overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON], діючи від імені [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його таким. 31.01.2013р. відповідач отримав у власність від позивача грошові кошти в сумі 34000грн., про що були складені відповідні розписки від 31.01.2013р. Строк повернення позики у розписках не був вказаний. 17.07.2013р. на адресу відповідача була надіслана вимога про повернення грошових коштів, яку останній отримав 24.07.2013р. До теперішнього часу позика не повернута. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 34000грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позові обставинам. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи це тим, що між ним та позивачем було укладено не договір позики, а договір про надання послуг, а ці послуги він виконав. Суд, дослідивши докази в їхній сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, за таких підстав. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів ( суму позики). Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України в підтвердження укладання договору позики і його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, що завіряє передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в такій же самій сумі в термін і в порядку, що встановлені договором. Згідно наданим суду розпискам від 31.03.2013р. відповідач отримав від позивача 34000грн. для оформлення права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Красна,54. Постановою слідчого СВ Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області від 30.07.2013р. закрито кримінальне провадження за заявою [PERSON] за відсутністю складу кримінального правопорушення. Згідно цієї постанови [PERSON] передав [PERSON] 34000грн. для оформлення документів: нового технічного паспорту на будинок та витягу з БТІ, а [PERSON] зробив це оформлення, тобто виконав умови їхньої угоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений не договір позики, а договір про надання послуг. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості саме за договором позики відповідно до ст.1049 ЦК України, а в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що між сторонами був укладений інший договір, тобто між позивачем та відповідачем виникли інші правовідносини, стосовно яких ніяких позовних вимог позивачем заявлено не було, суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, а тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають На підставі ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, у якому просить суд поділити земельну ділянку, придбану за час шлюбу, і виділити кожному по ? частині земельної ділянки за адресою проживання відповідачки. Враховуючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, та оцінки доказів, на що може бути витрачений значний час, суд згідно з вимогами ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст.60-70 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1998 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачем виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття та порозуміння. Шлюбні відносини не підтримують протягом одного місяця. Спора на розподіл майна не мають. Строк для примирення не потрібен. Позивач не проти, щоб відповідач приймав участь у вихованні дітей. Домовленість по аліментам досягнута. З таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім*ї, та унеможливлює примирення з відповідачем, тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явилась, надав суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На позовних вимогах наполягає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові документи, вважає вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження від 20.06.1998 року, виданого відділом РАЦС м. Красний Луч Луганської області, актовий запис № 219, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (д.п. Здор) зареєстрували шлюб. Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Одруження виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття. Разом вони не мешкають та не підтримують шлюбні відносини протягом одного місяця. Дану сім*ю зберегти не можливо. Сім*я існує формально, тому суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] може бути розірваним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу у позовній заяві вказавши, що одружилася з ним 01.06.2006 року. Від шлюбу у сторін дітей не має. Подружнє життя у сторін не склалося. Через різні погляди на життя між ними часто виникали сварки та непорозуміння, які призвели до припинення подружніх відносин. Вказує, що на протязі тривалого часу сторони проживають окремо. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не прибула, подала в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання 25.12.2013р. повторно не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] - 01.06.2006р. у Сокальськомк відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №94. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім'ї, примирюватись позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів відповідача. Позивачка та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [INFO] у позивачки та відповідача народилась дитини - донька [PERSON], яка мешкає разом з матір'ю,та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини у свідоцтві про народження вказаний відповідач. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не робить. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2005 р. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2006 р. у зв'язку з різними поглядами на сучасне сімейне життя, спільно не мешкають, спільне господарство не ведеться, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, в позовній заяві просить справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2005 р. (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають дітей. Шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2006 р. у зв'язку з різними поглядами на сучасне сімейне життя, спільно не мешкають, спільне господарство не ведеться. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідачка просить після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб зареєстрований 20.07.2007 року ВРАЦС Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №100. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, [INFO]. Понад три роки сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивач позов підтримала та просила змінити своє прізвище на дошлюбне, а саме - [PERSON], відповідач позов визнав повністю і беззаперечно. На примирення не погоджуються. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач визнала позов повністю та беззаперечно. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, який позивачеві за його заявою не підлягає відшкодуванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 1997 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки. З грудня 1998 року сторони мешкають окремо. В останій час відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, та не бере участі у її вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу без погіршення свого матеріального стану, на утриманні відповідач никого не має, аліменти нікому не сплачує. В зв`язку з тяжким матеріальним становищем позивачка вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду уточнену заяву в якій позовні вимоги уточнила, просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву у якій уточнені позовні вимоги у розмірі 500,00грн. визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] Шлюб між сторонами не зареєсровано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Відповідач не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Аліментні платежі відповідач більш ні кому не сплачує. Відповідно до вимог ст.ст. 180 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нєю повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені в ст. 182, 184 СК України. Суд вважає, що аліменти з відповідача [PERSON] слід стягнути в розмірі 500 грн. на утримання неповнолітньої дитини до повноліття, щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення її повноліття. Крім того до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення її повноліття. Зважаючи на складність в повному викладенні рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів, на що може бути витрачений певний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини згідно з вимогами ч. 3 ст. 209 ЦПК України. На підставі ст.ст.180, 182-184. 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою та земельною ділянкою. Зважаючи на складність в повному викладенні рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів, на що може бути витрачений певний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини згідно з вимогами ч. 3 ст. 209 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, в якій просила визнати [PERSON], [INFO] народження, який мешкає за адресою: [ADDRESS], недієздатним та призначити [PERSON] опікуном його рідну матір [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що її син [PERSON], [INFO], страждає психічним захворюванням, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги і просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу опіки та піклування Старобільської міської ради Луганської області в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві не заперечує проти задоволення заяви і просить суд розглянути справу за його відсутності. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Те, що заявниця [PERSON], [INFO] є рідною матір,ю [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження. У відповідності з ч.1 ст. 39 ЦК України,- фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON], [INFO] страждає хронічним психічним захворюванням і внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.33-35). Висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи у суду сумніву не викликає. У зв'язку з вишевказаними обставинами, [PERSON] слід визнати недієздатним. Крім того, відповідно до вимог ст.60 ЦК України суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуна - його рідну матір [PERSON]. На підставі викладеного і ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина [PERSON], [INFO], недієздатним, вказуючи на те, що він є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього догляду. А тому, заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатним. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне заявнику для встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Учасники судового процесу в судове засідання не з»явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, а заявлені вимоги задовольнити. Представник Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, надав заяву про визнання заявлених вимог, а також про розгляд справи без участі представника установи. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. За поданням УПСЗН Коростенської міської ради пропонує призначити опікуном над [PERSON] - [PERSON] (а.с.12). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом ІІ групи (а.с.4). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 430-2013 від 03 грудня 2013 року, [PERSON] страждає на помірну деменцію внаслідок перенесеного арахноїтиду з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю по збудливому типу. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 02.8 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду. З приводу даного захворювання з 2008 року психіатричною МСЕК визнаний інвалідом ІІ групи. Ступінь психічних розладів у [PERSON] позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.27-29). Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Частиною 4 ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над ним опіки і призначення йому опікуна [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її дочки [PERSON], [INFO], недієздатною, вказуючи на те, що вона є інвалідом дитинства І групи, прикута до ліжка та потребує постійного стороннього догляду. А тому, заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатною. Визнання [PERSON] недієздатною потрібне заявнику для встановлення над нею опіки. Учасники судового процесу в судове засідання не з»явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, а заявлені вимоги задовольнити. Представник Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, надав заяву про визнання заявлених вимог, а також про розгляд справи без участі представника установи. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. За поданням УПСЗН Коростенської міської ради пропонує призначити опікуном над [PERSON] її матір [PERSON] (а.с.12). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом дитинства І групи (а.с.4). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 423-2013 від 04 грудня 2013 року, [PERSON] з раннього дитячого віку страждає на глибоку розумову відсталість (ідіотію) внаслідок органічного ураження ЦНС, ускладнену грубим тетрапарезом, різким порушенням рухових функцій кінцівок . Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 73.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду, які позбавляють її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.21-22). Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Частиною 4 ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки і призначення їй опікуна [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved