Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те що 30 червня 2004 року у виконкомі Краногорівської міської ради Мар»їнського району Донецької області зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 27. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, яке виявлялось на протязі спільного життя. Спільне господарство не ведеться, кожен з них має свій особистий бюджет, свої інтереси. В майбутньому спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка до суду не з»явилась, надіслала заяву в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач до судового засідання також не з»явився, надіслав на адресу суду заяву в якій вказав, що з позовними вимогами позивача згоден, просить справу розглянути у його відсутність. Враховуючи клопотання сторін, суд вважає можливим розглянути справу і постановити рішення без особистої участі сторін у справі. Суд вважає, що маються законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до змісту позовної заяви, основна причина розпаду сім'ї це відсутнє взаєморозуміння, несумісність характерів, небажання сторін йти на компроміс. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. [PERSON] скористалась даним правом та звернулась до суду з таким позовом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач надав на це згоду. Приймаючи до уваги, що сторонами виявлено небажання бути присутніми у судовому засіданні та наявність згоди відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що мається відсутність згоди сторін на примирення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, які викладені в позовній заяві, було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 110 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] побажала залишити прізвище, яке вона придбала в шлюбі з відповідачем. Згідно ч.1 3 ст. 115 СК України розірвання шлюбу, здійснене в порядку, передбаченому статтями 106 і 107 цього Кодексу, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що спільна неповнолітня дитина за згодою відповідача проживатиме разом з матір»ю, тобто позивачкою у справі. На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved