Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до громадянина [PERSON] до громадянина [PERSON] та до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Торгтранс» про стягнення заборгованості яка виникла з наступних підстав: 19 грудня 2011 року між Позивачем - як Продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК «Торгтранс» - як Покупцем, було укладено Договір поставки № 19/12/11 від 19.12.2011р. на підставі якого Відповідачу було поставлено сою в кількості 300 тон на загальну суму 960 000,00 гривень. 19 грудня 2011 року відбулася поставка 300 тон сої на загальну суму 960 000,00 гривень. 28 березня 2012р. між ТОВ «Агро-Богуславщина» та громадянином [PERSON] який був генеральним директором ТОВ «Агро-Богуславщина» укладений Договір поруки, відповідно до умов якого громадянин [PERSON] поручився за виконання ТОВ «ТПК «Торгтранс» грошових зобов'язань по Договору поставки № 19/12/11 від 19.12.2011р. 28 березня 2012р. між ТОВ «Агро-Богуславщина» та громадянином [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого громадянин [PERSON] поручився за виконання ТОВ «ТПК «Торгтранс» грошових зобов'язань по Договору поставки № 19/12/11 від 19.12.2011р. Позивач ТОВ «Агро-Богуславщина» повідомив відповідачів ТОВ «ТПК «Торгтранс», громадянина [PERSON] та громадянина [PERSON] про невиконання грошових зобов'язань за Договором поставки №19/12/11 від 19.12.2011р. та просив відповідачів виконати умови договору, проте заборгованість до теперішнього часу не погашена. Представник позивача ТОВ «Агро-Богуславщина» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач ТОВ «ТПК «Торгтранс», у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не зазначив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, якою зазначив, що позовні вимоги відносно нього не визнає за їх необґрунтованістю та просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти позову ТОВ «Агро-Богуславщина» заперечував та просив суд залишити позов без задоволення. В обґрунтування своїх заперечень, [PERSON] зазначив, що на час розгляду справи не настали строки виконання його зобов'язань за договором поруки від 28.03.2012р. за яким останній поручився за виконання грошових зобов'язань ТОВ «ТПК «Торгтранс» перед позивачем за Договором поставки №19/12/11 від 19.12.2011р., з тієї причини, що первинним боржником виступає саме ТОВ «ТПК «Торгтранс» яке повинне виконати наявне грошове зобов'язання, а у разі неплатоспроможності первинного боржника, виникає підстава для виконання існуючого зобов'язання саме поручителем, як вторинним боржником. Додатково відповідач [PERSON] зазначив, що на сьогоднішній день відносно ТОВ «ТПК «Торгтранс» у судовому порядку не встановлено наявність відсутності платоспроможності ТОВ «ТПК «Торгтранс», з чого випливає і відсутність правових підстав у позивача для стягнення з [PERSON] як з поручителя в солідарному порядку суми заборгованості за Договором поставки №19/12/11 від 19.12.2011р. строки . Частиною 2 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Частиною 3 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачені обов'язки доказування і подання доказів, а саме кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 128 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення. Незважаючи на неодноразові виклики до суду для участі у судових засіданнях під час розгляду справи, ТОВ «ТПК «Торгтранс» не скористалося своїм правом бути присутнім у судових засіданнях, та відповідно не використало наданого права та виконало свого обов'язку передбаченого статтею 27, статтею 60 та статтею 128 Цивільного процесуального кодексу України щодо надання будь-яких доказів та заперечень відносно позовних вимого позивача. З огляду на викладене, та небажання відповідача ТОВ «ТПК «Торгтранс» надати суду обґрунтовані доказами заперечення до позову, а також не бажання скористатися свої правом бути присутнім під час слухання справи, суд розглянув справу за наявними у матеріалами у справі наданими позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ «Агро-Богуславщина» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно п.1 ч.2 ст. ПЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, ТОВ «Агро-Богуславщина» та ТОВ «ТПК «Торгтранс» укладанням Договору поставки №19/12/11 від 19.12.2011р., прийняли на себе певні права та обов'язки, виконання яких є обов'язковим для обох сторін. Так, ТОВ «Агро-Богуславщина» як продавець виконало свої зобов'язання за договором, а саме передало ТОВ «ТПК «Торгтранс» 300 тон сої на загальну суму 960 000,00 гривень, що додатково підтверджується також поясненнями відповідача [PERSON] З таких підстав, суд вважає правомірними вимоги ТОВ «Агро-Богуславщина» щодо задоволення позовних вимог до ТОВ «ТПК «Торгтранс» відносно стягнення заборгованості за продані 300 тон сої на загальну суму 960 000,00 гривень. Відповідно до положень статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана доказувати обставини на які вона посилається. Відповідачем [PERSON] було зазначено, що від та [PERSON] як поручителі не виконали письмові вимоги позивача щодо сплати суми боргу за поставлені 300 сої, та додатково було заявлено, що поручителі неодноразово зверталися до ТОВ «ТПК «Торгтранс» з заявами щодо погашення боргу Товариством як первинним боржником перед ТОВ «Агро-Богуславщина». Однак, відповідачем ТОВ «ТПК «Торгтранс» грошові зобов'язання за Договору поставки №19/12/11 від 19.12.2011р. так і не виконані. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом встановлено, що предмет договору поруки від 28.03.2012р. містить в собі зобов'язання [PERSON] відносно виконання грошового зобов'язання ТОВ «ТПК «Торгтранс» по договору поставки. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Агро-Богуславщина» відносно стягнення солідарно з [PERSON] суми заборгованості за Договором поставки №19/12/11 від 19.12.2011р., не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачем ТОВ «Агро-Богуславщина» не доведено, що [PERSON] поручився за виконання грошового зобов'язання ТОВ «ТПК «Торгтранс» саме за Договором поставки №19/12/11 від 19.12.2011р., а не за інші зобов'язання. Одночасно суд встановив, що громадяни [PERSON] за Договором поруки від 28.03.2012р. є поручителем саме за Договором поставки №19/12/11 від 19.12.2011р., Даний факт посвідчує лист громадянина [PERSON] на адресу ТОВ «Агро-Богуславщина» в якому [PERSON] зазначає, що не заперечує як поручитель проти вимоги виконання грошових зобов'язань за Договором поставки №19/12/11 від 19.12.2011р., однак з причин фінансових труднощів не має можливості здійснити виконання свого обов'язку поручителя, у зв'язку з чим, з нього підлягає стягненню сума боргу у розмірі 960 000,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідачами за цією справою є юридичні та фізичні особи. Відповідно до ст.21 Господарського процесуального кодексу України відповідачами у справах, які підвідомчі господарським судам України є підприємства та організації, яким пред'явлено позов. Відповідно до статті 30 Цивільного процесуального кодекс України зазначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Практика розгляду справ за одночасною участю юридичних та фізичних осіб в якості відповідачів склалася таким чином, що відповідно до процесуального законодавства України, спори в яких відповідачами одночасно виступають фізичні та юридичні особи, розглядаються загальними судами за правилами цивільного судочинства (рішення Верховного Суду України від 24.10.2007р. справа № 6-765св07; рішення Верховного Суду України від 17.02.2010р. справа № 6-23499св09; ухвала Верховного Суду України від 16.09.2009р. справа № 6-9486св07; рішення Верховного Суду України від 21.10.2009р. справа №6-16980св07). Таким чином, відповідно до положень статті 30 ЦПК України позовні вимоги ТОВ «Агро-Богуславщина» для розгляду справи за нормами та правилами цивільного судочинства спрямовані до Мар'їнського районного суду Донецької області за належною підвідомчістю. Цивільний процесуальний кодекс України статтею 113 зазначив, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Таким чином, з урахування положень ст.113 ЦПК України ТОВ «Агро-Богуславщина» скористалося своїм правом, наданим йому процесуальним законодавством, та звернулося до Мар'їнського районного суду Донецької області за місцем мешкання одного з відповідачів, що вказує на належну підсудність розгляду даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial