Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір «Автопакет» №ОД26/04/2008/840-К/41 від 02.04.2008 року (далі - Кредитний договір), у відповідності з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 37 872,00 доларів США, терміном користування до 01.04.2015 року зі сплатою 13,4% річних. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. На даний час відповідач зобов'язання не виконує, кредит не погашає. В забезпечення виконання зобов'язань відповідно до Кредитного договору [PERSON] виступив поручителем, згідно з яким зобов'язався нести солідарну відповідальність перед банком за виконання договору [PERSON] У якості забезпечення кредитних зобов'язань згідно Договором «Автопакет» №ОД26/04/2008/840-К/41 від 02.04.2008 р. в заставу було передано автомобіль Toyota Camry, рік випуску - 2007, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Виходячи з викладеного, банк звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 71527,93 дол. США, що еквівалентно 571493,86 гривень, також стягнути з відповідачів суму судового збору у розмірі 3219,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представники відповідачів [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, відповідачі повідомлялись судом про розгляд справи, причини неявки суду не відомі, але брали участь в судових засіданнях по справі, заперечували проти задоволення позову. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши відповідний позов, письмові докази й документи, які були надані суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про існування законних підстав для задоволення позову банку - виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» було внесено зміни до Статуту ВАТ «КБ Надра» та змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «КБ Надра» (ПАТ «КБ Надра»), згідно із Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, Серії А01 №794080. 02 квітня 2008 року між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» №ОД26/04/2008/840-К/41 від 02.04.2008 року, у відповідності з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 37 872,00 доларів США, терміном користування до 01.04.2015 року зі сплатою 13,4% річних. У якості забезпечення кредитних зобов'язань згідно Договором «Автопакет» №ОД26/04/2008/840-К/41 від 02.04.2008 р. в заставу було передано автомобіль Toyota Camry, рік випуску - 2007, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з пунктом 4.3.3 Кредитного договору, [PERSON] зобов'язалась забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Терміни сплати кредиту та процентів встановлені пунктом 2.2.1 та 2.2.2 Кредитного договору, згідно з якими відповідач зобов'язалась кожного місяця здійснювати погашення платежів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача. Однак, відповідач встановлені Договором терміни повернення наданого їй кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит не дотримується. Як вбачається з Договору «Автопакет» №ОД26/04/2008/840-К/41 від 02.04.2008 р. на самому Кредитному договорі підписи поручителя [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Частиною 2 ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, щодо відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» в частині стягнення заборгованості за Договором «Автопакет» №ОД26/04/2008/840-К/41 від 02.04.2008 р. з [PERSON] Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 18.01.2012 року заборгованість за Кредитним договором складає 71527,93 доларів США, що відповідно до курсу НБУ у гривневому еквіваленті складає суму у розмірі 571493,86 гривень, з яких: - основна заборгованість за кредитом - 37872,00 дол. США (в екв. 302589,71 грн.); - заборгованість за відсотками - 19538,16 дол. США (в екв. 156105,99 грн.); - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 10330,57 дол. США (в екв. 82539,19 грн.); - штраф за порушення виконання умов договору - 3787,20 дол. США (в екв. 30258,97 грн.). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачами. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконала. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог банку та за даним спором стягненню з відповідача [PERSON] підлягає вказана грошова сума. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути [PERSON] на користь банку суму оплаченого судового збору у розмірі 3219,00 гривень.

Outcome: partial