Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Управління Держземагенства в Іванківському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 16 серпня 2012 року померла його мати, [PERSON], яка проживала у [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт на його користь (на все майно) та на користь відповідача, [PERSON] (на земельну ділянку розміром 3.6427 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Заповіти посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 29 квітня 2011 року за реєстрами №1712 та №1711. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Макарівка, по вулиці Радянській,12 Іванківського району Київської області; земельна ділянка, розміром 1.2000 га надана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Макарівської сільської ради Іванківського району Київської області; земельна ділянка, розміром 3.6427 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, подав заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №492 за 2012 рік). 13 серпня 2013 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: житловий будинок та земельну ділянку, розміром 1.2000 га для ведення особистого селянського господарства. У видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно йому було відмовлено, оскільки: по-перше, відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок (відповідно до ст.182 ЦК України право власності не зареєстроване у встановленому законом порядку); по-друге, відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку (державний акт виготовлений після смерті спадкодавиці 05 лютого 2013 року). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач, [PERSON]. Відповідач [PERSON] дочка спадкодавці, відповідно до заповітів, прийняла спадщину на земельну ділянку, розміром 3.6427 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а на житловий будинок та земельну ділянку, розміром 1.2000 га не претендує. Інших спадкоємців немає. У звязку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач звертається з даним позовом до суду та просить визнати за ним право приватної власності на спадкове майно його матері, [PERSON], а саме: на земельну ділянку, розміром 1.2000 га надану для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Макарівської сільської ради Іванківського району Київської області та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Макарівка, по вул.Радянській,12 Іванківського району Київської області. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач, [PERSON] звернулася до суду з заявою про те, що позов визнає та просить розглядати справу у її відсутність. Третя особа, Управління Держземагенства в Іванківському районі Київської області звернулися до суду з листом, в якому позов [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову відповідачем, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] (померла 16.08.2012 року), якій належали на праві власності земельна ділянка, розміром 1.2000 га для ведення особистого селянського господарства на підставі Розпорядження Іванківської районної державної адміністрації №1190 від 23.11.2011 року та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Макарівка, по вул.Радянській,12 Іванківського району Київської області. Земельна ділянка була надана у власність [PERSON] ще за її життя. Проте, після винесення цього рішення [PERSON] не встигла оформити державний акт на неї, у звязку з чим позивач, як її спадкоємець, не може оформити відповідне свідоцтво (державний акт виготовлений вже після її смерті), хоча фактично це майно є обєктом спадкового майна за заповітом. 23 листопада 2004 року [PERSON] успадкувала від свого чоловіка, [PERSON] жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Макарівка, по вул.Радянській,12 Іванківського району Київської області. Іванківською районною державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON], але з невідомих позивачу причин, [PERSON] не зареєструвала своє право власності. На даний час ніхто, крім позивача, на це спадкове майно [PERSON] не претендує. Як вбачається із заповіту, посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 29 квітня 2011 року за реєстром №1712, [PERSON] все своє майно, яке на день смерті їй буде належати заповіла [PERSON]. Згідно заповіту, посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 29 квітня 2011 року за реєстром №1711, [PERSON] земельну ділянку розміром 3.6427 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Іванківської районної державної нотаріальної контори від 13 серпня 2013 року, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки: по-перше, відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок (відповідно до ст.182 ЦК України право власності не зареєстроване у встановленому законом порядку); по-друге, відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку (державний акт виготовлений після смерті спадкодавиці 05 лютого 2013 року). З свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори, 23 листопада 2004 року, за реєстром №5760, вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Макарівка, по вул.Радянській,12 Іванківського району Київської області, після смерті свого чоловіка, [PERSON], який помер 09 квітня 2004 року. Відповідно до даних Технічного паспорта, жилий будинок в с.Макарівка Іванківського району Київської області, по вул.Радянській,12 власником якого є [PERSON]. Ч.4 ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачки вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 1223, 1235, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved