Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У листопаді 2013 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] і [PERSON] це одна й та сама особа. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи: Ленінського районного сектору у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області в судове засідання не з»явився, але належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Полтавського міськвиконкому від 01 квітня 1993 року квартира [ADDRESS] належить за правом приватної, спільної власності [PERSON] та членам її сім»ї [PERSON]. Як зазначив в своїй заяві та в судовому засіданні заявник, коли він звернувся до Ленінського РС у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області для реєстрації місця проживання на підставі свідоцтва про право власності на житло №3510, йому було відмовлено у реєстрації у зв»яку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло його ім»я було помилково записано як [PERSON], що не відповідає нормам української мови, тоді як в паспорті громадянина України, усіх інших документах, його ім»я вказано як [PERSON], це дало підстави працівнику Ленінського РС у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області, стверджувати, що [PERSON] і [PERSON] це дві різні особи. Відповідно до письмових пояснень на свідчення заявленого [PERSON] свідка свідок [PERSON] , у зв»язку з тим, що має проблеми з опорно-руховим апаратом, а саме захворювання на ДЦП, що підтверджується довідкою МСЕК, дав пояснення, що [PERSON] і [PERSON] є однією й тією самою особою і проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Постанови Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно до ч. 1, 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої,що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови В СУ N 5 від 31.03.95). За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту На підставі викладеного,

Outcome: approved