overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачкою 6 липня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно якого він надав відповідачці кредит у розмірі 6 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 6 листопада 2010 року. Крім цього посилався на умови договору, які регламентують внесення належних платежів для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами. Вказував, що в порушення умов договору відповідачка своїх зобов'язань належним чином не виконала, в зв'язку з чим у нього станом на 14 квітня 2013 року є заборгованість у сумі 4460,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 35640,77 грн.: 1459,84долари США - заборгованість за кредитом, 2758,62 долари США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина) та 210,92 доларів США - штраф (процентна складова). В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі а підтримання позову в повному об»ємі, а відповідачкою не повідомлено суду причини неявки, хоча вона своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджено оголошенням в газеті «Свобода слова», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі відповідно до вимог с.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідачка проти нього не заперечувала, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копією кредитного договору, розрахунком заборгованості, додатку до кредитного договору, договору про відкриття карти рахунку і обслуговування платіжної картки «мікрокредит». За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідачки, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому посилалися на те, що на підставі до свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS] належить їм та [PERSON], на праві спільної сумісної власності. Вказували, що [INFO] [PERSON] померла, а за час свого життя заповіт нею не складався. Після смерті нотаріусом заведено спадкову справу. Посилаючись на вимоги ст.ст. 16, 392, 1261, 1273, 1218, 1267 ЦК України, вказували, що частка померлої [PERSON] в квартирі становить 1/3. чоловік померлої [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині після смерті дружини - [PERSON] на користь її матері - [PERSON] Через те, що свідоцтво про право власності на житло від 9 липня 2002 року не було зареєстровано власниками згідно чинного законодавства (ст.227 ЦК Української РСР), у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгадану частку їм було відмовлено. Просили визнати право спільної часткової власності на спадкове майно за [PERSON] на 2/9 квартири, а за [PERSON] право власності на 1/9 квартири. В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши при цьому, що інших спадкоємців немає, а рішення суду по цій справі їм потрібне для оформлення права власності на спадкове майно. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного позову, як і представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради та [PERSON] Заслухавши пояснення всіх осіб, які приймають участь по даній справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали і мають місце обставини, вказані позивачами у позовній заяві, яку стверджені копіями паспорту позивачки - [PERSON], свідоцтва про народження малолітньої [PERSON], паспорта [PERSON], паспорта [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про її шлюб з [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про право власності на житло від 9 липня 2002 року, технічного паспорту на квартиру та постанови приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області - [PERSON] На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а відповідно до вимог ст.ст. 1218, 1226, 1267 ЦК України до спадкоємців переходять всі права та обов»язки спадкодавця, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкування частки у праві спільної сумісної власності здійснюється на загальних підставах. Проаналізувавши вищевказані докази, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 25 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 295. Її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у травні 2013 року. Родина розпалась,та відновити її неможливо. Причина розпаду сім,ї - між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та взаємна довіра. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 25 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 295. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню цілком з наступних підстав: сторони припинили шлюбні відносини, родина розпалася і сторони миритися не бажають. Подальше збереження шлюбу, подальше спільне життя чоловіка і дружини неможливі, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] повинен бути розірваним, оскільки їхнє подальше спільне життя буде суперечити інтересам одного з них. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали на розірвання шлюбу, є обґрунтованими. Згідно ст. 235 ч.8 ЦПК України у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюб у, що розривається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що до них надійшла заява від гр. [PERSON], [INFO], з проханням зняти з нього обов*язки піклувальника над [PERSON], 1971 року народження, покладених на нього рішенням виконкому Ровеньківської міської ради від 31.01.2003 року № 32 «Про встановлення опіки та призначення піклувальника», в зв*язку з тим, що він не виконує свої обов*язки, так як гр. [PERSON] інвалід загального захворювання безстроково, та перебуває на повному державному забезпеченні, зареєстрований та постійно мешкає у Дмитрівському обласному психоневрологічному інтернаті, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст. 75 ЦК України, за заявою органу опіки та піклування, суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання ним своїх обов*язків, порушення прав підопічного, а також у разі влаштування підопічного в учбовий заклад, заклад охорони здоров*я або заклад соціального захисту. Просить суд, звільнити [PERSON], [INFO], від повноважень піклувальника відносно гр. [PERSON], 1971 року народження. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Зацікавлена особа - [PERSON] проти заявлених вимог у судовому засіданні не заперечував. Від Дмитрівського обласного психоневрологічного інтернату суду надано письмову заяву з проханням розглянути справу у відсутність їхнього представника. Проти зняття піклування з [PERSON] не заперечують. Суд вислухавши представника заявника, зацікавлену особу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню цілком, з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 75 ЦК України, за заявою органу опіки та піклування, суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання ним своїх обов*язків, порушення прав підопічного, а також у разі влаштування підопічного в учбовий заклад, заклад охорони здоров*я або заклад соціального захисту. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ровеньківської міської ради від 31.01.2003 № 32, над [PERSON], 1971 року народження, було встановлено піклування. Піклувальником було призначено [PERSON] (а.с.4). Згідно заяви від гр. [PERSON], [INFO], останній здійснює прохання зняти з нього обов*язки піклувальника над [PERSON], 1971 року народження, так як гр. [PERSON] з грудня 2010 року, зареєстрований та постійно мешкає у Дмитрівському обласному психоневрологічному інтернаті (а.с.2). Як вбачається з довідки від 24.04.2013 року, виданої Дмитрівським обласним психоневрологічним інтернатом, який розташований за адресою: [ADDRESS], [PERSON], 1971 року народження, інвалід 2 групи загального захворювання безстроково, знаходиться на повному державному забезпеченні та прописан у Дмитрівському обласному психоневрологічному інтернаті, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON], [INFO], від повноважень піклувальника відносно гр. [PERSON], 1971 року народження, оскільки останній не виконує обов*язки піклувальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 10 серпня 1991 року його батьки - [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб, який розірвано на підставі рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 13 березня 2013 року. Після розірвання шлюбу він залишився мешкати з матір'ю. Він є інвалідом ІІ групи від загального захворювання з дитинства. Він значиться на «Д» обліку у лікаря невропатолога, ніде не працює за станом здоров'я. Розмір його пенсії складає 894 грн. мати йому допомогти не може, оскільки ніде не працює. Для підтримання нормальної життєдіяльності йому бракує коштів, і він потребує матеріальної допомоги. Цю допомогу йому може надавати відповідач, оскільки крім нього інших дітей не має. Просив стягнути з відповідача на його користь на його утримання аліменти у розмірі ? частини доходу, щомісячно, зі всіх видів його доходу, починаючи з моменту подачі заяви. Позивач у залі судового засідання підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у залі судового засідання позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що в зв06язку з тяжким матеріальним становищем просив зменшити розмір стягуваних аліментів з ? частини до 1/6 частки його доходу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (ар.с.5). З довідки серії 10 ААБ № 329701 від 24 жовтня 2012 року, вбачається, що позивач є інвалідом ІІ-ї другої групи (ар.с.8). У відповідності зі ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Судом також встановлено, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання повнолітнього непрацездатного сина, не дивлячись на те, що має таку нагоду, оскільки працює: ВП «Шахта «Ворошиловська» ДП «Укрреструктуризація», електрослюсарем, отримує пенсію та щомісячні страхові виплати. У відповідності зі ст. 182, 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини, стану здоров'я і матеріального стану платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина й інших обставин, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальний стан відповідача, обставини справи, суд вважає позов задовольнити частково, зменшивши розмір стягуваних аліментів та стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини, щомісячно, починаючі з 11 квітня 2013 року й до повноліття дитини. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій зазначає, що 03 жовтня 2009 року вступив у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №48. Від указаного шлюбу дітей на мають. Сімейне життя не склалось, з квітня 2013 року не проживають та не підтримують шлюбних відносин, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, у них повна несумісність характерів. Шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове зсідання на розгляд справи позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.7). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.9), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовані вимиоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 03 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, в даний час проживають окремо, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем, враховуючи його бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій зазначає, що 08 квітня 1978 року вступив у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований сільською радою с.Привальне Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №10. Від указаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У позивача та відповідача шлюб перший. Сімейне життя не склалось, протягом двадцяти років разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, у них повна несумісність характерів. Позивач зазначає, що на даний час у нього інша сім'я, доволі довгий час він проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою на даний час має намір узаконити шлюбні стосунки. Шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове зсідання на розгляд справи позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.12). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.11), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу із [PERSON] Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 08 квітня 1978 року сільською радою с.Привальне Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, протягом двадцяти років проживають окремо, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі, враховуючи майновий стан сторін, покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2006 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради м. Краснодона, Луганської області, актовий запис № 151. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. З серпня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені в зв'язку з несумісністю характерів. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач неодноразово до суду не з'являвся, про дату розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації, зазначеним в позовній заяві. Причин неявки суду не повідомляв. Оскільки належним чином повідомлений відповідач не з'являється у судове засідання і позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2006 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради м. Краснодона, Луганської області, актовий запис № 151, про що свідчить свідоцтво про шлюб /а.с. 5/. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. З письмових пояснень позивача встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2012 року в зв'язку з несумісністю характерів. Суперечок про майно між сторонами немає, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися не має наміру. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу не відповідає інтересам сторін і надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо. Неповнолітній [PERSON] проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч.3 ст. 181 СК України). В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], і який відповідно довідки виданої виконкомом Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області від 05.06.2013 року проживає з позивачем, матір'ю дитини. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити і стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved