Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

Позивач КС «Вигода» звернулась в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 03.02.2012 року у розмірі 23 657 грн. 20 коп., а також судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.02.2012 року позивач з відповідачем [PERSON] уклали договір кредиту № Q30783/1 на суму 30 000 грн. на комерційні потреби строком на 24 фактичні місяці до 03.02.2014 року включно, а також із сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 36 % річних від суми залишкового кредиту. Цього ж дня відповідач [PERSON] отримав готівку згідно вказаного договору кредиту. В забезпечення за договором кредиту укладено договори поруки № 15, № 16 та № 17 від 03.02.2012 року, згідно якого відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов'язок солідарно відповідати за зобов'язаннями відповідача [PERSON], які випливають із договору кредиту. Незважаючи на взяті на себе зобов'язання, відповідач [PERSON] у визначені договором кредиту строки їх не виконує, а сума кредиту у повному обсязі відповідачем не повертається, добровільно це зробити відповідач [PERSON] відмовляється. З огляду на вказане, позивач був змушений звертатися до суду із даним позовом. Представник позивача Русин Н.В. у судове засідання не з'явилася, однак до початку розгляду справи по суті подала суду заяву вх. № 4467 від 10.10.2013 року (а. с. 56), в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві (а. с. 43-44). Не заперечує проти заочного розгляду цивільної справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому особисто поштового відправлення - судової повістки (а. с. 54), у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення їй особисто поштового відправлення - судової повістки (а. с. 55), у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила і заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення йому особисто судової повістки (а. с. 52), у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення йому особисто судової повістки (а. с. 50), у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. З огляду на вказане, суд визначив причини неявки відповідачів у судове засідання не поважними і, у відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень вказаного Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу даної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.02.2012 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту № Q30783/1 (а. с. 13) на суму 30 000 грн. на комерційні потреби терміном на 24 фактичні місяці з терміном погашення до 03.02.2014 року включно, а також із сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 36 % річних від суми залишку кредиту, за кожен день користування кредитом. 03.02.2012 року позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договори поруки № 15, № 16 та № 17 (а. с. 15-17), згідно яких останні взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача [PERSON], що випливають з договору кредиту № Q30783/1 від 03.02.2012 року. 03.02.2012 року відповідачем [PERSON] на основі вказаного вище договору кредиту подано заяву на отримання кредиту на суму 30 000 грн. (а. с. 18). Заяву на видачу вказаної вище готівки відповідачем [PERSON] власноручно підписано. Згідно видаткового касового ордера від 03.02.2012 року (а. с. 19) відповідач [PERSON] вказаного числа отримав готівку у розмірі 30 000 грн.. Таким чином, відповідач [PERSON] вказаного числа отримав кошти, а відтак, зобов'язаний був належним чином виконувати умови договору кредиту. Одним із безпосередніх обов'язків відповідача [PERSON] за кредитним договором є відповідно до укладеного графіку (а. с. 14) повернути кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Проте, кредит відповідачем [PERSON] у повному обсязі не повертається, не повертаються також і відсотки за користування кредитом. Жодних доказів на спростування таких фактів відповідачем [PERSON] не надано. Договір кредиту № Q30783/1 від 03.02.2012 року укладений із дотриманням вимог про форму і зміст договору, передбачені ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Вказані положення ЦК України у даному випадку можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» якого вказує, що до приведення законодавства у відповідність із зазначеним Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить його положенням. Так, згідно п. 6 ст. 4 вказаного Закону надання коштів у позику є фінансовою послугою. Фінансова послуга надається з метою отримання прибутку, різновидом якого у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону є проценти. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законодавством. В інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається. З копії статуту КС «Вигода» (а. с. 6-10), зареєстрованого у встановленому законом порядку та з копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АЄ № 935362 (а. с. 11) вбачається, що позивач є установою, яка надає фінансової послуги за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», позивач вправі укладати договори кредиту і вимагати сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 624, 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Позивач просить стягнути заборгованість за договором кредиту, що утворилася станом на 15.06.2013 року. Станом на вказаний період заборгованість відповідача становила 23 657 грн. 20 коп., з яких 21 028 грн. 40 коп. - це основний борг, а 2 628 грн. 80 коп. - борг по відсотках. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. На підставі вказаного вище, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та вважає за необхідне стягнути з відповідачів у користь позивача 23 657 грн. 20 коп. боргу, на підставі договору кредиту № Q30783/1 від 03.02.2012 року. У зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів у користь позивача 236 грн. 57 коп. сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви, що підтверджується платіжними дорученнями № 5313 від 14.06.2013 року та № 5337 від 20.06.2013 року (а. с. 2-3).

Outcome: approved