Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Відповідач [PERSON] до судового розгляду справи надала суду заяву про визнання позову. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, в якому просить суд визнати за ним право особистої приватної власності на кафе, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 106, 5 кв.м., що складається з тамбуру 0,6 кв.м., підсобне приміщеня - 0,6 кв.м., кафе 21, 7 кв.м., кухня 4,8 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м., вбиральня 2,2 кв.м., прибудова 76, 6 кв.м., що є підставою для реєстрації за [PERSON] права особистої приватної власності на зазначене кафе в державному реєстрі речових прав, Виконавчому комітету Дніпродзержинської міської ради присвоїти адресу на зазначене кафе. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 вересня 2006 року він уклав шлюб з відповідачем, і на момент укладення шлюбу йому належало кафе з літнім майданчиком, що розташоване в [ADDRESS] За свій власний кошт, але перебуваючи у шлюбі він робив ремонт в кафе, а також незначну реконструкцію на підставі належним чином затвердженого проекту. Також він оформив договір оренди земельної ділянки, який є чинним і на теперішній час. Його дружина неодноразово нагадувала йому, що все майно, набуте під час шлюбу, є спільною власністю подружжя, в тому числі й кафе. Але він вважає кафе своєю особистою приватною власністю, до якого дружина не має ніякого відношення, в зв'язку з чим між ними виник спір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав заяву, в якій зазначив, що свій позов по суті та за обставинами справи підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов по суті та за обставинами справи визнала, не заперечує проти задоволення позову . Представник відповідача - виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в розписці про отримання судової повістки зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідачів згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі: - технічний паспорт на громадський будинок - кафе, розташований [ADDRESS], виготовлений 21 серпня 2014 року (а.с. 5-8), яким підтверджуються технічні характеристики нерухомого майна. - копія паспорту відповідача (а.с. 9-10), якою підтверджується її особа громадянина України та факт реєстрації шлюбу з позивачем 23 вересня 2006 року; - договір оренди земельної ділянки № 12158 від 14 лютого 2012 року (а.с. 11-14), яким підтверджується факт укладення договору оренди земельної ділянки, площею 0,0192 га для розміщення торгового павільйону з літним майданчиком, розташовану за адресою: [ADDRESS] строком до 28 грудня 2014 року; - кадастровий план земельної ділянки (а.с. 15), яким підтверджується присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру 1210400000:01:004:026; - розрахунок розміру орендної плати на земельну ділянку (а.с. 16), яким підтверджується нормативна грошова оцінка земельної ділянки та розмір земельного податку; - акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 17), яким підтверджується факт передачі земельної ділянки позивачу [PERSON] 14 лютого 2012 року; - перелік землекористувачів та відомостей про земельні ділянки, які надаються по матеріалах інвентаризації земельних ділянок (а.с. 18); - витяг з рішення Дніпродзержинської міської ради від 28 грудня 2011 року (а.с. 19), яким підтверджується факт надання позивачу в користування земельної ділянки; - комплексний висновок літнього майданчика біля торгівельного павільйону [PERSON] ( а.с. 20), яким підтверджується факт надання висновку щодо реконструкції зовнішнього опорядження фасадів торгівельного павільйону за замовленням [PERSON]; - договори дарування від 26 жовтня 2004 року (а.с. 21-22, 23-24), якими підтверджується факт набуття позивачем права власності на торгівельний павільйон з літнім майданчиком в [ADDRESS] до укладення шлюбу між ним та [PERSON]; - проект реконструкції зовнішнього оформлення фасаду торгівельного павільйону з літнім майданчиком по [ADDRESS] (а.с. 25-39), яким підтверджується виготовлення КП Дніпроміськпроект» при Управління головного архітектору міста зазначеного проекту та його узгодження з головним архітектором місті 28 квітня 2005 року. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року ( а.с. 10 - копія паспорту відповідача). До реєстрації шлюбу позивач [PERSON] на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 25 лютого 2004 року та від 26 жовтня 2004 року придбав у власність торговельний павільйон з літнім майданчиком, дозвіл на розміщення якого за адресою: [ADDRESS], виданий на підставі Розпорядження Голови Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська 21 березня 2003 року за № 60-р ( а.с. 21-22, 23- 24). Таким чином, суд вважає, що зазначене нерухоме майно дійсно придбане позивачем до укладення шлюбу із відповідачем [PERSON], і, відповідно, є особистою приватною власністю [PERSON]. Також судом встановлено, що 14 лютого 2012 року між позивачем та Дніпродзержинською міською радою, на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 28 грудня 2011 року № 292-17/VІ, був укладений договір оренди земельної ділянки № 12158, згідно якого міська рада передала позивачу у платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0192 га, для розміщення торгового павільйону з літнім майданчиком, строком дії договору до 28 грудня 2014 року, кадастровий номер земельної ділянки 1210400000:01:004:0226 ( а.с. 11-14, 15 - кадастровий план, а.с. 17- акт прийому -передачі земельної ділянки від 14 лютого 2012 року). Під час використання нерухомого майна за своїм цільовим призначенням, в період шлюбу, позивач згідно проекту реконструкції зовнішнього оформлення фасаду торгівельного павільйону з літнім майданчиком по [ADDRESS], що був виготовлений КП Дніпроміськпроект» при Управлінні головного архітектору міста та узгоджений з головним архітектором місті 28 квітня 2005 року (а.с. 25-39), виконав реконструкцію торгівельного павільйону з літнім майданчиком, і згідно технічного паспорту на громадський будинок - кафе, що розташоване по [ADDRESS], що виготовлений 21 серпня 2014 року (а.с. 5-8), загальна площа будівлі кафе, літера А-1 становить 106,5 кв.м.. Але через прострочення виконання робіт та через спір, що виник між подружжям [PERSON] та [PERSON], позивач дійсно позбавлений можливості зареєструвати за собою право власності на реконструйоване нерухоме майно, що обумовило його звернення до суду з цим позовом. В зв'язку з тим, що суд дійшов до висновку про належність зазначеного вище нерухомого майна на праві приватної особистої власності саме позивачу, і враховуючи визнання відповідачами позову, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Сімейного кодексу України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Outcome: approved