Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 30 червня 2001 року між нею [PERSON] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 634. Від даного шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Як вказує позивачка, після розірвання шлюбу, вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні стосунки, але залишились проживати в одній квартирі, оскільки в неї немає житла куди б вона могла переїхати та проживати там разом з неповнолітньою дитиною. Незважаючи на проживання з відповідачем в одній квартирі, останній перестав дбати про матеріальне забезпечення дитини, не займається її вихованням. Позивачка постійно просить у відповідача допомогти їй у придбанні продуктів харчування, одягу, взуття, книг для навчання, та іншого шкільного приладдя для їх дочки. На її неодноразові прохання про надання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини відповідач інколи надає мізерні суми кошти та повідомляє, що позивачка теж повинна забезпечувати їх спільну дитину. У зв'язку з чим позиваці доводиться просити матеріальної допомоги у своєї матері та позичати кошти у сторонніх людей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в позовній заяві, відповідач працює на посаді лікаря-анастезіолога відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії в ОКУ «Чернівецькій обласні клінічній лікарні». Відповідно до довідки про доходи його середньомісячна заробітна плата становить 2 628,56 грн. На основі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення цього позову до суду і до повноліття доньки. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання доньки, майже кожен день надає дитині по 20 грн. на шкільний обіди, купляє їй ліки, а недавно купив дитині планшет приблизно за 400 дол. США. Крім того, відповідач в судовому засіданні вказав, що його загальний дохід більший ніж 2600 грн. в місяць, на нього оформлена одна квартира та одна машина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано ( а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач, працює на посаді лікаря-анастезіолога відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії в ОКУ «Чернівецькій обласні клінічній лікарні». Відповідно до довідки про доходи його середньомісячна заробітна плата становить 2 628,56 грн. ( а.с. 11-12). Стан здоров'я відповідача є задовільним, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні у відповідача немає, що в судовому засіданні підтвердив сам відповідач. За наведених обставин, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача саме у частці від заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладених обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, відповідач [PERSON] як батько неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, починаючи з 31.10.2013 року до настання повноліття дитини. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial