Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

21 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а 28 листопада 2013 року з уточненою позовною заявою до [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, в якому просить встановити факт його сумісного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини; визнати за ним право власності на житловий будинок № 34 з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район. [PERSON] Бишкин, вулиця [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 30 травня 2012 року; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,4200 га, що розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, [PERSON] сільська рада в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 30 травня 2012 року; автомобіль ВАЗ-21063, державний номер [NUMBER], 1989 року випуску, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 30 травня 2012 року. В обґрунтування позову зазначив, що 30 травня 2012 року померла його мати [PERSON], та після її смерті залишилася вищезазначена спадщина. На випадок своєї смерті мати склала заповіт на його ім»я. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично проживала в його домоволодінні за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Задонецьке, вул. Курортна, буд.152. Він здійснював догляд за матір»ю до дня її смерті та поховав її. Батько, [PERSON], помер 08 вересня 1996 року. Однак, оформити право власності на своє ім.»я в порядку спадкування в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки не доведено факт його сумісного проживання з матір»ю. В судове засідання позивач не з»явився, від представника [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними (а.с. 73) Представник відповідача [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з»явився, 20.12.2013 року надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису (а.с. 69) У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши кожен доказ окремо та в їх сукупності, дійшов наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь – які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 30 травня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 354123, виданого [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області 01 червня 2012 року (а.с. 8) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка на момент смерті складалася з: - житлового будинку № 34 з надвірними будівлями, який розташовано в селі Черкаський Бишкин, вулиця Миру. ? частина житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва на право власності серії АВЕ № 056624, виданого 02 жовтня 1999 року державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в Зміївському МДП технічної інвентаризації 07.10.1999 року. Інша ? частина житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВЕ № 056625, виданого 02 жовтня 1999 року державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в Зміївському МДП технічної інвентаризації 07.10.1999 року (а.с. 12, 13, 14-18) - земельної ділянки площею 1,4200 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 056862, який видано 04 січня 2005 року на підставі розпорядження Зміївської райдержадміністрації № 470 від 14 вересня 2004 року. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 109 (а.с. 19) - автомобілю ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], 1989 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № ХТА21063ОК2135836, зареєстрований Мереф»янським МРЕВ ДАІ УМВС Харківського облвиконкому 24 лютого 1989 року на підставі технічного паспорту АЯ № 162128, виданого Мереф»янським МРЕВ ДАІ УМВС Харківського облвиконкому 24 лютого 1989 року. Про, що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії ХАС № 301226, видане 12.10.1999 року Зміївською РЕГ (а.с. 31) Згідно довідки № 278, виданої 06.12.2013 року директором КП «Зміївське БТІ», згідно архівних матеріалів БТІ, станом на 31.12.2012 року, будинок № 34 по вулиці Миру в с. Ч.Бишкин належав в цілому [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, виданого Зміївською держнотконторою 02.10.1999 року, р-р 2-2111 (в ? частині) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Зміївською держнотконторою 02.10.1999 р. р-р 2-1213 (в ? частині) (а.с. 66) З довідки № 11046, виданої 05.12.2013 року заступником начальника Управління [PERSON] України в Харківській області, вбачається, що згідно даних автоматизованого обліку УДАІ ГУМВС України в Харківській області за [PERSON] зареєстрований автомобіль ВАЗ-21063, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії ХАС № 301226, видане 12.10.1999 року (а.с. 31, 67) [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося заповіла [PERSON], про що склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Н-Бишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] 23 серпня 2011 року і зареєстровано в реєстрі під № 28 (а.с. 11). З довідки [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області № 12-22/515 від 11.10.2013 року вбачається, що [PERSON] дійсно була зареєстрована за адресою: [INFO] з 1962 року по день смерті 30.05.2012 року. В період на момент смерті і по теперішній час, крім померлої, в будинку за вказаною адресою більше ніхто не мешкав і не був зареєстрований, в тому числі малолітні та неповнолітні діти (а.с. 25) [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № 61, виданого 05 липня 1947 року (а.с. 10) [PERSON], помер 08 вересня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-ВЛ № 029881, яке видано [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області 10 вересня 1996 року (а.с. 28) Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯГ № 766578, зареєстрованого 28.12.1951 року Бишкинською сільською радою Зміївського району Харківської області (а.с. 9) Після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався з заявами про прийняття спадщини до Зміївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався (а.с. 64) При зверненні до нотаріальної контори [PERSON] був позбавлений можливості оформити свої спадкові права, оскільки зареєстрований не в спірному будинку, а в іншому місці. Однак, [PERSON] фактично прийняв спадщину, так як на момент смерті матері, проживав разом із нею, що відповідає приписам ч.3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Тобто, відповідно до положень статті 1217 ЦК України та статті 1223 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем майна, яке належало померлій на день її смерті. Згідно акту матеріально – побутового обстеження сім»ї [PERSON], складеного 14 жовтня 2013 року депутатом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] і посвідченого печаткою сільської ради та лікарським свідоцтвом про смерть № 217, яке видано 31 травня 2012 року Лиманським сільським відділенням загальної практики сімейної медицини Комунального закладу охорони здоров»я «Зміївська центральна лікарня», фактично, [PERSON] з 2010 року тимчасово проживала у сина [PERSON] за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Задонецьке, вул. Курортна, буд.152. [PERSON] здійснював за [PERSON] догляд до дня її смерті, 30 травня 2012 року, а також займався її похованням (а.с. 26, 27) Враховуючи, що [PERSON] на момент відкриття спадщини проживав з [PERSON] в одному будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Задонецьке, вул. Курортна, буд.152, суд приходить до висновку про доведеність факту сумісного проживання зі спадкодавцем, який необхідний для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. У той же час, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім зазначеного спадкового майна, до спадкової маси відноситься земельна ділянка площею 1,4200 га, надана для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 056862, який видано 04 січня 2005 року на підставі розпорядження Зміївської райдержадміністрації № 470 від 14 вересня 2004 року. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 109 (а.с. 19) Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Таким чином, [PERSON], прийнявши спадщину фактично у частині житлового будинку № 34 по вул.. Миру в селі Черкаський Бишкин Зміївського району Харківської області у спосіб сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину в цілому. У суду не виникає сумніву щодо належності усіх спадкових прав на майно, що увійшло до спадкової маси спадкодавця [PERSON] позивачу, оскільки згідно заповіту посвідченого [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області від 23 серпня 2011 року він є єдиним спадкоємцем нерухомого та рухомого майна своєї матері ( а.с.11). Та відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об»єкта нерухомого майна № 14993371 від 19.12.2013 року відомості про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема на будинок 34 по вул.. Миру в с. Черкаський Бишкин Зміївського району Харківської області відсутні. Зазначене унеможливило оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.1999 року та свідоцтва про право власності від 02.10.1999 року [PERSON] на праві власності належить в цілому житловий будинок із господарськими будівлями № 34 по вул.. Миру в с. Черкаський Бишкин Зміївського району Харківської області. Діюче на час виникнення вказаних правовідносин законодавство, зокрема ст..101, 560 ЦК УРСР, не пов»язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно із державною реєстрацією речового права на нерухому річ. Тому, суд вважає, що право власності спадкодавця на нерухомі речі підтверджено належними письмовими доказами ( а.с.12,13,19). Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved