Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» 17.09.2013 р. звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено Кредитний договір №014/08-112/77874 від 07.04.2008 року, відповідно до умов якого Позивач надав [PERSON] кредит у сумі 10 420,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,95% річних строком до 07.04.2015 року. Проте, у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим, станом на 05.09.2013 року має місце заборгованість відповідача перед позивачем по вказаному Кредитному договору в розмірі 7 255,86 доларів США, що еквівалентно 57 996,09 гривень, з яких: - 5 462,09 доларів США, що еквівалентно 43 658,49 гривень,- заборгованість за кредитом; - 643,75 доларів США, що еквівалентно 5145,49 гривень,- заборгованість за відсотками; - 1150,02 доларів США, що еквівалентно 9192,11 гривень,- пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 255,86 доларів США, що еквівалентно 57 996,09 гривень та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача, повідомленого належним чином про місце, день і час судового засідання, не з'явився. У поданій до суду факсимільним зв'язком заяві ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» від 02.12.2013 року (а.с.53) позивач зазначив, що просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не з'явився (а.с.55), як і не з'явився у судове засідання, призначене на 17.10.2013 р. (а.с.37), яке було відкладене, у зв'язку з його неявкою. За таких обставин, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про місце, дату і час судового засідання, за згоди позивача з таким порядком вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Ст.625 ЦК відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справ (ч.2 ст.60 ЦПК). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3 ст.60 ЦПК). Матеріалами справи встановлено, що 07.04.2008 року між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України укладено Кредитний договір №014/08-112/77874 (а.с.17-20), згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 10 420,00 доларів США (п.1.1.1. Договору) зі строком повернення до 04.04.2015 року (п.1.1.4. Договору) зі сплатою 12,95% річних (п.1.2. Договору). Свої договірні зобов'язання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену суму кредиту, що підтверджується копією заяви [PERSON] на видачу готівки №ОТ9174159 від 07.04.2008 (а.с.16). Разом з тим, свої договірні зобов'язання за Кредитним договором №014/08-112/77874 від 07.04.2008 року відповідач [PERSON] не виконав, оскільки станом на 05.09.2013 року за відповідачем рахується наступна заборгованість перед банком, а саме: - 5 462,09 доларів США, що еквівалентно 43 658,49 гривень,- заборгованість за кредитом; - 643,75 доларів США, що еквівалентно 5145,49 гривень,- заборгованість за відсотками; Дані обставини підтверджуються «Випискою по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] (а.с.8-14) та «Розрахунком заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №014/08-112/77874 від 07.04.2008 року» (а.с.6-7). Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» в частині стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором та відсотках у сумах, заявлених до стягнення, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої суми пені, суд виходить з того, що у наданих до суду позивачем матеріалах, відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача права на стягнення з відповідача пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 1150,02 доларів США, що еквівалентно 9192,11 гривень. Так, хоча у тексті позовної заяви позивач з посиланням на пункт 5.1. Кредитного договору й зазначає, що позичальник зобов'язався у разі прострочення грошового зобов'язання сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, однак з аналізу змісту Кредитного договору №014/08-112/77874 від 07.04.2008 року (а.с.17-20) вбачається, що фактично у договорі таку умову сторонами не передбачено. Такий висновок суду також узгоджується з тією обставиною, що у вимозі про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 22.04.2013 року, надісланої позивачем на адресу відповідача (а.с.22) відсутня вказівка про необхідність сплати конкретної суми пені відповідачем на користь позивача. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено наявність правових підстав для нарахування відповідачу пені у заявленому до стягнення розмірі. В зв'язку з цим, у задоволенні цієї частини позовних вимог позивача, на думку суду, слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору при подачі позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial