Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнення посилаються на те, що вони проживають у квартирі [ADDRESS] з 2000 р. На підставі Договору дарування частки квартири від 08.12.2000 року 28/100 часток вищевказаної квартири знаходиться у їх сумісній власності. Квартира №13, загальною площею 134,7 кв.м., є комунальною і складається з 7-ми житлових кімнат та допоміжних приміщень загального користування. Їм на праві приватної власності належать дві житлові кімнати №8, №9 та приміщення загального користування №1, 6, 10, 12-коридори, №15-туалет, Й,ЙЙ-балкони. Крім них у квартирі №13 до квітня 2011 року проживало ще дві сім'ї. У квітні 2011 року [PERSON] та [PERSON] придбали три кімнати у комунальній квартирі №13 та дві кімнати у комунальній квартирі [ADDRESS] з метою використання їх у підприємницькій діяльності із надання кімнат в оренду погодинно та подобово. Відповідачі запропонували мешканцям квартири №13 продати їм свої кімнати, в чому їм було відмовлено з підстави дуже низької ціни, яку вони запропонували. З того часу відповідачі стали вчиняти протиправні дії щодо позивачів та інших мешканців, направлені на примушення їх до продажу свого житла, для цього вони створили для мешканців квартири нестерпну атмосферу для проживання шляхом психологічного тиску на них, залякування та приниження. Позивачі посилаються на те, що окрім психологічного тиску відповідачі наносять їм і матеріальну шкоду. На підставі рішення виконкому Бабушкінської міської Ради №664 від 21.09.2001р. та розробленого і затвердженого належним чином проекту на переобладнання позивачі в 2001 році для поліпшення умов проживання здійснили переобладнання належних їм на праві приватної власності кімнат. А саме - до кімнат №8 та 9 було проведено воду та каналізацію із влаштуванням санвузла, вартість робіт та матеріалів склала 3694,00 грн. В серпні 2012 року відповідачі демонтували каналізаційну систему та систему водопостачання, які позивачі провели до своїх кімнат, заблокували трубу газопостачання, газову плитку та їх кухонний стіл перенесли до своєї кімнати і безпідставно утримують. Вартість газової плити та кухонного столу складає 500,00 грн. Крім того, відповідач вибив двері до їх кімнати та зламав замок. В жовтні 2012 року Відповідачі перекрили систему центрального опалення в районі їх кімнат, внаслідок чого було заблоковано циркуляцію гарячої води по трубах та батареях, що призвело до відсутності опалення у цих кімнатах та зниження температури до не придатної для проживання. В зв»язку з цим вони 6 місяців користуються електричною енергією, оскільки відповідачі частково демонтували систему електропостачання у їх квартирі. Також, відповідачі встановили на загальному під'їзді будинку №8 нові вхідні двері і зачиняють їх на замок, чим унеможливлюють їх потрапляння до своєї квартири, бо відмовляються їм надавати ключі від цих дверей. Тому вони змушені до своєї квартири потрапляти через кімнати сусідів, які мають інший вхід. Позивачі посилаються на те, що в результаті неадекватної реакції відповідачів на зауваження однієї з мешканок квартири з приводу встановлення ними на загальній кухні старої газової колонки без належно оформлених документів, що могло привести до вибуху, прийшлося викликати міліцію. В результаті дій відповідачів усі мешканці квартири залишились без газу, бо його відключила служба АВР ВАТ "Дніпрогаз" за незаконну установку обладнання. Відповідачі використовують одну із своїх кімнат для надання пральних послуг, в зв»язку з чим у квартирі завжди стоїть дуже сильний нестерпний запах миючих засобів, підвищена вологість. Також відповідачі надають свої кімнати в короткотермінову оренду, в зв»язку з чим у квартирі постійно перебуває багато сторонніх людей, які мають ключі від неї, і вільний доступ до всіх приміщень загального користування, особи проживають без реєстрації. З 1987 року позивач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, з причини тяжкої психологічної атмосфери у квартирі у нього стався повторний інфаркт міокарда, в з'вязку із чим було понесено значні витрати на лікування. З вини відповідачів позивачі вже майже два роки не мають можливості проживати у власній квартирі, проте змушені нести усі витрати на утримання своєї частки квартири у повному обсязі. З причини створення у квартирі нестерпних умов проживання з березня 2011 року позивачі мешкають за межами міста у садовому будинку, що не опалюється. Зазначеними діями відповідачів їм заподіяна моральна шкода. Позивачі просять суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні майном, а саме не перешкоджати їм входити до квартири №13 через під'їзд та надати їм ключі від дверей під'їзду; не перешкоджати їм користуватися вхідними дверима до квартири №13, які виходять до під'їзду; не перешкоджати їм користуватися приміщеннями загального користування; відповідачам при спілкування з позивачами, дотримуватися моральних засад суспільства і не допускати порушення їх законних прав та інтересів як співвласників квартири №13; дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків та санітарно-гігієнічних і протипожежних правил; не використовувати приміщення у квартирі №13 для ведення підприємницької діяльності, в результаті якої можуть бути порушені права мешканців цієї квартири на комфортне та безпечне проживання. Також позивачі просять зобовязати відповідачів відновити за власний рахунок зруйновані ними у квартирі №13 системи водопостачання, електропостачання, теплопостачання, газопостачання та каналізацію, повернути їм утримувані ними без належної правової підстави газову плиту та кухонний стіл, стягнути з відповідачів на користь позивачів матеріальну шкоду у сумі 17089,70 грн. та моральну шкоду у сумі 30000,00 грн. В судовому засіданні позивачі з представником позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. В дане судове засідання позивачі не з»явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивачів вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи не з»явився, про розгляд справи повідомлявся. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 3, 4, 6 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст.15, пп.3, 8, 9 п.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав Згідно до ст.321, ч.3 ст.386 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.22 ЦКУ, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 08.12.2000 року та Реєстраційного посвідчення від 19.01.2011 року належить 28/100 часток квартири [ADDRESS], до складу яких входять дві житлові кімнати №8, №9 та приміщення загального користування №1, 6, 10, 12-коридори, 11-кухня, 13,14-кладові, №15-туалет, Й,ЙЙ-балкони. Вказана квартира №13, загальною площею 134,7 кв.м., розташована на 3 поверсі будинку, є комунальною і складається з 7-ми житлових кімнат та допоміжних приміщень загального користування. В квартирі за вказаною адресою зареєстровані та проживають позивачі, які перебувають у зареєстрованому шлюбі і вказана квартира є єдиним місцем проживання позивачів. Крім позивачів у комунальній квартирі №13 до квітня 2011 року проживало ще дві сім'ї . На підставі рішення виконкому Бабушкінської міської Ради №664 від 21.09.2001р. та розробленого і затвердженого належним чином проекту на переобладнання позивачі в 2001 році для поліпшення умов проживання здійснили переобладнання належних їм на праві приватної власності вказаних кімнат, а саме - до кімнат №8 та 9 було проведено воду та каналізацію із влаштуванням санвузла, вартість робіт та матеріалів, сплачена позивачами, склала 3694,00 грн. В квітні 2011 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] придбали три кімнати у комунальній квартирі №13 та дві кімнати у комунальній квартирі [ADDRESS], з метою використання їх у підприємницькій діяльності. Придбання відповідачами нежитлових приміщень в будинку за вказаною адресою підтверджується довідкою КЖЕП-1 від 19.04.2013 року. Відповідачі запропонували мешканцям квартири №13 продати їм свої кімнати, в чому їм було відмовлено і з того часу відповідачі стали вчиняти протиправні дії щодо позивачів, а саме - в серпні 2012 року відповідачі демонтували каналізаційну систему та систему водопостачання, які позивачі провели до своїх кімнат, заблокували трубу газопостачання, газову плитку та їх кухонний стіл перенесли до своєї кімнати, де його утримують, ними були вибиті двері до їх кімнати та зламаний замок. В жовтні 2012 року відповідачі перекрили систему центрального опалення в районі кімнат позивачів, внаслідок чого було заблоковано циркуляцію гарячої води по трубах та батареях, що призвело до відсутності опалення у цих кімнатах та зниження температури до не придатної для проживання. Також, відповідачі замурували вхідні двері до під»їзду, де розміщений вхід до квартири позивачів з [ADDRESS], встановили на загальному під'їзді будинку №8 нові вхідні двері і зачиняють їх на замок, проте ключі від нього позивачам не надали, чим унеможливлюють їх потрапляння до своєї квартири через загальний під»їзд, в наслідок чого позивачі змушені проходити до своєї квартири через кімнати сусідів, які мають інший вхід. Також, відповідачі перешкоджають позивачам користуватися коридорами прим. 1,6,10,12, кухнею - прим.11, туалетом - прим. 15, які є приміщеннями загального користування у вказаній комунальній квартирі. Зазначені дії відповідачів підтверджуються Актом від 29.10.2012 року, складеним посадовими особами КЖЕП -1, Актом ВАТ «Дніпрогаз» від 03.12.2011 року про відключення газу по вказаній адресі, Актом №67 Днпропетровських міських теплових мереж від 25.11.2012 року. В зв»язку з зазанченим позивачі у числі інших мешканців квартири зверталися із скаргами про прокуратури Бабушкінського району, ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Встановлено, що відповідачі надають свої кімнати в короткотермінову оренду, в зв»язку з чим у квартирі постійно перебуває багато сторонніх людей, які мають ключі від неї, і вільний доступ до всіх приміщень загального користування. З вини відповідачів позивачі вже майже два роки не мають можливості проживати у власній квартирі, проте змушені нести усі витрати на утримання своєї частки квартири у повному обсязі. З причини створення у квартирі нестерпних умов проживання з березня 2011 року позивачі мешкають у садовому будинку за межами міста в садовому товаристві «Ромашка», що не опалюється. В наслідок перешкоджання позивачам у користування своєю квартирою позивачі понесли додаткові матеріальні витрати і їм заподіяна матеріальна шкода, яка складається з вартості зруйнованої каналізації - 3694,00 грн. В зв»язку з вимушеним проживанням у дачному будинку в садовому товаристві «Ромашка» позивачі понесли витрати на оплату електропостачання в сумі 5922,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. В зв»язку з перешкоджанням відповідачами у проживанні в квартирі позивачі, не проживаючи в ній, сплачували витрати на її утримання, що склали 5123,96 грн. Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, в зв»язку з перенесеним хвилюванням в наслідок дій відповідачів у нього стався інфаркт міокарда, в результаті цього він проходив стаціонарне лікування, в зв»язку з чим позивачі понесли витрати на лікування у розмірі 1649,69 грн., що підтверджується матеріалами справи. Зважаючи на викладене, заподіяна позивача шкода та понесені витрати підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивачів в розмірі 14 739 грн. 96 коп. Суд вважає, що вимоги позивачів про стягнення з відповідачів вартості газової плити та кухонного столу - у сумі 500 грн. та вартості поламаного замка в сумі 200 грн. задоволенню не підлягають, оскільки ними не надано доказів їх вартості. Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні [PERSON] та [PERSON] 28/100 частинами квартири [ADDRESS], наступним чином: не перешкоджати їм входити до квартири [ADDRESS] через загальний під'їзд будинку та надати позивачам ключі від дверей під'їзду; не перешкоджати позивачам користуватися вхідними дверима до квартири [ADDRESS], які виходять до загального під'їзду будинку; не перешкоджати позивачам користуватися приміщеннями загального користування квартири [ADDRESS] - коридорами 1,6,10,12, кухнею; зобов»язати відповідачів відновити за власний рахунок зруйновані ними у квартирі [ADDRESS] системи водопостачання, електропостачання, теплопостачання, газопостачання та каналізацію; зобовязати відповідачів повернути позивачам утримувані ними без належної правової підстави газову плиту та кухонний стіл. У відповідності до ст.23 ЦКУ, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що діями відповідачів позивачам була дійсно заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що в наслідок позбавлення права користування квартирою та необхідністю проживання в зв»язку з цим у дачному будинку за межами міста вони відчувають душевні страждання, чим у значній мірі порушений звичний для них уклад життя і вони були вимушені докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачі є особами пенсійного віку, позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, в зв»язку з цим заподіяне їм відповідачами душевне хвилювання негативно вплинуло на їх стан здоров»я. Заподіяну моральну шкоду позивачі оцінили у розмірі 30 000,00 грн. кожному. Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачам моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких вони зазнали, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивачів з боку відповідачів, а не про покарання останніх за їх неправомірні дії, що не відповідало б засадам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. кожному з позивачів, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial