Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

27.01.2012 р. прокурор Шевченківського району м. Львова в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради звернувся з позовом, в якому просить суд поновити терміни для звернення до суду; скасувати рішення Брюховицької селищної ради № 618 від 23.10.2008 року «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року (№2-332704); визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.11.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 8676, укладений між Брюховицькою Селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн»; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №10400, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині передачі у власність [PERSON] 2300/18000 частин земельної ділянки загальною площею 0,2300 га кадастровий №4610166300:04:003:0063, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати нечинним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] ЯЖ № 907036 від 27.01.2009 року, а також витребувати в [PERSON] земельну ділянку площею 0, 2300 га кадастровий № 4610166300:04:003:0063 - державний акт серії ЯЖ №907036 та зобов'язати повернути спірну земельну ділянку - у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 19.11.2004 року (№2-3327/04) Брюховицьку селищну раду зобов'язано прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га в [ADDRESS], яку ТзОВ «Новобуддизайн» орендував для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру та укласти з ТзОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. На виконання вищевказаного рішення суду Брюховицькою селищною радою було винесено рішення № 618 від 23.10.2008 року, згідно якого між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу від 05.11.2008 року, реєстровий № 8676 земельної ділянки загальною площею 8,8643 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких: 1,8000 га- для житлового будівництва, 7,0643 га -для будівництва об'єктів дошкільного спортивно-навчального центру. В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» відчужив земельну ділянку площею 1,8000 га для житлового будівництва (кадастровий № 4610166300:04:003:1605) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, укладеного з покупцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно вказаного договору [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,2300 га. Під час проведення перевірки прокуратурою Шевченківського району м. Львова встановлено, що ТзОВ «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. На підставі вищевказаного договору [PERSON] 27.01.2009 року зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку, оформивши державний акт на право власності на неї, а саме: площею 0,2300 га - кадастровий № 4610166300:04:003:0063 - державний акт серії ЯЖ №907036. Однак Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року у справі №2-3327/04 було переглянуто за нововиявленими обставинами та скасовано ухвалою від 15.06.2010 року. Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, як на підставу скасування свого рішення від 15.11.2004 року зіслався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 року визнано неправомірними та скасовано рішення Брюховицької селищної ради № 245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га та віднесення їх до земель селища рекреаційного призначення. Вищевказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.04.2005 року, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.08.2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009 року. Виходячи із наведеного, відповідачі по справі набули права власності на спірне майно всупереч встановленому законом порядку, а відтак спірне майно підлягає поверненню законним власникам та розпорядникам. Крім цього у зв'язку із тим, що ухвала Вищого адміністративного суду України, якою рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 року залишено без змін, надійшла на адресу прокуратури Львівської області лише 11.01.2010 року - остання була позбавлена можливості подати позовну заяву у встановлений законом строк та пропустила терміни звернення до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.10.2013 року позовні вимоги прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради в частині: "Скасування рішення Брюховецької селищної ради №618 від 23.10.2008 року" - провадження закрито (а.с.212 Т-1). 03.12.2012 р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визнати незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України в період з 07.12.2004 року по 05.11.2008 року у реалізації своїх повноважень власника земельної ділянки рекреаційного призначення загальною площею 8,8643 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер № 4610166300:04:003:0063, площею 0,2300 га, яка знаходиться у [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказала, що триваюча бездіяльність Кабінету Міністрів України у реалізації своїх повноважень власника земельної ділянки рекреаційного призначення загальною площею 8, 8643 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в період з 07.12.2004 р. по 05.11.2008 р., є нічим іншим як пасивним байдужим волевиявленням такого власника про подальшу юридичну долю цієї земельної ділянки, що стало наслідком продажу останньої Брюховецькою селищною радою для ТзОВ «Новобуддизайн» у порядку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 19.11.2004 року (№2-3327/04). На виконання згаданого рішення Брюховицькою селищною радою було винесено рішення № 618 від 23.10.2008 року, згідно якого між нею та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу від 05.11.2008 року, реєстровий № 8676 земельної ділянки зага-льною площею 8,8643 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких: 1,8000 га- для житлового будівництва, 7,0643 га -для будівництва об'єктів дошкільного спортивно-навчального центру. В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» відчужив земельну ділянку площею 1,8000 га для житлового будівництва (кадастровий №4610166300:04:003:1605) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, укладеного з покупцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі вищевказаного договору [PERSON] 27.01.2009 року зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку, оформивши державний акт на право власності на неї, а саме: площею 0,2300 га - кадастровий № 4610166300:04:003:0063 - державний акт серії ЯЖ №907036. Таким чином вона, [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку добросовісно, виконавши при цьому всі, передбачені законом дії, а тому вправі на власний розсуд розпоряджатися земельною ділянкою. Крім цього в даній ситуації віндикаційний позов, з яким звернувся до суду позивач, не може застосовуватися, оскільки майно (земельна ділянка) була продана добросовісному набувачу в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У зв'язку із наведеними обставинами [PERSON] просить суд постановити рішення, яким визнати незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України в період з 07.12.2004 року по 05.11.2008 року у реалізації своїх повноважень власника земельної ділянки рекреаційного призначення загальною площею 8,8643 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер № 4610166300:04:003:0063, площею 0,2300 га, яка знаходиться у [ADDRESS] в задоволенні первісного позову відмовити. Прокурори Клак Ю.Г., Тарас С.Б., Мацюра Я.Р. в судовому засіданні первісний позов підтримали, зсилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях на позов, долучених до матеріалів справи, просили первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник Кабінету Міністрів України Березюк С.Г., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні первісний позов підтримав, зсилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та в поясненнях, долучених до матеріалів справи, просив первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити, однак в останнє судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка долучена до матеріалів справи, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Представник Львівської міської ради [PERSON], згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні первісний позов підтримала, зсилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, просила первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник позивача Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника (а.с.163 т.1). За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в суді. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності. Представник відповідачки за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, зсилаючись на обставини, викладені у зустрічному позові, просив задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача Брюховицької селищної ради Кубай Т.Є., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, давши пояснення аналогічні обставинам, викладеним у письмових запереченнях на позовну заяву (а.с.14-17 т.2), при вирішенні зустрічного позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Управління Держкомзему у м.Львові в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. 11.01.2010 року ухвалою Вищого адміністративного суду України рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14.02.2005 року за позовом прокурора Львівської області до Брюховицької селищної ради про визнання незаконними рішення № 245 від 11.03.2004 року та рішення № 263 від 18.03.2004 року 9-ої сесії 24-го скликання Брюховицької селищної ради, було залишено без змін. Після отримання зазначеного судового рішення прокуратурі Шевченківського району м.Львова стало відомо про порушення інтересів держави, а саме: вилучення з державної власності земель лісогосподарського призначення площею понад 19 га. Відповідно до ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється, зокрема на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Відтак суд вважає, що прокуратурою Шевченківського району м.Львова з поважних причин пропущено строки звернення до суду з позовом про витребування майна від добросовісного набувача, а тому такий строк слід поновити. У відповідності до судового рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року, Брюховицьку селищну раду було зобов'язано прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га в [ADDRESS], яку ТзОВ «Новобуддизайн» орендував для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру, та укласти з ТзОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. На виконання зазначеного рішення суду, Брюховицькою селищною радою було прийнято рішення № 618 від 23.10.2008 року., згідно якого між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір від 05.11.2008 року реєстровий № 8676 купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 8,8643 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких: 1,8000 га призначено для житлового будівництва, а 7,0643 га - для будівництва об'єктів дошкільного спортивно-навчального центру. В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» відчужив земельну ділянку площею 1,8000 га для житлового будівництва (кадастровий № 4610166300:04:003:1605) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, укладеного з покупцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.12.2008 року, [PERSON] переходить земельна ділянка площею 0,2300 га. Вказане стверджується матеріалами цивільної справи. На підставі вищевказаного договору [PERSON] 27.01.2009 року зареєструвала право власності на спірну земельну ділянку, оформивши державний акт на право власності на неї, а саме: площею 0,2300 га - кадастровий № 4610166300:04:003:0063 - державний акт серії ЯЖ №907036. В судовому засіданні було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у зв'язку із чим ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2013 року було виключено з числа відповідачів у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22.10.2013 року позовні вимоги прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, державного агентства лісових ресурсів України, Львівської міської ради в частині: "Скасування рішення Брюховецької селищної ради №618 від 23.10.2008 року" - провадження закрито (а.с.212 Т-1). Разом з цим, Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області вищезазначене рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року у справі переглянуто за нововиявленими обставинами та скасовано ухвалою від 15.06.2010 року. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.03.2004 року та 18.03.2004 року Брюховицька селищна рада, розглянувши заяву Державного лісогосподарського об'єднання "Львівліс", прийняла рішення №245 та № 263 про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 з держлісфонду Брюховицького лісництва Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га і віднесла їх до земель селища рекреаційного призначення. Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області, як на підставу скасування свого рішення від 15.11.2004 року зіслався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 14.02.2005 року визнано неправомірними та скасовано рішення Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га та віднесення їх до земель селища рекреаційного призначення. Вищевказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.04.2005 року, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.08.2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009 року. Як вбачається із матеріалів справи, однією із підстав скасування рішень Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року, Шевченківським районним судом м. Львова було зазначено порушення вимог п.9 ст. 149 ЗК України, відповідно до положень якої, вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуван-ні, ліси першої групи площею понад 10 гектарів, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення належить виключно до компетенції Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст.1 Лісового Кодексу України (чинного на час відчуження спфірних земель 2004 року) лісові відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України про охорону навколишнього природного середовища, іншими актами законодавства України. Земельні, водні та гірничі відносини, а також відносини щодо охорони, використання і відтворення рослинного і тваринного світу в частині, не врегульованій цим Кодексом, регулюються відповідним законодавством України. Згідно ст.6 Кодексу усі ліси в Україні є власністю держави. Від імені держави лісами розпоряджається Верховна Рада України. Верховна Рада України делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначені цим Кодексом та іншими актами законодавства. Ради народних депутатів в межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду у постійне користування або вилучають їх в порядку, визначеному Земельним та цим кодексами. Надання земельних ділянок лісового фонду у тимчасове користування провадиться без їх вилучення у постійних користувачів у порядку, визначеному цим Кодексом. У відповідності до ст. 36 ЛК України ліси України за екологічним і господарським значенням поділяються на першу і другу групи. До першої групи належать ліси, що виконують переважно природоохоронні функції. Відповідно до проекту організації і розвитку лісового господарства України за функціональним зонуванням лісопарку, квартал 44 Брюховицького лісництва віднесений до зони масового відпочинку, ліси 1 групи, категорія захистності - ліси населених пунктів, які призначені для виконання рекреаційних, санітарно-гігієнічних та оздоровчих функцій. За проектом організації і розвитку лісового господарства Львівського держлісгоспу (параграф 3.4.2.), затвердженого Державним комітетом лісового господарства України, за функціональним зонуванням лісопарку, квартал 44 Брюховицького лісництва віднесений до зони масового відпочинку. Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради депутатів трудящих від 12.01.1978 року № 14 дані землі лісництва віднесені до земель рекреаційного призначення. В судовому засіданні також встановлено, що договір купівлі-продажу від 05.11.2008 року, укладений між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» та зареєстрований за № 8676 у судовому порядку визнано недійсним (рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 18.09.2012 року за аналогічним позовом прокурора до [PERSON]), що є підставою для закриття провадження у справі в у цій частині. Зазначеним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 18.09.2012 року за позовом прокурора Шевченківського району м.Львова до [PERSON] про витребування майна оспорюване рішення Брюховицької селищної ради № 618 від 23.10.2008 року, прийняте на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року у судовому порядку скасоване. Таким чином, правові підстави, за яких Брюховицька селищна рада розпорядилась на користь ТзОВ "Новобуддизайн" за договором 05.11.2008 року - відпали, що в свою чергу свідчить про ви-буття земельної ділянки із власності держави поза її волею і незаконність розпорядження земе-льною ділянкою вказаним ТзОВ «Новобуддизайн» на користь, у тому числі, відповідачки [PERSON] Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Крім цього відповідно до ч.5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Зважаючи те, що рішення Брюховицької селищної ради від № 618 від 23.10.2008 року не відповідає вимогам чинного законодавства, Брюховицька селищна рада не вправі була відчужувати спірну земельну ділянку, оскільки не була її власником та не могла нею розпоряджатися, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року було скасовано самим же судом в порядку встановленої процедури перегляду судових рішень, то є підстави для задоволення вимог про витребування майна у добросовісного набувача - спірне майно підлягає поверненню законним власникам та розпорядникам. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Необгрунтованими суд вважає доводи відповідачки за зустрічним позовом та її представника, щодо визнання незаконною бездіяльність Кабінету Міністрів України в період з 07.12.2004 року по 05.11.2008 року у реалізації своїх повноважень власника земельної ділянки рекреаційного призначення загальною площею 8,8643 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та набуття права власності відповідачкою на спірну земельну ділянку. Судом при розгляді даної справи встановлено, що спірна земельна ділянка розміщена у кварталі 44 Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га, ліси 1 групи та віднесені до земель селища рекреаційного призначення. У відповідності до норм Земельного та Лісового Кодексів України, згода на відчуження таких земель повинна була надана КМ України, однак жоден з учасників даного провадження не звертався за такою згодою до КМ України. З огляду на це суд не вбачає бездіяльності КМ України у реалізації власних повноважень. Оскільки спірна земельна ділянка вибула поза волею власника, то немає підстав для задоволення зустрічного позову в частині набуття права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. За таких обставин суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: partial