Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

25 жовтня 2013 року орган опіки та піклування Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відібрання у них їх малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами. Відповідачі є батьками малолітніх дітей. З січня 2011 року сім'я перебуває на обліку, як така, де батьки не створили належних умов для навчання, виховання та розвитку дітей. Батьки вживають алкогольні напої, вчиняють сварки, свідками яких стають діти, ніде не працюють, проживають за рахунок соціальної допомоги, яку витрачають не за призначенням. Про дітей піклуються родичі, матеріально підтримують. Профілактичні бесіди з відповідачами щодо їх належної поведінки та попередження про відповідальність за виховання та утримання дітей бажаного результату не дали. Посилаючись на те, що асоціальна та аморальна поведінка батьків слугує негативним прикладом для дітей, становить загрозу їх життю, здоров'ю, позивач просить суд, відібрати малолітніх дітей у відповідачів, стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на користь органів опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації. 10 грудня 2013 року, після початку розгляду справи по суті, позивач заявив клопотання про збільшення розміру позовних вимог, просив відібрати у [PERSON] новонароджену дитину - [PERSON], [INFO]. Враховуючи положення ч.2 ст. 31 ЦПК України, з урахуванням того, що заявлене клопотання фактичною є зміною предмета позову, з яким позивач звернувся після початку розгляду справи по суті, суд розглядає справу в межах первинних позовних вимог. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позові просить про його задоволення. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що за дітьми здійснює належний догляд, всім необхідним діти забезпечені, дійсно зловживав алкоголем, лікувався, але після лікування зірвався та продовжив вживати спиртне, не розуміє, чому забрали дітей до центру соціальної реабілітації, він не мав можливості їх відвідати, оскільки не знав де цей центр знаходиться. Просить в позові відмовити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вони з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвали, оскільки чоловік зловживав алкоголем, але фактично проживають однією сім'єю. Коли чоловік нетверезий, вона йде з дому, дітей або залишає, або забирає з собою. Декілька разів вона з дітьми ночувала в покинутому сараї на околиці села та в лісосмузі. Алкоголем не зловживає. Дітей не відвідала, бо не знає, де вони знаходяться. Просить в позові відмовити. Орган опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації враховуючи інтереси малолітніх дітей, вважає за доцільне відібрати їх у відповідачів. Прокурор просить про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5-свідоцтво про народження № [NUMBER]), [PERSON], [INFO] (а.с.5-свідоцтво про народження №[NUMBER]), [PERSON], [INFO] (а.с.6-свідоцтво про народження № [NUMBER]), [PERSON], [INFO] (а.с.7-свідоцтво про народження № [NUMBER]), [PERSON], [INFO] (а.с.7-на звороті, свідоцтво про народження № [NUMBER]), які проживають разом з дітьми в будинку по [ADDRESS] (а.с.8-довідка про склад сім'ї від 22.10.2013 року Баратівської сільської ради). [PERSON] ніде не працює, зловживає алкоголем, що сам не заперечує, з характеристики від 22.10.2013 року вбачається, що за місцем проживання він характеризується негативно, його аморальна поведінка негативно впливає на дітей і становить загрозу для їх життя (а.с.9). З характеристики на [PERSON] від 22.10.2012 року вбачається, що за основний дохід вона має соціальні виплати, схильна до вживання алкогольних напоїв, до сільської ради надходили скарги про те, що вона неодноразово залишала дітей без нагляду, постійно сваряться з колишнім чоловіком, що негативно впливає на дітей (а.с.10). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.02.2012 року шлюб між відповідачами розірвано за неналежної поведінки відповідачки, зловживання нею алкогольними напоями, веденням аморального способу життя, не здійсненням догляду за дітьми (а.с.12). За актами обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.06.2012 року сім'ї [PERSON] встановлено, що соціальна допомога на дітей була призначена на батька у зв'язку з зловживанням [PERSON] алкогольними напоями, на момент обстеження [PERSON] заявила, що відповідач почав зловживати алкоголем, вчиняє відносно неї та дітей насильство, будинок відключено від електроенергії (а.с.13). Згідно письмових пояснень [PERSON] відповідач вчиняє відносно неї фізичне насильство, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вона ночувала у сараї у покинутому будинку (а.с.16). Вказані обставини відповідачка фактично підтвердила в судовому засіданні. Згідно письмових пояснень відповідача від 18.06.2013 року він визнає, що знову почав вживати алкоголь, вчиняє відносно дружини фізичне насильство (а.с.17). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] станом 03.09.2013 року (а.с.28) в будинку не прибрана підлога, різкий неприємний запах, станом на 11.11.2013 року родина не має запасу дров та вугілля, мають заборгованість за електроенергію. За повідомленням Снігурівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 11.09.2013 року (а.с.29) в ніч з 10.09.2013 року на 11.09.2013 року у будинку [PERSON] відбувалось застілля, жінка вдома не ночувала, переховується разом з дітьми від батька за селом. За цих обставин діти в школу та ДНЗ не пішли. Після виявлення вище викладених обставин [PERSON] разом з дітьми була поміщена до Снігурівської ЦРЛ, а діти згодом до інфекційного відділення цієї лікарні через наявність хвороб. Затим за згоди [PERSON] діти були влаштовані до комунального закладу Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради, де вони на даний час перебувають. Батьки жодного разу дітей за час перебування їх у вказаному закладі не відвідали. Відповідачі неодноразово попереджувалися щодо вживання спиртних напоїв, неналежного виховання дітей (а.с.25,26,27), а [PERSON], крім того, притягувався до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (а.с.34). З характеристик дітей відповідачів -[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за місцем їх навчання вбачається, що батьки не приділяють належної уваги їх вихованню. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є рідними сестрами [PERSON], суду показали, що проживають з братом в одному селі. Відповідачі обоє зловживають алкоголем, вчиняють сварки, а відповідачка неодноразово залишала дітей самих в будинку. У таких випадках, вони, як родичі, збирали дітей до школи, годували, обігрівали приміщення. Дітей відвідали у закладі, пропонували й відповідачу їхати з ними, однак він пиячив та не поїхав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює секретарем Баратівської сільської ради, сім'я [PERSON] перебуває під контролем сільської ради через те, що батьки зловживають алкоголем. Між відповідачами існують постійні сварки з приводу того, на кого з них слід оформити соціальну допомогу, яку вони витрачають на свої потреби, і дітьми опікуються родичі. Улітку після чергової сварки, відповідачка ночувала з дітьми в лісосмузі. Після вилучення дітей, своєї поведінки відповідачі не змінили. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з січня 2013 року сім'я Янишних перебуває під соціальним супроводом Снігурівської РСДТМ, вона як працівник цієї служби здійснювала контроль за поведінкою відповідачів, надавала їм необхідну допомогу, зокрема домовилася про реструктуризацію заборгованості за електроенергію, однак у встановлені строки відповідачі знову борг не сплатили. Вони обоє вживають алкогольні напої, не приділяють належної уваги вихованню дітей, відповідачка могла залишити дітей без нагляду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є депутатом Баратівської сільської ради, відповідачі неодноразово зверталися до неї щодо неналежної поведінки одне щодо одного, зокрема зловживання алкоголем. Діти ночували в лісосмузі, просили їсти, залишалися без нагляду дорослих. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є старостою села Бератівка, відповідачка зверталася до неї з приводу пиятики [PERSON] та застосування фізичного насильства щодо неї та дітей. Основна проблема сім'ї, це їх зловживання алкоголем. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює спеціалістом по роботі з молоддю Баратівської сільської ради, сімя [PERSON] перебуває на обліку сімей, які не створили належних умов для виховання дітей. Відповідачі вживають алкогольні напої, дітьми не займаються, відповідач коли нетверезий поводиться агресивно, сімя не забезпечена дровами та вугіллям, є мінімальний запас продуктів харчування. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що є працівниками служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації. На початку вересня 2013 року відповідачку разом з дітьми було виявлено у покинутому сараї на околиці села Баратівка. Вона розповіла, що після застілля вони з відповідачем посварилися й він її вигнав. Діти пішли за нею. Матір з дітьми було поміщено до Снігурівської ЦРЛ, оскільки діти були хворі, а затим дітей відправили до центру соціальної реабілітації. Згідно висновку ООП Снігурівської райдержадміністрації № 74 від 03.10.2013 р. визнано за доцільне відібрання малолітніх дітей від відповідачів. Згідно ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам -за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом з'ясовано, що кожен з вище вказаних факторів має місце по відношенню до дітей відповідачів, оскільки вони свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, не забезпечили їм належних умов для проживання та морального виховання, незважаючи на здійснення виховного впливу з боку органу опіки та піклування, а також працівників центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді своєї поведінки не змінили, а тому, враховуючи вище зазначене, зважаючи на те, що висновок ООП Снігурівської райдержадміністрації свідчить про доцільність відібрання дітей у відповідачів, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки подальше залишення дітей з відповідачами за їх негідної поведінки є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він припинив зловживати алкогольними напоями, оскільки надана у підтвердження такого довідка лікаря-нарколога від 17.12.2013 року не підтверджує його звільнення від алкогольної залежності, а свідчить лише про тимчасове покращення стану хворого (ремісія), а надані ним акти про обстеження матеріально-побутових умов від 12.12.та від 13.12. 2013 року не свідчать про створення відповідачами житлово-побутових умов для проживання всіх їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки малолітні діти відповідачів не отримують від батьків грошової та іншої допомоги, аліменти підлягають примусовому стягненню. Згідно ст. 182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд приймає до уваги те, що обоє відповідачів не працюють, є працездатними, мають на утриманні ще троє дітей, які проживають разом з ними, в тому стягує з кожного з відповідачів по 1/6 частині всіх видів їх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір в дохід держави у розмірі по 229 грн. 40 коп. з кожного, враховуючи, що заявлено позовні вимоги майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved