Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

16 вересня 2013 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не вносить оплату за використану електричну енергію, чим своїми протиправними діями завдав підприємству матеріальну шкоду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 946-13 «Д» від 15.08.2013 року, підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послалася на обставини, викладені у позовній заяві та пояснила, що [PERSON] є споживачем електричної енергії у квартирі № 38 будинку № 5, розташованому на м-н «Центральний» в Центрально-Міському районі м. Макіївки, на об’єкт споживача позивачем відкрито особовий рахунок № 1-18-38. У зв’язку з тим, що відповідач не вносить поточні щомісячні платежі з оплати спожитої електричної енергії, по зазначеному особовому рахунку за період з 21 січня 2005 року по 27 грудня 2011 року утворився борг в сумі 35961,91 грн. Посилаючись на наведені обставини представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 35961,91 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 359,62 грн. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з’явився, надав суду письмову заяву від 04.12.2013 року, в якій просив розглядати справу у його відсутності. /а.с.42/ Під час розгляду справи відповідач [PERSON] надав суду пояснення, які також виклав у письмовій заяві від 04.12.2013 року, що позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» визнає частково лише у межах позовної давності, яку просив застосувати до позовних вимог. Не заперечував проти необхідності оплати заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 29.01.2010 року по 27.12.2011 року в сумі 12690,31 грн. та судових витрат в сумі 229.40 грн. /а.с.43/ Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] є споживачем електричної енергії у квартирі № 38 будинку № 5, розташованому у мікрорайоні «Центральний» в Центрально-Міському районі м. Макіївки. На об’єкт споживача електроенергії Макіївським ОРЕМ відкрито особовий рахунок № 1-18-38 на ім’я відповідача, позивачем надавалась для побутового споживання електрична енергія, що свідчить про існування договірних відносин, хоча письмовий договір між енергопостачальною організацією та відповідачем на поставку електричної енергії та її користування не укладався. За таких обставин суд дійшов висновку, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р № 1357 (далі – Правила). Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2006 року № 1-4082 є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Макіївка, Центрально-Міський район, мікрорайон «Центральний»[ADDRESS]. /а.с.40/ З інформації ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» убачається, що оплата витрат за надані послуги з енергопостачання по зазначеному особовому рахунку відповідачем не провадиться тривалий час і за період з 21 січня 2005 року по 27 грудня 2011 року сума боргу складає 35961,91 грн. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми та періоду заборгованості по оплаті наданих послуг з енергопостачання, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Згідно з пунктом 47 Правил споживач електричної енергії зобов’язаний оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 267 ГК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] до винесення судом рішення зроблена заява про застосування позовної давності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначила, що у межах строку позовної давності, тобто за період з 29 січня 2010 року по 27 грудня 2011 року сума заборгованості складає 12690,31 грн., на підтвердження чого також надала розрахунок по особовому рахунку № 1-18-38. /а.с.41/ Таким чином, враховуючи, що позивачем доказів поважності причин пропуску строку позовної давності за період з 21 січня 2005 року по 28 січня 2010 року суду не надано, термін позовної давності по частині вимог за цей період пропущений і підстав для його відновлення немає, позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 21 січня 2005 року по 28 січня 2010 року задоволенню не підлягає. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з енергопостачання, внаслідок чого за період з 29 січня 2010 року по 27 грудня 2011 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заподіяно шкоду із несплати щомісячних платежів у сумі 12690,31 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі. У зв’язку з частковим задоволенням позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 359 грн. 62 коп., підлягають стягненню на його користь з позивача частково, у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial