Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на його користь страхове відшкодування в сумі 55114,34 грн., а також витрати на оплату експерта в розмірі 675,36 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. В обґрунтування свої вимог [PERSON] зазначав, що між ним та ВАТ «УСК «Гарант Авто» (Дженералі гарант) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Honda Accord, д.н. [NUMBER] (КАСКО), страхове покриття за договором надається на період з 21.12.2010 по 20.12.2011, про що виданий поліс страхування №19G0374228 від 16.12.2010. Страхова премія сплачена на користь відповідача в розмірі 6% від страхової суми в розмірі 10603,20 грн. за квитанцією №6073 від 16.12.2010, до укладання договору, про що є відмітка у полісі страхування. 21.07.2011 у м. Харкові по вул. Мироносицькій,93, в районі будинку проживання позивача, сталося ДТП, а саме невідомим способом застрахований автомобіль Honda Accord, був пошкоджений у відсутність позивача. Автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень. Згідно висновку спеціаліста-товарознавця ХНДІСЕ ім. Бокаріуса розмір матеріальної шкоди склав 55114,37 грн. При цьому позивач поніс витрати з оплати висновку експерта в розмірі 675,38 грн. Згідно листа №481\\11-8 від 25.11.2011 позивачеві було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі висновку експерта ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» [PERSON], який зроблено по фотографії автомобіля Honda Accord, з підстав надання страховій компаній неправдивих відомостей про ДТП, оскільки експерт вбачав інший механізм утворення пошкоджень. Вважав, що відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною, тобто вбачається порушення обовязку страхової компанії за договором страхування. [PERSON] також вказує, що поведінка працівників страхової компанії, її відмова у виплаті страхового відшкодування з надуманих підстав призвела його до душевних страждань. З вини страхової компанії він вимушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, тому він оцінює моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судому засіданні позов підтримала повністю та пояснила суду, що дійсно автомобіль [NUMBER], було застраховано за програмою страхування КАСКО, про що виданий поліс страхування №19G0374228 від 16.12.2010, а підстави вважати відомості, надані [PERSON] страховій компанії, свідомо неправдивими відсутні, оскільки обставини підтверджуються документами, складеними працівниками ДАІ довідка про ДТП, схема ДТП, тощо. Просила позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» [PERSON] заперечував проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачеві [PERSON] на праві власності належить автомобіль [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № САА №234302 від 17.12.2009. Між [PERSON] ВАТ «УСК «Гарант-Авто», правонаступником якого є ПАТ «УСК «Гарант-Авто» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Honda Accord, д.н. [NUMBER], про що виданий поліс страхування №19G0374228 від 16.12.2010, строк дії поліса з 21.10.2010 по 20.12.2011, страхова сума 176720 грн.; якщо ДТП скоєно невстановленою особою безумовна франшиза 1%. 21.07.2011 о 00.20 на вул. Мироносицькій в м. Харкові в районі перехрестя з вул. О.Гончара сталася дорожня-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль [NUMBER], отримав механічні ушкодження, що підтверджується довідкою відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Харкова та АТІ та довідкою №4663 від 25.07.2011. 22.07.2011 [PERSON] звернувся до ВАТ «УСК «Гарант Авто» з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, в якій вказав, що припаркований автомобіль було пошкоджено невстановленим ТЗ, який покинув місце пригоди. 25.11.2011 страховиком було складено страховий акт № 125863/1026695, в якому зазначено, що підставою відмови у виплаті страхового відшкодування є недотримання п.13.1.3. Правил добровільного страхування наземного транспорту №119, розмір збитку не розраховувався, подія не є страховим випадком. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що страховиком з власної ініціативи було замовлено висновок незалежного експерта, оскільки були підстави сумніватись у достовірності відомостей, наданих страхувальником. Оскільки за висновком незалежного експерта ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» [PERSON], №00009\\1 від 17.10.2011 було встановлено, що автомобіль [NUMBER], під час ДТП знаходився у русі, у виплаті страхового відшкодування було правомірно відмовлено. Про вказане рішення [PERSON] було повідомлено листом №481\\11-8 від 25.11.2011. За клопотанням представника позивача судом було призначено судову автотехнічну експертизу; згідно з висновком № 2119 від 01.06.2013 судової транспортно-трасологічної експертизи ХНДІСЕ ім..Бокаріуса, вирішити однозначно питання про те, чи можливо по фотознімкам встановити механізм утворення пошкоджень на транспортних засобах, неможливо. Висновки даного експертного дослідження не підтверджують висновків автотехнічного транспортно-трасологічного дослідження №00009\\1 від 17.10.2011, виконаного експертом ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» [PERSON], в частині того, що в момент утворення пошкоджень автомобіль рухався. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON], який складав висновок судової транспортно-трасологічної експертизи № 2119 від 01.06.2013 підтвердив, що неможливо зробити однозначний висновок щодо того, рухався чи ні транспортний засіб на момент отримання механічних пошкоджень, по фотографіям, що містяться в матеріалах справи. Згідно із ст.526 ЦК зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Згідно із ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст.9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Частиною 1 ст. 991 ЦК України та п.13.1.3. Правил добровільного страхування наземного транспорту №119 передбачені підставі, на підставі яких страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, в тому числі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. П.9.1.6. Правил добровільного страхування наземного транспорту №119 передбачає, що у разі настання страхового випадку страхувальник зобовязаний надати страховику документи, що підтверджують страховий випадок. У п.10.3. Правил добровільного страхування наземного транспорту №119 зазначено, якими документами повинний підтверджуватись страховий випадок. Позивач [PERSON] надав відповідачеві документи, передбачені п.10.3. вказаних правил, що не заперечується представником ПАТ «УСК «Гарант-Авто». П.13.1.8. Правил добровільного страхування наземного транспорту №119 передбачає, що страховик має право відмовити у сплаті страхового відшкодування , якщо аварійним сертифікатом незалежного аварійного комісара підтверджено надання страхувальником завідомо неправдивих відомості про обставини настання страхового випадку. В ході судового розгляду висновки страховика про надання страхувальником [PERSON] завідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, свого підтвердження не знайшли. Інших фактів порушення страхувальником [PERSON] договору страхування або Правил добровільного страхування наземного транспорту №119, в судовому засіданні не встановлено. Аварійний сертифікат незалежного аварійного комісара в матеріалах справи відсутній. Згідно даних експертного автотоварознавчого дослідження №10289 від 07.12.2011 сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], складає 55114,37 грн. Відповідачем вказаний висновок збитків не спростовано, розрахунок відшкодування збитків за страховим актом не складався. Водночас суд задовольняє в цій частині позовні вимоги частково, оскільки договором страхування передбачено застосування безумовної франшизи 1% у разі, якщо ДТП скоєно невстановленою особою. Також сума матеріальної шкоди має бути зменшена на суму 3807,93 грн., що є втратою товарної вартості, відшкодування якої не передбачено страховим полісом. Відшкодуванню підлягають і витрати на проведення експертного дослідження № 10289 від 07.12.2011 в розмірі 675,36 грн., понесені [PERSON] до подачі позову до суду, а також вартість судової транспортно-трасологічної експертизи № 2119 від 01.06.2013 в розмірі 2142,00 грн. Що стосується позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, вони не підлягають задоволенню, оскільки існують договірні відносини, які врегульовані спеціальним законом ЗУ «Про страхування» та нормами ст.. 625, 992 ЦК України, що не передбачають такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди, як не передбачає такої відповідальності і укладений між сторонами договір страхування. Також позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., на підтвердження чого надано копію договору про надання юридичних послуг № 1/0310 від 03.10.2011, однак відсутній акт виконаних робіт, передбачений п. 4.2 даного договору. Представник позивача [PERSON] [PERSON] брала участь у судових засіданнях на підставі нотаріально посвідченої довіреності, а тому підстави для відшкодування витрат на правову допомогу відсутні. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником відповідача [PERSON] «УСК «Гарант-Авто» суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень щодо дотримання ПАТ «УСК «Гарант Авто» умов договору добровільного страхування транспортного засобу та Правил добровільного страхування наземного транспорту №119. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial