Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.02.2008 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем [PERSON], було укладено договір про надання та використання кредитних карток за умовами якого останній отримав кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із пільговим періодом кредитування, зі сплатою відсотків за користування кредитом 18,00 % річних, та згідно заяви від 27.05.2008 року процентну ставку за користування кредитним лімітом було встановлено в розмірі 35 % річних, за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 31.01.2009 року. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином кредитні зобов'язання не виконує, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача виниклу станом на 14.08.2013 року заборгованість у сумі 9881,16 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач двічі у судові засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 04.02.2008 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем [PERSON], було укладено договір про надання та використання кредитних карток за умовами якого останній отримав кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із пільговим періодом кредитування, зі сплатою відсотків за користування кредитом 18,00 % річних, та згідно заяви від 27.05.2008 року процентну ставку за користування кредитним лімітом було встановлено в розмірі 35 % річних, за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки 31.01.2009 року. Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 12 заяви [PERSON] та п. 2.2, п. 5.2 договору про надання та використання кредитних карток, підписаних відповідачем [PERSON], останній зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого, згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за договором станом на 14.08.2013 року складає 9881,16 грн., яка складається з: 4002,81 грн. - сума несплаченої частки кредиту, 4988,74 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами, 254,40 грн. - інфляція заборгованості за користування кредитними коштами, 192,52 грн. - три відсотки за несвоєчасну сплату кредиту, 195,63 грн. - сума інфляції заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків, 247,06 грн. - три відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків. Відповідно до ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, наслідки порушення боржником зобов'язань щодо повернення суми позички є право заявника вимагати повернення суми боргу з урахуванням процентів. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. Відповідно до п. 10.4 Правил надання та використання кредитних карток банку із пільговим періодом кредитування договорів може бути розірваний за ініціативою банку, при невиконанні чи неналежному виконанні клієнтом будь-яких його обов'язків, що випливають з договору, незалежно від причин невиконання чи неналежного виконання зобов'язань. Згідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved