Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади Дніпродзержинської міської ради, виконавчого комітету Заводської районної в м. Дніпродзержинську ради треті особи: ПАТ «Державний ощадний банк України» ОКП Дніпродзержинське БТІ, Перша Державна Дніпродзержинська нотаріальна контора, Реєстраційна служба ДМУЮ в Д/О, в якому просять суд визнати за її довірителем, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після померлих [INFO] року матері довірителя, [PERSON] та [INFO] року батька довірителя, [PERSON] в цілому: на квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,1 кв.м., та житловою площею 16,5 кв.м. у тому числі, з подальшою реєстрацію у відповідних органах, та на вклади на компенсаційних рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] у Дніпродзержинському відділенні № 10003/0565 в ПАТ «Державному ощадному банку України», з подальшим переоформленням на його ім'я У своєму позові позивач зазначив, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] її довіритель, [PERSON], народився в м. Дніпродзержинську [INFO] року, де в графі мати записана [PERSON], [INFO], в графі батько запис відсутній, у зв'язку з тим, що його мати та батько [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому йому надали лише прізвище батька «[PERSON]», але в свідоцтво про народження в графу батько не записали. На підставі контрольного талону до ордеру № 20 серія 13 виданого Придніпровським хімзаводом 14 лютого 1973 року мати довірителя, [PERSON] разом з довірителем отримала право на вселення в квартиру [ADDRESS]. 18 жовтня 1980 року батьки довірителя [PERSON] та його мати [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Дніпровським райвідділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено відповідний запис № 632, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, після шлюбу мати змінила дівоче прізвище на [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 05 березня 1997 року Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» згідно з розпорядженням № 3086 від 05.03.1997 року батьки довірителя [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири [ADDRESS], загальною площею 31,1 кв.м., та житловою площею 16,5 кв.м., це свідоцтво було зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинському БТІ» у реєстрову книгу № 188 за реєстровим № 21540, про що було зроблено відповідну відмітку у свідоцтві про право власності на житло, та видано технічний паспорт на квартиру, [INFO] року мати довірителя, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про смерть, яке було видано 30 липня 2013р. Заводським відділом держаної РАЦС Дніпродзержинського МУЮ в Дніпропетровській області та актовим записом № 820, [INFO] року батько довірителя, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про смерть, яке було видано 06 серпня 2013р. Заводським відділом держаної РАЦС Дніпродзержинського МУЮ в Дніпропетровській області та актовим записом № 848, крім того у матері довірителя, [PERSON] у Дніпродзержинському відділенні № 10003/0565 в ПАТ «Державному ощадному банку України» існують вклади на компенсаційних рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER]. Після смерті батьків відкрилась спадщина у вигляді квартири спадкоємцем якої став мій довіритель, інші спадкоємці відсутні. Після смерті батьків мій довіритель звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, але у зв'язку з тим, що батько довірителя, [PERSON] не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті дружини [PERSON]. на свою частку, моєму довірителю рекомендовано звернутися до суду за вирішенням цього питання.. Позивач та його представник в судове засідання не з'явився, але його представник за дорученням надала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили суд позовні вимоги задовольнити. Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання не з'явилися, не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Дослідивши матеріали справи та оглянувши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON], народився в м. Дніпродзержинську [INFO] року, де в графі мати записана [PERSON], [INFO], в графі батько запис відсутній, у зв'язку з тим, що його мати та батько [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому йому надали лише прізвище батька «[PERSON]», але в свідоцтво про народження в графу батько не записали.. З матеріалів справи вбачається, що на підставі контрольного талону до ордеру № 20 серія 13 виданого Придніпровським хімзаводом 14 лютого 1973 року, [PERSON] разом з позивачем отримала право на вселення в квартиру [ADDRESS]. Як вбачається зх. матеріалів справи, 18 жовтня 1980 року батьки позивача: [PERSON] та його мати [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Дніпровським райвідділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено відповідний запис № 632, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, після шлюбу мати змінила дівоче прізвище на [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було видано 05 березня 1997 року Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» згідно з розпорядженням № 3086 від 05.03.1997 року батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири [ADDRESS], загальною площею 31,1 кв.м., та житловою площею 16,5 кв.м. , це свідоцтво було зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинському БТІ» у реєстрову книгу № 188 за реєстровим № 21540, про що було зроблено відповідну відмітку у свідоцтві про право власності на житло, та видано технічний паспорт на квартиру.. [INFO] року мати позивача, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про смерть, яке було видано 30 липня 2013р. Заводським відділом держаної РАЦС Дніпродзержинського МУЮ в Дніпропетровській області та актовим записом № 820. [INFO] року батько позивача, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про смерть, яке було видано 06 серпня 2013р. Заводським відділом держаної РАЦС Дніпродзержинського МУЮ в Дніпропетровській області та актовим записом № 848. Крім того у матері позивача, [PERSON] у Дніпродзержинському відділенні № 10003/0565 в ПАТ «Державному ощадному банку України» існують вклади на компенсаційних рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] Судом встановлено, що крім позивача, інших спадкоємців після померлих батьків не має. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Причиною відсутності у спадкодавця, батьків позивача реєстрації прав власності на зазначене майно, стало не вчинення ними своєчасно (за життя) юридично значимих та необхідних для цього дій, що не може бути перешкодою у реєстрації права власності на це майно на теперішній час за позивачем, їх спадкоємцем. Відповідно до вимог ст.316-319 ЦК України - право власності - це врегульовані законом суспільні відносини, щодо воло діння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право воло діння, користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайно вого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтере сів може бути визнання права, що зазначено ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається на бутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набут тя права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про ви знання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним, що прописано ст. 41 Конституції України. У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виник нення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення сулу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З зв'язку з тим, що Цивільний Кодекс України, чітко не врегульовує питання визначення часток у праві спільній сумісній власності, суд прийшов до висновку про визначення часток в праві спільній сумісній власності рівними виходячи з наступного: У відповідності зі п. 2 ст. 8 Закон України „Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї. Згідно до ст. 370 ЦК України, „Визначення часток у праві спільної часткової власності" - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. На підставі ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи те, що судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги і те, що інші спадкоємці відсутні, суд вважає за можливим визначити частки в спільній сумісній приватній власності та визнати право власності в порядку спадкування за законом, на майно, що залишився після смерті його батьків позивача, за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved