Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

В лютому 2013 позивач ТОВ "Кей-Колект" звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги з урахуванням остаточних змін позивач обґрунтовував тим, що 25.01.2008 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11288502000. Відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 80 000 доларів США. Також позивач 25.01.2008 р. уклав з відповідачем [PERSON] договір поруки за належне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 11288502000. Однак відповідачі зобовязання за договорами кредиту та поруки не виконують у звязку з чим станом на 18.07.2013 р. утворилась заборгованості в розмірі 134 629 дол. США 92 центів., що станом на 18.07.2013 р. еквівалентно по курсу НБУ грошовій сумі у розмірі 1 076 096 грн. 95 коп. Представником відповідача 1 в судовому засіданні було заявлено клопотання про зупинення провадження в даній цивільній справі до вирішення іншої цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] та ТОВ "Кей-Колект", про визнання договору поруки недійсним, однак доказів на підтвердження відкриття провадження за поданим позовом в порядку ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надав. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, а позовні вимоги просив задовольнити. Представники відповідачів проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 25.01.2008 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (згодом перейменоване в ПАТ "УкрСиббанк", а 12.12.2011 р. право вимоги кредитної заборгованості перейшло до ТОВ "Кей-Колект" згідно договору факторингу № 1) та [PERSON] укладено кредитний договір № 11288502000 відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 3.4 договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в іноземній валюті для його особистих потреб на загальну суму 80 000 дол. США 00 цен., терміном до 25.01.2018 р., а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. Згідно з п. 1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,9 відсотків річних, після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування , процентна ставка підлягає збільшенню відповідно до умов договору. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, в п. 1.3.1. (13.90% річних). Нарахування вищевказаною процентною ставки на прострочену суму основного боргу починається з виникнення простроченої суму основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати та не повного платежу встановленого у договорі. Таким чином у звязку з порушенням позичальником вищезазначеного пункту договору, банк автоматично почав нараховувати проценти на прострочену суму основного боргу за розміром процентної ставки підвищеною вдвічі від процентної ставки зазначено в п. 1.3.1 договору, а саме 13.9 х 2 = 27.8 % річних. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та проценти шляхом сплати платежів у відповідності до графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту (Додаток № 2 до договору), який є невід'ємною частиною договору, на поточний рахунок № 3739911288502, відкритий у Банку. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. У звязку з цим у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість, яка згідно розрахунків за станом на 18.07.2013 р. складає 134 629 дол. США 92 центів., що станом на 18.07.2013 р. еквівалентно по курсу НБУ грошовій сумі у розмірі 1 076 096 грн. 95 коп. Судом також встановлено, що 25.01.2008 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та [PERSON] з метою забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 11288502000 від 25.01.2008 р. договір поруки № 174974. Відповідно до умов договору поруки, відповідач [PERSON] зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором № 11288502000 від 25.01.2008 р. не виконує, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором поруки № 174974 від 25.01.2008 р. також не виконує, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № 11288502000 від 25.01.2008 р. у розмірі 134 629 дол. США 92 центів., що станом на 18.07.2013 р. еквівалентно по курсу НБУ грошовій сумі у розмірі 1 076 096 грн. 95 коп. підлягають задоволенню Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 441 грн. 00 коп.

Outcome: approved