Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дітей покликаючись на те, що протягом останніх років шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались, оскільки відповідач почав зловживати алкогольними напоями. Неодноразові прохання позивачки не вживати спиртні напої та допомагати їй утримувати їх сім»ю не дали жодних результатів. На даний час у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Внаслідок зловживання спиртними напоями відповідач вчиняє насильство в сім»ї, наносить їй побої та тілесні ушкодження. З приводу вчинення насильства в сім»ї, вона зверталась у Франківський РВ. На даний час вони із відповідачем спільне господарство не ведуть. Відповідач постійно завдає психологічне страждання не лише їй, а й їхнім дітям. За таких обставин в сім»ї існує стійкий розлад, подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливим. Окрім цього позивач зазначила, що відповідач не надає жодних коштів на утримання дітей. Її власних коштів не вистачає для повного утримання їх дітей, оскільки діти активно розвиваються, потребують продуктів харчування, одягу, взуття, ліків у разі хвороби, крім того діти відвідують спортивні секції, які потребують додаткових коштів. Просить позов задовольнити: розірвати шлюб та стягувати з відповідача, зважаючи на його мінливі доходи, аліменти у твердій грошовій сумі в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов щодо розірвання шлюбу заперечив, позов відносно стягнення аліментів визнав, та не заперечує щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м.Львова, 11 квітня 1998року, про що зроблено актовий запис за №130. Після одруження позивачці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя. В сім»ї виникали сварки та непорозуміння, через зловживання відповідачем спиртними напоями. Сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін та дітей, а тому шлюб слід розірвати. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей, то такі підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.08.2005р., [PERSON], народилася [INFO]., батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.03.2006р., [PERSON], народилася [INFO]., батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, в тому числі забезпечити їм прожитковий мінімум, який для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2013р.» з 01.12.13р. становить 1286 грн. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Абзац 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що діти проживають з матір'ю, окремо від батька, за адресою [ADDRESS]. Відповідач має мінливі доходи, офіційно не працює. Час від часу має замовлення по наданню послуг, щодо візуалізації та збиранню меблів, за що отримує 2000-3000 грн. в місяць. У відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє їх від обов»язків щодо дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів є підставний та підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дитей в сумі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2013 року до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку.

Outcome: approved