Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

[INFO] року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] Позивач у справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом першої черги. Крім неї, спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON], які відмовились від права на спадщину. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України справу слухати у її відсутності у зв'язку з лікуванням за межами області (позовна заява зворот а.с. 2). Представник відповідача - Мурованокуриловецької селищної ради, подав до суду заяву у якій просив справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 29). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися. 29 жовтня 2013 року подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 21, 22). Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 7). Відповідно до рішення № 6 виконкому Мурованокуриловецької селищної ради депутатів трудящих Мурованокуриловецького району Вінницької області від 28 березня 1975 року, про дозвіл будувати індивідуальний житловий будинок на присадибній ділянці виділеній загальними зборами колгоспників колгоспу «Росія» с. Вербовець в селищі Мурованих Курилівцях [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 9), планом забудови (а.с. 10), дозволом виконкому Мурованокуриловецької районної ради депутатів трудящих на право виконання будівельних робіт (а.с. 11), копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 13-16) та довідкою Мурованокуриловецької селищної ради № 1946 від 26.07.2013 року (а.с. 12) стверджується, що [PERSON], на праві власності належав житловий будинок по [ADDRESS] Вінницької області, який було побудовано у 1977 році. З довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 27 червня 2013 року (а.с. 17) слідує, що право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстровано. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першій черзі спадкоємців за законом мають право спадкувати діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки (ст.. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), свідоцтвом про одруження (а.с. 6), довідкою Мурованокуриловецької селищної ради № 1946 від 26.07. 2013 року (а.с. 12), заявами [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 27, 28) позивач довела, що вона - єдиний спадкоємець першої черги за законом, який має право і бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON]. З оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 127/2013 до майна померлого [INFO] року (а.с. 25-28) слідує, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], подавши у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 23 жовтня 2013 року (а.с. 18), позивач ствердила, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідачі визнають позовну вимогу і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS].

Outcome: approved