Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на гараж № 491, який складений із металевих конструкцій і знаходиться на території гаражного кооперативу № 4 в м. Червонограді, що залишився після смерті її чоловіка – [PERSON]. В обґрунтування позову послалась на те, що перебувала в шлюбі з [PERSON] з 09.08.1975 року. Рішенням Червоноградського міськвиконкому № 57 від 19.02.1981 року [PERSON] було визначено місце для встановлення гаража на стоянці № 4 земельну ділянку розміром 3,50*5,60 кв.м під № 19. Останній був прийнятий у члени гаражного кооперативу № 4 м. Червонограда, сплачував членські внески, однак гараж не приватизував. 30.01.2013 року [PERSON] помер. До спадкового майна гараж не відноситься. Зазначає, що оформила технічний паспорт на прізвище чоловіка, однак права власності на оспорюваний гараж немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала у зв’язку із ненабуттям права власності на гараж чоловіком позивача. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заслухавши думку позивача, представника відповідача, з’ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 09.08.1975 року Червоноградсським міським відділом ЗАГС, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії I-СГ № 328176. Згідно з витягом з рішення виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 19.02.1981 року № 57 [PERSON] виділено земельну ділянку розміром 3,50*5,60 кв.м під будівництво металевого гаража. З технічного паспорта на гараж № 491 у кооперативі № 4, складеного 17.05.2013 року, видно, що реєстрація права власності такого [PERSON] не проводилася. [PERSON] помер 30.01.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-СГ № 310959, виданого 31.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, що зроблено актовий запис № 77. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав – це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами (стаття 4 ЦПК України). У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник може пред’явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, захист права власності у спосіб визнання такого права допускається у разі оспорення, невизнання його іншою особою, яка претендує на об’єкт власності, та якщо втрачений документ, який засвідчує право власності особи. Ураховуючи, що позивачем не наведено будь-яких обставин, які би свідчили про наявність таких підстав для звернення до суду про визнання права власності на гараж № 491 у Гаражному кооперативі № 4 м. Червонограда, суд приходить до висновку про відсутність підстав для захисту цього права та, як наслідок, відмову у задоволенні позову. Наведене відповідає висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-20цс11. Посилання позивача на статтю 328 ЦК України, з огляду на заявлену нею вимогу, не є підставою позову (стаття 392 цього Кодексу), тому на увагу не заслуговує. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки чоловік позивача за життя не набув права власності на спірний гараж, такий не входить до спадкової маси після його смерті.

Outcome: dismissed