Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

03.12.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку щомісячно до закінчення ним навчання. В обґрунтування позову зазначила, що син навчається в Новоград-Волинському промислово-економічного технікумі І-ІІ рівня акредитації (далі - технікум), повністю знаходиться на її утриманні і потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не прибула, до суду надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали, мотивуючи тим, що відповідач в 2010 році зламав ногу, на лікування якої в 2011 році взяв кредит, який до сьогоднішнього дня сплачує. Крім того, має нову сім'ю, утримує дружину, яка є інвалідом ІІІ групи та сина, [INFO], який знаходиться під спостереженням лікарів, оскільки часто хворіє. Вважає, що мати позивача, його колишня дружина, може сама утримувати їхнього спільного сина, оскільки має такі ж самі доходи, як і він. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 СК України, - і повнолітніх дочку, сина. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що спільний син сторін [PERSON], [INFO] /а.с.4/, який на момент подачі позовної заяви до суду досяг повноліття, проживає разом з позивачем /а.с.6/, з 01.09.2011 року навчається в технікумі на платній основі, стипендію не отримує /а.с.7-10/, йому не виповнилось 23 роки та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку батьків. Строк навчання до 30.06.2014 року Відповідач - працездатний, має постійне місце роботи та сталий заробіток /а.с.36/, однак не надає добровільно своєму синові матеріальну допомогу на період його навчання, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний частково сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Наявність у відповідача кредитної заборгованості не може вважатися скрутним майновим станом, оскільки особа отримала кредит, розпорядилась ним на свою користь, тобто збільшила свої статки. Доказів на підтвердження того, що кредит відповідачем брався на лікування, суду надано не було. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Позивачем не було надано суду доказів, які б свідчили про придбання нею навчального приладдя. На думку суду, позовні вимоги дещо завищені, а тому з урахуванням розміру заробітку обох сторін, а також те, що відповідач має на утриманні нову сім'ю /а.с.31-33/, сплачує аліменти на неповнолітню доньку позивача /а.с.5/, задовольняє їх частково - стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/5 частини його доходу щомісячно, що буде відповідати як інтересам сина, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. На думку суду, визначена судом сума аліментів є реальною і дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби вісімнадцятирічного юнака на період його навчання. Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітніх дітей, які навчаються, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне утримання сина сторін. Позивачем не було надано доказів, які б давали суду підстави для встановлення розміру аліментів у сумі більшій, ніж ? частина доходів відповідача на місяць, і не заявлялись клопотання про витребування таких доказів. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: partial