Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, третя особа- комунальне підприємство «Селезнівське житлово- експлуатаційне підприємство», посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Крім позивача в зазначеній квартирі також приписані: його дружина- [PERSON] та сини дружини: [PERSON], [PERSON] З 01 квітня 2012 року відповідачі в квартирі не проживають, ніякого їх особистого майна в квартирі немає. Відповідачі не оплачують комунальні послуги, у зв`язку з чим перешкоджають позивачу вільно користуватися та розпоряджатися квартирою, а тому він звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку. Позивач- [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі- [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник відповідача- Управління держаної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило /а.с. 24/. Представник третьої особи- КП «Селезнівське житлово- експлуатаційне підприємство» у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. « 30» грудня 2013 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до договору дарування квартири від 05 листопада 2002 року /а.с. 07/ та технічного паспорту на квартиру від 02 жовтня 2002 року /а.с. 08- 10/ [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З домової книги на квартиру [ADDRESS] вбачається, що відповідачі: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в зазначеній квартирі /а.с. 11-14/. Згідно довідки № 161 виданої 08 листопада 2013 року КП «житлово- експлуатаційне підприємство» відповідачі: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с. 06/. З акту обстеження квартири від 08 листопада 2013 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], але вони не мешкають в даній квартирі з 2012 року /а.с. 15/. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дружиною позивача та свідок [PERSON], який є сусідом позивача пояснили, що в квартирі [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом з сім`єю. Раніше в цій квартирі також проживали сини його дружини: [PERSON] та [PERSON], але з квітня 2012 року вони не проживають в даній квартирі, їх особистих речей та майна в квартирі також немає, вони не сплачують комунальні послуги. На підставі ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за відсутніми протягом шести місяців. Згідно вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. А тому, суд вважає доведений факт відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS], оскільки вони не проживають в спірній квартирі понад шість місяців, не сплачують комунальні послуги, втратили інтерес до неї, а добровільно знятися з реєстрації не бажають, чим перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися квартирою, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що їх у відповідності зі ст. 71, 72 ЖК України можливо визнати такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням. Крім того, виходячи зі змісту абз.7 ст.3, ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація особи за певною адресою може відбуватися тільки при наявності у ній права на житло; зняття особи з реєстрації може бути здійснено за рішенням суду в разі доведення втрати нею права на житло. На підставі викладеного та

Outcome: approved