Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

21 серпня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, посилаючись на те,що позивач та відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON],[INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.Відповідач проживає окремо від дитини .На утримання дочки відповідач не надає матеріальної допомоги. На сьогодні позивач не працює , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років.Відповідач працює та може сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач працює , отримує заробітну плату у розмірі 7000 грн., має можливість матеріально утримувати позивача та дитину. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу),але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину , починаючи з дня подачі до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000 грн. кожного місяця до виповнення дочці [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши,що він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] ,[INFO], аліменти за рішенням суду у розмірі ? частини всіх видів заробітку. Стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/3 частини доходу та на утримання позивача у розмірі 2000 грн. поставить його у дуже скрутне становище , йому практично не залишиться коштів на проживання.Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з»явилася , надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає (а.с.34). Вислухавши пояснення позивача,представника позивача, відповідача, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази у їх сукупності , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 р., шлюб розірвано рішенням суду 23.08.2013 р. (а.с. 6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - дочку [PERSON],[INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.7,8). В судовому засіданні встановлено , що відповідач [PERSON] проживає окремо від позивача та дитини ,мешкає у найманій квартирі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, які беруть участь по справі. Відповідно до ст.213 ЦПУ України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні . Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами , внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання .Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів , що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.1 ч.2,3 глави 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (учинено у м.Страсбург 25 січня 1996 р., реєстраційний код 37216/2006 ) предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей -підтримка їхніх прав , надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища , при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосується .Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосується дітей , визначається розглядом сімейних справ , зокрема тих , що пов'язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності , наприклад стосовно місця проживання дітей та доступу до них. Статтею 2 глави 1 зазначеної Конвенції визначено термін «суб'єкти батьківської відповідальності » - батьки та інші особи чи органи , які мають здійснювати частково або повністю батьківську відповідальність . Відповідно до ст.ст.3,7,8,18,19 Конвенції про права дитини ( ратифіковано Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.91 )в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. мала громадянства. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини, докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину , піклуватися про її здоров'я , фізичний , духовний і моральний розвиток . Відповідно до ст.. 4 Конвенції про контакт з дітьми , підписана 15.05.2003 р.,набрала чинності для України 01.04.2007 р., дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним, такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді , коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з батьків. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та від вказаного обов'язку не звільняються особи, позбавлені батьківських прав, що передбачено ч.2 ст.166 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює у ТОВ «Східна транспортна компанія» заступником директора , його заробітна плата у середньому у місяць після відрахування обов'язкових платежів складає 7159,93 грн. (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2005 р. сплачує на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO], аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу,але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з листопада 2005 р. до досягнення дитиною повноліття , тобто 24 травня 2017 р.(а.с. 10,20,21-23,24). Тобто,виходячи з розміру заробітної плати відповідача розмір аліментів на утримання сина [PERSON],[INFO], щомісячно складає 1789,98 грн. (7159,93 грн. х 25 % = 1789,98 грн.). Після утримання аліментів на утримання сина [PERSON] залишок заробітної плати відповідача складає 5 370 грн. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, що складе з заробітку відповідача -2 386,40 грн. Залишок заробітної плати після сплати аліментів відповідача складе у цьому разі 2983,55 грн.(7159,93 грн. - 1789,98 грн.- 2386,40 грн. = 2983,55 грн.) Позивач просить стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дочкою [PERSON],[INFO] , віку трьох років у твердій грошовій сумі 2000 грн. Залишок заробітної плати після сплати аліментів відповідача складе у цьому разі 983,55 грн.(7159,93 грн. - 1789,98 грн.- 2386,40 грн.-2000 грн. = 983,55 грн.), що складає менше мінімальної заробітної плати , встановленої законодавством. Тобто,загальний розмір аліментів , які повинен був би сплачувати відповідач , при задоволенні позовних вимог позивача складе 6 176,38 грн., що складає 86,26 % заробітної плати відповідача. На підставі викладеного , суд приходить до висновку , що стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON],[INFO], та позивача до досягнення дитиною віку трьох років, у зазначеному позивачем розмірі , порушить право відповідача на достойне існування людини та залишок коштів від заробітної плати після відрахування аліментів не дозволять відповідачу задовольнити мінімальні фізіологічні потреби людини. Тому суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утриманні дитини та позивача до досягнення дитиною віку трьох років відповідно до вимог норм Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі .Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей,батьків та з урахуванням інших обставин , що мають істотне значення .Розмір аліментів,визначений судом може бути змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Крім того, аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у разі якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходів одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення . З урахуванням вимог ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини , ураховуючи матеріальне становище та стан здоров'я відповідача - працює, має стабільну заробітну плату , не є інвалідом, сплачує на утримання дитини сина [PERSON],[INFO] , аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу до його повноліття , ураховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоров'я дитини , суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття, внаслідок чого будуть гарантовані права дитини на належне утримання з боку відповідача. З урахуванням вимог ст. ст. 79, 80, 82, 84 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання матері дитини , ураховуючи матеріальне становище та стан здоров'я відповідача - працює та має стабільний заробітну плату , не є інвалідом, сплачує на утримання дитини сина [PERSON],[INFO] , аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу до його повноліття, та необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], можливості відповідача при зміні матеріального стану звернутися до суду з заявою про зменшення розміру аліментів , ураховуючи матеріальне становище позивачки, неможливості працювати позивачки в зв'язку з здійсненням догляду за дитиною, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial