overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1983 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. На протязі останніх 15 років сімейне життя між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на життя, більше шести місяців відповідач перебуває за кордоном, не цікавиться ні її матеріальним, ні побутовим становищем. На даний час сумісне проживання припинене, а тому позивач вважає, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає, просить розірвати шлюб, прізвище змінювати на дошлюбне не бажає. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 27 серпня 1983 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, цього числа зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - «[PERSON]». Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сімейні відносини між ними відсутні, більш того на протязі шести місяців вони проживають окремо. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на продовження навчання. В заяві вказувала, що навчається в Черкаському державному технологічному університеті на денній формі навчання. На даний час батько матеріальної допомоги не надає, вона ж самостійних доходів не має, навчається, перебуває на утриманні матері. Тому просить стягнути з відповідача аліменти, у зв’язку з продовженням навчання, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до закінчення навчання. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач повторно в судове засідання не з”явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. А тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно довідки № 74 від 13.09.2013 року, виданої Черкаським державним технологічним університетом, [PERSON] є студенткою 1-го курсу будівельного факультету Черкаського державного технологічного університету, навчається за державним замовленням , денної форми навчання. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) в частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров»я та матеріального становища дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, зазначені у ст. 182 СК України. Виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, відповідач не працює, суд рахує за правильне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у зв»язку з продовженням навчання, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом 06.12.2013 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 400 грн. твердої грошової суми щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, та суду пояснила, що проживає з дітьми окремо від відповідача, діти перебувають на її утриманні, а відповідач, не надає на їх утримання належної матеріальної допомоги. Просить суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач, в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що він має постійну роботу, а тому просить суд встановити розмір стягнення аліментів в частці від його заробітної плати. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Подружні стосунки між сторонами припинено на протязі тривалого часу. Діти проживають з матір’ю, яка матеріально її забезпечує, а батько частково надає допомогу на їх утримання. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дітей – свідоцтвом про їх народження, де він записаний як батько. Відповідач не працює молодшим інспектором Ізяславської ВК № 31 та має стабільну заробітну плату. Тому суд, з урахуванням матеріального стану платника аліментів, вважає, що позов підлягає задоволенню частково – в стягненні аліментів в розмірі 1/3 частині від його заробітної плати (доходу). В іншій частині позову відмовити за його безпідставністю. Маються передбачені ст. ст. 180 – 184 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред’явлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 1998 року відділом ДРАЦС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 750. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними не було взаємо розуміння та поваги. Не могли дійти компромісу при вирішені сімейних питань та у вихованні дітей. Із-за чого у вересні 2009 року припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. За час окремого проживання втратили почуття любові один до одного, стали чужими людьми. Сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, через об'яву в газеті «Подільські Вісті» №№ 187-188 за 10 грудня 2013 року. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності [PERSON] Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 26 листопада 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що в сім'ї не було взаєморозуміння, поваги та злагоди. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання жодного кроку для примирення ніхто із подружжя не зробив. Майнового спору та спору про місце проживання дітей на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

25 листопада 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому народилися двоє дітей - дочка [PERSON] [INFO] року та син [PERSON] - [INFO]. Відповідач із сім'єю не проживає, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, має право на утримання в цей період і тому звернулася до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 450 грн. щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач проти позову заперечив частково. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу у них - дочка [PERSON] [INFO] року та син [PERSON] - [INFO], що підтверджується належними свідоцтвами. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином. Відповідач згідно рішення Ізяславського районного суду від 18 грудня 2013 року зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку. Оскільки [PERSON] працює і має постійний дохід розмір аліментів слід визначити у відсотках до його заробітку. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень на місяць. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивувала тим, що син є інвалідом дитинства, часто хворіє, потребує покращеного харчування. Відповідач проживає окремо від сім’ї, матеріально її підтримує час від часу, хоча спроможний це робити. Відповідач позов визнав повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 гривень, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Згідно позовної заяви, усних пояснень позивачки в судовому засіданні, 11.01.2008 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 5. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через часті суперечки та непорозуміння, відсутність поваги один до одного та почуття любові. Все це призвело до того, що протягом останніх двох місяців подружні стосунки вона та відповідач не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. В даний час їх сім'я існує фомально, а тому просить розірвати шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, 4 ст. 56 СК України). Згідно з вимогами ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 11.01.2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 5. Судом встановлено, що позивачка не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем, відповідач позов визнав, сім'я фактично розпалась, сторони подружні стосунки не підтримують, відсутність взаєморозуміння між подружжям. За строк, що надавався сторонам для примирення, таке не відбулось. За таких обставин справи, встановлених судом взаємовідносин сторін, з урахуванням вищеназваних норм Сімейного кодексу і з огляду на те, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме як інтересам позивачки так і відповідача, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], а тому вона має право надалі іменуватися цим прізвищем і після розірвання шлюбу, враховуючи те, що на це є її воля. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 229,40 грн. витрат понесених на оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач по справі є її батьком. Вона являється студенткою 3-го курсу та навчається в Хмельницькому базовому медичному коледжі на денній формі навчання. Термін навчання до 25.01.2015 року, що підтверджується довідкою № 1309 від 03.10.2013 року. Всі витрати пов»язані з проживанням, утриманням на період навчання повністю лежать на її матері. Батько допомоги не надає. Просить стягнути на її користь аліменти на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному об»ємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 150 грн., оскільки ще має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, нігде не працює. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом об"єктивно встановлено, шо [PERSON] являється дочкою відповідача, що стверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] навчається на денній формі в Хмельницькому базовому медичному коледжі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, своїх батьківських обов"язків не виконує. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частка заробітку ( доходу) матері ( батька), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів судом враховується матеріальне становище відповідача, який являється працездатним, створив іншу сім»ю та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, постійного місця роботи не має, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, однак в розмірі 250 грн., а не 600 грн, як просить позивачка, що також передбачено ст.182, ст.184 СК України, а також з врахуванням того, що позивачка отримує стипендію, навчаючись на денній формі навчання. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог, які його представник уточнив в судовому засіданні, позивач посилається на те, що згідно умов п.1.2 кредитного договору №001-22504-151211 від 15.12.2011 року Банк відкрив відповідачеві картковий рахунок №26253905471741 в національній валюті України – гривні, випустив та надав відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування відповідача на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до Договору. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору в сумі 30000 тисяч гривень. Банк свої зобов’язання перед відповідачем виконав. Відповідач в свою чергу зобов’язався щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свого зобов’язання за кредитним договором, станом на 01.06.2013 року заборгував йому 11315 гривень, просить стягнути з [PERSON] вказаний борг і судові витрати в сумі 229,40 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 02 серпня 2010 року перебувають в зареєстрованому виконавчим комітетом Понінківської селищної ради, Полонського району, Хмельницької області шлюбі. Від даного шлюбу мають троє неповнолітніх дітей. В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося через систематичне зловживання відповідачем спиртними напоями, на грунті чого вчиняє в сім'ї сварки та бійки, жорстоко поводиться з позивачем та малолітніми дітьми, втягнув позивача в п'янство. В жовтні 2013 року відповідач, вироком Полонського районного суду, був засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до громадських робіт за нанесення тілесних ушкоджень для позивача, а рішенням того ж суду від 19.12.2013 року був позбавлений батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала заявлені вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 106, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з жовтня 2013 року не підтримують шлюбних стосунків, згідно вироку Полонського районного суду від 02.09.2013 року відповідача засуджено за ч.2 ст. 125 К України, а саме, що 01 серпня 2013 року близько 01 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп’яніння, під час сварки з дружиною [PERSON], умисно штовхнув її, від чого вона впала та кухонним ножем спричинив один поріз на правій руці та два порізи по лівому стегні, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді рани на задній поверхні правого зап’ястку, рани на тильній поверхні лівого зап’ястку, рани на передній поверхні лівого стегна, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що викликають короткочасний розлад здоров’я та синця на поверхні правого передпліччя, який відноситься до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості. А рішенням суду від 19.12.2013 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно їх трьох малолітніх дітей, що дає суду підстави вважати, що їх сім’я розпалась остаточно і немає можливості її поновити. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved