Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 69 555 гривень 32 копійки за кредитним договором № 5218572207136214 від 09 серпня 2012 року та судові витрати у розмірі 695 гривень 55 копійок. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору про реструктуризацію існуючого боргу № 5218572207136214 від 09 серпня 2012 року [PERSON] 09 серпня 2012 року зобов'язався погасити заборгованість у розмірі 45186,46 гривень зі сплатою 18,00% річних за користування кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12 липня 2013 року має заборгованість - 69555,32 гривень, яка складається з наступного: 42212,09 гривень - заборгованість за кредитом; 167,30 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 27175,93 гривень - пеня за несвоєчаність виконання зобов'язань за договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про день, час та місце розгляду справи, постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № SAMDN03000019251622 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого для виконання операцій, зазначених у п. 2 цього договору, банк відкриває клієнтові картковий рахунок і видає клієнтові платіжну картку. Тип картки - ЕС/МС Platinum Personal, вид картки - особиста міжнародна, термін дії картки - 01/09, валюта картрахунку - ЕВРО. Кредитний ліміт «Фінансовий» у сумі 3000,00 EUR. Термін дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. Базова процентна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору -1,4 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Протягом перших 30 днів з м моменту виникнення заборгованості за кредитним лімітом (пільговий період) проценти нараховуються виходячи зі ставки 0,01% річних. У разі непогашення такої заборгованості у 30-денний термін з моменту її виникнення клієнт сплачує комісію за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період - 1,4% від заборгованості. З 31-го для виникнення заборгованості за кредитним лімітом нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється виходячи з базової процентної ставки. Згідно п.п. 2 п. 1 договору, клієнт здійснює за допомогою картки операції за картрахунком, передбачені чинним законодавством і відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжними картками, які є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п.п. 3.1. Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» заяви. Згідно п.п. 3.9. п. 3 Умов та Правил надання банківських послуг, максимальна сума поповнення вкладу - 10 000 гривень ( або 2000 доларів США, або 2000 євро) на протязі кожного місяця, рахуючи з дати укладення договору. Згідно п.п. 8.6. п. 8. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із грошових обов'язків, передбачених даним договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до наданого витягу із статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на публічне акціонерне товариство (а.с.13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 09 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору про надання банківських послуг від 16 січня 2008 року № SAMDN03000019251622 (5218572207136214), відповідно до умов якого сторони узгодили: зменшити розмір заборгованості, що вникла з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди, а саме: відсотки на 11014,58 UAN, комісію на 2440,00 UAN, пеню на 55,39 UAN. Відповідно до п.п. 1.6.3. п. 1.6. даного договору, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. При цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються. Згідно п.п. 1.6.4. п. 1.6. даного договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 13510,24 UAN. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором станом на 12 липня 2013 року відповідач має заборгованість 69555,32 гривень, яка складається з наступного: 42212,09 гривень - заборгованість за кредитом; 167,30 гривень - заборгованысть по процентам за користування кредитом; 27175,93 гривень - пеня за несвоєчаність виконання зобов'язань за договором . Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2. зміна умов зобов'язання; 3. сплата неустойки; 4. відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем будь-яких заперечень на позовну заяву надано не було, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків та пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу сплати на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 695 гривень 55 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved