Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

В лютому 2011 року позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством “МЕГАБАНК” ( відповідно до Закону України “Про акціонерні товариства” найменування юридичної особи Відкрите акціонерне товариство “МЕГАБАНК”- змінено на Публічне акціонерне товариство “МЕГАБАНК”) та [PERSON] було укладено кредитний договір №256П/2006, предметом якого вказано грошові кошти в розмірі 32 000.00 доларів США на придбання автомобіля марки MAN на строк з 14 вересня 2006 року до 13 вересня 2009 року з виплатою 11% річних. В забезпечення виконання зобов’язання за вказаним Кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством “МЕГАБАНК” та [PERSON] було укладено договір застави майна №256П/2006-з від 14 серпня 2006 року, згідно якого [PERSON], забезпечуючи свої зобов’язання за кредитним договором передав у заставу Банку автотранспорт, а саме: автомобіль марки МАN, модель 18.224, номер шасі ( кузова, рами)WMAM39ZZZ1Y078275, тип ТЗ фургон-С, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER]. Ураховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконував взятих на себе зобов’язань щодо своєчасності та строковості погашення кредиту у нього перед банком станом на 01.02.2011 року утворилась заборгованість в сумі 8227,01 дол. США ( в національній валюті – 65334,8 грн.), яка складається з : простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 658,88 дол. США (в національній валюті 5446,92 грн.), нарахованого штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості по процентах – 544,69 грн., та нарахованого штрафу у розмірі 25% від суми заборгованості по кредиту – 16333,70 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача. Крім цього, позивач просив розірвати вищевказаний кредитний договір згідно умов закріплених у ньому у п.3.3.1., а також звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки МАN, модель 18.224, номер шасі (кузова, рами) WMAM39ZZZ1Y078275, тип ТЗ фургон-С, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством “МЕГАБАНК” з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, з наданням ПАТ “МЕГАБАНК” всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; а також просив стягнути позивачем при пред’явленні позову понесені ним судові витрати в сумі 996 грн. Заочним рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 12 квітня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства “МЕГАБАНК” було задоволено у повному обсязі; розірвано договір кредиту №256П/2006, укладений між Відкритим акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] від 14 вересня 2006 року; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором №256П/2006 від 14 вересня 2006 року в сумі 8912,89 дол. США (в національній валюті - 87660,11 грн.), яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 8227,01 дол. США ( в національній валюті – 65334,8 грн.), простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 658,88 дол. США ( в національній валюті 5446,92 грн.), нарахованого штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості по процентах – 544,69 грн., та нарахованого штрафу у розмірі 25% від суми заборгованості по кредиту – 16333,70 грн.; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 256П/2006 від 14 вересня 2006 року в сумі 8912,89 дол. США (в національній валюті - 87660,11 грн.),. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки МАN, модель 18.224, номер шасі ( кузова, рами)WMAM39ZZZ1Y078275, тип ТЗ фургон-С, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER] що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Публічному акціонерному товариству «МЕГАБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» судовий збір в сумі 876 (вісімсот сімдесят шість) гривень 61 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. В липні 2013 року [PERSON] звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення, яка за наслідками її розгляду ухвалою суду від 26.09.2013 року була задоволена, а заочне рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2011 року ухвалене у цивільній справі за №2-145/11 за позовом ПАТ «Мегабанк» до [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на заставне майно було скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. 19.11.2013 року, у відповідності до норм ст..27, 31 ЦПК України, представник позивача надав суду заяву, в якій змінив свої позовні вимоги, відповідно до яких просив суд розірвати укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством „МЕГАБАНК” кредитний договір № 256П/2006 від 14 вересня 2006 року; стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „МЕГАБАНК» особі Вінницького центрального регіонального відділення ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованість за Кредитним договором № 256П/2006 від 14 вересня 2006 року на загальну суму 8912, 89 дол. США, що становить в національній валюті 87660,11 грн., а саме: прострочену заборгованість по основному боргу - 8227,01 дол. США, (в національній валюті - 65334,80 грн.); прострочену заборгованість по відсотках - 658,88 дол. США, (в національній 5446,92 грн.); за нарахованими штрафами у розмірі 10% від суми заборгованості по процентах 544,69 грн.; за нарахованими штрафами у розмірі 25% від суми заборгованості по кредиту 16333, 70 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 876,61 гривня та витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 16.11.2012 року, позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, з урахуванням уточненої заяви щодо розміру стягуваної з відповідача заборгованості. Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з’явились , хоча про день та час розгляду справи по суті були оповіщені в установленому законом порядку, на що вказують наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи за їх відсутності до суду не направили, за таких обставин суд визнає неявку відповідача та його представника неповажними, а тому здійснює розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, що 14 вересня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи Відкрите акціонерне товариство «МЕГАБАНК» змінено на Публічне акціонерне товариство «МЕГАБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір №256П/2006. Предметом вказаного договору зазначено грошові кошти в розмірі 32 000 доларів США на придбання автомобіля марки МАN, на строк з 14.09.2006 року по 13.09. 2009 року зі сплатою 11 % річних, які згідно з п.п 1.1 Кредитного договору, Кредитодавець зобов’язався надати Позичальнику, а останній зобов’язався щомісячно сплачувати платежі, які визначені у Додатку №1 до договору та є його невід’ємною частиною в сумі 889 доларів США, у відповідності з графіком щомісячних платежів. Крім цього, сторонами договору було узгоджено інші істотні умови договору кредиту, а також обумовлено у Розділі 7 кредитного договору відповідальність сторін за неналежне виконання умов укладеного між ними договору. Разом з цим, 14.08.2006 року, в забезпечення виконання зобов’язань за Кредитним договором, між сторонами також був укладений та нотаріально посвідчений договір застави майна №256П/2006-з, згідно якого відповідач передав у заставу позивачеві транспортний засіб - автомобіль марки МАN, модель 18.224, номер шасі (кузова, рами)WMAM39ZZZ1Y078275, тип ТЗ фургон-С, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], який належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ РСА №671218, виданим Липовецьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 14.09.2006 року. Отже, судом встановлено, що відносини, які виникли є цивільно – правовими та регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України 16 січня 2003 року N 435-IV. Так, статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 вказаної статті, передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно п.1.1. Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, яка затверджена Національним банком 01.06.2011 р. за № 174, зазначено, що до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються ПТКС, платіжними терміналами, імпринтерами, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Зібрані у справі докази свідчать про те, що позивачем не додано до матеріалів справи документа, який би підтверджував передачу відповідачеві грошових коштів визначених у кредитному договорі укладеному сторонами 14 вересня 2006 року №256П/2006, за таких обставин слід дійти висновку, що договір позики не був укладений між сторонами спору. Крім цього, судом встановлено що до суду із даним позовом звернувся ПАТ «Мегабанк» в особі Вінницького Центрального регіонального відділення ПАТ «Мегабанк». Можливість створення філій, відділень та представництв юридичними особами передбачена нормами ЦК, Закону України “Про підприємництво” від 7 лютого 1991 р. № 698-ХІІ. Згідно зі ст. 8 Закону України “Про підприємництво”, філії не мають прав юридичної особи. Для здійснення діяльності керівникам філій видається генеральна довіреність, за якою вони вправі укладати угоди від імені юридичної особи, що їх створила, у межах наданих їм повноважень. З аналізу вищевказаних норм слід дійти висновку, що стороною в справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і стягнення здійснюється судом з юридичної особи або на її користь, що не було доведено позивачем. Ураховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини викладені ним у позовній заяві щодо права вимоги Вінницького Центрального регіонального відділення ПАТ «Мегабанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на його користь та факт укладення кредитного договору між сторонами спору. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст..88 ЦПК України, а тому в разі відмови в задоволенні позовних вимог, відносить їх на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved