Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою з відповідними змінами і доповненями, в якій просить суд зобов'язати державу України забезпечити йому право на відшкодування шкоди і відшкодувати йому на його користь моральну шкоду 20000 гривень; повернути йому на його користь затрати по справі: 378,80 грн. витрачених на сплату судового збору, послуг банку, затрат на ксерокопіювання. В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська розглядався його позов до [PERSON] 4 роки 2 місяці 13 днів. Зазначає, що Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська показав себе необ'єктивним і упередженим, займався волокітою, та за такої тривалості розгляду справи він втратив роботу і захворів. Вказує, що вина держави України і її Президента в тому, що вони не виконали свої зобов'язання за ст. 3,42,55 Конституції України. А тому повинні йому відшкодувати матеріальну та моральну шкоду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, просили суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили суд у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що в 2007 році позивач звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок невиконання взятих на себе зобов'язань за договором підряду Рішенням суду від 17.09.2010 року даний позов задоволено в повному обсязі. Вказане рішення залишено в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.05.2011 року. Судом не встановлено обставин повідомлених позивачем в позовній заяві щодо неправмірності дій відповідачів, вина відповідачів у завданні позивачу матеріальної чи моральної шкоди також не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Докази на підтвердження повідомлених позивачем обставин щодо протиправних дій відповідачів чи наявності вини у завданні позивачу матеріальної чи моральної шкоди в матеріалах справи відсутні та суду позивачем не надавались. Тобто позивачем в судововому засіданні не доведено і доказами не підтверджено наявність причинного звязку між діями відповідачів та моральною шкодою, завданою позивачу. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи... Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed