Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивачка, [PERSON], подала до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Обґрунтовує тим, що з квітня 2013 р. шлюбні відносини з відповідачем фактично припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, донька проживає з нею. З березня 2013 р. відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, проте інших утриманців не має, аліментів нікому не платить, працює в ТОВ «Лейтц Інструменти України», має зарплатню в розмірі 6000 грн. на місяць. Доньку утримує самостійно, щомісячно витрачає приблизно 1500 грн.: оплачує відвідування дитячого садка, уроків гімнастики, придбаває одяг і продукти харчування. Дівчинка перебуває під наглядом лікарів з приводу - «хронічного пієлонефриту» та «дискінезії жовчовивідних шляхів», що зумовлює необхідність особливого харчування. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, справу розглянути за її відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав, у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 зазначеної статті передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд установив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2008 р., мають спільну малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини сторін не склалися, вони проживають окремо, малолітня донька проживає з матір»ю, на утримання якої з березня 2013 р. відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка утримує її самостійно, матеріально потребує. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має, аліментів нікому не платить, працює в ТОВ «Лейтц Інструменти України», має зарплатню в розмірі 6000 грн. на місяць. У відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд ураховує матеріальне становище малолітньої дитини сторін, яка утримуються виключно позивачкою, та відповідача, який працює, інших утриманців не має, аліментів нікому не платить, за матеріальним становищем спроможний забезпечувати їй матеріальне утримання, та вважає доцільним присудити аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню. У порядку ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 214 грн.40 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: approved