Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-15 00:00:00

В лютому 2013 року адвокат [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON], яка є сестрою позивачки, за життя була наймачем квартири [ADDRESS]. [PERSON] проживала із своїми батьками в с. Підгірному, власного житла не має, із своїм чоловіком припинила шлюбні відносини. Влітку 2011 року [PERSON] тяжко захворіла і попросила свою сестру [PERSON] переїхати до неї в квартиру для того щоб доглядати її та допомагати по господарству. [PERSON] погодилась і знялась з реєстрації у м. Василівка для того щоб переїхати жити до [PERSON], і у зареєструватись у неї в квартирі. [PERSON] звернулась із заявою до паспортиста [PERSON], яка прийняла її заяву про реєстрацію. 15.05.2012 року [PERSON] видала позивачці довіреність бути її представником у житлово-експлуатаційних установах, державних органах з питань приватизації, оскільки була тяжко хвора на онкологічне захворювання і не могла самостійно подати заяву про реєстрацію [PERSON] в квартирі. 12.06.2012 року [PERSON] померла. [PERSON] вважає, що вселилась в квартиру за згоди наймача [PERSON], проживала постійно з нею до дня смерті і продовжує там проживати, разом із сестрою вели господарство. Адвокат [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право користування квартирою №3 будинку №224 по вул. Петра Дорошенка в м. Запоріжжя; зобовязати МКП Основаніє укласти із позивачем договір найму квартири; доручити відділу міграційної служби здійснити реєстрацію [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її рідною сестрою. Вона перебуває в зареєстрованому шлюбі , але із чоловіком не проживає. Її зареєстроване місце проживання в м. Василівка, але фактично мешкала вона із батьками і с. Підгірне. Влітку 2011 року [PERSON] захворіла і попросила сестру переїхати жити до неї в квартиру. В жовтні 2011 року вона переїхати жити до сестри і знялась із реєстраційного обліку для того щоб зареєструватись в квартирі сестри. Вони разом із [PERSON] стали проживати разом, вона займалась господарством, сплачувала за комунальні послуги. [PERSON] тяжко хворіла на онкологічне захворювання, в березні 2012 року їй зробили першу операцію. Оскільки [PERSON] була наймачем квартири і не приватизувала її, то видала довіреність на імя [PERSON] для реєстрації останньої в квартирі і для оформлення документів для приватизації. Пояснила, що [PERSON] була самотньою, за життя в шлюбі не перебувала, дітей не мала. Після смерті [PERSON] квартира була опечатана, відділ міграційної служби не здійснює ї реєстрацію в квартирі. Вважає, що вона вселилась в квартиру за згоди [PERSON], а тому набула право наймача квартири. Представник відповідачів [PERSON] міської ради і МКП Основаніє [PERSON] заперечила проти задоволення позову. Пояснила суду, що квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду. [PERSON] була зареєстрована в спірній квартирі з 22.03.1994 до дня смерті 12.06.2012 року. Оскільки [PERSON] проживала в квартирі сама на день смерті, 18.06.2012 року квартира була опечатана. Вважає, що факт проживання [PERSON] нічим не підтверджений. Відповідно медичної документації [PERSON] самостійно звернулась за медичною допомогою, більшу частину хвороби знаходилась на стаціонарному лікуванні, сторонньої допомоги не потребувала. Пояснила, що довіреність, видана [PERSON] на імя [PERSON], визначає повноваження щодо дії з питань приватизації квартири, згода на реєстрацію [PERSON] в квартирі відсутня. Представник відповідачів вважає, що позивачем не доведено факту ведення спільного господарства із [PERSON], оскільки вона не працює та немає джерела доходу. Третя особа Хортицький районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності його представника. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду, не приватизована, знаходиться у віданні МКП Основаніє. В квартирі постійно проживала та була зареєстрована починаючи з 22.04.1994 року [PERSON], [INFO], що підтверджується відміткою в її паспорті (а.с. 29). Інших осіб в квартирі зареєстровано не було. За життя [PERSON] була хворою на онкологічне захворювання, що підтверджується медичною документацією (а.с. 9, 14, 15, 26). Згідно довідки, виданої КУ Центральна поліклініка №1 від 15.05.2012 року [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с. 8). [PERSON] померла 12.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Хортицьким ВДРАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ 13.06.2012 року, актовий запис №211 (а.с. 22). Причиною смерті [PERSON] відповідно довідки від 12.06.2012 року стала раптова інтоксикація, рак яєчників (а.с. 22). Згідно відповіді восьмої [PERSON] державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці до контори не звертались. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], (а.с. 16), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] з 1984 року була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 20). [PERSON] була знята з реєстрації у м. Василівка 15.05.2012 року, що підтверджується талоном зняття з реєстрації місця проживання в Україні (а.с. 26). В пункті 9 Куди вибуває вказана адреса [ADDRESS]. [PERSON] було видано довіреність на імя [PERSON], якою вона уповноважила останню представляти себе у відповідних житлово-експлуатаційних та житлово-комунальних установах, органах приватизації з питань безоплатної передачі їй у власність квартири [ADDRESS] (а.с. 25). 19.05.2012 [PERSON] звернулась із заявою про реєстрацію місця проживання в спірній квартирі (а.с. 27). В реєстрації їй було відмовлено, про що свідчить відсутність штампу реєстрації в її паспорті, ці обставини визнаються сторонами. На підставі розпорядження №799 від 15.06.2012 року, виданого ПАТ Запоріжтрансформатор, де працювала за життя [PERSON], позивачу [PERSON] як члену сімї, була сплачена допомога на поховання у розмірі 1500 грн (а.с. 11). Витрати на поховання [PERSON] були сплачені [PERSON], що підтверджено відповідними розрахунками та квитанціями (а.с. 12-13). В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] працювала за життя на підприємстві Запоріжтрансформатор, вони підтримували з нею дружні стосунки, разом працювали. [PERSON] отримала квартиру як працівник ЗТР, проживала в ній з 1994 року, але не приватизувала її. Приблизно з жовтня 2011 року [PERSON] почала хворіти. Вони часто відвідували її, приходили до квартири. Сестра померлої [PERSON] часто приїжджала та допомагала своїй сестрі по господарству, сплачувала за комунальні послуги, оскільки інших родичів у [PERSON] не було. Вона тяжко хворіла, але ходила на роботу до грудня 2011 року. У лютому 2012 року [PERSON] остаточно переїхати жити до сестри, спали вони разом на дивані в кімнаті. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 112,113), рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 116) [PERSON] у власності будь-якого нерухомого майна не має. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. \~ \~ До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. \~ \~ За правилами ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. \~ \~ Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 106 ЖК України передбачено, що член сім'ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача у разі смерті наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Частиною 2 ст. 824 ЦК України передбачено, що у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України\~ розяснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.\~ \~ \~ При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 p. N 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача , або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доведеними такі обставини. Влітку чабан Л.О. захворіла на тяжке онкологічне захворювання і попросила свою сестру [PERSON] доглядати за нею за своїм місцем проживання. Позивач, хоча і перебуває у шлюбі, але фактично з чоловіком не проживає, мешкала з батьками. [PERSON] з осені 2011 року приїжджала до своєї хворої сестри і допомагала їй по господарству, сплачувала комунальні послуги. З лютого 2012 року переїхала постійно проживати в квартиру [PERSON] Після того як [PERSON] перенесла операцію, вона стала почувати себе гірше, потребувала постійного стороннього догляду. [PERSON] до дня смерті проживала у квартирі [PERSON] Після її смерті позивач отримала грошову допомогу як єдиний член сімї померлої, несла витрати на поховання [PERSON] [PERSON] мала намір зареєструватись у спірній квартирі, для чого знялась із попереднього місця реєстрації, вказавши при цьому адресу за якою вибуває - [ADDRESS]. Суд не може погодитись із позицією представника відповідачів щодо того, що [PERSON] не надавала письмової згоди на вселення [PERSON] Обставини, встановлені в судовому засіданні, свідчать про те, що [PERSON] сама звернулась до сестри із проханням переїхати в квартиру. Позивач пояснила, що з лютого 2012 року спірна квартира стала її єдиним місцем проживання, вона займалась домашнім господарством, сплачувала комунальні послуги, доглядала хвору сестру. Ці обставини беззаперечно підтвердили допитані судом свідки, які навіть пояснили на якому ліжку, та в якій кімнаті спали [PERSON] та [PERSON] Судом враховується, що [PERSON] не має у власності нерухомого майна, в неї відсутнє зареєстроване місце проживання, спірна квартира є її єдиним житлом. Не можуть бути прийняті судом доводи представника відповідачів щодо відсутності реєстрації [PERSON] в спірній квартирі, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не може бути підставою для відмови у визнанні права користування жилим приміщенням. Суд виходить із того, що [PERSON] проживала в спірній квартирі з лютого 2012 року і в матеріалах справи відсутні дані про те, що [PERSON] ставила питання про виселення позивача або будь-яким чином висловлювала свою незгоду із її проживанням в квартирі. У суду не викликає сумнівів, що порядок вселення [PERSON] у квартиру [ADDRESS] був дотриманий, а тому за нею слід визнати право користування житловим приміщенням. Суд вважає, що позовна вимога [PERSON] укласти з нею договір найму є законною і правомірною, оскільки вона має право вимагати визнання її наймачем після смерті попереднього наймача [PERSON] Перевіривши доводи позивача щодо доручення Хортицькому районному відділі у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області здійснити реєстрацію [PERSON] в квартирі [ADDRESS], суд знаходить ці вимоги не обґрунтованими. Хортицький районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області приймає участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору. Враховуючи, що рішення по справі може стосуватись лише прав та обовязків сторін, суд не бачить підстав для зобовязання третьої особи вчиняти певні дії. На підставі викладеного та

Outcome: partial