overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 29.10.2002 року вони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у подружжя є два сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними давно погіршилися, перестали розуміти один одного, живуть кожен своїм особистим життям, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Спроб примирення не було. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити посилаючись на те, що вони з відповідачем разом не проживають два роки, у відповідача є інша сім»я. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2002, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 27.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чемеровецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 10.(а.с.4). Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є два сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 7,8). Як вбачається із змісту пояснень сторін, шлюб між ними зберегти не можливо. Сімейні відносини, що склались між ними на даний час негативно пливають на них та суперечать їх інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивачки, відносно примирення з відповідачем позивачка заперечує. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 1990 року виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №14. За час шлюбу дітей у подружжя не було. [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а також просить суд розподілити судові витрати між нею та відповідачем в рівних долях. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що з 2000 року з відповідачем разом не проживають та не ведуть спільного господарства, за час спільного проживання між ними виникали постійні суперечки. Миритись не бажає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. 18 грудня 2013 року Монастириським районним судом до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в порядку окремого доручення було направлено копію ухвали про допит в якості відповідача [PERSON] 30 грудня 2013 року отримано протокол допиту, відповідно до якого відповідач [PERSON] згідний на розірвання шлюбу, справу просить розглядати у його відсутності, про що подав заяву. Дослідивши матеріали цивільної справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення, поскільки сторони припинили подружні відносини, шлюб розпався і носить формальний характер, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. А тому шлюб між сторонами слід розірвати. У зв'язку із задоволенням позовних вимог стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] ? частину судових витрат зі сплати судового збору в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Враховуючи складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Особи, які беруть участь у справі можуть ознайомитись з повним рішенням через п'ять днів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] 22.10.2013р. звернулась в суд з позовом до відповідача в якому просить стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини щомісячно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 листопада 2012 року рішенням Шевченківського районного суду м.Львова їх шлюб був розірваний. Відповідач з того часу ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Тому вона просить суд зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання їхньої доньки. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Уточнила вимоги в частині розміру аліментів, просить суд призначити відповідачу аліменти в розмірі 600грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов частково визнав. Додатково пояснив, що офіційно ніде не працює. Погоджується сплачувати аліменти в сумі 400грн. на місяць. Представник відповідача в судовому засіданні пвдтримав позицію відповідача, вважає, що аліменти слід призначити у твердій сумі, оскільки відповідач не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Дитина останній рік знаходиться на утриманні позивачки. З пояснень позивачки, відповідач участі в їх утриманні не приймає, кошти на утримання дитини їй не надає. Згідно ч.1,2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи вони перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ст.184 СК України передбачено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом у випадку, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин. Відповідач офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків. Крім дитини [PERSON], [INFO]., інших дітей та утриманців не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших дітей. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання дитини починаючи з 22.10.2013р. щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. на місяць, яка підлягає інлдексації відповідно до закону. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

при розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч. 3 ЦПК України відкласти складення повного тексту рішення на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

при розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч. 3 ЦПК України відкласти складення повного тексту рішення на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 серпня 2003 року в сільвиконкомі Підопригорівської сільської ради Лебединського району Сумської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. В шлюбі у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO] Через різні погляди на життя сварки та непорозуміння між сторонами, які стали носити постійний характер, між ними погіршилися відносини. Спільне проживання та ведення господарства між сторонами припинено. Заходи направлені на збереження сім'ї ніяких результатів не принесли, тому позивач просить суд ухвалити рішення яким розірвати їхній шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, надала суду заяву в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають задоволенню, так як у судовому засіданні було встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу один до одного, сім'я розпалася, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, остаточно і зберегти шлюб не має можливості. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані стронами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що спільне життя з ним у них не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя, через що між ними виникають непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, примирення вона не бажає і тому вважає, що подальше існування шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач вдруге у судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень проти позову не подав, про причини неявки суд не повідомив, а відтак, за згоди позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. 04 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис 635, що стверджується, виданим 04 червня 2011 року свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У дано шлюбі в сторін [INFO] народився син - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження сері [NUMBER] від 31 жовтня 2012 року. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних поглядів на життя, між ними існують формальні шлюбні стосунки, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства. Примирення і збереження сім'ї - не можливе. Відтак суд вважає, що оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач до суд не з'являється, не скористався своїм право на захист з метою збереження шлюбу, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Враховуючи складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає можливим проголосити в ступну та резолютивну частини рішення. Особи, які беруть участь у справі можуть ознайомитись з повним рішенням через п'ять днів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа. На адресу суду надійшло клопотання представника позивача за довіреністю [PERSON] про проведення судового засідання, яке призначене на 09.01.2014 р. на 12:00 годину, в режимі відеоконференції в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 2-є. Зазначає, що позивач проживає в м. Бердичів Житомирської області, а обидва її представники проживають в м. Дніпропетровську. Згідно до ч.ч. 1, 3 ст.158-1 ЦПК України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає. Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки, представником позивача необґрунтовано та не надано доказів неможливості явки позивача та її двох представників за довіреністю до суду в м. Київ. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Рішенням Кременецького районного суду від 26 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька задоволено частково. При винесенні даного рішення судом не було вирішено питання про сплату судового збору в розмірі 229 гривень 40 копійок. Згідно пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки судом при винесенні даного рішення не вирішено питання про сплату судового збору у розмірі 229 гривень 40 копійок, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з власної ініціативи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Малолиственської сільської ради з вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви до Ріпкинської нотаріальної контори про прийняття спадщини після тітки - [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та його брат [PERSON] являються спадкоємцями майна тітки за заповітом. Строк звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач пропустив у зв'язку з незнанням діючого законодавства. Просив визнати причини пропуску строків звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - Малолиственської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала лист в якому проти позовних вимог не заперечує. Суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання суперечить закону. Згідно ст..ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правових позицій, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. Оскільки, позивачем не наведено інших причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, крім незнання діючого законодавства, які б могли судом бути визнані поважними, тому у задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки та не направив заяву про розгляд справи за його відсутності, а тому розгляд справи необхідно проводити в порядку заочного провадження. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з»явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірваний 30 червня 2011 року рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області. Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач - батько дитини проживає від сім'ї окремо і матеріальної допомоги на її утримання не надає. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає за необхідне розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в даному конкретному випадку, визначити у твердій грошовій сумі 400 грн. на дитину, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Розмір визначених аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири в [ADDRESS], як спільну сумісну власність подружжя. В позовній заяві він зазначив, що перебував в шлюбі з [PERSON], яка померла. За час спільного проживання вони придбали квартиру [ADDRESS]. Після смерті дружини згідно договору довічного утримання від 24 липня 2003 року 1/2 частини спірної квартири перейшла у власність і зареєстрована за відповідачем [PERSON].Позивач вважає себе власником іншої половини спірної квартири, яка є часткою спільної сумісної власності подружжя.Однак без визначення її частки не може нею розпорядитись. тому звернувся з позовом до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] позов визнає, не претендує на майно позивача, погоджується щоб визнати за ним право власності. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] перебував в шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO]. За час спільного проживання подружжя [PERSON] в 1993 році набуло право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 червня 1993 року,оригінал якого відсутній. 24 липня 2003 року дружина позивача [PERSON] уклала із [PERSON] договір довічного утримання згідно якого після її смерті на відповідача перейшло право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], який був зареєстрований в Чортківському МПБТІ за №66 14 квітня 2006 року. Згідно рішення Чортківського районного суду від 05 вересня 2006 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] згідно договору довічного утримання від 24 липня 2003 року. Частка позивача [PERSON] не визначена, тому він не може розпорядитись своєю власністю. В даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають поновленню шляхом задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою з тих підстав, що як стверджує [INFO] у неї народився син [PERSON] в смт Тростянець Вінницької області. Фактично з 1999 року місце перебування її сина невідоме. 28.04.2007 року місце знаходження її сина було встановлено Фастівським РВ ГУМВС України в Київській області та припинено його розшук. За результатами дій міліції Бершадського району встановити місце знаходження [PERSON] не представляється можливим. Ні вона, ні родичі, ні міліція [PERSON] не бачили, місце перебування його невідоме. Просить визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO] та початком безвісно відсутності вважати 01.01.2000 року. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Вислухавши пояснення заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, встановивши мету визнання особи безвісно відсутньою, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання свого сина [PERSON] безвісно відсутнім, з метою реалізувати своє право щодо охорони майна сина. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно довідки Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області № 15105 від 10.12.2013 року по результатах розшуку безвісти зниклого [PERSON], [INFO], уродженця смт Тростянець, жителя с. Клехівка Фастівського району Київської області, не зважаючи на вжиті заходи встановити місце знаходження [PERSON] не представляється можливим. Відповідно, до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Як встановлено в судовому засіданні, останні відомості про свого сина заявниця отримала у 1999 році, тобто у відповідності до ч. 3. ст. 43 ЦК України початком безвісної відсутності є 1 січня 2000 року. Крім того, згідно довідки Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області [PERSON] по місцю реєстрації в [ADDRESS] не проживає з 2000 року. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець смт Тростянець Вінницької області, з 1 січня 2000 року є безвісно відсутнім та, відповідно, є всі підстави для застосування статті 43 ЦК України - визнання його безвісно відсутнім. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved