Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

21 травня 2013 року [PERSON] в особі його представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій вказує, що 29 листопада 2012 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями і земельних ділянок площею 0.1332 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0.25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в с. Добропілля по вул. Перемоги №7 Валківського району Харківської області. В позовній заяві вказано, що позивач є спадкоємцем першої черги і звернувся з заявою про прийняття спадщини. Але йому стало відомо, що батько склав заповіт, який було посвідчено секретарем Старомерчицької селищної ради 22 листопада 2012 року, яким заповів все своє майно гр. [PERSON]. Позивач вважає, що заповіт складений заповідачем у стані психічного розладу його здоров’я, оскільки він хворів на рак, погано бачив і чув, йому було важко пересуватися, що хвороба спровокувала психічний розлад його здоров’я, внаслідок чого він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що заповіт був складений за сім днів до його смерті, коли наслідки хвороби були незворотні. 18 червня 2013 року позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, у якій вказує, що у заповіті є слова «цей заповіт прочитано мною вголос і підписано власноручно та [PERSON]О», а також підпис заповідача. Позивач вважає, що ці слова і підпис заповідача виконані не ним, вважає, що посадовою особою Старомерчицької селищної ради допущені порушення складання і посвідчення заповіту. Тому просить визнати заповіт [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений секретарем Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області за реєстровим №252, нікчемним і недійсним. За клопотанням представника позивача судом була призначена судова почеркознавча експертиза, але позивач відмовився провести оплату вартості роботи по проведення цієї експертизи. По-скільки вважав, що ним представлено достатньо доказів, підтверджуючих факт, що заповіт є нікчемним. Тому експертиза не була проведена. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що [PERSON] при складанні заповіту погано бачив і діяв поза своєю волею, що заповіт підписаний не заповідачем, а іншою особою, а згідно абзацу 3 частини 2 ст. 1248 ЦК України якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу), вважає, що [PERSON] не міг прочитати заповіт, а тому посвідчення заповіту повинно було проведене за участю свідків. Оскільки свідки не були залучені при оформленні заповіту, вважає, що заповіт є недійсним. Відповідач і його представник позов не визнали, посилаючись на те, що при складанні заповіту ніяких порушень не було допущено, що форма і зміст заповіту відповідають вимогам закону та інших нормативних актів, які регулюють порядок складання і посвідчення заповіту, що позивач не надав суду ніяких доказів, які свідчили б про порушення порядку оформлення заповіту [PERSON] секретарем Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, а його утвердження є надуманими. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача і його представника, свідків, які були допитані у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. Матеріалами справи встановлено, що 22 листопада 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно гр. [PERSON], який є його онуком. Заповіт був посвідчений секретарем Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області і зареєстрований в реєстрі за №252. При оформленні заповіту були дотримані вимоги закону та інших нормативних актів, які регулюють порядок складання і посвідчення заповітів. Доказів про порушення порядку складання і посвідчення заповіту [PERSON] з боку секретаря Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області суду не надано. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частини 1 ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої ст. 207 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] був особою з повною цивільною дієздатністю. Заповіт складений у письмовій формі і підписаний особисто заповідачем. Ніяких вад, які заважали б йому підписати заповіт особисто чи підписати його, на час оформлення заповіту не було. Тому посилання у позовній заяві і у поясненнях представника позивача у судовому засіданні на те, що заповідач не міг особисто підписати заповіт, що він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними, є бездоказовими, надуманими. Відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. На прохання заповідача нотаріус може записати заповіт з його слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. І лише у тому разі, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має бути відбуватися при свідках згідно зі ст. 1253 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що заповіт [PERSON] на його прохання був складений секретарем Старомерчицької селищної ради за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Після цього заповіт був вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. У зв’язку з відсутністю у заповідача фізичних вад, які перешкоджали б йому вголос прочитати і підписати заповіт, при складанні заповіту свідки не запрошувалися, що відповідає приписам ст. 1248 ЦК України. Матеріалами справи також встановлено, що на прохання заповідача після тексту заповіту секретарем селищної ради, який оформляв заповіт, зроблений запис: «цей заповіт прочитано мною вголос і підписано власноручно. [PERSON]О.» Цей запис суд не визнає як підставу для визнання заповіту нікчемним і недійсним, оскільки він не свідчить про наявність фізичних вад заповідача, які перешкоджали б йому підписати заповіт. Законом не встановлено, яким чином повинні бути вчинені записи про те, що заповіт заповідачем прочитаний, і хто виконав цей запис. Законом, зокрема ст. 1248 ЦК України, встановлено, що при виготовленні тексту заповіту нотаріусом на прохання заповідача, заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і ним підписаний. Матеріалами справи доведено, що підпис на заповіті виконано власноручно [PERSON] Висновки суду підтверджуються такими доказами: Заповітом [PERSON], посвідченим 22 листопада 2012 року секретарем Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, з якого вбачається, що його текст і форма відповідають вимогам ст.ст.1247, 1248 ЦК України; Оригіналом книги реєстрів нотаріальних дій Старомерчицької селищної ради за 2012 рік, яка оглянута у судовому засіданні, з якої вбачається, що в книзі за реєстровим № 52 записано оформлення заповіту [PERSON]; Показаннями свідка [PERSON], яка пояснила суду, що вона постійно спілкувалася з [PERSON], ніяких психічних захворювань він не мав, не скаржився на вади зору, майже до кінця життя добре бачив, постійно читав; Показаннями свідка [PERSON], яка пояснила суду, що вона оформляла заповіт [PERSON] 22 листопада 2012 року у приміщення Старомерчицької селищної ради. [PERSON] правильно орієнтувався, чітко висловлював мету свого приходу до селищної ради. На його прохання заповіт був складений і віддрукований нею на комп’ютері. [PERSON] під час підготовки тексту заповіту читав в її кабінеті газету. Після виготовлення тексту заповіту вголос прочитав його і власноручно підписав. Вона запропонувала йому написати власноручно слова про те, що заповіт прочитаний ним вголос і підписаний власноручно, і написати своє прізвище і ініціали. Він попросив її написати ці слова і вона написала їх ручкою. Так як він є людиною похилого віку і це забере у нього багато часу. Проти цього заповідач заперечень не мав, оскільки це виконано на його прохання. Судом досліджені фотокопії медичних документів, виданих медичною установою м. Бєлгород (а с. 10-13). Вони свідчать про те, що [PERSON] мав онкологічне захворювання. Але суд не може визнати їх підставою для задоволення позову, оскільки вони не спростовують доказів про те, що заповіт складений [PERSON], який на час складання заповіту був психічно здоровою людиною, правильно орієнтувався і правильно розумів значення своїх дій. На обліку у лікаря психіатра він не перебував, ніколи не звертався до лікарні зі скаргами на такий стан здоров'я, що підтверджується амбулаторною картою хворого №2079/2072, Валківської ЦРЛ, а також амбулаторної карти №6833. Судом витребувано оригінали документів із підписами самого [PERSON] для проведення судово-почеркознавчої експертизи, дані докази досліджено в судовому засіданні. Позивач відмовився від проведення такої експертизи добровільно. Суд вважав, що дана експертиза є обов’язковою. По-скільки позивачем не надано достатніх доказів підтверджуючих, що при складанні заповіту [PERSON] не усвідомлював своїх дій, що підписував його поза своєю волею, не надано. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed