Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 28 вересня 1985 року між нею та Відповідачем був зареєстрований шлюб, однак у звязку з тим, що шлюбні відносини між ними не склалися, 18 серпня 2004 року шлюб був розірваний. Зазначила, що до розлучення вона з Відповідачем мала взаємні права та обовязки один до одного, мали спільний бюджет, набували спільне майно. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства в січні 1997 року ними було набуто майно, а саме квартира №54, що знаходиться в м. Дніпропетровську, по вул. Косіора, 47А та вважає, що зазначена квартира являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У звязку з тим, що в добровільному порядку здійснювати поділ спільного майна не має можливості, оскільки Відповідач зловживає спиртними напоями та його місцезнаходження їй невідоме, вона вимушена була звернутися до суду. 27 червня 2013 року Позивач подала заяву в порядку ст. 31 ЦПК України у якій зазначила, що викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири № 54 розташованої за адресою: вул. Косіора, 47А, а також за [PERSON] 1/2 частину квартири №54 розташованої за адресою: вул. Косіора, 47А. В судове засідання зявилася позивач, підтримала викладені в позовній заяві обставини, та просила суд задовольнити позовні вимоги вказані в заяві від 27.06.2013 року в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в звязку з чим, суд за згодою Позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, вислухавши пояснення Позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони за час спільного проживання в шлюбі придбали квартиру № 54, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 47А. Згідно свідоцтва про право власності на житло, посвідченого виконкомом міської Ради народних депутатів квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська 18 серпня 2004 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 7). Згідно зі ст. 60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 63 СК України кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, у разі поділу якого частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з рівності часток (ч. 1 ст. 70 СК України), на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась Позивач, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визначити ідеальні частки сторін по справі у спірному майні по 1/2 за кожним з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved