Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.1969р., який посвідчений старшим нотаріусом 1-ї Сімферопольської нотаріальної кантори за реєстровим №3-820, [PERSON] є власником 32/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. Залишок домоволодіння 68/100 часток належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим [PERSON] за реєстровим №2776. Домоволодіння, як це вбачається з договору купівлі-продажу, розташоване на земельній ділянці площею 600 кв.м. Між сторонами склався порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою. [PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно з яким просив провести поділ домоволодіння між співвласниками в натурі, припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, та встановити порядок користування земельною ділянкою, що відведена під будівництво та обслуговування житлового будинку. Позов мотивовано тим, що позивач бажає розпорядитись належною йому часткою нерухомості. У справі було призначено і проведено судову будівельно-технічну експертизу і було визначено два варіанти поділу домоволодіння та два варіанти порядку користування земельною ділянкою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав і просив їх задовольнити, відповідно до другого варіанту поділу домоволодіння, як такого, що найбільш наближений до ідеальних часток сторін у праві власності та другого варіанту порядку користування земельною ділянкою, оскільки такий порядок склався між сторонами задовго до спору. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник позивача проти такого порядку розгляду справи не заперечував. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, як це встановлено статтею 88 ЗК України, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Отже, вимоги позову засновані на законі. При цьому, суд погоджується із запропонованими позивачем варіантами поділу домоволодіння, та порядку користування земельною ділянкою. Так, експертом ТОВ «УкравтоТЕХекспертиза», як це вбачається з його висновку від 27.09.2013р. №31-0466, встановлено, що поділ спірного домоволодіння відповідно до ідеальних часток сторін у праві власності с технічної точки зору не можливий. Із запропонованих експертом варіантів поділу найбільш наближеним до ідеальних часток сторін у праві власності є другий варіант, а тому саме цей варіант і вибирає суд, у зв'язку з чим право спільної часткової власності сторін на дане майно відповідно до вимог ст. 367 ЦК України підлягає припиненню. Разом з тим, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію за відступлення частки у праві власності в сумі 13269 грн. 58 коп. Що стосується порядку користування земельною ділянкою, то виходячи з того, що задовго до спору між сторонами склався певний порядок користування, і експертом такий порядок підтверджено (варіант №2 висновку), у суду не має сумнівів щодо встановлення саме такого порядку користування земельною ділянкою. Отже, позов підлягає задоволенню. За такого рішення, судові витрати у справі відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. При цьому, відповідач має відшкодувати 680 грн. позивачу на компенсацію сплаченого останнім судового збору, і 2761 грн. на користь держави в якості судового збору. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved