Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

11 березня 2013 року позивач звернулася до Богунського районного суду м. Житомира із зазначеним позовом, в якому вказала, що 14 вересня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO], від якого мають спільну доньку Анну, [INFO]. За період перебування у шлюбі сторонами було набуте відповідне майно, яке зазначила у позові. Просить суд розподілити та визнати право власності на нажите майно, а саме на 1/2 ідеальну частину квартири № 118 (сто вісімнадцять) в будинку № 47 (сорок сім) по вулиці Крошенській в місті Житомирі, 1/2 ідеальну частину Автомобіля OPEL Astra, державний номер [NUMBER] та стягнути з відповідача 1300,00 грн. судових витрат, які повязані зі сплатою судового збору. Зазначила що договір купівлі-продажу квартири, кредитний договір, договір іпотеки, договір купівлі продажу автомобіля оформлялися на імя відповідача за її згодою. У звязку з тим, що відповідач відмовився надати позивачу договір купівлі-продажу квартири, додати її до позову не мала можливості. Разом з позовною заявою, позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просила заборонити відповідачу в будь- який спосіб відчужувати, надавати в заставу, іпотеку майно квартиру № 118 (сто вісімнадцять) в будинку № 47 (сорок сім) по вулиці Крошенській в місті Житомирі, автомобіль OPEL Astra, державний номер [NUMBER]. В судове засідання сторони не зявились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та відсутності позивача. У своїх заявах представник позивача вказав на те, що позовні вимоги підтримує та просили задовольнити позов повністю, та проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлявся неодноразово. Але листи поверталися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу згідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Вивчивши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши належність та взаємозвязок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно до норм ст.ст. 60, 63 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України, незалежно від того, що один з подружжя не мав з поважної причини самостійного заробітку, майно набуте під час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, у дружини та чоловіка рівні права на володіння та розпоряджання ним, якщо інше не встановлено договором чи законом. Судом встановлено, що період перебування сторін у шлюбі у них народилася донька Анна. /а.с. 7/ За змістом ст.ст. 69 71 СК України та ст. 372 ЦК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З матеріалів справи встановлено, що за час спільного проживання та перебуванні у шлюбі, сторони набули у приватну власність наступне майно. Відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 06.04.2012 року, відповідач придбав автомобіль OPEL Astra, державний номер [NUMBER], квартиру №118 (сто вісімнадцять) в будинку №47 (сорок сім) по вулиці Крошенській в місті Житомирі, що підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.03.2013 р., згідно якої підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу №18229 від 27.11.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] У відповідності з нормами ч. 1 ст. 355 та ч. 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У разі його поділу, частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Судом прийнято до уваги те, що позивач протягом 2007-2012 років мала високу заробітну плату, що підтверджується довідкою №11 від 04.03.2013 р. У своїй сукупності вищенаведене визначає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, право подружжя на поділ майна та розмір їх часток при його поділі. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved