Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики у сумі 80000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, 01.05.2009 року відповідач отримав від позивача позику у розмірі 80000 грн. строком до 01.05.2013 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою, виданою відповідачем 01.05.2009 року. Відповідно до умов розписки відповідач зобов'язався повертати позику до 01.05.2013 року. Станом на момент подання позову зазначена сума позики відповідачем не повернута. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 80000 грн. боргу за договором позики. Представник позивача та позивач до судового засідання не з'явилися, однак надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав позику у розмірі 80000 грн. Відповідно до умов розписки відповідач зобов'язаний був повернути грошові кошти до 01.05.2013 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики 01.05.2009 року [PERSON] видав [PERSON] розписку на вищевказану суму. Відповідно до зазначеного договору позики відповідач зобов'язався повернути позику до 01.05.2013 року. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Станом на день подання позову відповідачем грошові кошти в розмірі 80000 грн. повернуті не були. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 800 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved