Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Валківського районного суду Харківської області із заявою до ВАТ Валківське АТП-16341 про визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності та обмеження права пересування. В позові зазначено, що при ознайомленні позивача з матеріалами іншої цивільної справи, нею була вивчена копія доповідної водія ВАТ Валківське АТП-16341 від 30.05.2011 року [PERSON] про те, що він має розбіжності із пасажиркою [PERSON] та прохає обмежити їй надання послуг з перевезення. Позивач [PERSON] вважає, що інформація, викладена в доповідній не відповідає дійсності та підлягає спростуванню, а вимоги щодо обмеження надання послуги є намаганням обмежити її право на вільне пересування а тому позивач вимагає відновити її в правах, шляхом спростування недостовірної інформації та визнання факту порушення права. В судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що до певного часу користувалась послугами перевізника ВАТ Валківське АТП-16341, щоб доїхати з с. Шарівка Валківського району до міста Харкова, але згодом водії стали їй відмовляти, адже вона як пенсіонер має право безкоштовного проїзду. Насправді, як пояснила позивач вона не мала ніяких суперечностей з водієм [PERSON], а його доповідна про обмеження надання послуг, фактично є намаганням обмежити її в праві вільно пересуватись, що гарантовано нормами Конституції України. Представник відповідача в судовому засіданні був відсутній, проте звернувся із запереченнями та заявою про розгляд справи за його відсутністю. Суд, вислухавши позивача та вивчивши надані ним докази, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Виходячи з тверджень позивача та письмових заперечень відповідача, сторони не оспорюють той факт, що позивач [PERSON] користувалась послугами відповідача як перевізника. Крім вищезазначеного, відповідно до ст. 61 ЦПК України, не оспорюється сторонами та вважаються доведеними ті обставини, що [PERSON] працює водієм ВАТ Валківське АТП-16341 та звернувся 30.05.2011 року до керівника ВАТ із доповідною. Зі змісту вищезазначеної доповідної витікає, що [PERSON] під час керування маршрутним транспортом мав конфліктні ситуації з [PERSON], яка, нібито, в порушення правил дорожнього руху та безпеки на транспортні, вимагає від водія зупинки,а у випадку відмови, вчиняє лайку та погрожує. Доповідна, крім викладеного, містить пропозицію на адресу директора АТП, щоб [PERSON] користувалась іншими маршрутними транспортними засобами.(а.с.2) Позивач, обґрунтовує позов, тими обставинами, що інформація поширена доповідною, про наявність конфліктної ситуації між нею та водієм [PERSON] не є достовірною. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, особисті немайнові права якої порушено, внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Суд вважає, що доповідна записка є документом внутрішнього використання субєкту господарської діяльності ВАТ Валківське АТП-16341, спрямована керівнику товариства та жодним чином не впливає на особисті немайнові права позивача. Що стосується викладеної в доповідній, пропозиції користуватись [PERSON] іншими транспортними засобами, окрім маршрутних авто, що належить відповідачу, цей вислів не можна вважати намаганням обмежити право та можливість пересування особи і не потягнув за собою рішень, або будь-яких певних дій, а тому, також, не порушує прав самої [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed