Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON], малолітня [PERSON], в інтересах якої діє позивачка [PERSON], звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON], Йорданештенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, треті особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним заповіту. Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивачка [PERSON] з померлим чоловіком [PERSON] зареєструвала шлюб в виконкомі Ропчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області 14.01.1984 року, актовий запис №01 від 14.01.1984 року. Під час шлюбу з померлим чоловіком, позивачка за спільні кошти та спільною працею побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Молодіжній, №4 в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] у відповідності до ст..1261 ЦК України позивачі по справі та треті особи без самостійних вимог, являються спадкоємцями першої черги та прийняли спадщину подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Прт цьому, позивачам стало відомо, що при житті померлий [PERSON] уклав заповіт від 03.09.2012 року, згідно якого все своє майно заповів сину відповідачу по справі [PERSON]. Позивачка вказує на те, що заповіт був укладений померлим [PERSON] під впливом насильства, фізичного і психічного тиску з боку спадкоємця за заповітом [PERSON]. А тому, позивачка просить суд, визнати укладений [PERSON] заповіт 03.09.2012 року недійсним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та в її інтересах [PERSON] підтримали позовну заяву, просили визнати заповіт недійсним, посилаючись на обставини, які викладені в позовні заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] під час судового розгляду справи, підтримала позовні вимоги позивачки, при цьому просила суд винести законне і обґрунтоване рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14.11.2013 року не заперечив проти задоволення позовних вимог про визнання заповіту недійсним, що ним було підтверджено в письмовій заяві, яку він подав під час судового розгляду справи. Треті особи без самостійних вимог [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з’явились, проте вони надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнають та просять розглянути справу у їх відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], вказала на те, що [PERSON] був її вінчальним батьком, і вона при житті неодноразово чула від нього, що до нього з боку сина [PERSON] застосовувався психологічний і фізичний тиск, з метою щоб він переписав на нього будинок. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-МИ №357221 від 14.01.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклади шлюб 14.01.1984 року в сільській раді с. Ропча Строжинецького району Чернівецької області, актовий запис №1 та після укладання шлюбу обидва подружжя взяли прізвище «Вікован». З копії заповіту від 03 вересня 2012 року вбачається, що [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №117783 [PERSON] помер 16.03.2013 року. Відповідно до відмовних матеріалів, які є в матеріалах справи за №241 від 15.02.2012 та №333 від 01.03.2012 року та пояснень, які в них містяться, відповідач по справі [PERSON] знаходився з померлим батьком [PERSON] довгий час в неприязних відносинах, погрожував померлому фізичною розправою та застосовував до нього фізичне насильство. Аналогічне вбачається з постанов про відмову в порушення кримінальних справ від 15.02.20123 року та 01.03.2012 року. Крім цього, відповідач по справі [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП за те, що вчиняв суперечку з батьком [PERSON], виражався на його адресу нецензурними словами, виганяв його з дому, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЧВ №220730 та серії ЧВ №226114 від 01.03.2012 року. Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Аналогічне передбачено у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, згідно якого суд визнає заповіт недійсним, якщо він був укладений особою під впливом фізичного або психічного насильства. Згідно п.16 вказаної постанови пленуму Верховного Суду України, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила. У відповідності до ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9 при вирішення спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства, судам необхідно врахувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов’язково злочинних діях. Під час судового розгляду справи, відповідач [PERSON] визнав заявлені позовні вимоги і просив задовольнити позовну заяву. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що з боку відповідача [PERSON] спадкоємця за заповітом, чинився психологічний та фізичний тиск на померлого спадкодавця [PERSON] Таким чином, з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтована, а наведені в ній обставини підтвердились під час судового розгляду справи. Відповідно до с.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 207, 231, 1235, 1248, 1257 ЦК України,

Outcome: approved