Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Заступник Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Державного концерну «Укроборонпром» Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання послуг автостоянки у розмірі 1 632,02 грн., посилаючись на те, що 15.07.2010 р. між Тернопільським державним науково-технічним підприємством «Промінь» та [PERSON] було укладено договір надання послуг автостоянки №1/[NUMBER] строком на 3 (три) роки, тобто до 15.07.2013 р. На підставі п. 9.2 Договору, термін його дії продовжено ще на три роки (до 15 липня 2016 року). За умовами договору відповідач зобов'язувався щомісячно до 28 числа поточного місяця оплачувати вартість користування місцем № [NUMBER] на автостоянці № 1 Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» у розмірі 57,12 грн. Із серпня 2010 року вартість місця на автостоянці збільшилась до 85,93 грн. Однак, відповідач взятих на себе договірних зобов'язань не виконує, зазначені платежі вносить нерегулярно, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 1 632,02 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовних вимог не визнав, проти їх задоволення заперечив та суду пояснив, що Тернопільське державне науково-технічного підприємство «Промінь» із 30 жовтня 2012 року не є користувачем земельної ділянки по вул. Текстильна в м. Тернополі, а тому не може вимагати усунення порушень його прав на спірну земельну ділянку і відшкодування завданих збитків. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. На підставі Статуту Тернопільський державний науково-технічний підприємство «Промінь» надає послуги стоянок для автомобілів, що знаходяться за адресою м. Тернопіль, [ADDRESS] та облаштовані для надання вказаних послуг. Відповідно до вимог ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. 15 липня 2010 року між Тернопільським державним науково-технічним підприємством «Промінь» та [PERSON] було укладено договір надання послуг автостоянки №1/[NUMBER], згідно якого Підприємство надає Власнику у платне строкове користування місце № [NUMBER] на автостоянці №1 за адресою м. Тернопіль [ADDRESS] для зберігання транспортного засобу «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER]. Термін дії договору 3 (три) роки, тобто до 15 липня 2013 року. Згідно п. п. 3.1, 4.1 Договору, відповідач зобов'язався щомісячно до 28 числа поточного місяця і в повному обсязі вносити оплату за користування місцем на автостоянці у розмірі 57,12 грн. Згідно наказу Тернопільського державного науково-технічного підприємства «Промінь» № 101 від 22.06.2010 р. оплата за користування автостоянкою зросла, і вартість 1 кв. м. земельної ділянки складає 3,35 грн. Вартість місця № [NUMBER] на автостоянці №1 за адресою м. Тернопіль [ADDRESS], яким користується [PERSON], із серпня 2010 року складає 85,93 грн. Пунктом 9.2 Договору передбачено, що умови цього Договору зберігають силу протягом всього терміну його дії і можуть бути продовжені на такий же період, якщо після завершення вказано в п.9.1 терміну сторони не наполягатимуть на його розірванні протягом 30 днів після його завершення. У судовому засіданні встановлено, що пропозиції про розірвання Договору від жодної із сторін не надходило, а тому Договір вважається продовженим ще на три роки і діє до 15 липня 2016 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач плату за користування місцем на автостоянці вносить нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно наявного при матеріалах справи, розрахунку, станом на 01.08.2013 р. становить 1 632,02 грн. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Рішенням Тернопільської міської ради №6/30/1 від 22 березня 2013 року вирішено припинити право користування Тернопільському державному науково-технічному підприємству «Промінь» частиною земельної ділянки площею 5,7796 га за адресою вул. Текстильна, враховуючи письмову згоду землекористувача. Надати в постійне користування Комунальному підприємству фірмі «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради земельну ділянку площею 5,7575 га. для будівництва та обслуговування гаражів за адресою [ADDRESS] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що користування земельною ділянкою ТДНТП «Промінь» де розміщена стоянка з 22 березня 2013 року перейшло до КП «Тернопільбудінвестзамовник». Таким чином, із 22.03.2013 р. ТДНТП «Промінь» не являється землекористувачем земельної ділянки, на якій розміщена спірна автостоянка [PERSON], відповідно не наділено правами згідно ч.2 ст.152 ЗК України, а тому заборгованість за договором надання послуг автостоянки № 1/[NUMBER] від 15 липня 2010 року може бути нараховано лише до цієї дати. Заборгованість [PERSON] по оплаті за користування місцем № [NUMBER] на автостоянці № 1 за адресою м. Тернопіль [ADDRESS] станом на березень 2013 року (включно) становить 1 288,32 грн. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором надання послуг автостоянки № 1/[NUMBER] від 15 липня 2010 року у розмірі 1 288,32 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial