Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Южноукраїнського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка належить на праві власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення відповідачів зі спірної квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (з 17.07.2009 року – ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір № 1МЮ/2007, згідно з яким відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 14 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 25.01.2012 року. Станом на 10.05.2011 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором 9052,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 72 131,23 (сімдесят дві тисячі сто тридцять одну гривню 23 копійки), з яких: 6555,61 доларів США, що еквівалентно 52237,72 грн. – заборгованість за кредитом; 1782,93 доларів США, що еквівалентно 14207,10 грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 713,62 доларів США, що еквівалентно 5686,41 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 25 січня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки та договір іпотеки, останній забезпечував виконання зобов’язань відповідача за кредитним договором. Предметом договору іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33,2 кв.м. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, позивач просив звернути стягнення на вказану квартиру та виселити відповідачів та інших осіб, які разом із ним зареєстровані та/або проживають з квартири. В судове засідання представник позивача не з’явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі їх представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с.223). Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. було укладено кредитний договір 1МЮ/2007, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав у ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредит розміром 14 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25 січня 2012 року (а.с.15-17). В забезпечення виконання зобов’язань відповідача за даним кредитними договором між позивачем та [PERSON] 25 січня 2007 року був укладений договір поруки (а.с.27) та договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 75 750,00 грн. (сімдесят п’ять тисяч сімсот п’ятдесят гривень 00 копійок), на строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні [PERSON] (а. с.22-26). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526, ст.527 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору 1МЮ/2007 від 25 січня 2007 року [PERSON] було прострочено погашення кредиту та нарахованих відсотків, в зв’язку з чим станом на 10 травня 2011 року загальна заборгованість по кредиту складає 9052,16 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 72 131,23 грн., з яких: 6555,61 доларів США, що еквівалентно 52237,72 грн. – заборгованість за кредитом; 1782,93 доларів США, що еквівалентно 14207,10 грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 713,62 доларів США, що еквівалентно 5686,41 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України “Про іпотеку” у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 589 ЦК України та ст. 20 Закону України “Про заставу” встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Вимога позивача, направлена [PERSON] про дострокове виконання грошових зобов’язань за кредитним договором від 25.01.2007 р. залишилася невиконаною. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно умов Договору іпотеки від 25.01.2007 р., ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв’язку з пред’явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 589 ЦК України). Згідно ст. 12 Закону України “Про іпотеку” право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов’язань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов’язань по кредитному договору. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов’язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 590 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України). Згідно ст. 33 Закону України “Про іпотеку” у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення основного зобов’язання або умов договору поруки іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки/ Попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки було надіслано банком [PERSON]. за вих. № 12 від 24.01.2011 р. з вимогою в 30-денний термін з моменту одержання попередження виконати зобов’язання перед банком та достроково погасити загальну заборгованість за кредитним договором, в іншому випадку банком будуть застосовані заходи примусового стягнення заборгованості в порядку звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с.33). Однак, вимоги позивача про погашення заборгованості залишилися не виконаними відповідачем. Враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов’язання за кредитним договором, квартира право власності на яку [PERSON], будучи поручителем останнього, здобула на підставі договору купівлі - продажу, суд вважає можливим звернути стягнення на дану квартиру для погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 721 грн. 31 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом та витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду судового процесу в сумі 120,00 грн. підлягають стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved