Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 2 червня 2007 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON], позивачем по даній цивільній справі та [PERSON], відповідачем по даній цивільній справі. Від шлюбу сторони по справі дітей не мають. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося з причин не належного ставлення сторін до сімейного життя. Подружні відносини між сторонами фактично припинено. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя сторони на час розгляду справи не мають. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сім'ю. Заходи спрямовані для збереження сім'ї, зокрема строк на примирення сторонам по справі не потрібен, оскільки не дасть позитивного результату. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, заявляє клопотання про відновлення їй дівочого прізвища "[PERSON]". Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112 СК України. Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду сім'ї це відсутнє взаєморозуміння, різниця характерів. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. [PERSON] скористалась даним правом та звернулась до суду з таким позовом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач надав на це згоду. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 110 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В частині вимог [PERSON] про відновлення їй після розірвання шлюбу дівочого прізвища "[PERSON]" суд зазначає наступне. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так, з матеріалів справи вбачається, що шлюб [PERSON] з відповідачем є другим, до вступу в шлюб з [PERSON] позивач була одружена з [PERSON], після розлучення з яким залишила прізвище - "[PERSON]". Таким чином, законних підстав для відновлення прізвища позивача на "[PERSON]" підстав не має, оскільки в шлюб, який розривається даним рішенням суду, позивач вступила з дошлюбним прізвищем "[PERSON]". З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд, у разі неможливості відновлення дівочого прізвища, залишити прізвище - "[PERSON]". Згідно ч. 1, 3 ст. 115 СК України розірвання шлюбу, здійснене в порядку, передбаченому статтями 106 і 107 цього Кодексу, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved