overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позову зазначила що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 12.09.2009 року у відділі РАЦС Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, фактичні шлюбні стосунки між ними припинені у 2011 році. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Просила суд стягнути на її користь з відповідача щомісячно на утримання дочки аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивачка до судового засідання не з*явилась, надіслала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не з*явився,надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 12.09.2009 року у відділі РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецька, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 184530 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину- дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-НО № 305531 (а.с.8). Після припинення шлюбних відносин між позивачкою та відповідачем, дитина мешкає з позивачкою за адресою: м. Донецьк, пр. Ленін7ський, 128/21, що підтверджується довідкою (а.с.9). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при ухваленні розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров’я та матеріальний стан платника аліментів. З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 88 СК України, та Закону України «Про судовий збір» № [NUMBER] від 08.07.2011р., який набрав чинності 01.11.2011 року, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 7990 гривень за договором позики, укладеного між сторонами 21.07.2010 року, по якому відповідач зобов’язався повернути борг до 01.09.2010 року. У зв’язку з неповерненням в строк боргу згідно умов Договору позивач просить стягнути з відповідача 7990 гривень, а також судові витрати в справі. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити. Пояснив, що боржник не вживає заходів з погашення боргу, не реагує на нагадування про необхідність погасити борг. Відповідач [PERSON] позов не визнала, не заперечуючи обставин позики грошей, пояснила, що повернула борг 02.09.2010 року. На підтвердження обставин повернення боргу [PERSON] запросила свідків [PERSON] та [PERSON], які кожен окремо підтвердили заперечення відповідача. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Обставини укладення договору між [PERSON] та [PERSON] про позику грошей та фактична передача грошей від позикодавця до позичальника в сумі 1 тис. доларів США підтверджується поясненнями [PERSON] та [PERSON], письмовим доказом – розпискою [PERSON], в яких терміном повернення позики зазначено 1 вересня 2010 року та яка знаходиться на руках [PERSON] Судом не беруться до уваги як недопустимі надані в обґрунтування заперечень показання свідків [PERSON] та [PERSON] про погашення боргу, оскільки повідомлені ними обставини не підтверджені письмовими доказами. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заявлена сума 7990 грн. в повному обсязі по курсу НБУ. Відповідно до правил ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, ст. 625 ЦК України – боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, а в судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, всупереч умовам якого у визначений строк гроші не повернуті. З відповідача слід стягнути відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати – 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що родина їх розпалася, на даний час у позивачки нова сім`я. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з’явилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засіданні не з’явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, надав до суду позовну заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.07.1997 року, який був зареєстрований Київським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис № 389.(а.с.3). На час розірвання шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] (а.с.6) Сторони не підтримують подружні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони на примирення не згодні. Причиною розпаду сім’ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереженню сторони не прагнуть. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. 23.08.2006 року позивачка з відповідачем уклали шлюб. 18.05.2010р. шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу з відповідачем народилась дитина- Кондратьєв [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, відповідач з 2012 року ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його життям, здоров*ям, розвитком, не займається його вихованням. Позивачка працює в дитячому садочку вихователем, має мінімальну заробітну плату, сама займається вихованням та утриманням сина, тому потребує матеріальної допомоги на дитину. Відповідач офіційно не працює, але має заробіток, тому позивачка бажає отримувати на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. Позивачка в судовому засіданні уточнила суму аліментів, яку необхідно стягнути з відповідача на утримання дитини, а саме 500 грн. на місяць, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання з”вився, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та надав письмові заперечення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач мають спільну дитину – [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 28.05.2010р. (а.с. 3). На теперішній час [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо, що підтверджується довідками з місця проживання позивача (а.с. 2). Дитина знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не оказує.(а.с. 5). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги дитині, тому суд задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти у розмірі 500 гривень, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою неможливе,кожен має різні погляди на життя. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не з»явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили у шлюб 24.01.2009 року, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, актовий запис 19. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Причиною розпаду сім’ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереженню сторони не прагнуть. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На вимогу відповідача суд залишає за нею прізвище «Медвецька»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У жовтні 2013 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулась [PERSON] із вищевказаним позовом. Вимоги позову обгрунтовані тим, що малолітня [PERSON], батьками якої є сторони у справі, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред’явлення позову. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем у даній справі припинені шлюбні правовідносини, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 2). З дослідженої копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком малолітньої [PERSON] є [PERSON], відповідач у даній справі. З довідки про склад сім'ї вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не з’явився без поважних причин. Суд вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Рішенням Городоцького районного суду від 11 листопада 2013 року позов [PERSON] задоволено частково, проведено розподіл належного на праві спільної сумісної власності подружжя майна. Представник позивачки подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у даній справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, в сумі 850,45 грн. Крім того, з огляду на те, що будь-яких доказів в підтвердження розміру понесених витрат по оплаті вартості будівельно-технічної експертизи суду не надано, а тому вимоги позивачки, її представника про стягнення таких витрат з відповідача є необґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року, подружні стосунки фактично припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. А тому позивач просила задовольнити її позов. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку – [PERSON], [INFO], та дочку – [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, між ними постійно виникали конфліктні ситуації, стосунки були напруженими, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства між ними припинено, сторони майже рік разом не проживають. [PERSON] не має наміру та бажання зберегти сім’ю, так як кожен з них має протилежні погляди на шлюб. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, оскільки пояснив, що на даний час проживає однією сім’єю з іншою жінкою. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім’ї стали неможливими, оскільки сторони разом не проживають, шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сім’я сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхніх спільних дітей, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2003 року, подружні стосунки фактично припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. А тому позивач просила задовольнити її позов. В позовній заяві вказує на те, що на протязі спільного проживання чоловік зловживав спиртними напоями, ніде не працював, перебував у стосунках з іншими жінками. Через таку поведінку чоловіка вона вигнала його з дому в червні 2010 року, він поїхав проживати до своєї матері в смт. Гриців Шепетівського району, де на даний час проживає однією сім’єю з іншою жінкою. З тих пір вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, тривалий ча не підтримують ніяких стосунків. Сім’я сторін фактично розпалася. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в судове засідання не з’явилася, однак надала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також не з’явився в судове засідання, надав суду заяву, в якій просив слухати справу в його відсутність, позов визнає, згоден на розірвання шлюбу, оскільки більше двох років з позивачем не проживає, на даний час у нього інша сім’я. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім’ї стали неможливими, оскільки сторони більше двох років разом не проживають, шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сім’я сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 114 грн. 70 к., а також витрати за наданння юридичної допомоги в розмірі 200 грн. 00 к., підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона раніше перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано в 2001 році, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкає з позивачем. На теперішній час неповнолітній навчається на трєтьому курсі денної форми навчання Запорізького будівельного коледжу, у зв’язку з чим не має можливості заробляти собі на життя, потребує матеріальної допомоги, тому позивач була змушена звернутися до суду, оскільки її доходів недостатньо та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку за весь час навчання сина, до досягнення сином 23-х років. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що на теперішній час син навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти надання допомоги своєму сину. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв’язку з наступним. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 293576, виданого відділом реєстрації актів громадського стану міськвиконкому м. Запоріжжя від 20.03.1996 року, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 462 від 25.09.2013 року, [PERSON] навчається на трєтьому курсі денної форми навчання у Запорізькому будівельному коледжі. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки МКП „Основаніє” від 01.10.2013 року [PERSON] проживає разом з матір’ю [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів з відповідача до закінчення навчання [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 200 СК при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан відповідача, можливість надання допомоги іншим з батьків, також той факт, що [PERSON] навчається в тому ж місті, де і проживає. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягти з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі в розмірі по 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття дітей. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком дітей, діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач здоровий працездатний, має постійний прибуток а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно її не надає. В судовому засіданні позивач, змінила позовні вимоги просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 240 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.11.2013 року, до повноліття дітей та просить змінений позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні в режимі відео конференції змінений позов визнав повністю згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 240 гривень на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дітей що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, діти знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою про склад сім’ї. Відповідач, як батько дітей, зобов’язаний утримувати їх матеріально до повноліття. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову,яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved