Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визначити, що частка спадкодавця [PERSON] та частки співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] за свідоцтвом про право власності на житло від 01.12.1998 року № 898, виданого виконкомом Ірпінської міської ради, становлять по 1/5 частині за кожним. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1998 року № 898, виданого виконкомом Ірпінської міської ради, їй, відповідачам та померлому [INFO] року [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], [INFO] року помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді 1/5 частини вказаної квартири, вона та відповідачі по справі є спадкоємцями цієї спадщини за законом першої черги, на час смерті і протягом шести місяців після неї вони проживали в цій квартирі й за законом вважаються такими, що прийняли спадщину, але нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно через відсутність реального визначення часток в праві власності на вказану квартиру. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1998 року № 898, виданого виконкомом Ірпінської міської ради, сторонам по справі та померлому [INFO] року [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], [INFO] року помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді частини вказаної квартири, позивач та відповідачі по справі є спадкоємцями цієї спадщини за законом першої черги, на час смерті постійно проживали зі спадкодавцем в цій квартирі й за законом вважаються такими, що прийняли спадщину, але нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно через відсутність реального визначення часток в праві власності на вказану квартиру. Наведені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [INFO] року [PERSON]; свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1998 року № 898, свідоцтва про народження [PERSON]; свідоцтва про народження [PERSON]; довідкою про місце проживання, іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ст.370 ЦК України, за якою у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; - ст.1261 ЦК України, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; - ст.1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними і складають по 1/5 частині із спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] сторони по справі як спадкоємці за законом першої черги після смерті [INFO] року [PERSON] прийняли спадщину, однак через відсутність реального розподілу часток у спільному сумісному праві власності їх та спадкодавця праві власності на кватиру [ADDRESS] не можуть реалізувати своє спадкове право, то суд, з урахуванням відсутності іншого визначеного законом порядку захисту спадкового права позивача та відсутності заперечень проти цього позову зі сторони відповідачів, вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved