Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

13.11.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому прохала стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 47708 грн. 08 коп., стягнути половину вартості витрат на лікування дитини [PERSON] в сумі 229, 03 грн., та понесені судові витрати. В ході судового розгляду позовні вимоги змінила. Від вимоги про стягнення половини вартості лікування доньки відмовилась, зменшила розмір неустойки: прохала стягнути на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 21015 грн. 97 коп. та судові витрати. Вимоги мотивувала тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання спільної доньки [PERSON], [INFO], згідно виконавчого листа № 2-575/2011 від 08 червня 2011 року, виданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області, в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), які повинен сплачувати, починаючи з 13.05.2011 року і до повноліття дитини. Внаслідок цього, за період з 13.05.2011 року по 31 серпня 2012 року (включно) з його вини утворилася заборгованість в сумі 21015 гривень 97 копійок. За викладених обставин, відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу у її відсутності, вказала, що позов підтримує, на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача згодна. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв, письмового заперечення на позов не направив. Представник ІІІ особи - ВДВС Глобинського РУЮ в судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслав. Направив заяву про розгляд справи у його відсутності. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 1 листопада 2008 року. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 червня 2011 року та виданого виконавчого листа № 2-575/2012 року, з [PERSON], [INFO], уродженця с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 13.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів підлягало негайному виконанню. Загальна заборгованість по аліментах за період з 13.05.2011 року по 31 серпня 2012 року (включно) складає 21015, 97 грн., що підтверджено розрахунком від 20.08.2013 року, проведеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того скільки днів прострочено до сплати платежу за конкретний місяць. При обрахуванні недоїмки (пені) недопустимо суму заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці додавати до наступної, оскільки термін сплати платежу за конкретний місяць минає в останній день цього місяця, а тому термін прострочення слід визначати для кожного встановленого місячного платежу окремо. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім»ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. За ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов»язання. Виходячи зі змісту названої статті, вина платника аліментів у виникненні заборгованості презюмується, а отже, саме на відповідача покладається обов'язок доводити свою невинуватість у виникненні аліментної заборгованості. Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз»яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач наданням довідок, розрахунку з ВДВС Глобинського РУЮ, довела, що відповідач з 13 травня 2011 року, ухиляється від сплати аліментів на дитину, і як наслідок, станом на 20.08.2013 року має заборгованість в сумі 21015,97 грн. Відповідач [PERSON] не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність його вини у виникненні заборгованості по аліментах та про існування незалежних від нього причин, за яких вона утворилася . Встановивши факт заборгованості по аліментах, доведеність вини [PERSON] у її виникненні, суд прийшов до висновку про наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. З цих підстав позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved