Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] р. померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із належного їй спадкового майна, а саме, ? частини квартири [ADDRESS]. У визначений законом строк позивач звернулася у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору, від якої отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що вищевказана квартира належить її співвласникам на праві спільної сумісної власності. Тому, позивач просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на ? частини квартири [ADDRESS], що належала померлій [INFO] р. [PERSON] та ? частини квартири [ADDRESS], що належить їй на праві спільної сумісної власності. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] р. померла мати позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 285, виданого [INFO] р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася, відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина, яка складається із належного їй спадкового майна, а саме, ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, посвідченого 06.08.1996 р. Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя, встановлено, що квартира [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статей 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що спадщину прийняла [PERSON], про що свідчить факт її звернення до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав на ? частини квартири [ADDRESS]. 10.06.2013 р. Перша Тернопільська державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що вищевказана квартира належить її співвласникам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, і тому, за нею слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS], з якої: ? частини даної квартири належала померлій [INFO] року [PERSON] та ? частини квартири належить їй на праві спільної сумісної власності. На підставі наведеного,

Outcome: approved