Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ Мрія про стягнення середньої заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки і стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 24 липня 2012 року згідно наказу №97 він був прийнятий трактористом в ТОВ "Мрія" за строковим трудовим договором. 23 серпня 2012 року [PERSON] був звільнений з роботи в зв"язку з закінченням строку трудового договору згідно наказу №109. При звільненні з роботи позивачу не була нарахована та не була виплачена компенсація за невикористані дні відпустки, не було оплачено простій не з вини працівника та не була видана трудова книжка. Позивач звертався до відповідача з вимогою провести розрахунок та видати трудову книжку, але його вимоги задоволені не були, тому він звернувся в державну інспекцію з питань праці. [PERSON] державної інспекції з питань праці №23-П 162/25-20 від 13 березня 2013 року було встановлено вказані порушення трудового законодавства; відповідачем були виплачені всі належні позивачу кошти і 18 березня 2013 року видано трудову книжку. Так як своєчасно трудова книжка видана не була, позивач не міг влаштуватися на роботу в період з 24 серпня 2012 року до 18 березня 2013 року. Мотивуючи тим, що відповідач зобов"язаний сплатити йому середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки; середньомісячна заробітна плата становить 2819 грн, позивач просить стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час затримки видачі трудової книжки за період з 24 серпня 2012 року до 18 березня 2013 року в сумі 16265 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн., яку позивач обгрунтовує душевними стражданнями від усвідомлення порушення його трудових прав, неможливістю забезпечувати потреби сім"ї, в тому числі малолітньої хворої дитини. Представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач звернувся за трудовою книжкою лише 05 березня 2013 року , хоча був звільнений 23 серпня 2012 року; позивач офіційо працевлаштовуватись не мав наміру, так як працював по найму на будівельних роботах у місцевих жителів; крім цього, позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду за захистом свої порушених трудових прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав з підстав, викладених в запереченні, і в задоволенні позову просить відмовити повністю. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] 24 липня 2012 року згідно наказу №97 він був прийнятий трактористом в ТОВ "Мрія" за строковим трудовим договором. 23 серпня 2012 року [PERSON] був звільнений з роботи в зв"язку з закінченням строку трудового договору згідно наказу №109. При звільненні з роботи позивачу не була нарахована та не була виплачена компенсація за невикористані дні відпустки, не було оплачено простій не з вини працівника та не була видана трудова книжка. Позивач звертався до відповідача з вимогою провести розрахунок та видати трудову книжку, але його вимоги задоволені не були, тому він звернувся в державну інспекцію з питань праці. [PERSON] державної інспекції з питань праці №23-П 162/25-20 від 13 березня 2013 року було встановлено вказані порушення трудового законодавства; відповідачем були виплачені всі належні позивачу кошти і 18 березня 2013 року видано трудову книжку. Так як своєчасно трудова книжка видана не була, позивач не міг влаштуватися на роботу в період з 24 серпня 2012 року до 18 березня 2013 року. Згідно довідки про доходи заробітна плата позивача за липень 2012 року становить 2358 грн. 54 коп. Правовідносини, які виникли між сторонами, є трудовими та регулюються положеннями глави 3, глави 7, глави 15 КЗпП України. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов"язаний також у день звільнення видати йому копії наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно з частиною 4 статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] був звільнений 23 серпня 2012 року, про що був внесений запис в трудову книжку, проте в порушення ст.47 КЗпП України належно оформлена трудова книжка йому видана не була і розрахунок проведений не був. Зазначене порушення трудового законодавства було виявлено під час перевірки ТОВ "Мрія" територіальною державною інспекцією праці, про що було повідомлено позивача листом від 13.03.2013 року (а.с.10). Обгрунтовуючи заперечення проти позову, представник відповідача посилався на те, що позивач не звертався до підприємства про видачу трудової книжки протягом тривалого часу - до 05 березня 2013 року; вказану обставину підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Суд відхиляє показання вказаних свідків, так як нормою закону (ст.47 КЗпП України) зобов"язано власника або уповноважений ним орган видати працівникові належно оформлену трудову книжку, тобто вжити всіх заходів для передачі трудової книжки звільненому працівнику в день звільнення. Так як трудова книжка видана [PERSON] не була, тому суд вважає, що затримка видачі трудової книжки відбулася з вини власника, тому на відповідача слід покласти обов"язок відшкодувати позивачу середньомісячну заробітну плату за час затримки видачі трудової книжки. Час затримки видачі трудової книжки складає з 24 серпня 2012 року до 18 березня 2013 року, тобто шість місяців та 24 дні. Згідно довідки заробітна плата [PERSON] за липень 2012 року склала 2358 грн. 54 грн., середньоденна заробітна плата становить 76 грн. 08 коп. Таким чином, за час затримки видачі трудової книжки позивачу має бути виплачена заробітна плата в сумі 15977 грн. 16 коп. (2358,54 х 6 місяців + 76,08 х 24 дні). В запереченні проти позову представник відповідача зазначив, що позивач не мав наміру офіційно працевлаштовуватись, бо працював по найму на будівельних роботах. Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що за його проханням [PERSON] підключив воду у ванній кімнаті, при цьому гроші за роботу він не давав, а возив декілька разів [PERSON] з дружиною та дитиною в лікарню; оголошеними показами свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] спиляв в її дворі дерева і забрав їх собі на дрова, при цьому грошей вона йому не платила. Таким чином, суд вважає недоведеною ту обставину, що в період затримки видачі трудової книжки позивач працював і отримував дохід. Суд вважає необгрунтованим посилання представника відповідача на пропуск позивачем тримісячного строку для звернення до суду за вирішенням трудового спору. На підставі ст.238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем порушене право позивача на працю, гарантоване ст.43 Конституції України, а саме право на своєчасне одержання винагороди за працю. Порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача середньомісячної заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки. Позовні вимоги в частині стягнення компенсації моральної шкоди задоволенню не підлягають, так як позивачем не подано належних доказів заподіяння йому моральної шкоди. Кеуючись ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 116,235, 238 КЗпП України, ст.ст.6,8,10, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial