Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.07.2013 року передала відповідачу на умовах позики 160 000-00 грн., і що підтверджується письмовою розпискою останнього за якою він зобовязувався повернути борг до 04.08.2013 року . Від поверненя боргу відповідач ухиляється. Просить стягнути з відповідача на свою користь основну суму боргу - 160 000.00 грн., 640.00 грн. інфляційних витрат, 3% річних за період прострочення позики в сумі 1600.00 грн., а також понесені судові витрати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримує, відповідач позов визнає та просять розглянути справу у їх відсутності. За викладеного суд ухвалює рішення у вісутності сторін спору, що узгоджується з положеннями ст.169 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що дійсно між сторонами спору був укладений 04.07.2013 року договір позики, який належним чином оформлений і за яким відповідач отримав від позивача на умовах позики 160 000.00 грн.. Строк повернення боргу за вказаним договором обумовлений 04.08.2013 року. У зазначену дату відповідач боргу позивачу не повернув. Викладене підтверджується розпискою відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином. Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Звідси вимога позивача про повернення основної суми боргу є обґрунтованою. За вимогами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений законом або договором. Відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити відповідно до 625 цього Кодексу грошову суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За викладеного та встановлених обставин справи ґрунтуються на законі і вимоги позивача про стягнення інфляційної складової боргу в сумі 640.00 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу розміром 1600 грн.. Всього таким чином підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування заборгованості 162 240.00 грн.. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по оплаті судового збору в сумі 1622.40 грн.

Outcome: approved