overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

17 червня 2013 року до суду звернувся позивач ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" з позовом до відповідача в якому ставить питання про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, трьох відсотків річних та судових витрат. На доведеність позову вказав, що відповідач є споживачем електричної енергії, на нього відкрито особовий рахунок [NUMBER] і повинен своєчасно здійснювати плату за спожиту електричну енергію. Оплату за надані послуги відповідач вносить несвоєчасно, через що за період з 22.04.2004 року по 08.01.2013 року у нього утворилась заборгованість в сумі 267грн.52 коп. На адресу відповідача позивачем було надіслано повідомлення щодо наявності боргу, але вимога відповідачем проігнорована і борг не сплачений. Відповідачу також були нараховані три відсотки річних у сумі 0,18 грн. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі, а саме: випискою сплати та розходу (а.с.6), розрахунком процентів (а.с.5). Таким чином з відповідача підлягають стягненню заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 267грн.52 коп., три відсотки річних від простроченої суми 0,18 грн. та витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

17 червня 2013 року до суду звернувся позивач ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" з позовом до відповідача в якому ставить питання про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, трьох відсотків річних та судових витрат. На доведеність позову вказав, що відповідач є споживачем електричної енергії, на нього відкрито особовий рахунок [NUMBER] і повинен своєчасно здійснювати плату за спожиту електричну енергію. Оплату за надані послуги відповідач вносить несвоєчасно, через що за період з 16.12.2005 року по 19.12.2012 року у нього утворилась заборгованість в сумі1763грн.02 коп. На адресу відповідача позивачем було надіслано повідомлення щодо наявності боргу, але вимога відповідачем проігнорована і борг не сплачений. Відповідачу також були нараховані три відсотки річних у сумі 1,01 грн. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі, а саме: випискою сплати та розходу (а.с.6), розрахунком процентів (а.с.5). Таким чином з відповідача підлягають стягненню заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1763грн.02 коп., три відсотки річних від простроченої суми 1,01 грн. та витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] 11.10.13 року звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що 05.04.2003 року було зареєстровано з відповідачкою шлюб Відділом реєстраці актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська. 26.04.2005 року народилася дитина-син [PERSON]. Спільне життя не склалось у зв*язку з тим, що не зійшлися характерами. Шлюбні відносини припинено. У зв*язку з внутрішнім переконанням та фактичними обставинами, вважає неможливим продовжувати шлюбні відносини з відповідачкою. На підставі викладеного просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця. В судове засдання позивач [PERSON] не з*явився. Письмово просив розглядати справу у йоговідсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась. Письмово просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами зареєстровано 05.04.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №224 /а.с.3/. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні /а.с.3/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка [PERSON] не заперечує щодо стягнення з неї на користь [PERSON] аліментів на утримання сина-[PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] 14.10.13 року звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] з червня 2001 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON] Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на сина надає не регулярно і в недостатньому розмірі, тому змушена звернутися з позовом до суду. Інших стягнень із заробітку відповідача [PERSON] не проводиться. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку /доходу/ але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо стягнення аліментів на ктримання сина. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає. що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з червня 2001 року по листопад 2011 року знаходились у фактичних шлюбних відносинах. Мають спільну дитину-сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Дитина проживає разом з матір*ю та знаходиться на її утриманні /а.с.6/. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не в достатньому розмірі. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] 16.10.13 року звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 24.01.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №20. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] припинено в квітні 2013 року, спільне господарство не ведеться. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому вимушена звернутись до суду з позовом. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку /доходу/ але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилась. Письмово просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами зареєстровано 24.01.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №20. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В квітні 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 03 вересня 2005 року. За час шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені в 2009 році. Зазначає, що відповідач матеріально дітей не утримує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не з'явилася. До суду надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. За місцем реєстрації направлено повістки-виклики. До суду надійшли поштові повідомлення про отримання відповідачем копії позовної заяви з додатками та повісток-викликів. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу розглянуто за відсутності відповідача заочно. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 вересня 2005 року. На час розгляду справи шлюб не розірвано. За час шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] (актовий запис від 12.04.04 р. № 13) та [PERSON] [INFO] (актовий запис від 28.05.08 р. № 68). Діти проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою вуличного комітету № 19 від 03 вересня 2013 року. Враховуючи викладене, матеріальне становище позивача та дітей, матеріальне становище відповідача, суд вважає доцільним встановити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку батька дітей щомісяця, починаючи з дати звернення з позовом до суду - 18.09.13 року - до повноліття дітей. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

В жовтні 2013 року заявник звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 18.01.2008 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований в Андижанському міському відділі РАЦС, актовий запис № 113. Дітей від шлюбу не має. В серпні 2008 року разом з чоловіком вони приїхали до України, в м.Дзержинськ, де мешкали її родичі. В липні 2009 року вони обидва отримали посвідку на постійне проживання в Україні. 14 липня 2009 року вона з чоловіком були зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS]. На праві власності їй належить вище зазначена квартира, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16 липня 2009 року, засвідченого нотаріусом. В квартирі разом з чоловіком вони проживали до 29 березня 2011 року, після чого, [PERSON] пішов з сім'ї та виїхав за межі м.Дзержинська у невідомому напрямку. Ніякого майна [PERSON] в квартирі не має, але він залишається в ній зареєстрованим. Вона бажає розірвати шлюб з [PERSON], тому як їх сім'я давно розпалась, але розірвання шлюбу можливе у відділі РАЦС лише у випадку визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Також вона має намір оформити субсидію на комунальні послуги за квартиру, але доки в квартирі зареєстрований її чоловік це не можливо. Більш ніж два роки ніяких відомостей про місце знаходження її чоловіка не має. Тому вона звернулася до суду про визнання чоловіка безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Головного Управління міграційної служби України в Донецькій області у судове засідання не зявився з невідомих причин, про день та час слухання справи був належно повідомлений. Вислухавши заявника, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами справи, а саме: актами вуличого комітету (а.с.14-15, 27). Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. На підставі цього [PERSON], [INFO] цілком можливо вважати безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

01 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, де просить встановити факт приналежності правовстановлюючих документів. Заявник вказує на те, що вона 23.11.1952 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Дзержинському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №487. [INFO] помер її чоловік. 08.10.2013 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області для підготування документів з метою оформлення пенсії у разі втрати годувальника. Згідно відповіді УПФУ в м.Дзержинську № 7763/03 від 18.10.2013 року у призначенні пенсії за померлого годувальника їй було відмовлено. Причиною відмови є наступне: згідно наданого до відділу з призначення пенсій свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті, свідоцтва про шлюб, довідки про спільне проживання на момент смерті, прізвище, ім'я, по-батькові годувальника «[PERSON]» у документах про стаж та заробітну плату надані на прізвище, ім'я, по-батькові «[PERSON]». Трудова книжка [PERSON] не може бути прийнята до обліку у зв'язку з виправленням у написанні прізвища та по-батькові власника трудової книжки. Їй було рекомендовано встановити факт, що документи про стаж та заробітну плату видані на прізвище «[PERSON]» дійсно належать її чоловіку [PERSON]. Раніше вона та її чоловік не звертали уваги та не придавали значення, що у написанні прізвища та по-батькові в трудовій книжці її чоловіка є виправлення. Таким чином, на сьогоднішній день, вказані виправлення у написанні прізвища та по-батькові в трудовій книжці її чоловіка перешкоджають їй у призначенні пенсії у разі втрати годувальника. Тому просить суд встановити той факт, що трудова книжка від 21.12.1951 року належить [PERSON], [INFO], а також документи про стаж та заробітну плату надані на ім'я [PERSON] належать [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала. Представник Управління пенсійного фонду України в м. Дзержинську в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Представник ДП «Дзержинськвугілля» ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Дослідив матеріали справи, а саме, копію свідоцтва про народження [PERSON], копію свідоцтва про одруження, копію трудової книжки від 21.12.1957 року з якої вбачається, що в графах прізвище та по-батькові зроблені виправлення, копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5-9). Тому виходячи з вище наведеного суд вважає, що слід вимоги задовольнити і встановити факт, що трудова книжка від 21.12.1951 року належить [PERSON], [INFO], а також документи про стаж та заробітну плату надані на ім'я [PERSON] належать [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

17.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованим 07 травня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, актовий запис №115. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна не виникає. Позивач до судового засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав. Відповідач до судового засідання не прибула, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідив наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 травня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, актовий запис №115 (а.с.5). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після державної реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. Перевіркою 04.05.2011 р. було установлено, що відповідач [PERSON], з метою зменшення оплати за фактично спожиту електроенергію, порушила п.9,42 "Правил користування електроенергією для населення" шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику: накид електричної проводки з точкою підключення в між етажному РЩ 0,4 кВ житлового будинку №20, минувши прилад обліку, що є розкраданням електричної енергії. За даним фактом був складений акт № 801621, на підставі якого позивачем зроблений розрахунок розміру збитків з 20.12.2010 р. по 04.05.2011 р. (день виявлення порушення), сума яких складає 1312,81 грн. Крім того, перевіркою 10.10.2012 р. було установлено, що відповідач [PERSON], з метою зменшення оплати за фактично спожиту електроенергію, порушила п.9,42 "Правил користування електроенергією для населення" шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику: накид електричної проводки з точкою підключення в між етажному РЩ 0,4 кВ житлового будинку №20, минувши прилад обліку, що є розкраданням електричної енергії. За даним фактом був складений акт № 814681, на підставі якого позивачем зроблений розрахунок розміру збитків з 09.08.2011 р. по 10.10.2012 р. (день виявлення порушення), сума яких складає 3799,26 грн. Від уплати цих сум відповідачка ухиляється. Тому позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з відповідачки [PERSON] суму збитків всього у розмірі 5112,07 грн. та понесені ним судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але залишила заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але залишила заяву, в якій позов визнала у повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутності. Суд, перевіривши матеріали, які додані до справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у судовому засіданні, тому що розмір збитків за відповідачкою підтверджується: -копіями актів (а.с. 4,6); -розрахунками розміру збитків за актами порушення правил користування електроенергією в побуті (а.с. 5,7); -платіжним дорученням про сплату позивачем судових витрат (а.с. 1). Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, то, згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, він має бути стягнутий з відповідача. Таким чином суд вважає, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає борг в сумі 5112,07 грн. та судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки їх сімейне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння, подальше його збереження не можливе. В судовому засіданні позивач відсутній, в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] відсутня, від неї надійшла заява відповідно до якої вона просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 2002 року. Від подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Створити міцну сім'ю не вдалося, оскільки у них виявились зовсім суперечливі погляди на подружнє життя та обов'язки подружжя, відповідальність за долю сім'ї. Шлюбні стосунки вони припинили. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, суперечать інтересам сторін, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved