Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо вимоги про погашення заборгованості по водопостачанню за період з 01.01.1996 року по 30.09.2010 року в сумі 1182.64 грн. та зобов’язати відповідача списати борги позивача по 2011 рік включно. Посилається на те, що проживає разом з сином за адресою: м. Харків, вул.. Гв. Широніців, б. 67, кв. 104. 14.08.2013 року позивачем було отримано повідомлення про заборгованість за водопостачання за період з 01.01.1996 року по 30.09.2010 року у сумі 1182.64 гривні, а всього 1652. 51 гривні за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2011 року. За повідомленням голови Московського районного суду м. Харкова позовних заяв за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року КП «Харківводоканал» до [PERSON] не реєструвались. Позивач вказує, що не повинен сплачувати борг за період з 1996 року по 2010 рік, оскільки сплинули строки позовної давності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просива задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечував протии задоволення позову. Суд, вислухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задовленню не підлягає. В матеріалах справи міститься лист КП «Харківводоканал», в якому вказано, що оскільки позивач сплачував за послуги водопостачання та водовідведення періодично та не в повному обсязі, за період з 01.01.1996 року по 30.09.2010 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 1182.64 грн., яка присуджена до стягнення за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2011 року. (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В матеріалах справи відсутні будь-які докази безпідставності нарахування оплати за користування позивачем наданими відповідачем послугами та незаконності вимоги відповідача про оплату заборгованості за надані послуги. Позивач в позові та в судовому засіданні не заперечував факт отримання від відповідача послуг щодо водопостачання та водовідведення, не надав доказів неналежного виконання відповідачем своїх обов’язків. Судом в судовому засіданні не встановлено дій відповідача, які б порушували права позивача. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.2, ч.3, ч. 4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що про застосування позовної давності мова йти не може. Позивач не довів, що його права порушені. Окрім того, відповідач в межах даної справи не заявляє вимог про стягнення заборгованості, тому суд позбавлений можливості застосувати позовну давність.

Outcome: dismissed