Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість в розмірі 2726,49 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 17.10.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №001-13017-171011. Згідно умов цього договору Банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у розмірі 3438 грн., на умовах визначених договором та за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної лінії сплачує плату у розмірі 1,75% в місяць. Позивач вказує, що зобов'язання за договором виконав, надавши кредит в сумі 3438 грн., а відповідач отримав у своє розпорядження майно. Станом на 15.07.2013 р. [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 15.07.2013 р. становить 2726,49 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій він позов визнає та просить суд справу слухати у його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України,без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Згідно кредитного договору №001-13017-171011 укладеного 17.10.2011р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], банком було надано останньому грошові кошти на придбання майна в розмірі 3438 грн., про що свідчить меморіальний ордер №37088323 від 18.10.2011р. та рахунок-фактура №Счт/LV-0021988 від 17.10.2011р. Відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною №Рнк/LV-0020820 від 17.10.2011р. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 1,75 % в місяць, згідно п.2.5. договору. Судом встановлено, що згідно розрахунку ціни позову за кредитним договором №001-13017-171011 від 17.10.2011р. станом на 15.07.2013 р. [PERSON] заборгував банку кошти у загальній сумі 2726,49 грн. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Ст.536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, та такий підлягає до задоволення. Також з відповідача в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved