overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 216, 256, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 19, 44, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем хоча і перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак він має лише формальний характер. В судове засідання позивач не з’явилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згодна та просить розглядати справу без її участі (а. с. № 22). Відповідач в судове засідання також не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті "Рідне прибужжя" № 49 (3384) від 05 грудня 2013 року (а. с. № 21). Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 травня 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області Україна, за актовим записом № 91, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. № 5). Від шлюбних відносин мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та дочку – [PERSON], [INFO] (а. с. № 6, 14). Шлюбне життя подружжя не склалося у зв’язку з тим, що відповідач не бере участі у ведені домашнього господарства, не надає сім’ї належної матеріальної допомоги, нехтує подружніми обов’язками. Сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного бюджету не мають. Як зазначила у позові позивач, спільне життя і збереження шлюбу у подальшому неможливе та суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. На примирення не згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім’ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви позивача вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем – [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1998 року, від якого мають неповнолітніх дітей – сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з’явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей – сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з матір’ю та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка № 1014 від 11.10.2013 року, яка видана Мологівською сільською радою. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов’язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім’ї. Відповідно обов’язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, те, що батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 30.10.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] вступили до шлюбу 19 листопада 2006 року, від якого мають неповнолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з’явилась, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з’явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили шлюбні відносини через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Позивач втратила почуття любові і поваги до відповідача, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливі. Поновлювати шлюбні відносини позивач не бажає. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тем більш в подружніх відносинах. Відповідно суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Заявник [PERSON] 12 червня 2013 року звернувся до суду із заявою, зацікавлена особа: Руськоіванівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, в якій просить суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], що померла 16.07.2009 року є його двоюрідною бабусею. Заявник в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі (а.с.28). Представник зацікавленої особи в судове засідання не з’явився, надавши до суду заяву, відповідно до якої з позовом згоден та просить справу розглядати у його відсутність (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 188359, виданого виконавчим комітетом Руськоіванівської сільської ради. (а.с.4) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 4,16 га у межах згідно з планом, ділянка № 448 масив №39, що підтверджується державним актом серії ЯА № 159053. (а.с.9) [PERSON] у свої заяві вказує, що померла [PERSON] є його двоюрідною бабкою та встановлення родинних відносин необхідно йому, щоб звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У підтвердження своїх вимог заявник надав до суду копії наступних документів, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON],свідоцтва про одруження його матері [PERSON],свідоцтво про народження [PERSON] та свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5-8) Однак, відношення зазначених документів до предмета заяви та, зокрема, до заявника, неможливо встановити, оскільки останнім не надано доказів, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Також в матеріалах справи наявна відповідь відділу ДРАЦС, відповідно до якої відсутні відомості, які підтверджували б факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, а саме ту обставину, що заявником не надано доказів, які б обґрунтовували заявлені вимоги, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви [PERSON], зацікавлена особа: Руськоіванівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що він не є батьком цієї дитини. Відповідач позов визнала. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності та про відсутність заперечень проти позову. Суд, дослідивши надані докази, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 7 червня 2002 р. сторони уклали шлюб, який було розірвано 27 листопада 2012 р., актовий запис № 341 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції. 2 вересня 2013 р. у [PERSON] народився син [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред’явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову у цій справі відсутні. Суд також не вбачає підстав для відмови у позові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні відносини, шлюб розпався і відновленню не підлягає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та зіслалася на обставини, викладені в позові. Відповідач, будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з’явився, в зв’язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 28 січня 1984 року зареєстрували шлюб. Між подружжям склалися неприязні відносини, їх шлюб розпався і відновленню не підлягає, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 жовтня 1979 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сім’ї неможливим. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на розірванні шлюбу, пояснила, що має намір створити нову сім’ю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, пояснив, що останні дев’ять років проживає з іншою сім’єю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 27 жовтня 1979 року укладено шлюб, зареєстрований Приморською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 15 (а.с.5). Спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, сторони з 2004 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Спір про розділ спільного майна відсутній. За таких обставин суд вважає подальше збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв’язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки вимоги позову задоволені. Відповідно до квитанції № 6023651 позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 249,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

25.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності її померлій 17.03.2013 року, матері [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Петровського, 40 в с.Бахматівці Хмельницького району, посилаючись на те, що у вказаному свідоцтві по батькові власника будинку зазначено як [PERSON], допущена неточність в написанні по батькові спадкодавця унеможливлює прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник наполягає на задоволенні заявлених вимог. Представники заінтересованих осіб Бахматівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та Хмельницької районної ради Хмельницької області в судове засідання не з’явилися, подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що свідоцтво на право власності на житловий будинок по вул. Петровського, 40 в с.Бахматівці Хмельницького району, виданому на ім’я [PERSON] в дійсності належить [PERSON]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом на право власності на житло від 20.05.1989 року; свідоцтвом про смерть [PERSON]; копією паспорта [PERSON]; копією свідоцтва про народження заявниці; копією заповіту; поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що мати заявниці по батькові була [PERSON], а не [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на будинок шляхом визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. В позові посилається на те, що вона є власником будинку №17, за адресою м.Чернівці вул.О.Вільшини, на підставі договору дарування. В даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який не проживає за даною адресою з вересня 2011 року, що підтверджується актом комітету мікрорайону «Ленківці» від 24.09.2013 року. Позивач зазначає, що будь-яких цивільно – правових угод, з приводу набуття права проживання у вказаному житловому будинку з відповідачем він не укладав. Реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку позивача унеможливлює реалізацію його права на розпорядження своїм приватним майном. Просить суд визнати відповідача, [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим будинком №17, що знаходиться в м.Чернівці по вул.О. Вільшини та зняти з реєстрації [PERSON] за адресою м.Чернівці, вул.О. Вільшини, будинок №17. У судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про день та годину розгляду справи шляхом публікації повідомлення про виклик до суду у газеті «[PERSON] слова». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні метеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування АВН №901970 від 25.09.2000 року позивач набув право власності на житловий будинок за адресою м.Чернівці, вул..О.Вільшини, №17. Договір дарування зареєстрований в ЧКОБТІ, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію права власності № 4721 від 14.03.2000р. Згідно копії довідки ПП «Садгора – Сервіс» №1939 від 12.09.2013 року у будинку №17 по вул.О.Вільшини в м. Чернівці зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається із копії довідки Комітету мікрорайону «Ленківці» Садгірського району м. Чернівці від 24.09.2013 року відповідач по справі – [PERSON], зареєстрований, але фактично не проживає у [INFO] з 2011 року. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК член сім’ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім’ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом. Згідно ст.72 ЖК України – визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає [INFO] більше двох років та між ним і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 07 грудня 2007 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1092. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі між нею та відповідачем [PERSON] досить часто виникали непорозуміння і конфлікти, причиною яких є різні характери та погляди на життя. Вони втратили почуття любові та довіри один до одного. З метою збереження сім'ї вона неодноразово вживала заходів для примирення, намагалася налагодити подружні стосунки, проте позитивних результатів це не дало. З грудня 2010 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення та подальше спільне проживання вважає неможливим. Просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], укладений 07 грудня 2007 року, та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 грудня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1092. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З грудня 2010 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved