Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до Кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» про стягнення заборгованості за депозитним договором, посилаючись на те, що вона згідно її заяви була прийнята до членів КС «Сєвєродонецькрадіотехніка». 29 серпня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір № 9433 про залучення вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок, для чого 29 серпня 2008 року на депозитний рахунок за договором внесено 2000 грн., що підтверджено відповідною квитанцією від 29 серпня 2008 року. Відсоткова ставка за договором встановлювалась у розмірі 24% річних, а нарахування відсотків здійснювалось в останній день місяця та в день сплати відсотків члену кредитної спілки. Відповідач зобовязувався повернути суму внеску, а також сплатити нараховані відсотки на внесок у разі закінчення строку договору. По закінченні строку дії договору вона звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів строкового вкладу, в якій вимагала від відповідача повернути їй суму депозитного вкладу, а також відсотки за договором. Однак відповідач не виконав в повній мірі вимоги договору, посилаючись на скрутне фінансове становище. Оскільки відповідач відмовився від виконання свого зобовязання, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу за депозитним договором № 9433 від 29 серпня 2008 року у розмірі 2940,62 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції, та 3 % річних у сумі 210,80 грн. Позивач [PERSON] про день, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявилась, згідно заяви просила слухати справу у її відсутність. Відповідач КС «Сєвєродонецькрадіотехніка» про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, згідно заяви просили слухати справу у їх відсутність, вимоги позивача щодо розміру боргу за депозитним договором визнали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно п. 1 ст. 2 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність кредитної спілки ґрунтується на таких основних принципах добровільність вступу та свободи виходу з кредитної спілки. Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кошти, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (відсотки) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України «Про кредитні спілки», статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст. 27 Закону України «Про кредитні спілки» у разі порушення вимог Закону України «Про кредитні спілки» застосовуються санкції відповідно до законів України. В судовому засіданні було встановлено, що 29 серпня 2008 року між [PERSON], з однієї сторони, та відповідачем КС «Сєвєродонецькрадіотехніка», з іншої, був укладений договір № 9433 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого [PERSON] внесла внесок (вклад) члена кредитної спілки в розмірі 2000 грн. на депозитний рахунок, а спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності. Пунктом 1.1. договору передбачено, що початком його дії є дата внесення внеску членом спілки, тобто як вбачається з копії квитанцій до прибуткового касового ордеру 29 серпня 2008 року, а закінченням строку дії договору є 29 серпня 2009 року. Відсоткова ставка згідно п. 2.2. договору складає 24% на рік. Згідно п. 2.6 наведеного договору спілка зобовязується повернути її членам суму внеску, а також виплатити нараховані на внесок відсотки у день, визначений у п.п. 1.1 договору. Таким чином на день закінчення строку дії депозитного договору, позивач мав право отримати від відповідача, відповідно до умов п.п. 3.2.3 договору, в пятиденний строк суму депозитного внеску за договором № 9433 та нараховані, але несплачені на внесок відсотки. Як видно з позовної заяви позивач зверталась до відповідача з вимогою про повернення внеску та відсотків за договором, однак відповідач відмовив їй, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Невиплата за договором суми депозиту та відсотків по ньому суперечить діючому законодавству, а саме ст. 41 Конституції України, п. 1 ст. 2, ч. 7 ст. 10, ч. 1 ст. 23, п. 2 ч. 2 ст. 23, ст. 27 Закону України «Про кредитні спілки» та умовам договору № 9433 від 29 серпня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно наданої відповідачем довідки розмір заборгованості КС «Сєвєродонецькрадіотехніка» перед позивачем за договором № 9433 від 29 серпня 2008 року разом з відсотками складає 2480 грн., з яких 2000 грн. борг за депозитом та 480,01 грн. борг за відсотками до депозиту, тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оцінюючи надані позивачем пояснення та розрахунки, а також вимоги ст. 625 ЦК України, враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, тому має сплатити позивачу суму заборгованої разом з встановленим індексом інфляції та 3 % річними, а саме 2480 грн. сума основного боргу, 460,62 грн. індекс інфляції та 210,80 грн. 3 % річних, то на думку суду дані вимоги також підлягають задоволенню. Оскільки розмір позовних вимог позивачем [PERSON] заявлено у розмірі 3151,84 грн., а судом її позовні вимоги визначені у розмірі 3151,42 грн. згідно наданого позивачем розрахунку, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у загальному розмірі в сумі 3151,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 79 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу. З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 229,40 грн. у звязку з тим, що позивач була звільнена під час звернення до суду від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial