Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У грудні 2013 року представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі -ПАТ "Дельта Банк") звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] 11.02.2008 р. укладено кредитний договір №003-19069-110208, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України, випустив та надав відповідачеві платіжну картку, за якою позивач здійснює обслуговування виданої відповідачеві картки, а відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості. Неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору, що і призвело до утворення станом на 20.10.2013 р. заборгованості у розмірі 1 557, 18 грн. і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення вказаної суми заборгованості та суми судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, від імені представника ПАТ «Дельта Банк» Іванюк Т.І. подана заява про розгляд даної справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, врахувати письмове заперечення та застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. У письмовому запереченні відповідач [PERSON] вказала, що на виконання умов укладеного з ПАТ «Дельта Банк» 11.02.2008 р. договору вона сплачувала суми використаних кредитних коштів у розмірі 1110 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій, замість 500 грн. Крім того, позивач не повідомляв її про виникнення будь-якої заборгованості, у телефонному режимі її у банку запевнили, що заборгованості немає. Посилаючись на ст. ст. 256, 261 та п.7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Ознайомившись із заявами, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. 11.02.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №003-19069-110208, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України, випустив та надав відповідачеві платіжну картку. Позивач здійснює обслуговування виданої відповідачеві картки на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Visa Подарунок», що містяться в Додатку № 1 до договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Також позивач надає відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 500 грн. Відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах (пункт 3.6. Договору). Згідно п. 2.1 договору, моментом надання Банком Держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. Відповідно до п. 2.3 договору, відповідач сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, зазначеними в Тарифах. Відповідно до п. 1.4 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 20.10.2013 р. заборгованість становить 1 557, 18 грн., з яких: 426, 70 грн. - тіло кредиту, 518 грн. - заборгованість за відсотками, 612, 48 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У п.5.2. кредитного договору вказано, що договір набуває чинності з дати його укладання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим договором. Відповідно до розрахунку ціни позову за кредитним договором №003-19069-110208 останнє зняття готівки [PERSON] було здійснене 16.10.2008 р. Із поданого позивачем розрахунку руху коштів випливає, що останній платіж [PERSON] було зроблено 26.10.2009 року на суму 100 грн. Умова договору, передбачена п. 5.2 договору про те, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором, не може вважатись установленням строку його дії, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Ст.ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1 та 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Від відповідача надійшла заява до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК України. Як роз'яснено в п.3.3 розділу 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29 травня 2013 року умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України» від 18.12.2009 р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином судом встановлено, що перебіг строку позовної давності почався з дня проведення [PERSON] останнього платежу - 26.10.2009 р., однак позов пред'явлено до суду лише 16.12.2013 р., тобто з пропуском строку загальної позовної давності у три роки. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом. За наведених обставин позов ПАТ "Дельта Банк" не підлягає до задоволення у зв'язку з пропуском строку позовної давності. На підставі ст. ст. 256, 257, 525, 526, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed