Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

Позивач просить постановити рішення, яким визнати: - частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 20.08.1988 року, видане на ім'я [PERSON] в частині вказівки спадкоємцем [PERSON]; - право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником ? частки домоволодіння [ADDRESS] як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.1988 року, проте в названому свідоцтві було допущено помилку в написанні його прізвища, а саме вказано «[PERSON]». Крім того, згідно договору довічного утримання від 22.12.1995 року, укладеного між ним, [PERSON] та [PERSON], він, позивач є власником іншої ? частки названого домоволодіння, проте в цьому договорі також допущено помилку в написанні його прізвища «[PERSON]». В зв'язку з допущеними помилками, він, позивач як власник житлового будинку позбавлений можливості розпорядитися своїми законними правами. Позивач в судове засідання не прибув. В позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.2). Відповідач позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.21). Третя особа по справі в судове засідання не з'явилася, будь-яких заяв, заперечень щодо доводів викладених в позовній заяві до суду не надала. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської РДНК Одеської області, спадкоємцями після смерті [PERSON], померлого [INFO] року (а.с.19) є в рівних частках кожний: його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.4). В названому свідоцтві прізвища спадкодавця і спадкоємців зазначено «[PERSON]». Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 54/88 (а.с.14-20). Прізвище позивача в паспорті громадянина України [NUMBER], виданого Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області значиться «[PERSON]» (а.с.3). Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч.2 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року). Враховуючи, що у виданому свідоцтві було допущено помилку в написанні прізвища спадкоємця [PERSON], суд вважає за необхідне визнати в цій частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Болградською державною нотаріальною конторою Одеської області від 20.04.1988 року - недійсним. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач [PERSON] набув право на це майно, тобто на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташованого по [ADDRESS] м. Болград Одеська область після смерті батька [PERSON] 22 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Болградської РДНК Одеської області, який було зареєстровано в КП «Болградське БТІ» 25.11.1995 року, реєстр № 5640 (а.с.5). За умовами договору [PERSON] передала у власність ? частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] взяв на себе обов'язок довічно повністю утримувати [PERSON] Відповідно до ст. 425 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги. Під час оформлення названого договору, було допущено помилку в написанні прізвища набувача, а саме вказано «[PERSON]», проте згідно паспорту громадянина України, правильність написання його прізвища «[PERSON]». Враховуючи, що виникнення права власності на будинок у набувача за договором довічного утримання з жодною іншою обставиною, крім укладення договору, не пов'язано, а момент укладення договору є часом, з якого право власності переходить від відчужувача до набувача і відчужувач набуває права на утримання, а набувач - обов'язку по наданню утримання відчужувачу, то суд вважає за можливе визнати право власності за позивачем як за набувачем за договором довічного утримання на ? частку домоволодіння за [ADDRESS] належну відчужувачу [PERSON]. Суд також вважає, що допущення помилки в написанні прізвища набувача не перебуває у правовому зв'язку з виникненням у нього, набувача права власності, оскільки це не передбачено законом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню

Outcome: approved