Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

У червні 2013 року позивач [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий терикон» готель «Ліверпуль», третя особа: Державна туристична адміністрація України про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що у червні 2013 року шляхом використання мережі Інтернет вони вступили у договірні відносини з Відповідачем і замовили готельну послугу, а саме - проживання на двох осіб з 25 червня 2013 року до 26 червня 2013 року (одна ніч) у готелі «Ліверпуль» Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий терикон», що розташований в місті Донецьку по вулиці Артема у будинку 131-В. Готель належить до категорії «три зірки». Відповідач за допомогою мережі Інтернет надіслав підтвердження бронюванні послуг у готелі. 25 червня 2013 року позивачем [PERSON] було здійснено оплату готельних послуг та виконав свої зобов'язання щодо оплати замовлених послуг вчасно і у повному обсязі. 26 червня 2013 року позивачі здійснили заселення у готель, проте через декілька годин - в ночі змушені були відмовитись від послуги внаслідок її невідповідності вимогам якості, а саме: у готелі була відсутня гаряча вода та о « 06» год. « 00» хвил. ранку 26 грудня 2013 року про даний недолік було повідомлено адміністрацію готелю. Робітники готелю жодних зусиль та рухів для усунення зазначених недоліків не здійснили. В своїх позовних вимогах просили суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий терикон» готель «Ліверпуль» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 540,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий терикон» готель «Ліверпуль» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконння судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий терикон» готель «Ліверпуль» в судове засідання не з'явився надіслав до суду письмові заперечення та просив розглядати справу у його відсутність та у задоволені позову відмовити. Третя особа Державна туристична адміністрація України в судове засідання не з'явилася та відповідно до ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливим слухати справу без її участі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що у червні 2013 року шляхом використання мережі Інтернет Позивачі вступили у договірні відносини з Відповідачем і замовили готельну послугу, а саме - проживання на двох осіб з 25 червня 2013 року до 26 червня 2013 року (одна ніч) у готелі «Ліверпуль» Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий терикон», що розташований в місті Донецьку по вулиці Артема у будинку 131-В. Готель належить до категорії «три зірки». Відповідач за допомогою мережі Інтернет надіслав підтвердження бронюванні послуг у готелі. Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Таким чином позивачі і відповідач уклали договір і погодили його істотні умови, як: строк проживання у готелі, вартість послуг, місце проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про туризм» договір на готельне обслуговування укладається як шляхом укладення письмового договору, так і шляхом прийняття готелем заявки на бронювання за допомогою поштового, телеграфного чи іншого зв'язку, що дозволяє достовірно встановити особу, від якої надходить заявка. Відповідно до п. 4.2 ДСТУ 4269 2003 Національний стандарт України, Послуги туристичні, Класифікація готелів, що діє від 01 липня 2004 року категорії позначають символом - «*» (зірка). Готелі класифікують за п'ятьма категоріями. Найвищу категорії готелю позначають - «*****», найбільш низьку - «*». Категорію готелю зазначають на його вивісці, на квитанціях, у реєстраційній картці гостя та в рекламних документах. Відповідно до п. 4.4 ДСТУ 4269 2003 Національний стандарт України, Послуги туристичні, Класифікація готелів, що діє від 01 липня 2004 року вимоги до готелів усіх категорій: Готелі мають бути оснащені інженерними системами та обладнанням, що забезпечують: постійне електропостачання; гаряче і холодне водопостачання (цілодобово); каналізацію. В п. 5 ДСТУ 4269 2003 Національний стандарт України, Послуги туристичні Класифікація готелів, що діє від 01 липня 2004 року наведені вимоги до готелів різних категорій. 25 червня 2013 року позивачем [PERSON] було здійснено оплату готельних послуг в розмірі 540,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату, шляхом внесення готівки в касу Відповідача (а.с. 7). Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання щодо оплати замовлених послуг вчасно і у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги)». Так, відповідач, порушуючи вказану статтю, надав їм недостовірну інформацію, а саме: ними було замовлено та оплачено проживання в трьохзірковому готелі. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про туризм», передбачена відповідальність за порушення законодавства в галузі туризму, в тому числі і за надання туристові інформації, що не відповідає дійсності та за порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Як вбачається з позовної заяви та в судовому засіданні позивач підтримав дані обставини 26 червня 2013 року позивачі здійснили заселення у готель, проте через декілька годин - в ночі змушені були відмовитись від послуги внаслідок її невідповідності вимогам якості, а саме: у готелі була відсутня гаряча вода та о « 06» год. «00» хвил. ранку 26 грудня 2013 року про даний недолік було повідомлено адміністрацію готелю. Робітники готелю жодних зусиль та рухів для усунення зазначених недоліків не здійснили, навіть не було запропоновано будь якого обігрівача води - кип'ятильника, електричного чайника тощо. На підтвердження своїх доводів, відповідно до ст. 65 ЦПК України, надав СD диск, що містить аудіовізуальну інформацію про дані обставини (а.с. 103). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм», суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. 26червня 2013 року Позивачі в книзі відгуків та пропозицій готелю зазначили вказані недоліки та вимогу про повернення коштів за невикористані послуги (а.с. 10). Відповідно до ст. 1.1 Правил «Користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг», затвердженого наказом Державної туристичної адміністрації України 16 березня 2004 року за № 19, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2004 року за № 413/9012 (в подальшому - Правила Користування) ці Правила регламентують основні вимоги щодо користування готелями та аналогічними засобами розміщення (далі - готелі) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері надання послуг розміщення (готельних послуг) споживачам, і регулюють відносини між споживачами (фізичними особами, які проживають у готелях або мають намір скористатися готельними послугами) та готелями, виконавцями цих послуг. Відповідно до ст. 1.3 Правил Користування готельна послуга - дії (операції) підприємства з розміщення споживача шляхом надання номера (місця) для тимчасового проживання в готелі, а також інша діяльність, пов'язана з розміщенням та тимчасовим проживанням. Готельна послуга складається з основних та додаткових послуг, що надаються споживачу відповідно до категорії готелю. Відповідно до ст. 1.4 Правил Користування категорія готелю встановлюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ст. 1.5 Правил Користування використання «зірок» як знак відповідності готелю певній категорії без підтвердження її у встановленому чинним законодавством порядку забороняється. Відповідно до ст.1.11 Правил Користування матеріально-технічне оснащення та мінімальний перелік послуг, що надаються готелем, повинні відповідати вимогам установленим стандартами та іншими нормативно-правовими документами для категорії одна «зірка». Відповідно до ст. 2.4 Правил Користування збитки, завдані споживачу пocлyгaми що надані готелем і були придбані в результаті недобросовісної інформації (реклами) підлягають відшкодуванню готелем у повному обсязі. Відповідно до ст. 3 Правил Користування готель має право укладати договір замовником (споживачем) на бронювання номерів (місць) шляхом підписання його двома сторонами, а також шляхом прийняття заявки на бронювання за допомогою поштового телефонного або іншого зв'язку (засобів електронної пошти, включаючи факсимільну), який дозволяє достовірно встановити належність заявки споживачу або замовнику. Договір вважається укладеним тільки в разі письмового акцепту готелем направленої йому заявкі на бронювання та досягнення сторонами згоди в обумовленій формі щодо всіх істотних умов. Відповідно до ст. 5.1 Правил Користування готель зобов'язаний забезпечити якісне надання готельних послуг згідно з вимогами чинного законодавства, цих Правил та договору. Матеріально-технічне забезпечення готелю, перелік та якість послуг, які надаються споживачу, повинні відповідати вимогам присвоєної готелю категорії. Відповідно до ст. 5.2 Правил Користування за умови невиконання повністю або частково договірних зобов'язань, пов'язаних з наданням готельних послуг, винна сторона має відшкодувати іншій стороні завдані цим збитки. Відповідно до ст. 5.4 Правил Користування споживач при виявленні недоліків у наданій послузі, невідповідності послуги присвоєній категорії готелю має право за своїм вибором вимагати: усунення недоліків безоплатно та у визначений термін; відповідного зменшення ціни за надану послугу. Готель повинен ужити заходів щодо усунення недоліків наданої послуги протягом години з моменту пред'явлення споживачем відповідної вимоги. Споживач має право розірвати договір про надання готельних послуг і відповідно де чинного законодавства вимагати повного відшкодування збитків, якщо готель в установлений термін не усунув недоліки. Гроші, сплачені споживачем за послуги, повертаються у день розірвання договору або в інший термін за домовленістю, але не пізніше ніж протягом 7 днів від дня пред'явленні відповідної вимоги. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 9 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушення прав туристі визначаються законодавством про захист прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості. Згідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно п. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином позовні вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача 540,00 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ненадання готельних послуг є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивачі просять також стягнути з відповідача кожному моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачами не доведено наявність моральної шкоди. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження факту заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачі не надали. Таким чином, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, приходить до висновку, що відповідач не надав позивачам належним чином послуги з туристичного обслуговування, які вони замовляли та позовні вимоги в частині майнової шкоди є обґрунтованими, доведеними, та підтверджуються матеріалами справи, однак підстави для задоволення моральної шкоди у суду відсутні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial