Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 01 березня 2011 року по 05 листопада 2012 року він працював на посаді водія в ТОВ«СВ-Транссервіс». Позивач зазначає, що при звільненні з ТОВ«СВ-Транссервіс» розрахунок він отримав, проте трудову книжку йому не повернули, а на неодноразові усні звернення адміністрація товариства відмовляла йому у поверненні трудової книжки. Зважаючи на зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача оплату за час вимушеного прогулу в період 06.11.2012 року по 05.11.2013 року в сумі 13021, 20 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали в повному обсязі, просили суд стягнути з відповідача заборгованість згідно розрахунку. Представник відповідача Науменко М.А. в судовому засіданні проти позову заперечував. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді водія в ТОВ«СВ-Транссервіс» з 01 березня 2011 року по 05 листопада 2012 року. Наказом № 5-ВК від 05 листопада 2012 року [PERSON] звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст. 47 КЗпП України обов'язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно із абзацом 5, 6 п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993року № 58 Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Статтею 60 ЦПК України визначено, щокожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з довідкою ТОВ«СВ-Транссервіс» від 04 грудня 2013 року, при звільненні [PERSON], розрахунки по заробітній платі з ним проведено в повному обсязі та виплачено заробітну плату за відпрацьований період. Доказів на підтвердження тієї обставини, що затримка видачі трудової книжки позивачу відбулася з вини відповідача [PERSON] надано не було. Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 47 КзпП України, п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58,

Outcome: dismissed