Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

у липні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому просила постановити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з його аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].16 листопада 2004 року шлюб між ними було розірвано. Причиною розлучення стало те, що відповідач влаштовував сварки та наносив позивачці тілесні ушкодження на очах у дітей. Вихованням та утриманням синів не займався, жорстоко ставився до них, застосовував неприпустимі методи виховання шляхом побиття синів кулаками за будь-яку провину. В результаті цього діти тривалий час після розлучення відчували страх при згадуванні батькового імені. З 2009 року відповідач взагалі перестав спілкуватися з дітьми, ніякої матеріальної допомоги не надає, їх життям не цікавиться. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей просила залишити без розгляду. Прокурор прокуратури Вишгородського району Київської області в судовому засіданні не заперечувала проти заявлених вимог, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відносно його синів відповідає інтересам дітей. Відповідач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду електронне повідомлення в якому позов визнав частково, заперечував проти стягнення з нього аліментів та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 3 лютого 1998 року народження, серії [NUMBER], актовий запис за № 8. [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 6 вересня 2001 року народження, серії [NUMBER], актовий запис за № 366 (а.с.6). Відповідно до свідоцтв про народження батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 2004 року було розірвано (а.с.10). Згідно довідки виданої Гаврилівською сільською радою від 26 квітня 2013 року № 250 [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до довідки виданої ТОВ «Перший український експертний центр» від 29 квітня 2013 року № 284 [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до висновку від 13 грудня 2013 року за № 102/05/43-9512 Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його синів [PERSON] та [PERSON] (а.с.64-65). В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх синів [PERSON] та [PERSON], не приділяє уваги своїм дітям, не займається їх вихованням. Діти проживають з позивачем, яка утримує їх та займається їх вихованням. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Відповідно статті 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав, наряду з іншими, є: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами. Як вбачається із пояснень позивачки та встановлено судом відповідач не виконує покладених на нього законом обов'язку щодо виховання та утримання дітей. В даний час відповідач вихованням дітей та її матеріальним утриманням не займається, не цікавиться їх життям, не дбає про їх фізичний та психічний розвиток, байдуже ставиться до їх проблем. Відповідно до пункту 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує своїх обов'язків по вихованню дітей. Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved