Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

21.02.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позоом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу від 17.09.2011 року та стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування вказує, що 17.09.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу №1709/3, в якому відповідач зобов'язалася передати йому у власність вхідні металеві двері і встановити їх. Загальна вартість дверей складає 2650 грн., які він сплатив за умовами договору. Гарантійний термін обслуговування товару 12 місяців. Згідно товарного чеку двері було встановлено 24,25 вересня 2011 року, але фактично двері було встановлено 25.10.2011 року. Після встановлення вказаних дверей, було складено акт прийому-передачі, акт виконаних робіт, а також було надано Правила експлуатації дверей, які він не підписував і які йому ніхто не показував. Акт прийому-передачі, йому було надано пізніше, а не під час встановлення дверей. Після встановлення дверей начеб - то зовнішніх недоліків при експлуатації дверей виявлено не було, виявити зразу правильність встановлення дверей було не можливо. Після експлуатації дверей у зимовий період, були виявлені приховані недоліки, а саме при низькій температурі повітря на вулиці, двері з внутрішньої сторони ( в квартирі) промерзають, двері при відкриванні або закриванні дуже скриплять, а також було виявлене не цільне прилягання дверей по всьому периметру. З приводу зазначених недоліків, він неодноразово звертався до відповідача, після чого до нього 18.02.2012 року приїхав майстер та наклеїв на двері нове уплотнення, яке відпало наступного дня. Після цього, він знову звернувся до відповідача з проханням усунути недоліки, але відповідач не відреагувала. 01.03.2012 року він звернувся до відповідача з претензією, після чого, до нього знову приїздив майстер, котрий демонтував з дверей заводське уплотнення та наклеїв інше, але зазначені дії не усунули вказані вище недоліки дверей. Після цього, він знову звернувся до відповідача з проханням усунути недоліки, але відповідач відмовилася. Діями відповідача завдана моральна шкода, оскільки він та його близькі дуже переживають з того приводу, чи поверне їм відповідач кошти, оскільки та сума яку він сплатив, є для нього дуже значною, коштів на придбання інших дверей в нього не має. Вважає, що роботи по встановленню вхідних дверей до його квартири проведені не якісно, тому просить розірвати договір купівлі-продажу від 17.09.2011 року та стягнути з [PERSON] 2650 грн. сплачених за двері, 792 грн. за проведення експертизи, 500 грн. за надання юридичних послуг, 2650 грн. моральної шкоди, 229,40 грн. судового збору. Позивач в судовому засіданні підтвердив обставини викладені у позові, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що відповідачу було встановлено ті двері, які він вибрав та за які він сплатив. Існує різниця в найменуванні дверей між договором та актом приймання-передачі, яка полягає лише у відкриванні дверей (з ліва чи з права). Двері було встановлено в строк. Відповідач дійсно звертався з проханням змінити уплотнення, що й було ними виконано. У лютому 2012 року, після звернення відповідача з проханням знову змінити уплотнення, майстер виїхав для усунення недоліків, але позивач не допустив майстра для усунення недоліків. Вона також виїздила на місце, промерзання дверей з середини квартири не бачила, просила позивача звернутися до неї, коли буде промерзання дверей, але позивач так її і не викликав. Двері які встановлені позивачу, відповідають стандартам та мають сертифікат відповідності, тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що відповідачем виконані усі умови договору, позивачем порушені правила експлуатації дверей, та пропущений строк звернення до суду з даним позовом, просить відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON], яка є дружиною позивача в судовому засіданні пояснила, що після встановлення дверей, вони взимку замітили на дверях конденсат, а також те, що двері не щільно прилягають та скриплять при відкриванні. Вислухавши сторони, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що між сторонами 17.09.2011 року було укладено договір купівлі-продажу вхідних металевих дверей, а.с.7, відповідно умов якого, вартість дверей складає 2650 грн. Відповідно п.3.1, 3.2, строк поставки товару на склад продавця - протягом 10 робочих днів з часу підписання Договору, строк встановлення металевих дверей протягом 4 робочих днів з часу поставки товару. Вказаний Договір підписаний сторонами. Відповідно до акту прийому-передачі, двері доставлені позивачу 05.10.2011 року,а.с.55, підпис позивача в акті прийому-передачі відсутній, але на правилах експлуатації дверей є підпис позивача, про те, що 05.10.2011року о 20.15 год. доставлені двері, від установки відмовився, доплачено 1650 грн., свій підпис про це позивач підтвердив в судовому засіданні. Оскільки позивачем не надано доказів того, коли саме двері були доставлені на склад Продавця, в матеріалах справи відсутні зазначені відомості, суд не може взяти до уваги заперечення відповідача стосовно порушення відповідачем строку доставки та встановлення дверей. Згідно товарного чеку від 17.09.2011 року,а.с.19, позивачем сплачено задаток в сумі 650 грн., залишок - 2000 грн. Відповідно до п.8.1, 8.2 Договору, продавець приймає на себе зобов'язання за гарантійним обслуговуванням, строк гарантійного обслуговування товару - 12 місяців. Згідно претензії від 01.03.2012 року, а.с.9, позивач звертався до відповідача з заявою про промерзання двері з середини при низькій температурі повітря на дворі. З тексту претензії вбачається, що 18.02.2012 року приїздив майстер та клеїв нове уплотнення, яке відпало 19.02.2012 року. Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про дату виявлення позивачем недоліків товару, суд вважає можливим рахувати строк позовної давності з часу складання претензії - 01.03.2012 року. Позивач звернувся до суду 21.02.2013 року, тобто строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом не порушений. Правовідносини між сторонами регулюються ст.655 ЦК України яка регулює спірні відносини між сторонами - за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.ст.526 - 527, 530, 610-611, 623 ЦК України - зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі відшкодування завданих збитків. Тобто основними обов'язками сторін по угоді купівлі-продажу є обов'язок продавця [PERSON] передати майно у власність покупця [PERSON], обов'язок якого в свою чергу прийняти і оплатити товар. Відповідно до ст.4 ч.1 п.2 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість продукції та обслуговування. Згідно експертного висновку №82-Э від 17.04.2012 року, а.с.11-16, якість встановлення прокладок у дверному блоці не відповідає ДБТУ Б.В.2.6-23:2009, п.5.3.1, таблиця 5, якість монтажних швів не відповідає ДБТУ БВ 2.6-15-99, додаток К, п.10, дверний блок має дефекти, які впливають на його зовнішній вид та експлуатаційні якості: уразнення корозією метізов кріплення замків та металевих частин дверного глазку, скрип двері при відкриванні-закриванні, люфт двері в закритому стані, деформації та подряпини з пошкодженням покриття. Встановити характер та причину виникнення дефектів не надається можливим. В судовому засіданні 04.09.2013 року,а.с.36-38, позивачу було роз'яснено можливість призначення за його заявою експертизи, для встановлення причин виникнення пошкоджень, а також для підтвердження вини продавця у продажу товару не належної якості, позивачу роз'яснення суду були зрозумілі, пояснив, що не бажає заявляти клопотання про проведення експертизи за ухвалою суду. Таким чином, позивач прийняв від продавця ті двері, які вибрав особисто та за які сплатив їх вартість, позивачем не надано належних доказів стосовно продажу дверей не належної якості, та не надано доказів, що дефекти на дверях виникли з причини їх не якісного встановлення, а також з вини продавця товару, а не з вини виробника, тому суд вважає необхідним, відмовити в задоволенні позову. На підставі ст.ст.526 - 527, 530, 610-611 ЦК України, ст.4,8, Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed