overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позивач, згідно наданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, що є в справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14.07.2006 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11.04.2013 року він передав у борг [PERSON] грошові кошти еквівалентні 3900 доларів США, що в перерахунок відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.04.2013 рік становить 31172 гривень 20 копійок, а відповідач зобов"язався повернути цю суму до 17.04.2013 року. Свої зобов"язання відповідач не виконав та не повернув позивачу зазначені кошти. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 31172 гривень 20 копійок гривень та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали та пояснили, що всі обставини справи зазначені в позові. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з"явився, у зв"язку з чим суд провадить заочний розгляд справи Судом встановлено, що 11.04.2013 року між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 3900 доларів США, а відповідач зобов"язався повернути цю суму до 17.04.2013 року, але відповідач не виконав зобов"язання та має заборгованість перед позивачем у розмірі 31172, 70 грн. (3900 доларів США х 7, 993 грн. (офіційний курс гривні України по відношенню до долару США)). Ці обставини підтверджуються розпискою відповідача від 11.04.2013 (а.с. 97). Крім того, з відповідача підлягають стягненню документально підтвержені витрати на правову допомогу , понесені позивачем , які складають 5000грн та судовий збір у розмірі 426 гривень 44 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 02 лютого 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 56. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач тяжко хворіє, у тому числі на цукровий діабет, у зв'язку з чим потребує догляду та піклування. Після захворювання чоловіка відповідач припинила брати участь у веденні спільного господарства та стала проживати окремо. Шлюбно-сімейних відносин вони не підтримують, спільних дітей від шлюбу у них немає. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено у судовому засіданні, 02 лютого 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 56. Дітей від шлюбу сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично розпався, сторони припинили сімейні відносини і проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

[PERSON] 13.09.2013 року звернулася до суду з цим позовом із вимогою усунення від права на спадкування відповідача [PERSON] після смерті його матері [PERSON], померлої 13.12.2011 року в с.Вознівці Жмеринського району. Вказала, що перед смертю мати тривалий час хворіла, вона була інвалідом першої групи та внаслідок тяжкого захворювання не могла себе обходити і потребувала стороннього догляду, який їй надавала позивач, так як відповідач його здійснювати відмовився. Він не приймав участі в похоронах матері ні в який спосіб. Повідомила, що відповідач тривалий час ніде не працює і зловживає спиртними напоями, внаслідок хронічного п'янства він не мав можливості надавати матері необхідний догляд за обов'язком дітей щодо батьків. Сторони та представник третьої особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, однак попередньо подали письмові заяви щодо розгляду справ у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі; представник третьої особи та відповідач позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін та представника третьої особи, неявка яких за вказаних обставни не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він достатньо обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З урахуванням постановлення рішення на корись позивача, підлягають стягненню на її користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 114,70 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без її згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: [INFO], була госпіталізована 18.10.2013 року о 11 год. в 6 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане завідуючим приймального відділення [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування, у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 18.10.2013 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги, про що ними складено акт від 18.10.2013 року про госпіталізацію в примусовому порядку. Представник заявника та прокурор підтримали заяву в повному обсязі та просили суд її задовільнити. Вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, на підставі яких судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: [INFO], була госпіталізована 18.10.2013 року о 11 год. в 6 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Відповідно до ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути добровільно госпіталізована до психіатричного закладу за її усвідомленою згодою. [PERSON] по своєму психічному стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність). В звязку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON]потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO] був госпіталізований 17.10.2013 року о 14 год. 10 хв. в 12 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане завідуючим приймального відділення [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування, у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 17.10.2013 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, про що ними складено акт від 17.10.2013 року про госпіталізацію в примусовому порядку. Представник заявника та прокурор підтримали заяву в повному обсязі та просили суд її задовільнити. Вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, на підставі яких судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO] був госпіталізований 17.10.2013 року о 14 год. 10 хв. в 12 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Відповідно до ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути добровільно госпіталізована до психіатричного закладу за її усвідомленою згодою. [PERSON] по своєму психічному стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність). В звязку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без її згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: с. В Кутищі, вул. Набережна, 4, Калинівського р-ну, Вінницької обл., була госпіталізована 18.10.2013 року о 23 год. 30 хв. в 10 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане черговим лікарем-психіатром приймального відділення Нікітченко, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування, у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 21.10.2013 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги, про що ними складено акт від 21.10.2013 року про госпіталізацію в примусовому порядку. Представник заявника та прокурор підтримали заяву в повному обсязі та просили суд її задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, на підставі яких судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: с. В Кутищі, вул. Набережна, 4, Калинівського р-ну, Вінницької обл., була госпіталізована 18.10.2013 року о 23 год. 30 хв. в 10 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Відповідно до ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути добровільно госпіталізована до психіатричного закладу за її усвідомленою згодою. [PERSON] по своєму психічному стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність). В звязку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 04.05.1985 року Палацом укладення шлюбів м.Горлівки Донецької області (актовий запис №1110), посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, бажання продовжувати їх відсутнє, тому він просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей немає. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Поліщук», яке було змінено під час державної реєстрації шлюбу між сторонами. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії IV, №4111665, виданого 04.05.1985 року Палацом укладення шлюбів м.Горлівки Донецької області, 04.05.1985 року сторони уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний запис за №1110. Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом вживалися заходи для примирення сторін, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Так як позивач в позовній заяві просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить, на підставі ст. ст. 110, 112 СК України розірвати шлюб з відповідачкою зареєстрований 28 липня 2007 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 28 липня 2007 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 332. Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина розпалася, відновлена бути не може. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Майнових суперечок не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Представник позивача надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, їхня неявка відповідно до ст.220 ЦПК України не перешкоджає розгляду зазначеної заяви. Суд дослідив матеріали справи, за наслідками чого прийшов до такого. Вказану справу рішенням цього суду від 30 липня 2013 року вирішено; позов судом задоволено частково, зокрема, стягнуто у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» суму заборгованості за договором про надання траншу № 5.14337/716 від 07.08.2007 року в розмірі 212624 (двісті дванадцять тисяч шістсот двадцять чотири) гривень, 69 копійок. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, у своїх позовних вимогах позивач, зокрема, просив стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором з [PERSON]. При цьому, відповідно до тексту рішення зазначене питання судом не вирішено, що перешкоджає належному виконанню судового рішення. З огляду на зазначене, суд вважає заяву про ухвалення додаткового рішення обґрунтованою, та такою, яка підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що 16.09.2008 року помер [PERSON], якій є сином позивача [PERSON] та батьком позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, в тому числі на 70/100 частин квартири [ADDRESS]. Інші 30/100 частин квартири належать [PERSON] Спадкоємцями померлого є вони, відповідачі та мати померлого [PERSON], яка відмовилася від своє частки у спадщині на користь [PERSON] Вони не можуть оформити свої спадкові права через відсутність доступу до квартири у якій мешкає [PERSON] та, відповідно, неможливість оформити технічну документацію на квартиру. Тому просить визнати за ними право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 35/100 частини спірної квартири за позивачем [PERSON] та на 35/200 частин спірної квартири за позивачем [PERSON] В судовому засіданні позивачі свій позов підтримали Представник відповідача позов визнала, але зазначила, що позивачам ніхто не чинить перешкод в оформленні спадщини. Інші сторони повідомлені по час та місце розгляду справи, але їх представники до суду не зявилися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] сином [PERSON], якій помер 16.09.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне померлому майно. В тому числі, на 70/100 частини квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі мешкає [PERSON], яка є власником іншої 30/100 частини спірної квартири. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: донька померлого [PERSON], батько померлого [PERSON], [PERSON] мати померлого та [PERSON] син померлого. Спадщину в установленому законом порядку прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини, усі зазначені вище спадкоємці, окрім [PERSON] (матері померлого, яка відмовилась від спад щини на користь [PERSON] У звязку з викладеним, кожен зі спадкоємців, крім [PERSON], має право на спадщину на 35/200 частини спірної квартири. Частка позивача [PERSON] становить 35/100 частин квартири. Усі спадкоємці в нотаріальному порядку вже оформили спадщину на належні частки на грошовий вклад, а відповідач [PERSON] у судовому порядку отримала у власність в порядку спадкування після смерті [PERSON] 35/200 частини спірної квартири. Вказані висновки суду підтверджуються судовими рішеннями, що набрали законної сили, а саме Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.12.2010 року у справі № 2-204/10 та Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.09.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: 3-тя Сумська держнотконтора, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на частину квартири. Таким чином, суд вважає що права позивачів на отримання спадщини порушені і підлягають захисту, а тому їх вимоги суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved