Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, з дня подання заяви. Позивач у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження № 1-ФП № 131143, від 19.08.2010 року, актовий запис № 2596, який в теперішній час проживає з позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач як батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав. Проте, в порушення зазначених статей позивач не надала жодних доказів, які підтверджують необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], саме у твердій грошовій сумі – в розмірі 1000 грн. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню, у зв’язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог – 17.09.2013 року, до повноліття дитини. В силу ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial