Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог вказала, що вона, а також [PERSON] та [PERSON] володіли на праві спільної часткової власності по 23/3000 частин житлового будинку, що розташований за адресою: м. Вилкове, Кілійського району Одеської області, вул. Татарбунарського Повстання, 34. Вказаний будинок розташовано на земельній ділянці фактичною площею 1576 кв.м. та складається з 5 відокремлених квартир. Також на цій земельній ділянці збудовані господарські будівлі та споруди. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало з літ. «А» відповідно до поверхового плану: 3-1 коридор, площею 5,6 кв.м.; 3-2 кухня, площею 11,9 кв.м.; 3-3 житлова кімната, площею 6,9 кв.м.; 3-4 житлова кімната, площею 11,9 кв.м.; 3-5 житлова кімната площею 10 кв.м.; всього загальною площею 46,3 кв.м., у тому числі житловою площею 28,8 кв.м. 25.05.2008 року [PERSON] померла та заповіту на випадок своєї смерті не залишила. Спадщину яка відкрилась після її смерті прийняла позивач, оскільки проживала разом зі спадкодавцем, яка доводилась їй матірю. Крім частки у житловому будинку, спадкодавцю також належали на праві власності грошові внески на рахунку № [NUMBER] у філії № 01 відділення 6731 Ощадбанку у м. Вилкове Кілійського району Одеської області на суму 1437,85 гривень. Однак право [PERSON] на спадщину оспорюється її рідним братом - [PERSON], який не подавав заяви до нотаріальної контори та разом зі спадкодавцем не проживав, однак утримує в себе свідоцтво про смерть матері. У звязку з цим позивач не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину та просила суд визнати за нею право власності на 23/300 частин відповідного будинку та грошові внески в порядку спадкування після смерті [PERSON]. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та заяви відповідача, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в свідоцтві про народження серії ЯК № 075357, виданого 30.01.1958 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради, актовий запис № 18, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON]. Як зазначено в свідоцтві про народження серії ІІ-УР № 0444479, виданого 27.03.1962 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради, актовий запис № 46, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 415925, виданого 25.01.1987 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради, актовий запис № 7, після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], дружині присвоєне прізвище «Козлова». Як вбачається з дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 10.10.2012 р. виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало по 23/300 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання, 34. Згідно технічного паспорту складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН» [PERSON], [PERSON],[PERSON] належало з літ. «А» відповідно до поверхового плану: 3-1 коридор, площею 5,6 кв.м.; 3-2 кухня, площею 11,9 кв.м.; 3-3 житлова кімната, площею 6,9 кв.м.; 3-4 житлова кімната, площею 11,9 кв.м.; 3-5 житлова кімната площею 10 кв.м.; всього загальною площею 46,3 кв.м., у тому числі житловою площею 28,8 кв.м., що загалом складає 23/100 часток домоволодіння. Як вбачається з ощадної книжки, [PERSON] належали грошові внески, які находились на рахунку № [NUMBER] у Вилківській філії № 6731/01 Кілійського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк». Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 146669, виданого 26 травня 2008 року виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 79, [PERSON] померла 25 травня 2008 року. Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 1034/01-16 від 29.08.2013 року, після смерті [PERSON], померлої 25 травня 2008 року, спадкова справа № 491/2008 була заведена 9 вересня 2008 року за заявою про прийняття спадщини від імені [PERSON]. 9 вересня 2008 року до нотаріальної контори подана заява про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] від імені [PERSON], сина спадкодавця. При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства: Згідно положень статті 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що за відсутності спадкоємців за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла в порядку ст. 1270 ЦК України її донька - позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідач, який також є спадкоємцем першої черги за законом, в порядку ст. 1273 ЦК України відмовився від спадщини. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, в звязку з чим задовольняє позов

Outcome: approved