Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до КЗ «Куликівська центральна районна лікарня» Куликівської районної ради Чернігівської області, в якому просить визнати факт нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, скасувати акт нещасного випадку на виробництві складений за формою Н-5 та зобов’язати роботодавця скласти акт нещасного випадку на виробництві за формою Н-1, як такий що пов'язаний з виробництвом. Зобов’язати роботодавця перерахувати та виплатити їй кошти за лікарняним листом № 857743 відповідно до новоскладеного акту про нещасний випадк, що пов'язаний з виробництвом. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 26.01.2013 року близько 18 год. 30хв. від чергового лікаря Куликівської ЦРЛ [PERSON] по телефону вона отримала виклик до хворого, який скаржився на гострий зубний біль. Близько 19 год. 10 хв. для надання невідкладної медичної допомоги, каретою швидкої допомоги Куликівської ЦРЛ вона була доставлена до поліклініки. Вийшовши з автомобіля, вона тільки-но розпочала рух по пішохідній доріжці в напрямку поліклініки, підсковзнулась, впала та отримала травму - забій лівого кульового суглобу. В зв’язку з отриманою травмою з 26.01.2013 року по 20.02.2013 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні Куликівської ЦРЛ. Лікування проводилось за власний кошт. Оскільки, за викликом чергового лікаря, вона прямувала до роботи, то і в лікарняному листі лікар поставив відмітку: «нещасний випадок та його наслідки на виробництві». Але відповідно до «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №-1232, комісією у складі 4-х чоловік було складено Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5. Комісія прийшла до висновку про те, що у відповідності до підпункту 2 пункту 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 року №-1232, нещасний, що стався із нею 26.01.2013 року вважається не пов’язаним з виробництвом, оскільки вона не встигла приступити до виконання своїх трудових обов’язків, а саме не зробила запис в журналі реєстрації ургентного чергування. Враховуючи вищевикладене вона не може погодитись з роботодавцем і вважає, що вони повинні скласти Акт за формою Н-1, оскільки 26.01.2013 року в вечірній час вона прибула на роботу за викликом чергового лікаря, а не за власною ініціативою, що підтверджується матеріалами справи. Звичайно, вона не записала нічого в журнал, бо вона не дійшла до нього, отримала травму і була в шоковому стані від болю. Вона вважає, що отримала травму з вини роботодавця, який не належним чином організував роботу щодо обробітку пішохідних доріжок. В той час була ожеледиця на доріжках та дорогах, а не сніг, як це зазначається в акті. Позивачка зверталася до роботодавця з приводу виплати їй коштів за лікарняним листком, але роботодавець відмовив і посилається на те, що заборгованість в сумі 1485 грн. 99 коп. повинні виплачуватись за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Так дійсно, відповідно до ЗУ « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страхувальником є роботодавець, а вона лише застрахована особа, з заробітної плати якої, роботодавцем відраховуються кошти на страхові платежі. Тому страхова компанія перераховує кошти роботодавцю, а не їй особисто, але Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відмовився перерахувати їй кошти з тимчасової втрати працездатності, оскільки вважає, що травма сталася на виробництві (лист № 01-14/286 від 05.03.2013 року). З таким висновком погоджується і вона особисто, бо як зазначала про це вище, вона приїхала на роботу в вечірній час, не за власною ініціативою, а в зв’язку з викликом чергового лікаря, та з метою надання екстреної допомоги хворому. Факт отримання нею травми 26.01.2013 року близько 18 год. 30хв. підтверджують також свідки. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити з мотивів, викладених у позові. При цьому пояснила, що фактично травму вона отримала вже на території лікарні. Зазначила, що вона не зверталась до органу Держгірпромнагляду з метою оскарження складеного акту форми Н-5. В судовому засіданні представник відповідача проти позову не заперечував. При цьому пояснив, що позивачка має можливість звернутися до суду з позовом про стягнення коштів за лікарняним листом з Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. При цьому подав до суду письмові пояснення щодо позову, які в судовому засіданні підтримав. Представник третьої особи - виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судовому засіданні позов підтримала і вважала, що він підлягає задоволенню з вказаних позивачкою мотивів. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ніжині Чернігівської області в судовому засіданні проти позову заперечував, та вважав, що він задоволенню не підлягає. При цьому надав суду письмові заперечення проти позову, які в судовому засіданні підтримав. Заслухавши позивачку, представника відповідача, представників третіх осіб, свідків та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка працює лікарем-стомалотогом в КЗ «Куликівська ЦРЛ». Так, 26.01.2013 року близько 18 год. 30хв. від чергового лікаря Куликівської ЦРЛ [PERSON] по телефону позивачка отримала виклик до хворого, який скаржився на гострий зубний біль. Близько 19 год. 10 хв. для надання невідкладної медичної допомоги, каретою швидкої допомоги Куликівської ЦРЛ вона була доставлена до лікарні. Вийшовши з автомобіля та розпочавши рух по пішохідній доріжці в напрямку поліклініки, позивачка впала та отримала травму - забій лівого кульового суглобу, гемартроз. В зв’язку з отриманою травмою з 26.01.2013 року по 20.02.2013 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у Куликівській ЦРЛ. Для розслідування даного нещасного випадку відповідач, своїм наказом № 6 від 28.01.2013 року створив відповідну комісію. Комісією було проведено розслідування даного нещасного випадку та за його результатами складено акт форми Н-5, оскільки комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок не пов’язаний з виробництвом. Не погоджуючись з даним актом і вважаючи, що комісія повинна була скласти акт форми Н-1, позивачка звернулась до територіальної державної інспекції з питань праці в Чернігівській області та отримала відповідь про те, що відповідно до «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232, розгляд скарг на неправомірність складання актів про нещасний випадок віднесено до компетенції органів Держгірпромнагляду України. Відповідно до п.34 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232, посадова особа органу Держгірпромнагляду, в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку, має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. З матеріалів справи та пояснень самої позивачки вбачається, що вона не зверталась до органу Держгірпромнагляду зі скаргою про незгоду з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку та не оскаржувала складений комісією акт форми Н-5 до органу Держгірпромнагляду. За вказаних обставин суд вважає, що звернення позивачки з вказаним позовом до суду є передчасним, оскільки нею не вичерпані можливості вирішення даного спору в позасудовому порядку. Тому суд приходить до висновку,що у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати по справі необхідно віднести на користь держава, оскільки позивачка, згідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнена від їх сплати. При цьому сплачений нею судовий збір може бути повернутий позивачці за ухвалою суду, відповідно до її заяви.

Outcome: dismissed