Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказує, що 28.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] (позичальник) і [PERSON] (поручитель) укладено договір «Автопакет» № 15/АП/2008/24-840. 26.02.2010 року була укладена додаткова угода № 1 до договору «Автопакет» № 15/АП/2008/24-840 від 28.03.2008 року, відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 12 380,00 дол. США з терміном користування кредитом по 28.03.2015 року., зі сплатою 12,80% річних за користування кредитом. ПАТ «КБ «Надра» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник в порушення норм закону та умов кредитного договору зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка станом на 31.07.2013 рік становить 10 809,21 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 7.99 грн. за один долар США і складає 86 398,01 грн. 13.08.2013 року у звязку з виникненням заборгованості за кредитним договором позивач направляв досудові вимоги позичальнику і поручителю з проханням погасити кредитну заборгованість, проте по даний час кредитна заборгованість не погашена, тому звертається з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача за дорученням Кошельник І.В. не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилась без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про що свідчить поштові повідомлення з викликом до суду на 01.10.2013 року та 02.12.2013 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення по таких підставах. Так, судом достовірно встановлено, що 28.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] (позичальник) і [PERSON] (поручитель) укладено договір «Автопакет» № 15/АП/2008/24-840. 26.02.2010 року була укладена додаткова угода № 1 до договору «Автопакет» № 15/АП/2008/24-840 від 28.03.2008 року, відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 12 380,00 дол. США з терміном користування кредитом по 28.03.2015 року., зі сплатою 12,80% річних за користування кредитом. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. ПАТ «КБ «Надра» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник в порушення норм закону та умов кредитного договору зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка станом на 31.07.2013 рік становить 10 809,21 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 7.99 грн. за один долар США і складає 86 398,01 грн. 13.08.2013 року у звязку з виникненням заборгованості за кредитним договором позивач направляв досудові вимоги позичальнику і поручителю з проханням погасити кредитну заборгованість, проте по даний час кредитна заборгованість не погашена. Відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з суми судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved