Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

В квітні 2013 року КП «Житсервіс-2» звернулось до суду із вказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], пільгами не користується. Зазначений будинок являється комунальною власністю Ізмаїльської міської громади, від імені якої загальне керівництво здійснює міська Рада. Згідно договору на утримання житлових будинків і прибудинкових територій, що знаходяться у власності міських рад від 03.01.2007 р., 01.06.2011 р., укладених між УЖКГ Ізмаїльської міської ради та КП «Житсервіс-2» будинок знаходиться на обслуговуванні у позивача. В порушення ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач користувався послугами КП «Житсервіс-2», але своєчасно не сплачував за надані послуги, в результаті чого за ним виникла заборгованість в розмірі 3 873,93 грн. В ході розгляду справи 08.10.2013 року представник позивача збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на користь позивача 4189,13 грн. заборгованості що виникла станом на жовтень 2013 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за користування житлом, утримання житлових будинків та прибудинкових територій в розмірі 4189,13 грн. і витрати на сплату судового збору у розмірі 229, 40 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та обставини позову не визнали, відповідач надав заперечення на позовну заяву (а.с. 59-61), в яких вказує, що договір на надання послуг він не укладав, пояснення позивача про те, що він, [PERSON], не користується пільгами з оплати житлово-комунальних послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідач вказує, що він має статус «дитини війни» та «ветерана праці», крім того, згідно ст. 5 Закону України «Про правовий захист дітей війни» крім інших надається пільги і на право на 25-відсоткову знижку при сплаті за користування комунальними послугами (газ, електроенергія, тепло-, водопостачання, водовідведення, вивіз сміття) в межах середніх норм споживання. Будинок в якому мешкає відповідач, є власністю Ізмаїльської міської громади і знаходиться на обслуговуванні КП «Житсервіс-2», тобто житлово-комунальним підприємством повинен здійснюватися комплекс робіт, необхідних для підтримки житлового фонду в нормальному технічному і санітарному стані у відповідності з договором і Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємства №76 від 17.05.2005 року. Однак, як зазначає відповідач, комунальне підприємство не надає повний обєм послуг, а саме, крім вивозу та утилізації твердих побутових відходів інші послуги позивачем не виконуються. Раніше він сплачував також за освітлення драбинних кліток, оскільки хоча лампочки вкручували жителі будинку самостійно, однак світло було за рахунок КП «Житсервіс-2». Виходячи з наведеного, відповідач вважає, що він повинен сплачувати лише за вивіз сміття з 25-відсотковою знижкою: 0,45 грн. * 47,7 кв.м. = 21,465 грн. 25 % = 16,10 гр. на місяць. Також [PERSON] вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України №1156 від 27.07.1998 року «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання рідкого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», встановлено нові розміри обовязкового платежу сімї, в межах встановлених норм володіння (користування) житлом та споживання послуг, згідно яких відповідач сплачує в сукупності більше ніж 300 грн. на місяць, що майже 20 % від його щомісячного доходу. Крім того, у розрахунку заборгованості враховується початковий залишок на січень 2008 року в сумі 1 329,43 грн., який є безпідставним, оскільки ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2007 року був скасований наказ, виданий за заявою КП «Житсервіс-2» про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 1 203,17 грн. Після цього комунальне підприємство в позовному проваджені не зверталося до суду з вимогами до [PERSON] У звязку з цим вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки звернувся з позовною заявою 16.04.2013 року, тобто має право на розрахунок заборгованості лише з 16.04.2010 року, а не з січня 2008 року, тому просить відмовити в задоволенні позову застосувавши строки позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. П.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п. п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45 (далі Правил), власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що з огляду на вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. На імя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок 1579_1. Згідно даних особового рахунку заборгованість за користування послугами з утримання житлових будинків та прибудинкової території станом на 1 жовтня 2013 року складає 4189,13 грн. (а.с. 185). Як вбачається з договорів на утримання житлових будинків та прибудинкових територій від 03.01.2007 року та 01.06.2011 року, укладеними між УЖКГ та КП «Житсервіс 2» та доданого до них переліку переданих замовником виконавцю на обслуговування житлових будинків та прибудинкових територій, будинок №100 по вул. Кишинівській в м.Ізмаїлі Одеської області знаходиться на обслуговуванні у позивача, який зобовязаний виконувати функції з утримання житлових будинків і прибудинкових територій, надавати житлово-комунальні послуги та проводити розрахунки з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень в будинках комунальної власності (а.с. 7-11). Склад витрат повязаних з утриманням будинку та прибудинкових територій, які входять в плату за користування житлом, затверджені Постановами Кабінету Міністрів України №939 від 22.07.1998 року та №529 від 20.05.2009 року. Відповідно п.4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати, повязані з підприємствами по обслуговуванню житла. Згідно п.35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» власники, наймачі та орендатори житлових приміщень зобовязані виконувати Правила, своєчасно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку, плату за наймання або оренду квартири, комунальні та інші послуги. Склад витрат повязаних з утриманням будинку та прибудинкових територій, які входять в плату за користування житлом, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №241 від 15.03.2007 року (зі змінами від 27.04.2007 року №572-V), та рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №901, від 07.07.2005 року, №241 від 15.03.2007 року, №572-V від 27.04.2007 року, №570 від 15.05.2008 р., №1620 від 18.11.2010 року встановлений базовий тариф за користування житлом, утримання житлових будинків та прибудинкових територій за 1 кв. м. загальної площі на місяць з урахуванням ПДВ для будинків, які не обладнані ліфтами. (а.с. 12-14, 148-153, 186) У судовому засіданні відповідач визнав, що позивач надає такі послуги: з вивозу та утилізації сміття, освітлення драбинних кліток, що з огляду на вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України є обставиною яка не підлягає доказуванню. Крім того, дані обставини підтверджуються договорами укладеними між КП «Житсервіс -2» та ТОВ «Некрасівський полігон» від 15.10.2007 року та 01.07.2010 року і між КП «Житсервіс -2» та [PERSON] (а.с. 187-190) Надання послуги з прибирання прибудинкової території підтверджується актами перевірки площ, які прибираються (а.с. 69 147, 154-178), та поясненнями свідка [PERSON] Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не зобовязаний оплачувати послуги, так як між ним та позивачем відсутній договір, оскільки відповідно до положень статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-УІ відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору; підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою КМ України № 572 від 8 жовтня 1992 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем послуг на основі типового договору, є не правом, а обовязком споживача. Ухилення останнього від укладення договору не звільняє від плати за надані та спожиті комунальні послуги. Відсутність договору не є безумовною підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості плати за фактично спожиті послуги. Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивачем надаються послуги з вивозу та утилізації сміття, освітлення драбинних кліток, прибирання прибудинкової території, належних доказів в підтвердження надання позивачем інших послуг суду надано не було, суд приходить до висновку, що необхідно провести розрахунок заборгованості з урахуванням того, які були надані послуги за період з лютого 2007 року по жовтень 2013 року, оскільки по лютий 2007 року розрахунок суми в розмірі 1049,89 грн. позивачем надано не було. (а.с 191) Що стосується застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що в даному випадку не можливо застосувати строк позовної давності, оскільки відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідач періодично здійснював оплату за послуги КП «Житсервіс-2», отже вчиняв дії, що свідчать про визнання ним свого боргу, тому строк позовної давності в даному випадку не сплив. Що стосується застосуванню 25-відсоткової знижки при сплаті за користування комунальними послугами з вивозу сміття, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належить централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, а також вивезення побутових відходів. Статтею 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено, зокрема, що діти війни мають право на 25-відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами у межах середніх норм споживання. До складу витрат повязаних з утриманням будинку та прибудинкових територій, згідно рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №901, від 07.07.2005 року, №241 від 15.03.2007 року, №572-V від 27.04.2007 року, №570 від 15.05.2008 р., №1620 від 18.11.2010 року входять витрати на вивезення та утилізацію твердого побутового та грубого сміття. [PERSON] є дитиною війни і відповідно до довідки №9544 має право користуватись пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». (а.с. 193) Однак він лише 11.07.2012 року звернувся до керівництва КП «Житсервіс-2» з проханням застосувати пільгу та надав відповідні документи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на 25-відсоткову знижку плати за користування вивезення побутових відходів, що є складовою послуги з утриманням будинку та прибудинкових територій, однак з липня 2012 року, тобто з моменту надання відповідних документів до підприємства. За таких обставин, за період з лютого 2007 року по 31 грудня 2007 року сума заборгованості складає 120,94 грн. (16,37+16,45+88,12); за 2008 рік 345,84 (164, 7+26,46+154,68); за 2009 рік 473,16 (209,4+37,68+226,08); за 2010 рік - 473,16 (209,4+37,68+226,08); за 2011 рік - 738 грн. (257,64+45,24+435,12); за 2012 рік - 641.39 грн. (по липень 128,82+ після липня 32.21+45.24+435,12); за період з січня 2013 року по жовтень 2013 року - 408.58 грн. (48,31+33,93+326,34). Таким чином, відповідач повинен був сплатити за цей період 3200,56 грн. (120,94+345,84+473,16+473,16+738+641,39+408,58), а згідно квитанцій та особового рахунку сплатив 1 548,76 грн. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь КП «Житсервіс 2» заборгованість в сумі 1651,80 грн.( 3200,56-1548,76). Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Інших доказів, окрім наявних у справі, у підтвердження своїх позовних вимог та заперечень сторонами надано не було. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial