Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

В позовній заяві до суду позивачка просила визнати за нею право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0962 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,2423 га, які розташовані у м. Носівка по вул. Ніжинський шлях, 58 Чернігівської області та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0897 га, також просила зобовязати відділ Держземагенства у Носівському районі виготовити технічну документацію на вказані земельні ділянки з метою їх державної реєстрації, вказуючи, що 10 лютого 2012 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки. Позивачка являється спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, крім неї спадкоємцями першої черги також являються їх сини [PERSON] та [PERSON], які на спадкове майно не претендують і у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини не подавали, а [PERSON], який прописаний та проживає разом з позивачкою, подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Вона прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 07.06.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, але у видачі свідоцтва на право власності на земельні ділянки нотаріусом їй відмовлено, оскільки було виявлено, що в державному акті зазначено декілька земельних ділянок, що мають різне цільове призначення, а також допущена помилка в розмірах земельної ділянки. На її звернення до відділу Держземагенства у Носівському районі їй було виготовлено грошову оцінку земельних ділянок, але ніяких дій щодо виправлення порушень зроблено не було та було розяснено, що жодних уточнень в державних актах зробити неможливо, оскільки власник земельних ділянок помер і тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні було встановлено, що 10.02.2012 року помер [PERSON]. ( а.с. 6). Згідно державного акту серії ЯГ № 263224 від 08.08.2006 року на право власності на земельну ділянку, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,4282 га у межах згідно з планом, яка розташована по вул. Ніжинський шлях, 58 у м. Носівка Носівського району Чернігівської області, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,10 га та ведення особистого селянського господарства 0,3282 га ( а.с.10). Копія свідоцтва про шлюб (а.с.7) підтверджує, що 23.03.1971 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Ясько. Згідно копії кадастрового плану земельної ділянки, наданої громадянину [PERSON] у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства вбачається, що у власність передано всього земель 0,4282 га, в тому числі сільськогосподарських угідь 0,332 га, з них, ріллі 0,3062, багаторічних насаджень 0,0258, під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,0962 га ( а.с.11). Згідно відповіді відділу Держземагенства у Носівському районі на звернення [PERSON], нормативна грошова оцінка земельних ділянок згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 263224 загальною площею 0,4282 га становить 113 229 грн. 24 коп. ( а.с.14). Згідно копії повідомлення [PERSON] районної державної нотаріальної контори № 518/02-11 від 17 квітня 2013 року [PERSON] було рекомендовано звернутися за захистом своїх прав та інтересів до Носівського районного суду Чернігівської області, оскільки при огляді державного акту на право власності на земельну ділянку, було встановлено, що даний державний акт виготовлений без врахування вимог ст. ст. 19, 22, 38, 126 Земельного кодексу України та з порушенням вимог «Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельної ділянки», затвердженої наказом державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325 та Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом державного комітету України із земельних ресурсів від 04.05.1999 р. № 43, а саме: в одному державному акті зазначено декілька земельних ділянок, що мають різне цільове призначення (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства) ( а.с.15). Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 10.02.2012 року, що була витребувана судом з [PERSON] районної державної нотаріальної контори, заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подала [PERSON], тобто позивач у справі. (а.с. 59). Згідно заяви [PERSON] ( а.с. 60), він відмовляється від спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON]. 07.06.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок ( а.с.69). Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позов з мотивів зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] міська рада Чернігівської області свого представника в судове засідання не делегувала, але до суду надійшов лист про визнання позову та розгляд справи без участі представника відповідача. Представник відповідача Відділу Держземагенства у Носівському районі [PERSON] просила частково відмовити у задоволенні позову, а саме в частині зобовязання виготовити технічну документацію на земельні ділянки з метою їх державної реєстрації, пояснивши, що у звязку з набранням чинності Закону України «Про державний земельний кадастр» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року № 1051 припинилися повноваження територіальних органів Держземагенства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою. На сьогодні право власності користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Замовниками документації можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює не менше двох сертифікованих інженерів - землевпорядників або фізичні особи- підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками. Відділ Держземагенства у Носівському районі не може виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), оскільки відділ не наділений такими повноваженнями і у ньому відсутні сертифіковані інженери-землевпорядники. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Отже, вимога стосовно визнання права власності на земельні ділянки підлягає задоволенню. Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України набувачі прав власності або користування земельною ділянкою оформлюються відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" органом державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 7 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» зазначає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, належать: нормативно-правове забезпечення у сфері Державного земельного кадастру; здійснення інших повноважень згідно з цим Законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про землеустрій», розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, відділ Держземагенства у Носівському районі не має права та можливості виготовляти технічну документацію, тому в задоволенні вимог стосовно виготовлення технічної документації необхідно відмовити. При зверненні з позовом до суду позивачкою був сплачений судовий збір і так як позов підлягає частковому задоволенню, згідно ст. 88 ЦПК України понесений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial