Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

03 жовтня 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому з урахуванням поданих уточнень зазначили, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], в якій вони зареєстровані, але фактично не мешкають. З їх згоди в зазначеній квартирі з серпня 1996 року мешкають їх родичі - відповідачі по справі, з якими був в усній формі укладений договір найму жилого приміщення в квартирі [ADDRESS] та усна домовленість про сплату вартості комунальних послуг. В порушення умов усної домовленості відповідачі не сплачувати вартість спожитих комунальних послуг, у зв*язку з чим виникла заборгованість, яка за судовими рішеннями стягується з відповідачів, як із співвласників квартири. Позивачі просять встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з серпня 1996 року по теперішній час та визнати їх споживачами комунальних послуг та електричної енергії за зазначеною адресою в період часу з серпня 1996 року по теперішній час. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначили, що договір найму житлового приміщення в письмовій формі між сторонами не укладався; позивач зазначила, що 18 листопада 2013 року відповідачі виїхали з квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Співвідповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] частково визнали позов, не заперечуючи факту проживання [PERSON] з 01 серпня 1996 року до 18 листопада 2013 року та [PERSON] з 01 серпня 1996 року до 01 вересня 2006 року. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] допитані судом в порядку, передбаченому ст. 184 ЦПК України. [PERSON] пояснила, що з серпня 1996 року по теперішній час вона мешкає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], яка належить її сестрі - [PERSON] та племінниці - [PERSON] Договір найму в письмовій формі між ними не укладався, домовленостей про сплату комунальних послуг не було, але вона сплачувала вартість спожитих послуг з газопостачання та енергопостачання. Її донька- [PERSON] мешкала в зазначеній квартирі з серпня 1996 року по серпень 2006 року, а з вересня 2006 року по червень 2011 року мешкала у м.Слов*янську у зв*язку з навчанням в інституті. Після закінчення інституту донька не поверталась жити до квартири, оскільки вийшла заміж. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з серпня 1996 року по серпень 2006 року вона разом із батьками мешкала в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Про будь-які домовленості щодо сплати вартості комунальних послуг за зазначеною адресою їй невідомо. З вересня 2006 року по червень 2011 року вона навчалась в інституті, у зв*язку з чим мешкала в м.Слов*янську, а літні канікули проводила в оздоровчому лагері. З літа 2011 року до квітня 2013 року вона з майбутнім чоловіком знімала квартиру в м.Донецьку, в цей період часу вона іноді залишалась у матері ночувати, але постійно в квартирі [ADDRESS] не мешкала. З 02 квітня 2013 року з чоловіком стали знімати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Не заперечувала, що під час навчання іноді на вихідні, канікули та при проходження практики приїздила до м.Костянтинівка і мешкала цей час в квартирі, належній позивачкам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком співвідповідача [PERSON], з якої вони з серпня 2011 року разом мешкали в м.Донецьку. На протязі останніх 6-7 місяців вони з дружиною мешкають в м.Костянтинівці, де знімають квартиру. Як вбачається з договору від 30 липня 2011 року (а.с.70), [PERSON] наймав квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] в період часу з 01 серпня 2011 року по 01 серпня 2012 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мешкає в будинку [ADDRESS] і йому відомо, що приблизно з 1997 року [PERSON] разом із донькою переїхали мешкати в квартиру [NUMBER], розташовану в будинку [ADDRESS], в якій [PERSON] мешкає до теперішнього часу. З 2006 році [PERSON] навчалась в іншому місті, в зазначеній квартирі постійно не мешкала, приїздила приблизно 1 раз на місяць. Згодом, в 2013 році вийшла заміж та з того часу не проживає в квартирі, належній позивачкам. Свідок [PERSON] пояснила, що до 2011 року вона проживала в [ADDRESS] і їй відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] в період часу з літа 1996 року до 2011 року жили в квартирі [ADDRESS]. Влітку 2013 року бачила [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS], але їй невідомо, чи мешкає остання в теперішній час за вказаною адресою. Свідок [PERSON] пояснила, що працює паспортистом сектору № 3 КП «Служба єдиного замовника м.Костянтинівки». На прохання [PERSON] 02 серпня 2013 року вона зі слів свідків [PERSON] та [PERSON], які прийшли до ЖЕКу склала акт перевірки паспортного режиму. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сестрою співвідповідача [PERSON], і їй відомо, що остання під час навчання в інституті в м.Слов*янську на вихідні і канікули приїздила до матері - в квартиру [ADDRESS]. Після закінчення інституту, повернулась і мешкала разом і з матір*ю за зазначеною адресою до того часу, коли вийшла заміж і з кінця літа 2013 року мешкає за іншою адресою разом із чоловіком. Свідок [PERSON] пояснила, що мешкає в будинку [ADDRESS] і їй відомо, що відповідачі по справі з 1996 року жили в квартирі [NUMBER] зазначеного будинку. [PERSON] в період її навчання в інституті в м.Слов*янську приїздила до матері на вихідні і на канікули. [PERSON] перестала жити в квартирі [NUMBER] після того, як цього року вийшла заміж та переїхала до чоловіка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що разом із [PERSON] в період часу з 2006 по 2011 роки навчалась в Слов*янському державному педагогічному університеті. Крім того, приблизно протягом зазначеного періоду часу вони разом із відповідачкою мешкали в гуртожитку. Дату вселення та виселення [PERSON] із гуртожитку вказати не може у зв*язку із спливом тривалого проміжку часу. Під час літній канікул [PERSON] завжди працювала в літньому оздоровчому таборі. Зі слів [PERSON] їй відомо про те, що остання в 2011 році, після закінчення університету, стала мешкати разом із своїм майбутнім чоловіком в м.Донецьку. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], та їх представника [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачі [PERSON] (а.с.8-10) та [PERSON] (а.с.5-7) на підставі свідоцтва про право власності від 22 червня 1995 року (а.с.11-12) є співвласницями квартири [ADDRESS]. Як вбачається з акту перевірки паспортного режиму від 02 серпня 2013 року (а.с.13) співвласниці квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не мешкають в зазначеній квартирі з 1986 року. В квартирі не зареєстровані, але проживають з серпня 1996 року [PERSON] та [PERSON] [PERSON] 16 серпня 2013 року уклала шлюб (а.с.67) та змінила прізвище на «[PERSON]». [PERSON] в 2006 році вступила, а в 2011 році закінчила Слов*янський державний педагогічний університет та здобула кваліфікацію вчителя, що підтверджується дипломом (а.с.115). [PERSON] в період навчання в зазначеному вищому навчальному закладі мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в період часу з 03 жовтня 2006 року до 14 червня 2011 року, що підтверджується копією її паспорту (а.с.41-42). Як вбачається із трудової книжки [PERSON] (а.с.109-114), остання протягом 2007-2011 років в літній період працювала вихователем в оздоровчому таборі. 21 травня 2011 року [PERSON] викликалась швидка допомога за адресою: [ADDRESS] (а.с.88-89). [PERSON] проходила педагогічну практику у школі № 13 м.Костянтинівки в період часу з 10 лютого 2010 року по 20 березня 2010 року, з 13 жовтня 2010 року по 13 листопада 2010 року, що підтверджується архівною довідкою ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» № 69-14-15 від 21 листопада 2013 року (а.с.87) та графіками навчального процесу (а.с.94-100). Відповідно до довідки Відділу освіту Костянтинівської райдержадміністрації № 1048/01-5 від 02 грудня 2013 року (а.с.90) [PERSON] з 12 вересня 2011 року працює вчителем іноземної мови в Артемівському НВК по теперішній час. У 2011-2012 навчальному році [PERSON] працювала 2 робочих дні та тиждень (вівторок, п*ятниця), в 2012-2013 навчальному році - 3 робочих дні на тиждень (середа, четвер, п*ятниця), у 2013-2014 навчальному році - 3 робочих дні на тиждень (понеділок, середа, п*ятниця). [PERSON] згідно наказів була призначена відповідальною за забезпечення безпеки життя та здоров*я учнів, дотримання правил поведінки під час підвезення дітей з с.Новогригорівка на навчання до Новоартеміського НВК та на зворотньому шляху у 2011-2012, 2012-2013, 2013-2014 навчальних роках згідно графіків (а.с.91-93). Як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника» від 28 вересня 2009 року (а.с. 15), в квартирі [ADDRESS] мешкають без реєстрації [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника м.Костянтинівка» № 1981 від 05 серпня 2013 року (а.с.14) та довідки Керуючої компанії «Коменерго-Костянтинівка» від 22 вересня 2009 року (а.с.16) [PERSON] з 1986 року мешкає за адресою: [ADDRESS]. 31 грудня 2010 року Костянтинівським міськрайонним судом видано судовий наказ (а.с.19) про стягнення із [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненего» заборгованості із сплати вартості послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS], за період часу з червня 2008 року по жовтень 2010 року у розмірі 6083грн 24коп. 11 червня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом видано судовий наказ (а.с.17,20) про стягнення із [PERSON] на користь ОКП «ДТКЕ» ВО «Костянтинівка-тепломережа» заборгованості із сплати вартості послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS], за період часу з червня 2008 року по березень 2012 року у розмірі 13304грн 03коп. Зазначений судовий наказ скасований ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2013 року (а.с.21-22). 06 лютого 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом видано судовий наказ (а.с.18) про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ ДТЕК «Донецькоблененрго» заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS], станом на 12 грудня 2012 року у розмірі 1552грн 52коп. 12 березня 2010 року, 04 вересня 2012 року, 21 грудня 2010 року (а.с.23-28) державним виконавцем ВДВС Костянтинівського МРУЮ виносились постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень про стягнення із [PERSON] заборгованості із сплати вартості спожитих послуг теплопостачання та водопостачання за адресою [ADDRESS] у зв*язку із сплатою суми заборгованості. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період часу з 01 серпня 1996 року до 18 листопада 2013 року, оскільки це підтверджується дослідженими судом доказами та визнано самою [PERSON] та її представником. Крім того, факт проживання [PERSON] в [ADDRESS] в період часу з 01 серпня 1996 року до 03 жовтня 2006 року, з 10 лютого 2010 року по 20 березня 2010 року, з 13 жовтня 2010 року по 13 листопада 2010 року, з 14 червня 2011 року до 16 серпня 2013 року (до укладення шлюбу) підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], довідкою ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» № 69-14-15 від 21 листопада 2013 року (а.с.87), довідкою Відділу освіти Костянтинівської райдержадміністрації № 1048/01-5 від 02 грудня 2013 року (а.с.90), копією паспорта відповідачки, яка містить відмітку про реєстрацію місця проживання (а.с.41-42), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.67). Суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] та показання свідка [PERSON] щодо проживання відповідачки з літа 2011 року до квітня 2013 року в місті Донецьку в квартирі, яку вони разом знімали, оскільки це спростовується дослідженими судом доказами, в тому числі, і договором оренди від 30 липня 2011 року, із змісту якого не вбачається, що [PERSON] має відношення до найму квартири. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Суд дійшов висновку, що в даному випадку [PERSON] та [PERSON] як співвласники квартири [ADDRESS], надали можливість відповідачам по справі мешкати в належній їм квартирі, що цілком відповідає ст.150 ЖК України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що ані ст.16 ЦК України, ані іншими нормами діючого законодавства не передбаченого такого способу захисту цивільного права як визнання осіб споживачами комунальних послуг, позов [PERSON] та [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягає. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на відповідачів по справі. На підставі ст.16 ЦК України, ст.150 ЖК України,

Outcome: partial