Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ЗАЗ1102, 1992 року випуску, двигун №0278437, кузов №ХТЕ110206R0270198, реєстраційний номер [NUMBER], стверджуючи, що 10.06.2013 року він надав у тимчасове безоплатне користування [PERSON] вище вказаний автомобіль, строк користування яким було визначено в один тиждень, але після сплину зазначеного вище строку користування відповідач [PERSON] відмовився повернути позивачу автомобіль, мотивуючи це тим, що відповідно до технічного паспорта ОІС №062578 від 27 січня 1995 року власником автомобіля є [PERSON], а не позивач. Позивач з ствердженнями [PERSON] не погоджується і зазначив, що 19.04.2010 року між ним та [PERSON], якого довіреністю від 24.11.2007 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №7606, уповноважив [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивач придбав автомобіль марки ЗАЗ1102, 1992 року випуску, двигун №0278437, кузов №ХТЕ110206R0270198, реєстраційний номер [NUMBER] (п.1 договору), п.4 договору встановлено, що право власності у позивача, як покупця виникає з моменту підписання акту прийому-передачі, 19.04.2010 року був також складений акт прийому-передачі автомобіля, згідно якого [PERSON] передав позивачу, а позивач прийняв у нього вище вказаний автомобіль, тобто право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 19.04.2010 року. Вказані обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому автомобілем, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в позові обставини, просить розглянути справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що громадянин [PERSON] 24.11.2007 року склав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №7606, в якій надав [PERSON] право експлуатувати, керувати, розпоряджатися автомобілем марки ЗАЗ1102, 1992 року випуску, двигун №0278437, кузов №ХТЕ110206R0270198, реєстраційний номер [NUMBER], 19.04.2010 року відповідно до укладеного сторонами договору купівлі-продажу [PERSON] продав позивачу вище вказаний автомобіль за 10000 грн., що підтверджується розпискою і актом прийому-передачі автомобіля від 19.04.2010 року, що 10.06.2013 року позивач надав у тимчасове безоплатне користування на один тиждень відповідачу [PERSON] вище вказаний автомобіль, але останній відмовився повертати позивачу автомобіль, посилаючись на дані в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в якому власником автомобіля вказаний [PERSON] Суд вважає такі ствердження [PERSON] безпідставними в звязку з наступним. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 19.04.2010 року. При цьому, те що позивач не здійснив державної реєстрації автомобіля на своє імя не впливає на його право власності. Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів. Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, набув право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним автомобілем. На підставі викладеного,

Outcome: approved