Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось через постійні сварки, з серпня 2013 року вони не проживають разом, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Спільно прийняли рішення про розірвання шлюбу, збереження їхньої сім'ї та подальше спільне проживання є неможливим. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. В зв'язку з цим просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, та на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя не склалось, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, з серпня 2013 року сторони разом не проживають, спроби відновити сімейні стосунки не принесли бажаного результату, тому на думку суду подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є батьком дитини, що підтверджено свідоцтвом про її народження, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення аліментів в частковому відношенні до заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач в даний час займається доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Тому задоволенню підлягає також вимога про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved