Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

Позивач 13.09.2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на період навчання. В своєму позові позивач зазначив, що відповідач являється його батьком, з яким його мати перебувала у шлюбі. На даний момент шлюб між батьками розірвано і відповідач знаходиться на утриманні матері. Позивач з 01.09.2011 року навчається на денному відділенні Миколаївського національного аграрного університету. Оскільки відповідач працює, отримує пенсію і має можливість утримувати позивача як свою дитину, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, на час його навчання. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача зі зменшеними позовними вимогами, а саме: просив зменшити розмір аліментів з ? части до 1/6 частки заробітку відповідача та з проханням слухати справу у його відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача в частині зменшення позовних вимог, а саме: в розмірі 1/6 частки його заробітку і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяви позивача, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач народився 10.09.1993 року, його батьком являється відповідач по справі. Повнолітній позивач проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Позивач з 01.09.2011 року є студентом 3-го курсу денної форми навчання Миколаївського національного аграрного університету. Батько дитини - відповідач по справі зобов'язаний, у відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного Кодексу України, надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка навчається і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців,матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Суд зазначає, що, незважаючи на те, що відповідач працює, отримує пенсію, має постійний стабільний заробіток, але, одночасно, виходячи з засад розумності і справедливості, матеріального і сімейного стану платника аліментів, який має нову сім'ю, в якій утримує дитину і дружину, виходячи з матеріального стану одержувача аліментів, приходить до висновку, що розмір аліментів повинен складати 1/6 частку від заробітку відповідача. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 13 вересня 2013 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved