Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] у вересні 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що проживає у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 10.12.2000, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач зловживає спиртними напоями, всі зароблені гроші витрачає на їх придбання, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила стягти з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча отримує дохід та має можливість надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 10.12.2000 (а. с.5). [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] (а.с.7) і повністю знаходиться на її утриманні . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідно ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу ( далі- СК) України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідач працює, інших утриманців немає, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки не надає, визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача повинні стягуватись аліменти на утримання дитини сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved