Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у позовній заяві вказавши, що відповідно до укладеного договору № PLF0RX09540227 від 16.11.2006 року [PERSON] 16.11.2006 року отримав кредит у розмірі 1579,51 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.09.2013 року має заборгованість - 33455.64 грн., яка складається з наступного: 1288.09 грн. - заборгованість за кредитом; 10799.17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 213.20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19085.86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1569.32 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про дату й час розгляду справи, але надали суду заяву про розгляд справи без участі представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», позов підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Відповідно до поштового повідомлення позовну заяву з додатками отримав.. Враховуючи те, що відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі (Полтавській ВК 64), про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 169 ЦПК України за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з слідуючих підстав. Відповідно до укладеного договору № PLF0RX09540227 від 16.11.2006 року [PERSON] 16.11.2006 року отримав кредит у розмірі 1579,51 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.09.2013 року має заборгованість - 33455.64 грн., яка складається з наступного: 1288.09 грн. - заборгованість за кредитом; 10799.17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 213.20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19085.86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1569.32 грн. - штраф (процентна складова). Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засідання докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша і фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по кредиту - 1288,09 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10799,17 грн., заборгованості по комісії - 213,20 грн., штрафу 500 грн. /фіксована частина/, штрафу 1569,32 грн. /процентна складова. Розмір пені складає 19085,86 грн., що значно перевищує розмір простроченої заборгованості. /1288,09 грн./ Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про зменшення суми донарахованої пені за невиконання умов договору з 19085,86 грн. до 2 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому, суд не приймає заперечення відповідача про те, що він відбував покарання у вигляді позбавлення волі та був позбавлений можливості виконувати свої договірні зобов'язання виходячи з того, що перебуваючи у місцях позбавлення волі не повідомив банк про ці обставини, більш того відповідач відбував покарання за скоєння злочину, що не є випадком або непереборною силою і сталось з його вини, а тому суд вважає можливим стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та згідно роз'яснень пункту 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" та інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-70/0/4-13 "Про окремі питання застосування строків позовної давності", роз'яснено судам необхідність застосування позовної давності, в справах про повернення споживчого кредиту, незалежно від наявності такої заяви сторони у справі. Частиною 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні 16.11.2006 року договору між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем, останній надав згоду, що заява разом із запропонованими банком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між позичальником і банком кредитний договір, засвідчивши її своїм підписом (а.с. 4). Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 років, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК України. Як слідує з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості /а.с. 22/ відповідач [PERSON] час від часу погашав кредит, останній платіж вніс 22 жовтня 2008 року на суму 63,96 грн., що також підтверджується письмовими поясненнями відповідача від 22.11.2013 року. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Отже, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг п'ятирічного строку позовної давності за вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором продовжився, так як позов було пред'явлено до суду 17.10.2013 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Хорольського районного суду Полтавської області (а.с. 2), тому строк позовної давності не сплив, а позовні вимоги позивача, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у вигляді заборгованості по кредиту є обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. На підставі наведеного, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на суму -16369,78 грн., суд вважає доведеними та обґрунтованими. Відповідно до статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог позивача.

Outcome: partial