Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач 05.11.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 20526,14 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] уклали договір №ODXRRX16840459 від 13.11.2008 року, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 4970,14 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Рострочка", Тарифами складає між нею та банком договір. Відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 20526,14 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1635,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 64,27 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 62,15 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 17311,03 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 953,63 грн. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовні й заяві. Відповідач в судовому засіданні визнала, що не сплатила вчасно в повному обсязі кредит, так як втратила роботу. Суд, заслухавши сторін по справі та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що 13.11.2008 року [PERSON] підписала заяву позичальника (а.с. 3), що становить кредитний договір, згідно якої банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 4970,16 грн. (чотири тисячі дев'ятсот сімдесят грн. 16 коп.) на строк 12 місяців з 13.11.2008 року по 13.11.2009 р. включно, на наступні цілі: придбання товару, а також 758,16 грн. на сплату страхового платежу зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 702,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 12,43 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Рострочка") (Стандарт) строки. Підписавши вказану заяву, [PERSON] погодилася з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Рострочка") (Стандарт). Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг позивач надав відповідачу кредит, а відповідач зобов'язався своєчасно та повністю погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 18.04.2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище на [PERSON], відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 24). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач виконав умови кредитного договору в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору та ст.526 ЦК України, зобов'язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 20526,14 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1635,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 64,27 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 62,15 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 17311,03 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 953,63 грн. (а.с.2). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір в сумі 229,40 грн., що був сплачений позивачем при звернені до суду, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved