Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася [INFO] і відповідно до свідоцтва про її народження її батьками записані: мати - [PERSON]; батько - [PERSON]. При народженні їй надано прізвище - [PERSON]. В подальшому, після одруження вона змінила прізвище на - [PERSON]. На час її народження її мати проживала з відповідачем однією сім'єю, але без реєстрації шлюбу і тому при реєстрації її народження, мати не записала відповідача її батьком. У 1993 році її мати та відповідач зареєстрували шлюб. З часу свого народження вона проживала спільно з матір'ю та відповідачем. Після розірвання шлюбу між батьками, вони з мамою виїхали на інше місце проживання. Зазначає, що відповідач визнав і визнає її за рідну доньку, надавав їй з народження виховання та матеріальну допомогу і вона також вважає його своїм батьком. Посилаючись на викладене, просила суд визнати [PERSON] її батьком та зобов'язати міський ВРАЦС ММУЮ виключити з акту про народження інформацію про батька - [PERSON], а записати - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, надали суду письмові заперечення проти позову, просили відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] і відповідно до свідоцтва про її народження серії [NUMBER] її батьками записані: мати - [PERSON]; батько - [PERSON] (а. с. 5). Згідно свідоцтва про народження, реєстрацію проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком дитини вказаний [PERSON], який був записаний зі слів матері, оскільки мати позивача з відповідачем [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на той час проживали спільно, вели спільне господарство, спільно виховували дитину. В подальшому, після одруження [PERSON] змінила прізвище на - «[PERSON]». Статтею 53 Кодексу про шлюб та сім"ю України встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктами 4, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу). В судовому засіданні від 04.10.2013 позивач [PERSON] пояснила, що вважає відповідача [PERSON] своїм батьком. Також зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні свідченнями свідків - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 556 від 29.11.2013 - [PERSON], [INFO] р. н. може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] р. н. Ймовірність даної події складає 99,9999% (а. с. 37-41). Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання батьківства є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. В запереченняз проти позову третя особа зазначила, що в рішенні суду має зазначатись відомості про батьків та актовий запис. Актового запис про народження [PERSON], [INFO] № 5487 зроблений Миколаївським будинком реєстрації новонароджених 10 листопада 1988 року. Особа батьківство якої визнано: [PERSON], [INFO], народився у м. Миколаєві, громадянин України.

Outcome: partial