Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради та відповідачем укладено договір № 785 про постачання теплової енергії від 03 жовтня 2011 року, відповідно до якого позивач здійснює виробництво та постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про постачання теплової енергії станом на 01 листопада 2013 року виникла заборгованість в сумі 15 596, 13 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по сплаті за спожиту теплову енергію у розмірі 15 596, 13 грн. та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради є комунальним підприємством, створене з метою забезпечення територіальної громади міста теплової енергії у вигляді опалення та гарячої води (підігрів). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15 червня 2007 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.30-31/. В подальшому вказана квартира була виключена з житлового фонду міста, а власнику було дозволено реконструкцію квартири під перукарю /а.с.29/. 03 жовтня 2011 року між КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради та [PERSON] укладено договір № 785 про постачання теплової енергії, відповідно до якого теплопостачальне підприємство взяло на себе зобов'язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов'язався одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбаченими цим договором /а.с.10-13/. Вказаний договір діє з моменту його підписання та до 03 жовтня 2014 року. Відповідно до вимог ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.6 ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачання організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до постанови № 59 Кабінету Міністрів України "Про забезпечення дисципліни розрахунків за природний газ, теплову і електричну енергію" від 17 жовтня 2000 року споживач зобов'язаний вносити своєчасно і в повному розмірі плату за надані послуги по теплопостачанню. Але за спожиту теплову енергію відповідач повністю не розраховувалася з позивачем, мається заборгованість, яка станом на 01 листопада 2013 року складає 15 596, 13 грн. /а.с.5/ З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості в розмірі 15 596, 13 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved