Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності від 28.01.2013 року та в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Петровського, №2 у с. Макишин Городнянського району Чернігівської області після смерті [PERSON], померлої 03 грудня 2009 року. У судове засідання представник позивача та позивач не з'явились, від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с. 50). Представник відповідача – Макишинської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області у судове засідання не з’явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує (а.с. 40). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Треті особі самостійних вимог на предмет спору не заявили. У відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у зв’язку з відсутністю їх вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні, справу можливо розглянути без їх участі. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовується тим, що після смерті дружини позивача відкрилась спадщина за законом на все її майно в т.ч. на 1/5 частину домоволодіння по вул. Петровського,2 в с. Макишин Городнянського району, яка за життя не зареєструвала своє право власності на вказану частку нерухомого майна. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Достовірно встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували 16.05.1959 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР №251595 (а.с.6). [PERSON] померла 03 грудня 2009 року у с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 124422 (а.с.7). Згідно довідок виконкому Макишинської сільської ради, Городнянського району станом на 01.07.1990 року в житловому будинку № 2 по вул. Петровського в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їм належало по 1/5 частині вказаного будинку кожному. За даними по господарської книги спірне домоволодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір » (а.с.27-31). Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови “Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності” від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України “Про власність” застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно з довідкою № 4 від 06.02.2013 року, виданої Городнянським районним госпрозрахунковим бюром технічної інвентаризації (а.с. 32) процент готовності будинку №2, розташованого по вул. Петровського в с. Макишин, Городнянського району, Чернігівської області, складає 100 %. Суд приймає до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1965 році. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено у судовому засіданні позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини та прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Вказане випливає із дослідженої в судовому засіданні спадкової справи. Крім того, спадкоємцем за законом, який на підставі ст. 1261, 1268 ЦК України прийняв спажщину є син подружжя [PERSON] ) третя особа у справі). Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на частину нерухомого майна, що складає спадкову масу, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об’єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з переведенням прав [PERSON] на її чоловіка [PERSON] , який за наявності ще одного спадкоємця успадкував ? частину спадкового майна

Outcome: approved