Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], який помер 18 грудня 2010 року, посилаючись на те, що з 2001 року заявниця не працювала, з 2004 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець, але не в 2008-2010 роках отримувала доходу від підприємницької діяльності, померли [PERSON] з 05 травня 1973 року працював на різних підприємствах, з 1996 року по день смерті займався підприємницькою діяльністю, з квітня 2005 року йому була призначена пенсія по інвалідності другої групи за загальним захворюванням по Списку №1. Після смерті [PERSON] матеріальне становище заявниці значно погіршилося, оскільки [PERSON] одержувала від чоловіка допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, тобто фактично по день смерті [PERSON] знаходилась на його утриманні. Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити її у повному обсязі. Представник Управління пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходити до наступного. Пунктом 2 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги і роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.8 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», про те, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1812 лютого 1982 року (Свідоцтво про укладення шлюбу серії I-CH №353634 від 12.02.1982 року) до часу його смерті 18 грудня 2010 року (Свідоцтво про смерть серії 1-ЖС №191779 від 22.12.2010 року). Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Встановлено, що заявниця з померлим [PERSON] проживали сумісно і вели спільне господарство, обидва працювали та отримували заробітну плату. З жовтня 1996 року по день смерті [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність, та з 27 квітня 2005 року отримував пенсію по інвалідності 2 групи за Списком №1. [PERSON] з 2001 року не працювала, з лютого 2004 року була зареєстрована фізичною особою – підприємцем, але з 2008 року не одержувала доходів від здійснення підприємницької діяльності. Дохід померлого [PERSON] був значно вищий ніж дохід заявниці. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримував пенсію за віком в розмірі 2095 гривень, [PERSON] на момент смерті [PERSON] не працювала і не отримувала доходів від підприємницької діяльності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] була зареєстрована підприємцем, однак доходів від підприємницької діяльності не отримувала, а допомагала чоловіку [PERSON] здійснювати його підприємницьку діяльність. [PERSON] повністю знаходилася на утриманні чоловіка. З травня 2013 року [PERSON] призначено пенсію за віком, яка значно менша ніж пенсія [PERSON] За довідкою Василівського відділення Токмацької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 16.12.2013 року згідно наданих ФОП [PERSON] податкових декларації відсутні доходи від здійснення підприємницької діяльності за 2008-2010 роки. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні померлого [PERSON], оскільки судом встановлено, що основним и постійним джерелом засобів до існування для заявника була допомога з боку померлого чоловіка [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved