Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла її баба - [PERSON], яка на день своєї смерті мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті спадщину прийняла дочка баби, а її матір - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 07. 08. 1981 року. [INFO] померла її матір- [PERSON], яка на день своєї смерті мешкала в м. Бровари, Київської області. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], грошовою оцінкою 15134 грн.. Спадщину вона прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Броварської міської державної нотаріальної контори. Після прийняття спадщини після смерті матері вона звернулася до Соколівської сільської ради та Ніжинського МБТІ і 28. 09. 2012 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями на ім»я [PERSON]. Після отримання данного свідоцтва, підписаного Соколівським сільським головою, з метою оформлення спадщини після смерті матері, вона звернулася у 2013 році з заявою до Броварської міської державної нотаріальної контори, де їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок виданий після спливу трьох років після смерті матері, що є порушенням п. 11 ст. 346 ЦПК України та видано на руки постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На підставі виданного, з порушенням ст. 346 ЦК України, рішення сесії № 51 від 21. 09. 2012 року та свідоцтва про право власності від 28. 09. 2012 року їй було видано Витяг про державну реєстрацію права власності на ім»я покійної матері. Як спадкоємець по закону вона прийняла спадщину, володіє спадковим майном, але оформити свої спадкові не змогла, оскільки свідоцтво про право власності видано з порушенням чинного законодавства, а виправити дану помилку МБТІ не можна, оскільки даний реєстр прав на нерухоме майно передано з БТІ до Міністерства юстиції України і вони не мають доступу до нього., В зв»язку з викладеним, позивачка просить в судовому порядку визнати недійсним свідоцтво про право власності та визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], грошовою оцінкою 15134 грн., що залишився їй після смерті [INFO] матері - [PERSON]. Позивачка до суду не з'явилася, в поданій заяві просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує ( а. с. 41 ). Відповідач - Ніжинське МБТІ до суду не з'явилися, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність їхнього представника, позовні вимоги не визнають, заперечують проти їх задоволення про що додали заперечення на позов. В поданному запереченні вказують, що за померлою [INFO] [PERSON], згідно матеріалів МБТІ, був зареєстрований житловий будинок [ADDRESS] в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 07. 08. 1981 року № 1239, виданного Бобровицькою державною нотаріальною конторою Чернігівської області. Взамін даного свідоцтва, згідно рішення виконавчого комітету Соколівської сільської ради від 21. 09. 2012 року, було видане свідоцтво про право власності від 28. 09. 2012 року. На час оформлення спадкових прав у позивачки згаданий документ не відповідав нормам чинного законодавства, оскільки в ньому не була зазначена адреса будинку. Відповідно до Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності чинному законодавству України і пред»явленим правовстановлювальним документам, на підставі яких і діяло МБТІ. Згідно ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, але на підставі роз»яснення Міністерства Юстиції від 21. 02. 2005 року № 19-32/319 щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна зазначено, якщо є правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на нерухоме майно за особою, яка на час реєстрації права власності померла, реєстрація права власності на нерухоме майно може бути здійснена за особою, на ім»я якої видані правовстановлюючі документи, а звернутися із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. В данному випадку позивачка це і зробила. Підставою позову, є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Відповідно до Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, МБТІ здійснювало лише делеговані повноваження по оформленню свідоцтва про право власності та реєстрацію прав власності на нерухоме майно, тому вони не можуть бути відповідачем у спорі про визнання права власності. Також зазначають, що з 01 січня 2013 року функції державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які виконували БТІ, перейшли до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерства юстиції та його територіальних управлінь ( Укрдержреєстру ). З 01 січня 2013 року БТІ відключені від державного реєстру прав нерухомого майна і ними уже не ведеться реєстрація нерухомості. На сьогоднішній день БТІ діє як суб»єкт господарювання по проведенню технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна та їх оцінці ( а. с. 43 - 45 ). Відповідач - Територіальна громада в особі Соколівської с/ ради до суду також не з'явилися, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність їхнього представника, позовні вимоги визнають та не заперечує протии їх задоволення ( а. с. 26, 27 ). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з слідуючого: Факт родинних відносин між позивачем і спадкодавцями підтверджено копіями свідоцтв про народження ( а. с. 11, 13 ). Факт смерті [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про смерть ( а. с. 7, 8 ). До спадкового майна належить: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], грошовою оцінкою 15134 грн.. Відповідно наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області копії спадкової справи та довідки, виданої Соколівською сільською радою видно, що дійсно, померлій [INFO] [PERSON], належав будинок в [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Бобровицькою державною нотаріальною конторою 07 серпня 1981 року за Р № 1239 ( а. с. 26, 39 ). Як спадкоємець по закону позивач прийняла спадщину, володіє спадковим майном, але оформити свої спадкові не змогла, оскільки свідоцтво про право власності видано з порушенням чинного законодавства , а саме в порушення вимог Тимчасового положення "Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого Мін"юстом України 07.02.02 р. № 7/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції 18.02.02 за № 157/6445 реєстрація проведена на померлу особу , тобто без заяви власника , право власносьті якого припинилося , відповідно до п.11 ст.346 ЦК України , а виправити дану помилку МБТІ не можна, оскільки даний реєстр прав на нерухоме майно передано з БТІ до Міністерства юстиції України і вони не мають доступу до нього, отже , суд вважає, що вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. Щодо визнання недійсною реєстрацію , то дану вимогу суд не може задовольнити, так як дана вимога не відповідає положенням ст.16 ЦК України та Тимчасовому положенню "Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого Мін"юстом України 07.02.02 р. № 7/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції 18.02.02 за № 157/6445 із змінами та доповненнями , Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно".Крім того недійсним визнається правочин , а не дія, яка не є правочином . В даному випадку логічним було б внесення змін до реєстру, скасування реєстрації, вилучення запису. Проте , оскільки доступу до реєстру щодо вчинення таких дій немає, то і не можливо їх проведення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial