Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в подальшому в вересні та грудні 2012 року неодноразово уточнювала свої позовні вимоги. Ухвалою Світловодського міськрайсуду від 17.06.2013 року дані позовні вимоги залишені без розгляду. В травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просив ухвалити рішення про визнання спільним сумісним майном, що було набуте у шлюбі з відповідачкою трикімнатну квартиру [ADDRESS], що зареєстрована на імя [PERSON]; автомобіль ФОРД, 1987 року випуску, що зареєстрований на імя позивача; дачу в садовому товаристві Металург-3, членом садового товариства є [PERSON]; набір корпусних меблів для гостинної (виробництва [PERSON]) що встановлена в квартирі [ADDRESS]; набір корпусних меблів для спальні (вітчизняного виробництва), що встановлений в квартирі [ADDRESS]; набір корпусних меблів для вітальні (вітчизняного виробництва) що встановлений в квартирі [ADDRESS]; холодильник; газову плиту; музичній центр; пральну машинку Канді. Просив провести поділ вищевказаного майна між сторонами в наступному порядку: [PERSON], виділити: автомобіль Форд вартістю 10 тис. грн., дачу в садовому товаристві Металург-3 вартістю 8 тис. грн., на загальну суму 18 тис. грн. [PERSON] виділити: трикімнатну квартиру [ADDRESS], що зареєстрована на імя [PERSON]; набір корпусних меблів для гостинної виробництва [PERSON], набір корпусних меблів для спальні вітчизняного виробництва, набір корпусних меблів для вітальні вітчизняного виробництва, холодильник, газову плиту, музичній центр, що встановлені в квартирі [ADDRESS], пральну машинку Канді, що знаходиться в будинку № 89 вул. Свердлова в м. Світловодськ; на загальну суму 185 тис. 96 грн., стягнути з [PERSON] на користь позивача 77 тис. 91 грн. 80 коп. грошової компенсації вартості надлишкове передаваємої їй частки, та на відшкодування судових витрат 1151 грн. 50 коп. (судового збору 931.50 грн., витрат з ІТЗ 120 грн., витрат на правову допомогу. Заявлені вимоги мотивує тим, що в період з 27.07.1980 року по 28.06.2005 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Шлюб було розірвано рішенням Світловодського міськрайсуду від 27.05.2005 року за ініціативою відповідачки. За час спільного проживання набули вище перелічене майно на загальну суму 215 тис. 208 грн. 40 коп., решту майна, на яке претендувала відповідачка по зустрічному позову, придбав після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник наполягали на задоволенні цих вимог з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка по зустрічному позову [PERSON] та її представник частково заперечували проти позову, не оспорюючи визначеної позивачем вартості зазначеного ним майна, стверджували, що квартира [ADDRESS] була придбана в 2000 році на гроші, які відповідачці надали її батьки, наборів корпусних меблів для вітальні, спальні та гостинної не було, а були лише окремі предмети, що фактично не мають цінності, холодильник та газова плита були придбані їх дітьми, музичний центр. Подарований відповідачці особисто, пральна машинка «Канді» знаходиться у позивача. Крім того, зазначали, що розірвання шлюбу було фіктивним, після рішення суду про розірвання шлюбу сторони продовжували проживати однією сімєю до квітня 2010 року, а за цей час придбали за спільні кошти значну кількість іншого цінного майна автомобіль «Хюндай-Тюссон», квартиру в м. Долинка Кіровоградської області, значно збільшили вартість будинку № 89 по вул. Свердлова в м. Світловодськ який позивач отримав у спадщину на інше майно. Заслухавши пояснення сторін, інших учасників судового розгляду, свідків, дослідівши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1980 року до 28 червня 2005 року, неповнолітніх дітей на час розгляду справи не мають. Шлюб між сторонами було розірвано за ініціативою [PERSON] рішенням Світловодського міськрайсуду від 27 травня 2005 року. Рішення набрало чинності 28.06.2005 р. Згідно зі ст. 114 СК України моментом припинення шлюбу у разі його розірвання судом є день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, тобто шлюб між сторонами було розірвано 28.06.2005 року. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2010 року встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і вказана обставина [PERSON] не заперечувалася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно наданих сторонами документів за час перебування у шлюбі сторонами було придбано: в 2000 році трикімнатну квартиру [ADDRESS], вартість якої за оцінкою експерта становить 174 496 грн., в 1997 році автомобіль «Форд-Ескорт» 1987 року випуску, державний номерній знак «Л-46-95-КД», вартість якого за висновком експерта складає 21 412 грн. 40 коп.; в 1988 році [PERSON] був прийнятий до членів садового товариства «Металург-3», на земельній ділянці якого побудований будинок, який позивач оцінив у сумі 8000 грн. і відповідачка цю вартість не оспорювала; в 2005 році пральну машинку «Канді», вартість якої за висновком експерта становить 400 грн., а всього на загальну суму 204308 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. Враховуючи вартість майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, як таке, що набуте під час проживання в зареєстрованому шлюбі, частка кожного із подружжя складає суму 102154 грн. 20 коп. З урахуванням того, що позивач погоджується виділити відповідачці [PERSON] як неподільну річ трикімнатну квартиру та згоден отримати грошову компенсацію своєї частки у цьому майні, суд знаходить за можливе виділити це майно одному з подружжя, зі стягненням на користь іншого грошової компенсації. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК і на підставі цього позовні вимоги [PERSON] щодо визнання спільним сумісним майном та поділу в натурі наборів корпусних меблів для гостинної виробництва [PERSON] вартістю 3000 грн., для спальні вітчизняного виробництва вартістю 2000 грн., для вітальні вітчизняного виробництва вартістю 1000 грн., холодильника, газової плити, музичного центру, що встановлені в квартирі [ADDRESS], не підлягають задоволенню, так як позивачем не визначено характеристик цього майна, не надано доказів наявності цього майна, відповідачкою наявність цього майна в квартирі заперечується, вартість цього майна не визначена Одночасно не заслуговують на увагу і не можуть бути прийняті як доказ посилання [PERSON] про проживання однією сімєю з [PERSON] після розірвання шлюбу в червні 2005 року та придбання іншого майна за рахунок спільних сумісних доходів, так як відповідачкою не надано належних, безумовних, достовірних доказів спільного проживання однією сімєю з позивачем, наявності спільного бюджету, ведення спільного господарства та придбання іншого майна за рахунок спільних доходів або за її участю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] просив визнати спільною сумісною власністю майно на суму 186 300 грн. та виділити йому майна на суму 93 150 грн. і сплатив за свої вимоги судовій збір в сумі 931.50 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120 грн., з урахуванням проведених експертиз по визначенню ринкових цін уточнив в запереченнях свої вимоги щодо суми позовних вимог, але додатково судовій збір не сплачував. Його позов підлягає задоволенню частково в сумі 102 154 грн. 20 коп., судовій збір з якої складає 1021.54 грн. Відповідно з відповідача повинно бути стягнуто на користь позивача 931.50 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ, і 90.04 грн. на користь державного бюджету, та 600 грн., за проведення судової експертизи, а з урахуванням того, що в задоволенні частини позовних вимог на суму 8000 грн. відмовлено, з позивача підлягає стягненню до державного бюджету судовій збір в сумі 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial