Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь кредитні кошти в сумі 118 187 грн. 35 коп. і судові витрати, понесені ним при подачі позову. В обґрунтування позову зазначив, що 21.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - банк), та відповідачем був укладений кредитний договір про надання йому кредиту в сумі 120 000 грн. зі сплатою 16 % річних на строк до 20.02.2011 року. Відповідно до умов вказаного договору банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Останній, в свою чергу, порушив свої договірні зобов'язання та ухиляється від їх виконання, у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.02.2008 року між банком та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір № 287/1-571 про надання кредиту в сумі 120 000 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 16 % річних та комісії в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів /а.с.10/. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути банку суму кредиту та сплатити проценти, комісії, а за порушення кредитної дисципліни - пеню /а.с.6-10/. Перед укладенням договору відповідач був повідомлений про всі умови кредитування в банку, орієнтовну сукупну вартість кредиту та погодився з ними. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.02.2008 року між банком та відповідачем був укладений договір застави майна №1 - належний відповідачу сідловий тягач - Е, марки DAF /а.с.12-15/. Згідно заяви на видачу готівки № 1 від 21.08.2008 року відповідач отримав обумовлену кредитним договором суму. /а.с.11/ Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 05.09.2013 року становить 118 187 грн. 35 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 68 756 грн. 96 коп., заборгованість за відсотками - 34450 грн. 51 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 10275 грн. 35 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 4 138 грн. 13 коп., інфляційні витрати за кредитом - 412 грн. 54 коп., інфляційні витрати за відсотками - 153 грн. 86 коп. /а.с.15-17/ Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved