Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати право приватної власності на будинок. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2013 року вона та [PERSON], домовились про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку за №20 з відповідними побутовими спорудами, будівлями та огорожами, що знаходиться по вулиці Танкістів в с. Новомар’ївка Братського району Миколаївської області. На основі цієї домовленості я купила у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня уклали просту угоду. Зобов'язання по угоді позивачкою було виконано в повному обсязі: вона повністю здійснила з [PERSON] розрахунок за купівлю вказаного майна в повному обсязі, а остання віддала всі документи на будинок та ключі позивачці. При зверненні в органи реєстрації права власності на будинок [PERSON] дізналася, що угода купівлі-продажу, не оформлена нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В зв'язку з цим позивачка звернулася до відповідачки з проханням нотаріально посвідчити даний договір в Братській державній нотаріальній конторі, але остання ухиляється від нотаріального оформлення угоди. До початку судового засідання позивачка звернулася із письмовою заявою, в якій підтримала позовні вимоги та просила суд справу слухати без її участі, в зв’язку із зайнятістю. Відповідачка до початку судового засідання звернулася із письмовою заявою, в якій визнала позовні вимоги повністю та просила справу слухати без її участі, в зв’язку із виїздом за межі Миколаївської області. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Так, 01 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON], домовились про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку за №20 з відповідними побутовими спорудами, будівлями та огорожами, що знаходиться по вулиці Танкістів в с. Новомар’ївка Братського району Миколаївської області. На основі цієї домовленості я купила у відповідача вказану нерухомість, про що цього ж дня уклали просту угоду. Зобов'язання по угоді позивачкою було виконано в повному обсязі: вона повністю здійснила з [PERSON] розрахунок за купівлю вказаного майна в повному обсязі, а остання віддала всі документи на будинок та ключі позивачці. При зверненні в органи реєстрації права власності на будинок [PERSON] дізналася, що угода купівлі-продажу, не оформлена нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В зв'язку з цим позивачка звернулася до відповідачки з проханням нотаріально посвідчити даний договір в Братській державній нотаріальній конторі, але остання ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, що має місце в даній справі. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved