Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, після уточнень, просить суд скасувати п.9 рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №130-ХХІУ від 17.03.2004 року про передачу [PERSON] в приватну власність земельної ділянки площею 0.047 га, розташованої по [ADDRESS]; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №163640, зареєстрований 05.11.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010452400060, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0.047 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарським будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] звільнити належну йому земельну ділянку з відновленням її між. В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав і в його обґрунтування зазначив, що в 1998 році він купив у [PERSON] 41/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], у зв'язку з чим рішенням виконкому Фонтанської сільської ради за ним була закріплена присадибна земельна ділянка розміром 327.4 кв.м. В 2012 році він став оформлювати документи на приватизацію присадибної земельної ділянки, після чого з'ясувалося, що межі земельної ділянки, визначені в державному акті [PERSON] не відповідають її фактичним межам та частково виходять на його земельну ділянку, у зв'язку з чим він не може здійснити приватизацію земельної ділянки до приведення у відповідність [PERSON] документів на свою земельну ділянку. Враховуючи, що відповідач не приймає міри для заміни свого державного акта, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] позов визнала та проти його задоволення не заперечувала, пояснивши суду, що при виготовленні їй у 2004 році землевпорядною організацією технічної документації для отримання державного акта на присадибну земельну ділянку були неправильно зроблені заміри і після того, як [PERSON], який купив в неї 41/100 частку будинку, став готувати документи на приватизацію своєї земельної ділянки, з'ясувалося, що межі її земельної ділянки встановлені на земельній ділянці, що знаходиться в користуванні у [PERSON] За віком та за станом здоров'я вона не може займатися переоформленням своїх документів на землю, тому повністю згодна з вимогами позивача про скасування її державного акта на земельну ділянку. Представник відповідача - Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Свищ Н.О., позов в частині скасування п.9 рішення №130-ХХІУ від 17.03.2004 року про передачу [PERSON] в приватну власність земельної ділянки площею 0.047 га, розташованої по [ADDRESS], визнала, зазначивши, що заперечень проти його задоволення не має, оскільки дане рішення було прийнято без врахування рішення виконкому про передачу у користуван-ня земельної ділянки [PERSON] у зв'язку з купівлею у [PERSON] частини будинку. Представник третьої особи з боку відповідача - управління Держземагенства у Комінтернівсь-кому районі Одеської області, [PERSON], пояснив суду, що заперечень з їх боку проти задоволення позову не має. Представник третьої особи з боку відповідача Одеської регіональної філії ДП «Центр держав-ного земельного кадастру при Держкомземі України» в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним - 2 - чином. Вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом, у тому числі, визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст.11 ЦПК). Судом установлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.1990 року, посвідченого заступником голови виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Баловнєвою Т.В., зареєстровано в реєстрі за №56, придбала у власність цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та зареєструвала своє право власності у Комінтернівсь-кому РБТІ /а.с.51-52/. Доказів щодо розміру земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, придбаний [PERSON] у власність, та про передачу [PERSON] виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області у користування земельної ділянки, у зв'язку з купівлею будинку, відповідачами суду не надано. 09 липня 1998 року [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори, реєстр за №2769, купив у [PERSON] 41/100 частин житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та зареєстрував на цю частину нерухомого майна своє право власності в Комінтернівському РБТІ /а.с.63/. Розмір земельної ділянки, яка рахується за цілим домоволодінням по [ADDRESS], зазначений тільки в технічному паспорті на будинок, виготовленому Комінтернівським РБТІ станом на 17.02.2004 року, та становить - 800.0 кв.м. /а.с.53-55/. Рішенням виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 28.08.1998 року №58 за [PERSON], у зв'язку з купівлею у [PERSON] 41/100 частин житлового будинку [ADDRESS], закріплена земельна ділянка площею 327.4 кв.м. Інженером-землевпорядником Фонтанської сільської ради на підставі цього рішення встановлено межі земельної ділянки закріпленої за [PERSON] /а.с.6,7,8,61/. Згідно акту обміру земельної ділянки по [ADDRESS], що залишилася в користуванні [PERSON], її площа становить 468 кв.м. /а.с.37/. Статтею 19 ЗК 1990р., який був чинним на час придбання у власність [PERSON] і [PERSON] нерухомого майна, передбачено, що сільські, селищні ради надають земельні ділянки в користування для будь-яких потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для… індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відводу земельних ділянок, перенесення їх меж в натуру (на місцевості) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні і інші землевпорядні організації. Згідно ст.30 цього Кодексу, у випадку переходу права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить в розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Отже, відповідач [PERSON] в встановленому порядку, діючому на час набуття права власності на житловий будинок, права користування земельною ділянкою не оформила. Оформлення права користування присадибною земельною ділянкою відбулося тільки з боку позивача. З 1 січня 2002 року набув чинність Земельний кодекс України. Згідно ч.ч.1,2 ст.118 ЗК України, в редакції 2001р., громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної місцевої ради за місцем знаходження земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Рішенням Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 17.03.2004 року №130-ХХІУ (пункт 9) [PERSON] передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.047 га (а.с.60/. - 3 - 05.11.2004 року [PERSON], на підставі рішення Фонтанської сільської ради Комінтернівсько-го району Одеської області від 17.03.2004 року №130-ХХІУ, отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №163640, зареєстрований в Книзі записів реєстрації держав-них актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010452400060, згідно якого отримала у власність земельну ділянку площею 0.047 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на [ADDRESS] /а.с.13/. Як убачається з копії технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну гр.[PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), виготовленої Одеською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» рішення органом місцевого самоврядування щодо передачі у користування [PERSON] земельної ділянки після купівлі нею у 1990 році житлового будинку з надвірними господарськими будівлями не приймалося. До матеріалів технічної документації залучено тільки акт інженера-землевпорядника сільської ради встановлення меж земельної ділянки від 21.08.1998 року, що залишається у [PERSON] після відчуження 41/100 частин будинку [PERSON], де площа земельної ділянки зазначена - 468 кв.м. /а.с.28-43/. Проте, документи на підставі яких Фонтанська сільська рада прийняла рішення про передачу [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0.047 га, в технічної документації відсутні, а в самому рішенні №130-ХХІУ від 17.03.2004 року посилання іде на рішення виконкому №58 від 28.08.1998 р., що приймалося відносно [PERSON] Таким чином, п.9 рішення №130-ХХІУ від 17.03.2004 року про передачу у приватну власність безкоштовно [PERSON] присадибної земельної ділянки площею 0.047 га органом місцевого самоврядування прийнято без дотриманні вимог законодавства, у зв'язку з чим є незаконним, що тягне його недійсність. Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не могла приватизувати частину земельної ділянки за спрощеною процедурою, визначеною частинами 1 та 2 ст.118 ЗК України. Пунктом 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04.05.1999р. №43, складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користу-вання земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам у постійне користування або при переоформленні правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив, що в його присутності, як співвласника будинку, обмір земельної ділянки по [ADDRESS] в 2004 році ніхто не проводив і акт встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, на якій розташований їх з відповідачкою будинок, від 04.05.2004 року ним не підписувався. Хто проставив підпис під його прізвищем йому не відомо. З урахуванням того, що правовий акт органу місцевого самоврядування на підставі якого відповідачу [PERSON] видано правовстановлюючий документ на земельну ділянку прийнято з порушенням вимог закону, під час виготовлення технічної документації із землеустрою, організація, яка виготовляла технічну документацію, відновлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснила формально, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №163640, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010452400060 - підлягає визнанню недійсним. За викладених обставин суд приходить до висновку, що приватизація частини земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] відбулася з порушенням вимог діючого на час виникнення правовідносин законодавства, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.118,152 ЗК України, ст.ст.19,30 ЗК 1990р. і

Outcome: approved