overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що необхідно значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

22 травня 2013 року Марїнським районним судом Донецької області було винесено рішення за цивільною справою за позовною заявою [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач [PERSON] не погодився із винесеним рішення та ним була подана апеляційна скарга. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03 серпня 2013 року дана цивільна справа була направлена до суду першої інстанції для винесення додаткового рішення, вирішення питання щодо позовних вимог позивача до ВАТ НАСК ОРАНТА. Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом було встановлено, що [PERSON] предявив позовні вимоги про стягнення матеріальної до ВАТ НАСК ОРАНТА, [PERSON]. При винесенні рішення, судом першої інстанції не було зроблено висновків по суті позовних вимог позивача до відповідача ВАТ НАСК ОРАНТА. Оскільки, суд першої інстанції при розгляді справи та при постановлені рішення прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково та стягнути спричинену матеріальну шкоду із [PERSON], суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] до ВАТ НАСК ОРАНТА залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов*язаного в обгрунтуванні виводів суду при прийнятті зазначеного рішення,на що потрібен певний час , суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [PERSON], в розмірі 30 відсотків від заробітку ( доходу ) батька на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач змінила заявлені позовні вимоги і просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю, та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у частці 1/5 від його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] В свідоцтві про їх народження відповідач записаний батьком. Однак, у зв'язку з неналежним виконанням свої батьківських обов'язків, батьків дітей було позбавлено батьківських прав. Рішенням Костопільського районного суду № 1710/2-1104/13 відповідача було позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] Розпорядженям голови районної державної адміністрації Костопільської РДА №131 від 25 квітня 2013 року призначено опікуном над малолітніми позивача - [PERSON] В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча офіційно працює. Згідно ч.2 ст.166 СК Ураїни, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] 12.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №25. Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у справі, згідно якої, в порядку ст.151-152 ЦПК України, посилаючись на те, що відповідач без згоди позивача розпорядилась спільним сумісним майном подружжя, подарувавши спірну квартиру за оскаржуваним договором, що стало підставою для звернення позивача до суду з даними вимогами, в даний час [PERSON] може вчинити дії щодо подальшого відчуження спірної квартири, щ ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду. У зв'язку з викладеним, просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вивчивши матеріали справи, суд, пересвідчившись в тому, що, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувавши обсяг позовних вимог, вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню, а тому суд вважає правильним в якості забезпечення позову накласти арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], оскільки вказаний захід є співмірним з заявленими позовними вимогами, невжиття таких заходів може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з тривалий час сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть не проживають разом в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягав на задоволені позову та при розірванні шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але також надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 1 грудня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, тривалий час сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

У квітні 2013 р. [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON], /а.с. 10/) звернулась до суду із наведеним вище позовом, в якому посилаючись на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, просить надати їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON], яка була її матір'ю. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини [PERSON] вказала на свою юридичну необізнаність, наявність заповіту складеного 02.03.2005 р. [PERSON], та на фактичне проживання, а також догляд за матір'ю до дня її смерті. Крім того, позивач зазначає, що звернувшись до Другої житомирської нотаріальної контори із відповідними документами для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено. Слухання даної цивільної справи судом відбулось 26.07.2013 р. без участі сторін, які були завчасно повідомлені судом щодо часу і місця розгляду заявленого позову та які надали заяви про розгляд справи у їх відсутність /а.с. 25, 28/, тому у силу норм педбачених частиною другою ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. /а.с. 29/ Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачкою 6 березня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно якого він надав відповідачці кредит у розмірі 2805,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка зобов»язувалася повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до умов цього договору. Через невиконання умов договору за відповідачкою станом на 27 травня 2013 року рахується заборгованість в сумі 42553,17 грн., яка складається з 2232,95 грн. - заборгованість за кредитом, 11388, 21 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 819, 20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 25610,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2002,53 грн. - штраф (процента складова), яку і просив стягнути з відповідачки на свою користь. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що до даного часу відповідачкою заборгованість добровільно не погашено. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що на даний час не має можливості погасити даний борг через важкий матеріальний стан. Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідачка проти нього не заперечувала, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копією кредитного договору, розрахунку заборгованості за ним. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідачки, що є недопустимим, оскільки позивачем умови даного договору виконувалися добросовісно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що відповідно до акту ревізії КРУ в Чернівецькій області від 24 лютого 2011 року фінансово-господарської діяльності установи за грудень 2007 року, 2008-2009 роки, та за січень-листопад 2010 року, протягом 2008-2010 років між відповідачем та медичною установою було укладено 4 договори на виконання робіт по капітальному ремонту на суму 80811,00 грн. і було встановлено, що відповідач не виконав роботи по ремонту окремих палат та відділень у стаціонарі на загальну суму 60901,00 грн. Вказував, що вироком Шевченківського райсуду м.Чернівці від 29 липня 2011 року відповідача визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.27 ч.5 191 ч.3, 366 ч.1 КК України і цим вироком було встановлено, що [PERSON] протягом липня-листопада 2009 року отримав від медичної установи грошові кошти в сумі 60901 грн. за невиконані ним ремонтні роботи, які і просив стягнути з нього на свою користь. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, пославшись на обставини, вказані у позовній заяві і пояснила, що сума позову - це гроші, отримані та привласнені відповідачем, тобто, [PERSON] ніяких робіт в лікувальній установі не проводив, але грошові кошти за непроведені роботи отримав і розпорядився ними на власний розсуд. Даний позов пред»явлений саме до [PERSON], а в разі наявності на те правових підстав та за бажанням той вправі звернутися до суду з позовом в порядку регресу до інших осіб. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, вказавши, що єдиною підставою його необґрунтованості є те, що [PERSON] отримані ним гроші в сумі 60901 грн. на проведення ремонтних робіт не привласнював, а передав їх головному лікареві медичної установи, який [INFO] помер. Крім того, представник [PERSON] пояснив, що він згоден з тим, що позивач вправі пред»являти цей позов, але на його думку мають нести відповідальність і спадкоємці померлого [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали місце обставини, вказані позивачем в позовній заяві, що стверджене копіями акту КРУ в Чернівецькій області від 24 лютого 2011 року №24-04/34, вироку Шевченківського райсуду м.Чернівці від 29 липня 2011 року, яким [PERSON] визнано винним і засуджено по ст.27 ч.1 - 191 ч.3, ст.366 ч.1 КК України, з якої вбачається, що [PERSON] в ході судового слідства вину свою у пред»явленому йому обвинуваченні по ст.. 27 ч.5 - 191 ч.3 КК України, а саме як пособництво у заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем ,повторно, за попередньою змовою групою осіб, визнав повністю і всього на його рахунок було перераховано коштів в сумі 60901, 00 грн. За таких обставин суд вважає, що підлягає до стягнення з відповідача 60901,00 грн. на користь позивача у відшкодування шкоди, завданої злочином. До такого висновку суд дійшов,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що між спілкою та відповідачем 31 липня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9 000 грн. строком до 31 липня 2009 року. Вказував, що боржник ухиляється від виконання своїх грошових зобов»язань і станом на 31 травня 2013 року заборгованість в сумі 34243,78 грн., з яких: сума непогашеного кредиту - 6922,84 грн., непогашені відсотки за користування кредитом - 21505,74 грн., пеня - 5815,20 грн., яку і просив стягнути з відповідача на свою користь та понесені витрати по сплаті судового збору 299,40 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просив позов задоволити. Крім того повідомив, що напередодні до банку телефонував відповідач і йому було відомо коли відбудеться судове засідання. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі з дотриманням вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договру відповідач проти них не заперечував, змін до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копією кредитного договору, дія якого закінчилася 31 липня 2009 року, розписки відповідача про отримання кредиту в сумі 9 000 грн. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце одностороння відмова від виконання свої обов»язків з боку відповідача, що є недопустимим, а позивачем добросовісно виконувалися обов»язки по даному кредитному договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № CL-502/069/2008 від 04.08.2008 року та сплаченої суми судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 серпня 2008 року між позивачем (на той час - ЗАТ «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір за № CL-502/069/2008 про надання кредиту в сумі 23757 доларів США, з кінцевим терміном повернення 04 серпня 2015 року, зі сплатою 12,99 % річних за користування кредитом, для придбання автомобілю марки «KIA Sportage». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак позичальник свої зобов'язання з повернення кредиту в обумовлені кредитним договором строки не виконала, внаслідок чого, станом на 20.03.2013 р., у неї виникла заборгованість у загальній сумі 3935 доларів 26 центів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 30.05.2013 року становить 35113 грн. 73 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом - 3724 доларів 59 центів США; заборгованість за відсотками - 210 доларів 67 центів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 3659 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 351 грн. 14 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20.05.2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них [INFO] народився син - [PERSON]. На протязі останнього часу відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Їй самій важко утримувати сина, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути на її користь аліменти за минулий час у зв'язку з ухиленням відповідача від надання їй допомоги на утримання дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved