Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м.Києва звернулось до суду з позовом, який уточнений в ході розгляду справи, про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 8056 гривень та судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що у квартирі [ADDRESS] проживають відповідачі, які являються споживачами житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідачі не виконували своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою № та за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в період до 01.07.2004 року в сумі 4881,03 гривень та з 01.10.2012 року по 01.05.2013 року в сумі 3174,97 гривень. В порядку досудового врегулювання спору відповідачам було надіслано вимогу-попередження з пропозицією сплати заборгованості в добровільному порядку, однак добровільно погасити борг відповідачі відмовляються, у зв'язку з чим підприємство позивача змушене звернутись до суду з вимогою про стягнення боргу в судовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву просив задовольнити з підстав, викладених у ній. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 21.10.2013 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про застосування позовної заяви давності до боргу за житлово-комунальні послуги (а.с. 40-41). Суд, дослідивши матеріали справи, заяву відповідача [PERSON], вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст.24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Таким чином, балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, кошів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» від 17.10.1994 року за №284, квартиру [ADDRESS] передано в приватну спільну сумісну власність. Уповноваженим власником квартири визначено [PERSON] (а.с. 7). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] що підтверджується довідкою Форми № 3 від 10.06.2013 року, виданою Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією №417 (а.с. 6). Згідно з ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ч.7 ст.18 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що за період з 01.01.2002 року по 01.01.2005 року відповідачі заборгували підприємству позивача по сплаті за квартирну плату та житлово-комунальні послуги на загальну суму 4881,03 гривень, а за період з 01.01.2012 року по 01.05.2013 року - 3174,97 гривень, що підтверджується представленими підприємством позивача довідками та розрахунками (а.с. 12,13,22). В порядку ст.540 ЦК України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ст.541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно положення ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3, 4 ст.267 ЦК України). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги клопотання відповідача [PERSON] про застосування загального строку позовної давності, враховуючи, що заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги в сумі 4881,03 гривень виникла за період з 01.01.2002 року по 01.01.2005 року включно, а позивачем не заявлено клопотання про подовження строку позовної давності із зазначенням причини поважності його пропуску, суд приходить до висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності для звернення із вказаною вимогою до суду. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.01.2012 року по 01.05.2013 року в сумі 3174,97 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України оскільки позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial