Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 9069 грн. 89 коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в сумі 95 грн. 47 коп., посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем договір на надання послуг централізованого опалення не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідача надавалась належним чином, відповідач офіційно не був відключений від централізованого опалення, отже відповідач повинен сплачувати прийняті послуги згідно Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених КМ України від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила). Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил встановлено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Крім цього, у листопаді 2009 року відповідач самовільно відключив свою квартиру від мереж централізованого опалення та припинив проведення оплати за спожиті послуги, в результаті чого за ним станом на 01.06.2013 року рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 9069, 89 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення в розмірі 95,47 грн. В судовому засіданні представник КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» підтримав позов, просив його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що у листопаді 2009 року [PERSON] самовільно відключив свою квартиру від мереж централізованого опалення, нагрівальні прилади системи централізованого теплопостачання були демонтовані. Факт відключення та призупинення оплати за теплопостачання, підтверджується відповіддю КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» № К - 499 від 04.11.2009 року. Крім цього зазначає, що між відповідачем та КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» договір на надання послуг централізованого опалення не укладався. Також вказує, що позивачем грубо порушуються норми ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» нав'язує відповідачу та змушує оплачувати послуги, яких [PERSON] не потребує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що договір на надання послуг централізованого опалення між сторонами не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідача надавалась належним чином, заяви про відключення від централізованого опалення не поступало, особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім'я [PERSON], таким чином [PERSON] знаходяться у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». Крім, цього згідно статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. У відповідності п.18 Правил надання послуг по централізованому опаленню наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених КМ України від 21.07.2005 року № 630 плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що слідує за розрахунковим. Відповідач в порушення п.18 Правил своєчасно не призводив оплату теплопостачання, в результаті чого за ним виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2013 року склала за послуги з централізованого опалення в розмірі 9069 грн. 89 коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж у розмірі 95 грн. 47 коп., яка до теперішнього часу не сплачена. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У відповідності до рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 25.11.2004 року з 01.12.2004 затверджено тариф на обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» в розмірі 0,043 гривні в т.ч. ПДВ за 1 м.2 загальної площі квартир. Тарифи на теплову енергію для населення встановлені рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради від 15.12.2008 р. № 1695 та рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 06.01.2011 р. № 1. Вищезазначені рішення не скасовані та є діючими. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відключення жилих приміщень від централізованого опалення проводиться до Порядку, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництв, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Дозвіл на відключення споживача від користування послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання надається органами місцевого самоврядування. Тобто відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника жилого будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг або наймача квартири. Після закінчення робіт складається акт про відключення, який подається відповідній комісії для затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно пп 2.6 та 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення, встановлено, що по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Отже, відповідач до моменту надання відповідного акту затвердженого міжвідомчою комісією, згідно діючого законодавства України, вважається споживачем послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж опалення. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що [PERSON] у листопаді 2009 року самовільно відключив свою квартиру від мереж централізованого опалення, до міжвідомчої комісії з розгляду питань по відключенню від мереж централізованого теплопостачання і забезпечення гарячою водою не звертався. При цьому, суд зазначає, що відповідь КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» № К - 499 від 04.11.2009 року не є належним документом, що дозволяє відключення квартири від мереж централізованого опалення. Таким чином, [PERSON] не виконані вимоги вищезазначеного порядку відключення, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року, з огляду на що, суд прийшов до висновку, що неможливо визнати обґрунтованим самовільне відключення та припинення оплати за централізоване опалення. Вищезазначена позиція суду співпадає з позицією викладеною в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 07.02.2011 року (справа № 22ц- 28/11, головуючий - Варикаша О.Д.) та в ухвалі Верховного Суду України від 17.03.2010 року (справа № 6-24152св09, головуючий - Гнатенко А.В.). В судовому засіданні відповідач не заявляв клопотання про застосування строку позовної давності, тому виходячи із положень ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд не застосовував позовну давність. За таких обставин, суд вважає, що позов комунального підприємства «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» про стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 9069 грн. 89 коп., за обслуговування внутрішньобудинкових мереж у сумі 95 грн. 47 коп. та витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved