Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Прокурор Нахімовського району м. Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради пред'явив позов до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, орієнтовною площею 0,04 га., розташованої на землях житлової та громадської забудови по [ADDRESS], в м. Севастополі, яка використовується ним під розміщення дерев'яної споруди, при цьому земельна ділянка огороджена парканом. Крім того, оскільки в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем причинена шкода в розмірі 3231 гривні 11 копійок, прокурор просив стягнути її з відповідача. В судове засідання сторони не з'явилися. Юридичні особи: Севастопольська міська Рада та Державна інспекція сільського господарства сповіщені належним чином, представники в судове засідання не з'явилися. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. В подальшому у судові засідання не з'явився, про день слухання повідомлений належним чином, не поставивши суд про причини не явки. Суд розглянув справу у відсутності відповідача, за правилами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів, про права і взаємостосунки сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін регулюються главою 19 і 37 Земельного Кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. За адресою [ADDRESS], знаходиться земельна ділянка, частину якої, приблизною площею 40 кв. м., яка огороджена парканом та яку [PERSON] використовує під розміщення дерев'яної споруди. Відповідно до ст. 38 ЗК України, до земель житлової і громадської забудови належать земельні ділянки у межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Стаття 116 ч. 1 ЗК України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Як встановив суд, в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства у червні 2013 р., держінспектором сільського господарства в м. Севастополі, було встановлено використання [PERSON] земельної ділянки, під розміщення дерев'яної споруди, орієнтовною площею 0,040 га., на землях житлової та громадської забудови, що не відповідає цільовому призначенню земель житлової та громадської забудови, без документів що посвідчують право на зайняту земельну ділянку. 2 За вказане порушення відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення від 17.06.2013 р. і він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 170 гривень . Викладене підтверджується постановами про адміністративне правопорушення від 17.06.2013 р. і матеріалами перевірки. Таким чином, судом встановлено факт незаконного використовування [PERSON] земельної ділянки на землях житлової і громадської забудови, без отримання належних правовстановлюючих документів. Оскільки позов в частині звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволений, то підлягають задоволенню і інші вимоги прокурора щодо відшкодування шкоди в сумі 3231 гривні 11 копійок, яка завдана внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем. В зв'язку з тим, що прокурор був звільнений від сплати судових витрат, то судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. 116, 118, 212 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved