Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 392/П/37/2007-980 від 26 вересня 2007 року в сумі 22 168 грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 221 грн. 69 коп. Позивач стверджує, що 26.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 392/П/37/2007-980, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 6.800 гривень 00 копійок із розрахунку 2,7% на місяць строком з 26.09.2007 року по 24.09.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість у період на залишок заборгованості. На думку позивача, [PERSON] станом на 23.11.2011 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 22 168 грн. 72 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 26.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 392/П/37/2007-980 (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 6 800 гривень 00 копійок із розрахунку 2,7% на місяць строком з 26.09.2007 року по 24.09.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість у період на залишок заборгованості (а.с.8-10). Відповідно до п.4.1. Кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2. Кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань відповідача щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.5. цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Також згідно п. 4.2. Кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2. Кредитного договору більше ніж на 2 дні, відповідач сплачує позивачу фіксований штраф у розмірі 30,00 грн. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, проте відповідач на даний час свої обов'язки за Кредитним договором не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23.11.2011 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість по Кредитному договору року в сумі 22 168 гривень 72 копійок, в тому числі: непогашений кредит - 6 800 грн. 00 коп.; несплачені відсотки - 9 202 грн. 40 коп.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 5 806 грн. 32 коп.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360 грн. 00 коп.; комісія за управління кредитом - 0.00 грн. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки параграфом 1 є параграф "Позика", то положення цього параграфу також можуть бути застосовані до Кредитного договору, оскільки іншого не встановлено і не випливає з Кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 392/П/37/2007-980 від 26.09.2007 року вбачається, що станом на 23.11.2011 року сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 22 168 грн. 72 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved