Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-30 00:00:00

У березні 2013 року позивачКА звернуЛАся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Управління громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Дніпропетровській області, про надання дозволу на неодноразові тимчасові виїзди неповнолітньої особи за межі України без згоди батька. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивачка просила суду надати неповнолітній [PERSON], [INFO] дозвіл на неодноразові тимчасові виїзди в супроводі матері або уповноваженої нею особи за межі України до будь яких країн без згоди батька [PERSON] терміном не більше 30 діб до досягнення дитиною повноліття; надати дозвіл на оформлення проїзних документів дитини для тимчасових виїздів за кордон на імя неповнолітньої [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] Позивачка у судове засідання не з1явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази по справі, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 154783 від 30 листопада 2010 року. З моменту розірвання шлюбу та по теперішній час дитина проживає разом з позивачкою. У звязку з тим, що дитина займається танцями, постійно виїздить з виступами за межі України, позивачці необхідно дозвіл батька відповідача на виїзд дитини за кордон. Однак такої згоди не отримала. У відповідності до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 17 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. Відповідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed