Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

У вересні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений 02.08.1992 року з відповідачем. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що внаслідок втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку із чим сторони у справі з березня 2013 року не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають, як не мають спору і з приводу поділу майна. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом у встановленому ст.ст. 74,76 ЦПК України, порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, які знаходиться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02 серпня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюбу, який зареєстровано 02.08.1992 року Відділом запису актів громадянського стану Палацу реєстрації шлюбів та новонароджених у місті Києві, про що у книзі реєстрації шлюбів 02.08.1992 року зроблено відповідний актовий запис № 2148, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 02.08.1992 року Відділом запису актів громадянського стану Палацу реєстрації шлюбів та новонароджених у місті Києві (а.с. 3). У судовому засіданні судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові і поваги одне до одного. Примирення між собою та збереження сім'ї є неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін у справі. З березня 2013 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Крім того, позивач підтримує стосунки та має намір одружитись з іншою жінкою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, у зв'язку із чим вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved