Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-14 00:00:00

06.02.2013 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги вмотивовано тим, що від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] народження 06.09.2006, доньку [PERSON] народження 02.02.2009 та сина [PERSON] народження 09.08.2010, які після розірвання шлюбу 01.06.2010 залишились проживати з позивачем та знаходяться на його повному утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, офіційно не працює, має нерегулярний дохід. Відповідач самоусунувся та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей, не піклується про стан їхнього здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у створенні належних умов для нормального розвитку дітей, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей та стягти з нього на утримання дітей аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце слухання справи оповіщена у встановленому порядку. 27 червня 2013 року до Пирятинського районного суду надійшла заява від позивача [PERSON], у якій вона відмовилась від своїх позовних вимог у частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей, разом з тим позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей підтримала та просить стягти з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 1200 гривень щомісячно. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутності позивача, так як його особисті пояснення в судовому засіданні необовязкові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі, якому просить позивач, не заперечує. Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просить позов задовольнити, оскільки вважає встановленими всі необхідні обставини для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], народження 06.09.2006, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №032723 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 14.09.2006 року (а.с.5); дочку [PERSON], народження 02.02.2009 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №090339 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 10.02.2009 року (а.с.6); сина [PERSON], народження 09.08.2010, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №120803 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 16.08.2010 року (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано 01.06.2013, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). Згідно довідки, виданої квартальним комітетом виконавчого комітету Пирятинської міської ради №374 від 28.01.2013, діти сторін проживають разом із матірю- позивачем у справі, у м. Пирятині Полтавської області, вул. Кінечна, 32, батько разом з ними не проживає (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч. 1 ст. 184 СК України стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе у разі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. Конвенцією про права дитини, прийнятою резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, закріплено право дитина на піклування з боку своїх батьків. При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1200 гривень щомісячно, при цьому суд ураховує також згоду відповідача на стягнення з нього аліментів на утримання дітей у вказаному розмірі. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийняття судом. При таких обставинах, суд уважає, що позов позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню, провадження у справі відносно позбавлення батьківських прав [PERSON] повинно бути закрито. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved