Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

29.10.2013р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у позовній заяві та в наданій суду 27.12.2013р. заяві її представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 29.07.2013р. - а.с. № 9) в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 26.08.1988р. у Жовтневому відділі м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з вересня 2013р., коли сторони почали жити окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрата почуття любові та поваги, через що виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка та її представник вважають, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Строк на примирення просив не надавати. Представник позивачки просив шлюб розірвати та винести заочне рішення в судовому засіданні за його відсутності без фіксування процесу технічними засобами, а також після розірвання шлюбу позивачка прізвище своє не бажає змінювати. Відповідач в судові засідання 17.12.2013р. та 27.12.2013р. не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 13.11.2013р., шляхом вручення судових повісток та копії позову матері відповідача, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України є належним повідомленням, про причини неявки суд не сповістив. Крім того, про дату та час слухання справи на 17.12.2013р. відповідач був повідомлений шляхом надіслання судової повістки поштою та згідно поштового повідомлення, отримав повістку та копію позову 13.12.2013р. (а.с. № 22, 23, 29). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування процесу технічними засобами та на підставі ст. 224 ЦПК України винести по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони зареєстрували шлюб 26.08.1988р. у Жовтневому відділі РАГС м. Дніпропетровська, під актовим записом № 1306 (а.с. № 7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрата почуття любові та поваги, через що в родині виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин з вересня 2013р. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені близько двох місяців тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, будь-яких заперечень до суду не надав, то суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229грн. 41коп. (а.с. № 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved