Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. При цьому позивач посилається на те, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «Ощадбанк» з [PERSON] 30 липня 2007 року було укладено кредитний договір № 1780 - н на суму 30 000 доларів США, що складає 151500 грн. по курсу Національного банку України на 30 липня 2007 року (5, 05 грн. за 1 дол. США) під 13, 5 % річних, строком до 30 липня 2010 року. У забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору № 1780 - н Банком 30 липня 2007 року укладено з Позичальником нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу. Предметом договору застави є: транспортний засіб типу напівпричіп контейнеровоз, марки DENNISON, модель EF25SKA, 1999 року випуску, кольору синього, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ - 2 ДАІ м. Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 27.07.2007 року, зареєстрований там же 27.07.2007 року. Банк належним чином виконав свої зобов'язання по Кредитному договору № 1780 - н та здійснив видачу кредиту готівкою в сумі 30000 доларів США, що складає 151500 грн. по курсу Національного банку України на 30 липня 2007 року (5, 05 грн. за 1 дол. США), шляхом зарахування кредиту на поточний рахунок Позичальника на підставі заяви на видачу готівки № 863803_001 від 30 липня 2007 року на суму 30000 дол. США. Відповідно до п.п.1.6. Кредитного договору № 1780 - н Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 858 доларів США, що складає 4332, 90 грн. по курсу Національного банку України на 30 липня 2007 року до останнього числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення кредиту здійснити Позичальнику не пізніше 30 липня 2010 року. Проте в обумовлені Кредитним договором строки Позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує. З моменту подачі позову сума боргу збільшилась, згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 18.10.2013р. сума заборгованості складає: прострочений основний борг по кредиту - 21 672,15 дол. США.; прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2007р. по 18.10.2013р. --- 12 517,62 дол. США.; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредитом за період з 01.06.2008р. по 18.10.2013р. - 5 200,00 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.05.2008р. по 18.10.2013р. - 9 947,45 дол. США.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2007р. по 18.10.2013р. - 4021,56 дол. США.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредитом за період з 01.06.2008р. по 18.10.2013р. - 1 705,12 грн., а всього заборгованість складає: 48 158,78 дол. США., та 6 905,12 грн. В судовому засіданні представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «Ощадбанк» з [PERSON] 30 липня 2007 року було укладено кредитний договір № 1780 - н на суму 30 000 доларів США, що складає 151500 грн. по курсу Національного банку України на 30 липня 2007 року (5, 05 грн. за 1 дол. США) під 13, 5 % річних, строком до 30 липня 2010 року. У забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору № 1780 - н Банком 30 липня 2007 року укладено з Позичальником нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу. Предметом договору застави є: транспортний засіб типу напівпричіп контейнеровоз, марки DENNISON, модель EF25SKA, 1999 року випуску, кольору синього, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. та належний Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ - 2 ДАІ м. Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 27.07.2007 року, зареєстрований там же 27.07.2007 року. Банк належним чином виконав свої зобов'язання по Кредитному договору № 1780 - н та здійснив видачу кредиту готівкою в сумі 30000 доларів США, що складає 151500 грн. по курсу Національного банку України на 30 липня 2007 року (5, 05 грн. за 1 дол. США), шляхом зарахування кредиту на поточний рахунок Позичальника на підставі заяви на видачу готівки № 863803_001 від 30 липня 2007 року на суму 30000 дол. США. Відповідно до п.п.1.6. Кредитного договору № 1780 - н Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 858 доларів США, що складає 4332, 90 грн. по курсу Національного банку України на 30 липня 2007 року до останнього числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення кредиту здійснити Позичальнику не пізніше 30 липня 2010 року. Проте в обумовлені Кредитним договором строки Позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує. З моменту подачі позову сума боргу збільшилась, згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 18.10.2013р. сума заборгованості складає: прострочений основний борг по кредиту - 21 672,15 дол. США.; прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2007р. по 18.10.2013р. --- 12 517,62 дол. США.; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредитом за період з 01.06.2008р. по 18.10.2013р. - 5 200,00 грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.05.2008р. по 18.10.2013р. - 9 947,45 дол. США.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.08.2007р. по 18.10.2013р. - 4021,56 дол. США.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредитом за період з 01.06.2008р. по 18.10.2013р. - 1 705,12 грн., а всього заборгованість складає: 48 158,78 дол. США., та 6 905,12 грн. Відповідно до п. 3.1.5 договору Застави транспортного засобу від 30 липня 2007 року - Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання Зобов'язання за кредитним договором шляхом звернення стягнення на Предмет застави та його реалізації в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов'язання Заставодавцем за Кредитним договором. Пунктом 6.1. договору Застави транспортного засобу передбачено, що Заставодержатель набуває право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором як такого, строк платежу за яким настав, так і такого строк платежу за яким ще не настав, шляхом звернення стягнення на предмет застави та його реалізації, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання не буде виконано, а також у будь - який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Заставодавцем будь - якого з своїх зобов'язань передбачених цим Договором або Кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частина 3 ст. 530 ЦК України передбачає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина 1 ст. 1050 ЦК України передбачає, що що позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Тому факт заборгованості відповідача перед позивачем у судовому засіданні доведено. Ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суду не представлено будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути вищезазначену суму боргу. Частина 1 ст.88 ЦПК України передбачає, якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з урахуванням обставин справи, задоволення позову, розумності та справедливості суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з виплат по сплаті держмита в розмірі 603 грн. та ІТЗ в розмірі 120 грн.

Outcome: approved