Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак, після смерті спадкодавця у шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки весь час знаходився за кордоном на заробітках. На даний час він доглядає за будинком, обробляє прилеглу до нього земельну ділянку, сплачує необхідні комунальні платежі, тобто фактично вступив у користування, розпорядження та володіння спадковим майном. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий ним був пропущений з поважних причин. Згодом позивач змінив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний житловий будинок мотивуючи тим, що мати залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Він прийняв спадщину за нею так як на час його смерті постійно проживав у вказаному будинку. Крім нього інших спадкоємців матері, які б прийняли спадщину за нею немає. Для оформлення спадщини за матір'ю та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок він звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на будинок матері. Тому просить задовольнити змінений позов та визнати за ним право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 02 листопада 2001 року. Також встановлено, що все майно, яке належало [PERSON] на день її смерті така заповіла своєму сину - [PERSON], який проживає в [ADDRESS], що стверджується заповітом складеним 03 травня 1990 року та зареєстрованим в реєстрі за № 15. Також встановлено, що згідно довідки Турицької сільської ради Перечинського району № 427/02-30 від 08 листопада 2013 року відповідно до погосподарської книги № 6 на 2001-2005 роки та особового рахунку [NUMBER], головою домогосподарства [ADDRESS], була померла [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] була матір'ю позивача [PERSON], такий є спадкоємцем за заповітом та може прийняти за нею спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] Перечинського району. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що змінений позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved