Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У листопаді 2013 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 28 грудня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №515-0161004/ФК08. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 103100 грн. з розрахунку 12 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28 грудня 2010 року по 19 березня 2017 року. 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», за умовами якого ТОВ «Український промисловий банк» передає права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком України. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, тим самим порушив умови зазначеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 144970,38 грн., тому, враховуючи вищевказані обставини, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 144970,38 грн., а також просить стягнути судові витрати, понесені позивачем у даній справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду даної справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 28 грудня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №515-0161004/ФК08. Кредит надається строком на 84 місяці, з кінцевим терміном повернення та сплати не пізніше ніж 19 березня 2017 року. Відповідно до вищевказаного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України - гривні, у розмірі 103100 грн. Згідно п. 1.5 вказаного договору за процентна ставка за користування кредитом становить 12% річних. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором №515-0161004/ФК08 від 28 грудня 2010 року в частині повернення кредиту належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 16 вересня 2013 року перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 144 970,38 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи, у тому числі: - сума заборгованості за тілом кредиту - 112 600,40 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 28658,38 грн.; - сума заборгованості за комісією - 3711,60 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами кредитного договору №515-0161004/ФК08 від 28 грудня 2010 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» і Національним банком України було укладено договір передачі активів та кредитних зобов'язань і Укрпромбанк передав (відступив) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний повернути кредит позивачу у відповідності до графіку, що наведений у додатку до цього договору, який є його невід'ємною частиною. В разі порушення позичальником обов'язку повернути кредитодавцеві кредиту відповідності до умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У випадку прострочення повернення сум наданого кредиту (в тому числі часткового повернення), та прострочення сплати процентів за користування кредитом відповідно до цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі0,5 % від суми кредиту за кожен випадок такого порушення. В порушення зазначених норм закону та умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, перестав своєчасно сплачувати відсотки по кредиту, утворилася заборгованість. В добровільному порядку питання не вирішене і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. У зв'язку і з зазначеними порушеннями відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору мається заборгованість, яку відповідач не погасив. Відповідно до п. 2.4.. 2.5.кредитного договору №515-0161004/ФК08 від 28 грудня 2010 , повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 1227,38 грн. по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно п. 1.5.. 2.6.. 2.7 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором №515-0161004/ФК08 від 28 грудня 2010 року в повному обсязі не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за даним кредитним договором станом на 16 вересня 2013 в розмірі 144 970,38 грн., у тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 112 600,40 грн.; сума заборгованості за відсотками - 28 658,38 грн.; сума заборгованості за комісією - 3711,60 грн., тим самим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1449,70 грн., які підтверджуються платіжними дорученнями про сплату відповідної суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved