Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначив про те, що 26.10.2002 року зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2433. Від шлюбу мають сина – [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось. Виявилось, що у позивача з відповідачем різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, точка зору на обов’язки подружжя в веденні домашнього господарства, проведенні вільного часу та відношенні до сімейних обов’язків. У кожного з них своє життя та інтереси. Майже півроку [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільного господарства та рідко спілкуються. Збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечить їх інтересам. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, вказала, що збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, згодна на розлучення. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 138802, виданого повторно 24.10.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 26.10.2002 року, актовий запис № 2433. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу – Таран. (а.с. 4) Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 268016, виданого повторно 24.10.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з’ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229, 40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved