Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Славутський районний сектор управління ДМС в Хмельницькій області, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є власником 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою місто Славута вулиця Острозька, 62 Хмельницької області. Відповідач являвся членом її сім'ї, так як був чоловіком її дочки, в зв'язку з чим був зареєстрований за вказаною адресою. Проте, з вересня 2012 року відповідач за вказаною адресою не проживає, місце перебування його невідоме. Просить визнати його таким, що втратив право на користування цим житлом, оскільки він відсутній в належному їй будинку понад 1 рік без будь-якої домовленості. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, направила до суду письмову заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути на її користь судові витрати по справі. Відповідач в судові засідання за викликом суду не зявляється, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про це свідчить повернутий поштовий конверт з відміткою "за зазначеною адресою не проживає" від [PERSON] Виклик відповідача [PERSON] в судове засідання було здійснено через оголошення в газеті. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2012 року № 1065-р "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2013 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" затверджено перелік друкованих засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в яких у 2013 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме. Зокрема, таким друкованим засобом масової інформації є газета "Подільські вісті". Таким чином, відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка в поданій заяві не заперечувала щодо заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Представник третьої особи Славутського районного сектору управління ДМС в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви позивачки та на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 71, ст. 72, ст.107 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст. 383, 391 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для проживання та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою: вулиця Острозька, 62 місто Славута Хмельницької області, належить [PERSON] на праві приватної власності, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 квітня 2013 року. Згідно даних довідки № 1801 від 07 травня 2013 року, виданої КП "Славутське ЖКО", в будинку разом з позивачкою зареєстровані її чоловік [PERSON], дочка [PERSON], дві внучки [PERSON] та [PERSON], брат [PERSON] та колишній зять [PERSON] 15 листопада 2001 року шлюб між дочкою позивачки [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БВ № 060067 від 15 листопада 2001 року. Відповідно до даних актів № 12 від 14 березня 2013 року та 20 березня 2013 року, виданих головою квартального комітету № 9 Славутської міської ради, відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку по вулиці Острозька, 62 в місті Славута Хмельницької області, однак фактично в ній не проживає з вересня 2012 року. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації можливе або на підставі заяви самої особи, або на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач [PERSON]В не проживає в будинку по вулиці Острозька, 62 в місті Славута Хмельницької області більше року, суд не знаходить підстав для збереження житлового приміщення за ним та вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право користування ним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи вимоги позивачки, суд визнав обґрунтованим віднесення судових витрат на рахунок відповідача та стягнення з нього судового збору в сумі 114,71 гривні.

Outcome: approved