Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 07.10.2000 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Лубенського міськвиконкому Полтавського області, про що того ж дня в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №254. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що на даний час подружжя проживає спільно у квартирі, яка належить позивачці на праві власності. Однак спільне життя не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, сторони мають різні погляди на життя. Позивачка зазначає, що на протязі останніх років намагалася зберегти сімейні відносини, надавала відповідачу можливість виправити свою поведінку, але він ніяких заходів не вжив, що в подальшому призвело до конфліктів. Позивачка вважає що подальше спільне життя не принесе користі сторонам і дитині. Майнового спору, а також спору щодо місця проживання дитини сторони не мають. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином; у судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву, в якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з наведених підстав. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином; у судове засідання не з'явився; надав до суду заяву, в якої просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволенні. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 07.10.2000 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадського стану Лубенського міськвиконкому Полтавського області, про що того ж дня в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №254. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями, тому подальше спільне життя буде суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини [PERSON]. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, те що сторони проживають окремо 6 років, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання відповідачки залишити шлюбне прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу, судом приймається такий вибір. Відповідно до положення частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд не вирішує питання про судові витрати, оскільки позивачем не заявлялись такі позовні вимоги. На підставі викладеного, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статтею 112, 115, частиною 3 статті 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved