Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити її у спірну квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ордеру на житлове приміщення №2478 від 11.07.1994 року позивач, як член сім'ї відповідача [PERSON], отримала право на проживання в квартирі [ADDRESS]. Починаючи з 1994 року позивач постійно проживала в спірній квартирі з відповідачем - її батьком, матір'ю та молодшим братом. В 2001 році стався конфлікт, після якого відповідач вигнав позивача разом із матір'ю та молодшим братом зі спірної квартири та з того часу чинить їй всіляко перешкоди у проживанні, до квартири не впускає. Після досягнення повноліття позивач тричі зверталася до ЖРЕО-418 із заявами про неможливість проживання в спірній квартирі. В подальшому позивач вимушена була звернутися до правоохоронних органів, з відповідною заявою, за захистом своїх законних прав, відповіддю на яку було зазначено, що факти, які викладені в заяві знайшли своє підтвердження та рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку із тим, що позивач має нагальну потребу в окремому житлі, так як на даний момент проживає в квартирі своєї матері, вітчима, де окрім неї проживає ще п'ятеро осіб, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, за захистом свої законних прав та інтересів. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, надав зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивував тим, що дійсно 11.07.1994 року йому було видано ордер на житлове приміщення - спірну квартиру, після чого в даній квартирі стала проживала відповідач [PERSON], яка є його донькою та її мати - колишня дружина позивача. В 2001 році відповідач разом зі своєю матір'ю виїхали і стали проживати за іншою адресою. З того часу відповідач в спірній квартирі не проживала, місце реєстрації не змінювала. Позивач зазначив, що після повноліття відповідача [PERSON] до теперішнього часу, остання проживає окремо, не вносить плату за користування житловим приміщенням, не сплачує комунальні послуги та послуги по утриманню квартири, не приймає участі у спільному побуті, не є членом його сім'ї, в зв'язку із чим її слід визнати такою, що втратила право користування спірною квартирою. Позивач та її представник за первісним позовом заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення №2478 від 11.07.1994 року позивач за первісним позовом [PERSON], як член сім'ї відповідача [PERSON] отримала право на проживання в квартирі [ADDRESS] (а.с. 7) Відповідно до довідки Ф-3, виданої ЖРЕО-418 в спірній квартирі зареєстровані та проживають позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 8) З 1994 року позивач [PERSON] постійно проживала в спірній квартирі разом зі своїм батьком - відповідачем [PERSON], своєю матір'ю - колишньою дружиною відповідача та своїм молодшим братом. В 2001 році через конфлікт із дружиною - матір'ю позивача, відповідач вигнав позивача разом із молодшим братом та матір'ю зі спірної квартири та з того часу чинить їй перешкоди у користуванні житлом. Після досягнення повноліття позивач тричі зверталася до ЖРЕО-418 із заявами про неможливість проживання в квартирі та перешкоди, які чинить їй відповідач. (а.с. 9-11) Також з приводу вказаних перешкод позивач 16.05.2012 року зверталася до правоохоронних органів з відповідною заявою та отримала відповідь, в якій зазначено, що факти, викладені в заяві знайшли своє підтвердження та запропоновано звернутися до суду. (а.с. 12-14) Через неправомірну поведінку відповідача [PERSON] позивач не може реалізувати своє законне право на проживання в спірній квартирі. Крім того, на даний час позивач [PERSON] змушена проживати в квартирі своєї матері та вітчима, де окрім неї проживають ще п'ятеро осіб, що підтверджується довідкою, виданою ЖРЕО-418 (а.с. 15), іншого житла в неї немає. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, з огляду на представлені докази по справі та їх оцінку, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно ч. 4 ст. 311 ЦК України Фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Окрім того, не може бути визнано відповідача за зустрічним позовом [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, оскільки член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем за зустрічним позовом не доведено в судовому засіданні факт не проживання відповідача [PERSON], в спірній квартирі понад строк, встановлений законом, з власної ініціативи, що і було спростовано останньою наданими в судовому засіданні доказами, в зв'язку із чим в задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі. Так як відповідач за первісним позовом чинив позивачу перешкоди у вселені у спірну квартиру, то позивач підлягає вселенню в судовому порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved