Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ПАТ «Банк «[PERSON] ворота» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що між АКБ [PERSON], правонаступником якого зі всіма правами та обов?язками є Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] ворота», та [PERSON] 11.05.2007 укладено договір № 160 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого останній отримав строковий кредит в розмірі 32000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 05.05.2008. 22 серпня 2007 року до кредитного договору внесено зміни № 1, відповідно до яких з 11.05.2008 розмір кредиту збільшено до 42000,00 доларів США. 23 листопада 2007 року до кредитного договору внесено зміни № 2, відповідно до яких з 11.05.2008 розмір кредиту збільшено до 48000,00 доларів США. Відповідно до умов вищевказаного договору та змін до нього позичальник зобов?язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту та процентам, та у випадку порушення строку повернення кредиту та\\або строків сплати процентів позичальник зобов?язався сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. В порушення законодавства та умов вказаного вище договору позичальник відповідач [PERSON] свої зобов?язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2013 становить 99018,31 доларів США та 55574,93 грн., з яких сума простроченої заборгованості по кредиту 47474 доларів США, сума простроченої заборгованості по відсоткам 51544,31 доларів США, пеня за простроченою заборгованістю за кредитом 46058,70 грн., пеня за простроченою заборгованістю за відсотками 9516,23 грн. Вказане зобовязання забезпечене іпотечним договором № 07-120 від 11.05.2008, предметом якого є квартира [ADDRESS], а також порукою. Відповідно до договору поруки № 160/1, укладеного 11.05.2007 між АКБ [PERSON], правонаступником якого зі всіма правами та обов?язками є Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] ворота», та [PERSON], поручитель добровільно взяв на себе зобов?язання перед банком відповідати в тому ж обсязі що й позичальник [PERSON] по свої зобов?язанням, які виникають з умов кредитного договору. Свої зобов?язання за договором поруки поручитель [PERSON] не виконав. До теперішнього часу зазначену заборгованість і пеню не сплачено, а тому, як зазначає позивач, відповідно до умов чинного законодавства банк набув права вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась, та сплати відсотків. Крім того, просить стягнути з відповідачів на користь банку суму сплаченого судового збору: державне мито в розмірі 3000,23 грн. та 30,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. До суду надійшла заява представника позивача ПАТ «Банк «[PERSON] ворота» про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності, ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи неодноразово направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справу із підстав наміру укладання угоди із банком, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судових засіданнях заперечував проти заявлених позовних вимог, вважаючи, що укладений кредитний договір із внесеними до нього змінами та договір поруки є недійсними. В судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, поважність причини неявки суду не довів, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд відповідно до положень ст. 169 ЦПК України визнає причини неявки відповідача та представника відповідача не поважними та ухвалює судове рішення на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, давши здобутому правову оцінку, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, між АКБ [PERSON], правонаступником якого зі всіма правами та обов?язками є Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] ворота», та [PERSON] 11.05.2007 укладено договір № 160 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого останній отримав строковий кредит в розмірі 32000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 05.05.2008. 22 серпня 2007 року до кредитного договору внесено зміни № 1, відповідно до яких з 11.05.2008 розмір кредиту збільшено до 42000,00 доларів США. 23 листопада 2007 року до кредитного договору внесено зміни № 2, відповідно до яких з 11.05.2008 розмір кредиту збільшено до 48000,00 доларів США. Відповідно до умов зазначеного договору та змін до нього позичальник [PERSON] зобов?язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту та процентам, та у випадку порушення строку повернення кредиту та\\або строків сплати процентів позичальник зобов?язався сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. В порушення законодавства та умов вказаного вище договору позичальник відповідач [PERSON] свої зобов?язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2013 становить 99018,31 доларів США та 55574,93 грн., з яких сума простроченої заборгованості по кредиту 47474 доларів США, сума простроченої заборгованості по відсоткам 51544,31 доларів США, пеня за простроченою заборгованістю за кредитом 46058,70 грн., пеня за простроченою заборгованістю за відсотками 9516,23 грн. Вказане зобовязання забезпечене іпотечним договором № 07-120 від 11.05.2008, предметом якого є квартира [ADDRESS], а також порукою. Відповідно до договору поруки № 160/1, укладеного 11.05.2007 між АКБ [PERSON], правонаступником якого зі всіма правами та обов?язками є Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] ворота», та [PERSON], поручитель добровільно взяв на себе зобов?язання перед банком відповідати в тому ж обсязі що й позичальник [PERSON] по свої зобов?язанням, які виникають з умов кредитного договору. Свої зобов?язання за договором поруки поручитель [PERSON] не виконав. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов?язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк, зобов?язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов?язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов?язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов?язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків. Таким чином судом встановлено, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та підлягають задоволенню в повному обсязі, до теперішнього часу зазначену заборгованість і пеню не сплачено, а тому банк набув права вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась, та сплати відсотків, а оскільки зобов?язання забезпечене порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором (банком) як солідарні боржники. В такому разі з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь ПАТ «[PERSON] ворота» суму сплаченого судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved