Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

31 жовтня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в якому просила позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні їх неповнолітньої дочки - [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] є її онукою, проживає з нею з дня народження, повністю перебуває на її утриманні, а відповідачі мешкають окремо від доньки, шлюб між ними розірвано в 1997 році, вони самоусунулися від виховання та утримання доньки. Відповідач [PERSON] уклала новий шлюб, створила іншу сім'ю та виховує іншу неповнолітню дитину. Відповідач [PERSON] вироком Лисичанського міського суду у 2011 році був визнаний винним за ст. 164 ч.2 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином була повідомлена про дату та час судового засідання, до суду не з'явилась, надала суду письмову заяву про визнання позову та з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON], належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позову та з проханням розглянути справу без його участі. Представник Служби у справах дітей Лисичанської міської ради позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, зазначені у висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, в подальшому після оголошення перерви у судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути за її відсутності, про що подала суду письмову заяву. Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лисичанської міської ради, в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладенні у позові та висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважала, що є передбачені законом підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої дочки - [PERSON]. У судовому засіданні була вислухана думка дитини - [PERSON], щодо обставин, які стосуються її життя та мають юридичне значення для розгляду даної справи. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], пояснила, що з дня народження її вихованням займається бабуся - позивач у справі, з якою вона проживає та яка її утримує. Окрім цього, вона вказувала, що батьки з нею не спілкуються, не заперечувала проти позбавлення їх батьківських прав. У судовому засіданні на підставі наявних у матеріалах справи доказів було встановлено наступні фактичні обставини спірних правовідносин. [INFO] народилась [PERSON], матір'ю якої в свідоцтві про народження зазначено відповідача [PERSON], яка мала прізвище «[PERSON]» та змінила його на теперішнє після укладення нового шлюбу (а.с. 49), а батьком - відповідача у справі [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-[NUMBER], виданого 21 березня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанська (а.с. 5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 25 лютого 1997 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 25 лютого 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанська (а.с. 6). З дня народження дитина проживає разом з рідною бабусею по лінії матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). Позивач [PERSON] створює належні умови для виховання [PERSON], матеріально забезпечує її, купляє одяг, взуття інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує її навчання. [PERSON] навчається Лисичанському багатопрофільному ліцеї (а.с.10). Відповідно до інформації директора ліцею та класного керівника, вихованням [PERSON] займається [PERSON], батьки ігнорують виклики та жодного разу не з'являлися до учбового закладу та не цікавились долею доньки (а.с.17, 18). Відповідач [PERSON] в 1996 та в 2011 році вироками Лисичанського міського суду визнавався винним у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду аліментів (а.с. 20), має заборгованість із сплати аліментів в розмірі 16925,54 грн. станом на 08.10.2013 року (а.с. 19), не працює, вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із своєю бабусею [INFO], в будинку із пічним опаленням, не працює, виховує дитину, яка народилась під час перебування у другому шлюбі (а.с. 9). Працівниками Служби у справах дітей Лисичанської міської ради виносилось офіційне попередження щодо невиконання відповідачами обов'язків батьків та можливість позбавлення батьківських прав (а.с. 7,8). Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Лисичанської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] (а.с. 39). Суд, заслухавши пояснення сторін та інших учасників, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи та інші письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даної справи та вирішення спору, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема, батько, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особи, в родині яких проживає дитина. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можуть розцінюватися як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відтак, оскільки відповідачі не піклуються про свою неповнолітню дочку, не займаються її навчанням, фізичним, духовним та моральним розвитком, суд доходить висновку, що вони фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, чим порушують право дитини на належне батьківське виховання. Отже, позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав та визнання ними позову не суперечать закону та відповідають інтересам дитини. Тому, враховуючи визнання відповідачами позову, суд вбачає передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України підстави для його прийняття. Згідно із ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника на поданням органу опіки та піклування. Такого подання до суду не надходило, але враховуючи, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає в сім'ї своєї бабусі [PERSON] - позивача у справі, суд вважає за доцільне залишити дитину для проживання в її сім'ї до призначення піклувальника над нею. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позову немайнового характеру становить 0,1 відсотка від мінімальної заробітної плати. Тому з кожного відповідача підлягає стягненню на користь позивача 114,70 грн. судових витрат по сплаті судового збору. Відповідно до ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. 60 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved