overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить змінити розмір аліментів стягнутих з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON],[INFO] збільшивши їх з 200 грн. до 14 частини всіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: З 28 квітня 2001 р. по 21 вересня 2005 р. сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] Рішенням Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 06 травня 2005 р. з [PERSON], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO] у розмірі 200 грн. щомісячно до повноліття дитини. Але з моменту стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки, значно виріс прожитковий мінімум, донька потребує батьківської допомоги. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO] , до досягнення ним трьох років. Згідно ст. 180,181,185 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану. Таким чином суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 200 грн. 14 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову посилається на те, що 30 вересня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради за актовим записом № 625. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили за причиною несумісності характерів. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути за його відсутності.. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході слухання справи встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], котрий є її сином та встановити над ним опіку і призначи її опікуном. Стверджує, що її син зареєстрований та постійно проживає разом з нею по [ADDRESS]. [PERSON] хворіє на олігофренію в стадії вираженої дебільності, ДЦП, внаслідок чого в нього порушено функції мовлення та навики самообслуговування, він не може самостійно приймати рішення, постійно потребує її догляду та уваги. Просить призначити судово-психіатричну експертизу для встановлення ступеня захворювання [PERSON] Ухвалою суду від 17.07.2013 року призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану [PERSON], [INFO]. Згідно акту № 543 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 23.08.2013 року [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у виді помірної розумової відсталості в степені імбецильності з емоційно-вольовими розладами, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявниця, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у заяві. Представник органу опіки та піклування Пустомитівської міської ради Львівської області в судове засідання з'явився, вимоги заявниці підтримав, просив такі задовольнити. Окрім цього подав висновок № 01 від 25.10.2013 року опікунської ради Пустомитівської міської ради Львівської області та рішення № 02-03/93 від 31.10.2013 року Пустомитівської міської ради Львівської області, якими вирішено за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] та направлено до суду відповідне подання. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити та визнати недієздатним [PERSON], оскільки такий згідно акту №543 від 23.08.2013 р. амбулаторної судово-психіатричної експертизи страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у виді помірної розумової відсталості в степені імбецильності з емоційно-вольовими розладами, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно положень ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Окрім того, у відповідності до положень ст.60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку № 01 від 25.10.2013 року опікунської ради Пустомитівської міської ради Львівської області, затвердженого рішенням № 02-03/93 від 31.10.2013 року Пустомитівської міської ради Львівської області до суду внесено подання про призначення опікуном [PERSON], [INFO], його матір [PERSON], 30.01.1954 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього 1256 грн. 23 коп. вартості безобліково використаної електричної енергії та понесені судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. В позові зазначено, що згідно договору про користування електричною енергією №11060470 від 12.10.2007 року ПАТ «Вінницяобленерго» постачає електричну енергію відповідачу. 26.03.2012 року при проведенні працівниками СО "Хмільницькі ЕМ" перевірки дотримання вимог Закону України «Про електроенергетику» №575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року та «Правил користування електричною енергією для населення» (ПКЕЕН) побутовим споживачем [PERSON] було виявлено, що споживач допустив безоблікове споживання електроенергії, в зв'язку з чим спожита енергія не обліковувалась та не оплачувалась. В зв'язку з виявленим та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що з приводу примирення категорично заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що з приводу примирення категорично заперечує. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 18.09.2010 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 08.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1515. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Сторони по справі з 23.09.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що причиною розпаду їх сім'ї стало припинення між сторонами шлюбних відносин, відсутність турботи один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також вказав, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо та спільного господарства не ведуть. На примирення не згоден. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явилася та надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] 23.09.2006 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Сторони фактично припинили шлюбні відносини і спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, можливості примирення між ними не вбачається, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 01.10.2013 року звернулись до суду з позовною заявою до Олексіївської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, треті особи: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], Реєстраційна служба Новоайдарського районного управління юстиції. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла їх мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало померлій на день її смерті, а саме житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належить померлій на підставі договору купівлі - продажу від 13.08.1974 року, який був укладений відповідно до вимог чинного законодавства та в подальшому зареєстрований в комунальних органах. На зазначений будинок 22.02.1995 року Бюро технічної інвентаризації видало технічний паспорт, де в розділі власника житлового будинку була зазначена померла [PERSON], що фактично підтверджує факт володіння та користування зазначеним житловим будинком. Після смерті [PERSON] оригінал зазначеного договору купівлі - продажу житлового будинку від 13.08.1974 року був загублений, в зв'язку з чим позивачами було отримано в Олексіївській сільській раді Новоайдарського району дублікат договору, який має юридичну силу оригіналу. Земельна ділянка під зазначеним будинком, відповідно до довідки виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 53 від 04.02.2013 року, за адресою [ADDRESS], не приватизована, державні акти не складались. За життя померла [PERSON] склала заповіт, згідно якого все майно, яке належало їй на день смерті вона заповідає [PERSON] - сину померлої. Однак [PERSON] у встановлений законом термін не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину. [PERSON] двічі звертався до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини, однак апеляційний суд Луганської області двічі у задоволенні позовних вимог відмовив. А від так [PERSON] не є спадкоємцем в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Таким чином внаслідок неприйняття [PERSON] спадщини за заповітом відкрилась спадщина за законом. Померла [PERSON] на день смерті була прописана та проживала сумісно з донькою [PERSON], яка у шестимісячний строк не відмовлялась від прийняття спадщини та фактично її прийняла. Також прийняла спадщину за законом [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оскільки позивачі відповідно до норм діючого законодавства є спадкоємцями першої черги,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2007 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Останнім часом їхні подружні взаємовідносини значно погіршали. Позивач зазначає, що сторони мають різні характери та погляди на життя, через що, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 427 (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у разі розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказане клопотання підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

У жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 лютого 2012 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Останнім часом їхні подружні взаємовідносини значно погіршали. Позивач зазначає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]».. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 20 (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у разі розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказане клопотання підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

У жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 червня 1990 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє повнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Останнім часом наші подружні взаємовідносини значно погіршали. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів одне до одного. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 червня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 28. Від вказаного шлюбу сторони мають двох повнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у разі розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказане клопотання підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved