Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] 6 грудня 2013 року звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник у своїй заяві посилався на те, що [INFO] року помер [PERSON] Заявник є нерідним племінником померлого - пасинком його рідного брата [PERSON], який помер раніше за [PERSON] З січня 2007 року заявник проживав з [PERSON] в його квартирі за адресою: [ADDRESS], наглядав за ним, купував йому ліки, разом вели спільне господарство, прибирали, ремонтували квартиру, купували необхідні речі, тобто до дня його смерті проживали однією сім'єю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Померлий заявнику був фактично як батько, вони мали теплі родинні стосунки. За життя він зробив заповідальні розпорядження на ім'я заявника на належні йому банківські вклади і збирався скласти заповіт на зазначену квартиру, але помер. Отримати у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки документи, які б підтвердили родинний зв'язок заявника та померлого, відсутні. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт його проживання однією сім'єю з [PERSON], померлим [INFO] року, з січня 2007 року по березень 2013 року; встановити, що заявник є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Заявник у своїй заяві справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа Державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори Носенко А.Г. у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є пасинком [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 5, 10). [INFO] року помер рідний брат [PERSON] [PERSON] (а.с. 4). З січня 2007 року заявник проживав з [PERSON] до дня його смерті в його квартирі за адресою: [ADDRESS], наглядав за ним, купував йому ліки, вони разом вели спільне господарство, прибирали, ремонтували квартиру, купували необхідні речі, мали теплі родинні стосунки, тобто проживали однією сім'єю. 3 серпня 2012 року [PERSON] на ім'я заявника було здійснено заповідальне розпорядження на належні йому депозитні вклади в ПАТ КБ «ПриватБанк». Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина на належну йому квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до державно держнотконтори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 18) разом зі своєю матір'ю [PERSON] (а.с. 18 оберт). 11 вересня 2013 року їм було видано свідоцтва про право на спадщину за заповідальними розпорядженнями (а.с. 19, 19 оберт). На теперішній час з урахуванням того, що документи, які б підтверджували родинний зв'язок між померлим та заявником, відсутні, постановою від 11 вересня 2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено (а.с. 8). На підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням того, що заявник з померлим з січня 2007 року проживали за однією адресою, вели спільне господарство та спільний бюджет, прибирали, ремонтували квартиру, купували необхідні речі, мали теплі родинні стосунки, суд вважає можливим встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], померлим [INFO] року, з січня 2007 року по [INFO] року. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] проживав разом з [PERSON] однією сім'єю більш ніж п'ять років, тому згідно ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців, проте факт того, що заявник є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], встановленню не підлягає, оскільки це прямо передбачено законом і додаткового встановлення у вигляді факту, що має юридичне значення, не потребує. На підставі викладеного,

Outcome: partial