Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач, Державний вищий навчальний заклад „Севастопольський будівельний коледж” звернувся до суду з позовом до [PERSON] її сина [PERSON], треття особа ВГІРФО Ленінського РВ УМВС України у м. Севастополі про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку, відшкодування матеріального збитку. Мотивуючи вимоги тим, що будівля літ. „Ж” за адресою: м. Севастополь, вул..Пожарова,28-а перебуває в оперативному управлінні коледжу та має статус студентського гуртожитку. Відповідач по справі [PERSON] ніколи не навчалася в коледжі, не перебувала з ним у трудових відносинах, договір найму житлового приміщення з нею не укладався і рішення адміністрацією коледжу про надання [PERSON] для проживання кімнати №124 не приймалося, спеціальний ордер з цього приводу не видавався. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] без жодних законних підстав самоправно зайняла та мешкає в кімнаті №124 гуртожитку, при цьому маючи заборгованість по оплаті за проживання у розмірі 3100 грн., а тому позивач просить суд виселити [PERSON] та залежної від неї особи [PERSON] із кімнати №124 гуртожитку №2 Державного вищого навчального закладу „Севастопольський будівельний коледж” за адресою: м. Севастополь, вул..Пожарова,28-а без надання їм іншого жилого приміщення та зняття з реєстраційного обліку, а також стягнути з відповідача з врахуванням уточнень заборгованість по оплаті за користування житлом у розмірі 5310,00 грн., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача – [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, зазначивши, що хоча на день розгляду справи заборгованості по оплаті за користування житлом немає, але заборгованість може виникнути в майбутньому, тому наполягала на позові. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вважаючи його необґрунтованим та пояснивши, що [PERSON] правомірно займає спірну кімнату у гуртожитку і заборгованості по оплаті за користування кімнатою не має. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Державний вищий навчальний заклад „Севастопольський будівельний коледж” як позивач по справі зареєстрований Ленінською районною державною адміністрацією міста Севастополя 07 лютого 2008 року та має статус юридичної особи, згідно довідки АА №131355 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. До цього часу мав статус Севастопольського будівельного технікуму. У підтвердження позовних вимог представник позивача посилається на самоправне зайняття відповідачем кімнати №124 гуртожитку №2 по вулиці Пожарова,28-а в м.Севастополі та проживання без законних підстав, але суд з цим не погоджується. Згідно виписки з протоколу засідання профспілкового комітету №6 від 15 серпня 1998р. Севастопольський будівельний технікум виділив [PERSON] койко місце в гуртожитку Севастопольського будівельного технікуму. На підставі ордеру, виданого на ім’я [PERSON], вона вселилася у кімнату №124 гуртожитку за адресою: м. Севастополь, вул.Пожарова, 28-а. Зі справи видно, що державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Севастополя зверталася до начальника паспортного столу в Ленінському районі з проханням прописати в гуртожиток [PERSON] Відповідно довідки Севастопольського будівельного коледжу №211 від 18.11.2002р. [PERSON] прописана та проживає в кімнаті №124 за адресою: вул..Пожарова,28-а в м. Севастополі та з нею прописаний її син [PERSON] Таким чином, доказів самоправного зайняття відповідачем спірної кімнати в гуртожитку Державного вищого навчального закладу „Севастопольський будівельний коледж” позивачем не надано, а навпаки твердження представника позивача з цього приводу спростовуються матеріалами справи, як і твердження про наявність заборгованості у розмірі 5310,00 грн. по оплаті за користування житлом. Більш того, Державний вищий навчальний заклад „Севастопольський будівельний коледж” не є власником не тільки спірної кімнати в гуртожитку, а взагалі гуртожитку в цілому, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на комплекс будівель та споруд Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради від 11 квітня 2007р., об’єкт в цілому, що розташований в м. Севастополі по вулиці Пожарова, 28А належить на праві державної власності Державі України в особі Української державної будівельної корпорації на підставі рішення сесії Севастопольської міської Ради №339 від 12.11.2002р., наказ Фонду комунального майна СевміськРади №151 від 23.02.2007р. Крім того, довіреності у представника позивача [PERSON] на представництво інтересів Української державної будівельної корпорації не має, як і довіреності на представництво інтересів цієї корпорації у Державного вищого навчального закладу „Севастопольський будівельний коледж”. Отже, суду не представлено доказів того, що відповідач [PERSON] самоправно зайняла жиле приміщення, а саме: кімнату №124 гуртожитку №2 по вулиці Пожарова,28-а в м. Севастополі, у зв’язку з чим суд прийшов до висновку, що позовні вимоги безпідставні та недоведені належними доказами відповідно до ст..60 ЦПК України, а тому в їх задоволенні слід відмовити. На підставі ст. 11,16, 316, 317, 391, 525, 526 ЦК України, ст.. 116, 127 – 131 ЖК України,

Outcome: dismissed