Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно у вигляді 11/20 частини садибного (індивідуального) житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], який в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,9 кв. м., житловою площею 23,00 кв. м ., сарай літ. «Б», сарай літ. «І», №1 - огорожа, №2 - хвіртка. Нотаріальним шляхом оформити право власності на спадкове майно позивач не має змоги, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно відсутні та загублені, у зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], яке видано Затоківської селищною радою Білгород - Дністровської міськради Одеської області від 04.01.1998 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 02. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 11/20 частини садибного (індивідуального) житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], який в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,9 кв. м., житловою площею 23,00 кв. м ., сарай літ. «Б», сарай літ. «І», №1 - огорожа, №2 - хвіртка. За життя [PERSON], в силу ст. 1248 ЦК України, склала заповіт від 15.04.1994 року все майно, яке на день її смерті виявиться їй належним, у чому б вона не полягало і де б таке не знаходилося вона заповідає [PERSON]. Даний заповіт, посвідчений нотаріусом Білгород - Дністровської міської нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 2-1208. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні померлих спадкодавців відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Після смерті [PERSON], позивач здійснює роботи, постійно проживає в житловому будинку, сплачує платежі і збори, користується землею, що відповідності до ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття спадщини. Згідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст.1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, і незалежно від часу його прийняття вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Таким чином, суд вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, яка підлягає задоволенню.

Outcome: approved