заяв про розгляд справи без їхньої участі не надходило і про причини неявки суд не повідомляли. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.11.2011 року №1252 будинок [ADDRESS] безоплатно передано в комунальну власність територіальної громади міста. З 01.01.2012 року здійснено передачу вказаного будинку з балансу ДП «Новатор» на баланс ЖЕК №3 згідно акту №13 приймання-передачі основних засобів від 30.12.2011 року. Відповідачем своєчасної сплати коштів за отриманні житлово-комунальні послуги не здійснюєься. За період з 01.08.2011 року по 31.07.2012 року виникла заборгованість в сумі 907,83 грн., яку слід стягнути з відповідача. Вказані обставини підтверджуються довідкою про склад сім*ї, особовим рахунком [NUMBER] [PERSON]., копіями витягів з рішень Хмельницької міської ради про встановлення тарифів на послуги, копією ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 11.02.2013 року, копією рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.11.2011 року №1252, копією акту №13 приймання-передачі основних засобів від 30.12.2011 року, наявними в матеріалах справи. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги", споживач зобов*язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Крім того, судовий збір в сумі 229,40 грн. сплачено позивачем і підлягає стягненню з відповідача на його користь, а всього 1137,23 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулося до суду з позовом, в якому посилається на те, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № [NUMBER]). Відповідач не виконує зобов'язання по сплаті вартості електричної енергії. За період з 31.05.2011 року по 30.04.2012 року у відповідача у зв'язку з несплатою наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 630 грн. 90 коп., яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних від простроченої суми у розмірі 25 грн. 20 коп., а також судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача Фоміна Ю.О. у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому суд розглядає справу в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER]). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно рішенню Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2008р. підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за період з 31.05.2011 року по 30.04.2012 року складає 630 грн. 90 коп. Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідачу нараховані 3% річних в сумі 25 грн. 20 коп., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Враховуючи складність справи та тривалість складання рішення у повному обсязі суд постановляє вступну та резолютивну частину рішення. Рішення у повному обсязі буде виготовлено у продовж 5 днів, тобто 31.12.2013 р.

Outcome: partial