Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

В серпні 2013 позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 01 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 50,0тис.грн. (пятдесят тисяч гривень 00 коп.) від позивача в якості позики за договором на строк 30 днів. У вказаний строк відповідач борг не повернув, на прохання повернути борг в добровільному порядку повідомив, що на даний момент не може повернути борг. У звязку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг в розмірі 50,0тис.грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений 01 липня 2013 року договір позики , відповідно до якого [PERSON] бере у борг у [PERSON] гроші в сумі 50,0тис.грн. та зобов'язується повернути протягом 30 днів з дати укладення договору. Даний договір підписаний власноручно відповідачем [PERSON] Згідно з п. 2.1. Договору позика надається позивачем відповідачу в сумі, вказаній в п.1.1. договору, у день його підписання обома сторонами. Пунктом 2.2. Договору передбачено, останнім днем строку повернення позики відповідачем згідно з умовами Договору є 31.07.2013р.. Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики. Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов"язання. Відповідач [PERSON] не виконав своє зобов"язання про повернення грошових коштів у сумі 50,0тис.грн., а тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути зазначену суму коштів на виконання умов договору позики. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь коштів сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved