Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Представник Банку – [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Посилалася на те, що між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступник ПАТ «Універсал Банк») (далі – Банк) та [PERSON] 18.02.2008 року був укладений кредитний договір №CL 19827, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 10 000 грн. та зобов'язувалася погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі, строках та умовах, передбачених договором. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за відповідачкою [PERSON] станом на 27.09.2013 року утворилась заборгованість в сумі 14 424,13 грн. Просила стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 424,13 грн., а також судові витрати в розмірі 229,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з’явилася, згідно письмової заяви просить справу розглядати без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просить розглядати без її присутності. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 18.02.2008 року між Банком та відповідачкою було укладено кредитний договір №CL 19827, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, що нараховуються на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку кредиту, а саме 36% річних, з кінцевим терміном повернення 25.01.2011 року. Відповідно до змісту п.5.1 кредитного договору та додатку №2 до кредитного договору, сторони домовились, що погашення кредиту та сплата процентів здійснюється у формі щомісячних платежів (ануїтентний платіж) у сумі 450,22 грн. у чітко встановлений цим договором термін – 25 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. Відповідно до змісту п.2.3 вказаного договору, додатку №1 до кредитного договору, за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена процентна ставка у розмірі 108% річних. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 27.09.2013 року становить 14 424,13 грн. та складається з простроченої заборгованості по кредиту – 8 210,41 грн., відсотках – 3 328,62 грн., підвищених відсотках – 2 885,10 грн. Вказана заборгованість підтверджується поданим розрахунком позивача. Дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення кредитного договору, укладеного у письмовій формі відповідно до вимог ст.1055 ЦК України. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст.1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 боржник який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачкою позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, зі стягненням з відповідачки у відповідності до положень ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст. 526, 530, 536, 611, 625, 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved