Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька – [PERSON], померлого 28 листопада 2010 року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 15 вересня 2008 року померла [PERSON]. Після тої смерті відкрилася спадщина – земельна ділянка площею 2,18 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративні території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІ-ОД №077671, виданого Кодимської районною державною адміністрацією. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВМС №646348 від 25 березня 2009 року, його батько – [PERSON] в порядку спадкування за заповітом став власником земельної ділянки, власником якої за життя була [PERSON]. Для подальшого оформлення спадщини та виготовлення і отримання державного акту на земельну ділянку, його батько звернувся до відділу Держземагенства в Кодимському районі. Отримати новий державний акт на право власності на землю батько не встиг, оскільки 28 листопада 2010 року помер. Після смерті батька відкрилася спадщина вже на його майно, а саме на земельну ділянку площею 2,18 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративні території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії ІІ-ОД №077671 на ім»я [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем за законом пісял смерті батька. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може, оскільки нотаріальна контора відмовляє йому видати це свідоцтво у зв»язку з відсутністю нового державного акту на право власності на землю. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності наземельну ділянку площею 2,18 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративні території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії ІІ-ОД №077671 на ім»я [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Будеївської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви відповідача та третьої особи, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,18 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Будеївської сільської ради за межами села (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №077671, виданий Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 25 лютого 2004 року). 15 вересня 2008 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №149292, видане 16 вересня 2008 року Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВМС №646348, виданого 25 березня 2009 року Кодимською державною нотаріальною конторою [PERSON], той успадкував за заповітом після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 2,18 га на території Будеївської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №077671, виданого 25 лютого 2004 року, згідно розпорядження Кодимської райдержадміністрації від 28 січня 2004 року за №62 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №300. Частина перша статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Своїм правом спадкоємця за заповітом [PERSON] скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, отримавши свідоцтво про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки площею 2,18 га, що належала спадкодавцю – [PERSON]. 28 листопада 2010 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №240256, видане 30 листопада 2010 року Будеївською сільською радою Кодимського району). Як убачається із свідоцтва про народження серії І-АГ №644097, виданого 24 листопада 1970 року Будеївською сільською радою, [PERSON] є батьком [PERSON],[INFO]. Тобто, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Відповідно до частиини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, суд прийшов до такого. [PERSON], прийнявши спадщину після смерті [PERSON], тим самим фактично набув право власності на неї, а отже, до спадщини, що залишилась після його смерті повинна відноситись і земельна ділянка площею 2,18 га, що належала [PERSON]. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,18 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №077671, виданого Кодимською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності землю по Будеївській сільській раді за №300 від 25 лютого 2004 року, виданий на ім»я [PERSON], померлої 15 вересня 2008 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved