Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з відповідачки [PERSON] грошові кошти за реалізований товар в сумі 16730 гривень та понесені судові витрати в сумі 229 гривень 40 копійок. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявленні позовні вимоги повністю підтримала і в обгрунтування їх пояснила, що в середині 2012 року між нею і відповідачкою [PERSON] було досягнуто домовленності щодо реалізації належного їй промислового товару в обумовленому асортименті та кількості на суму 26000 гривень.Згідно досягнутої домовленності вона передала відповідачці товар на загальну суму 26000 гривень за умови оплати товару частинами після його реалізації та сплаті відповідачці 10% вартості отриманого нею товару.Частина товару переданого відповідачці була нею реалізована, а інша частина в квітні 2013 року була повернута, однак грошові кошти за реалізований товар без урахування комісійної плати не була повернута. Борг не повернутих грошових коштів за реалізований товар становить 16730 гривень. В добровільному порядку вирішити дане питання не може, тому звернулася до суду для примусового стягнення, просила задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, хоча належним чином була повідомлена судом про день, час і місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомлення, тому суд на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивачки виносить заочне рішення. Суд вислухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши надані докази позивачкою, вважає встановленими наступні факти і відповідні ним правовідносини. Позивачка [PERSON] на протязі декількох років займалася підприємницькою діяльністю, а саме роздрібною торгівлею промислових товарів. В середині 2012 року між сторонами було досягнуто домовленності, згідно якої відповідачка зобов"язалась за дорученням позивачки та за плату реалізувати належній їй промисловий товар в обумовленому між ними асортименті та кількості. Сторони узгодили, що передається промисловий товар на суму 26000 гривень. Оплата за реалізований товар повинна була сплачуватися позмвачці частинами після його реалізації. За реалізацію товару відповідачка повинна була отримати 10% вартості отриманого нею товару. Відповідачка прийнятий для реалізації товар частково реалізувала, однак кошти за реалізований товар позивачці не повернула. Борг за реалізований товар становить 16730 гривень. Дані обставини та сума боргу підтверджуються копією додаткового договору від 01.07.2013 року, який підписаний відповідачкою [PERSON] Згідно ст.ст. 526, 610, 612 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання / неналежне виконання/. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановленний договором або законом. Суд оцінивши докази надані позивачкою в обгрунтування заявлених позовних вимог, вважає, що неналежне виконання принятих зобов"язань відповідачкою [PERSON] найшло своє підтвердження в судовому засіданні, тому настають наслідки передбачені ст.611 ЦК України, відшкодування матеріальних збитків. Докази позивачки не спростовані відповідачкою [PERSON], тому з урахуванням вищезазначеного суд вважає,що заявлений позов законний, обгрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню понесні позивачкою судові витрати в сумі 229 гривень 40 копійок -сплачений судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved