Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.1997 року. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння. На теперішній час дитина проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В звязку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. З урахуванням положень ст.ст.169,224 ЦПК України та думки позивачки, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.1997 року. Під час перебування у шлюбі в них народилась дитина донька [PERSON], [INFO], яка після припинення сторонами шлюбних стосунків та спільного проживання, залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Як зазначила позивачка в судовому засіданні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно. В звязку з чим, вона бажає визначити постійний розмір аліментів та періодичність їх сплати відповідачем. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, відсутність обставин, які б свідчили про неможливість її надання останнім, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2013 року (дня предявлення позову) до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved