Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір № ПК 126/2007/980-МК12від 20.07.2007 року, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30 % на рік, з кінцевим терміном повернення 20.07.2009 року. Для своєчасного та повного виконання своїх зобовязань [PERSON] з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 20 липня 2009 року, за умовами якого вона виступає поручителем [PERSON] перед ВАТ КБ «Надра» та несе солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і [PERSON] Однак відповідач не виконав в повній мірі своїх договірних зобовязань, не сплачував своєчасно відсотки та заборгованість по кредиту згідно графіку його повернення, тому заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» станом на 02.02.2011 року склала 90779,43 грн., яка складається з 25254,86 грн. заборгованості за кредитом, 32305,21 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 18829,34 грн. грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 14390,02 грн. штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу, яку просять стягнути з відповідача на їх користь. Позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] судове засідання не зявились, про причину неявки в судове засідання не повідомили, про день час та місце слухання справи були сповіщені відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України, тобто через оголошення про виклик до суду у пресі. Заяви про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідачів у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Представник позивача проти даного рішення суду не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання. Зігдно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Матеріалами справи встановлено, що між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір № ПК 126/2007/980-МК12 від 20.07.2007 року, за умовами якого позивач зобовязується надати відповідачу кредит у розмірі 30000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на річних з кінцевим терміном повернення 20.07.2009 року. Згідно умов договору відповідач [PERSON] повинен був повернути наданий йому кредит, сплачуючи щомісячні платежі відповідно до умов договору. Крім того, для своєчасного та повного виконання своїх зобовязань [PERSON] з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 20 липня 2009 року, за умовами якого вона виступає поручителем [PERSON] перед ВАТ КБ «Надра» та несе солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і [PERSON] З позовної заяви та графіку розрахунку за договором, а також з розрахунку заборгованості по кредиту видно, що відповідач здійснював сплату наданого йому кредиту не в повному обсязі, у звязку з чим зявилася заборгованість, сума якої станом на 02.02.2011 року склала 90779,43 грн., яка складається з 25254,86 грн. заборгованості за кредитом, 32305,21 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 18829,34 грн. грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 14390,02 грн. штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача [PERSON] боргу за кредитним договором № ПК 126/2007/980-МК12 від 20.07.2007 року у розмірі 90779,43 грн. через неналежне виконання підлягають задоволенню. Щодо вимог відносно солідарного стягнення боргу за договором кредиту з [PERSON] на підставі договору поруки від 20 липня 2007 року суд виходить з наступного. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як видно з матеріалів справи договір № ПК 126/2007/980-МК12 від 20.07.2007 року між позивачем ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено на строк 24 місяці, тобто з 20 липня 2007 року по 20 липня 2009 року, але позивач не скористався своїм правом дострокового стягнення з відповідача [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованості за договором, крім того не надав суду доказів звернення до поручителя [PERSON] з вимогами про погашення боргу або предявлення до неї позову протягом встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку, тому, оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою до боржника [PERSON] лише 18.10.2011 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, 20 липня 2009 року, тому позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 1027,79 грн.

Outcome: partial