Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], третьої особи Люботинської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення і визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В своїй позовній заяві [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON], померлий 26 квітня 1994 року, є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Також, позивач просить визнати за ним право спільної часткової власності на1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, розташованими за адресою м. Люботин, вул. Заводська, 21, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 26 квітня 1994 року. Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши [PERSON] повноваження представляти його інтереси в судовому засіданні. Представник [PERSON] направив до суду заяву, в якій він просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити та розглядати справу без їх участі. У разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач по справі [PERSON] в судові засідання, призначені на 27 травня 2013 року, 19 червня 2013 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Від третьої особи: Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду Харківської області надійшов лист, в якому зазначено, про можливість розгляду справи у відсутності їх представника відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Люботинської міської ради народних депутатів від 12 липня 1996 року, житловий будинок, розташований за адресою м. Люботин, вул. Заводська, 21, в цілому зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Люботинської міської ради від 20 серпня 1971 року (а.с.5). [PERSON] помер 26 квітня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 007423, виданим 10 травня 1994 року Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області на підставі актового запису про смерть № 261 від 10 травня 1994 року (а.с.12). Враховуючи, що [PERSON] помер 26 квітня 1994 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В звязку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01.01.2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку розташованого за адресою: м. Люботин, вул. Заводська,21, після смерті [PERSON] відкрилася 26 квітня 1994 року. Згідно з ч. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Під час життя, а саме, 15 квітня 1986 року [PERSON] склав заповіт, в якому вказано, що все належне йому майно, з чого б воно не складалося та де б таке не знаходилось і взагалі, все те, що йому буде належати на день його смерті, і на що за законом він матиме право, він заповідав своїм синам в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Зазначене підтверджується відповіддю Харківського обласного нотаріального архіву Харківської області від 28 травня 2013 року № 1540/01-21, з якої вбачається, що згідно з наявними в Харківському обласному нотаріальному архіві даними від імені [PERSON] посвідчено заповіт на імя [PERSON] та [PERSON]. Згідно з документами Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області зазначений заповіт за життя заповідача не змінено та не скасовано (а.с.34-35). Факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] неможливо підтвердити письмовими документами. В актовому записі про народження № 20 від 10 листопада 1998 року, складеному на громадянина [PERSON]В, помилково замість «Россохацький» зазначено «Росохацький». Але проаналізувавши відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області з посиланнями на правила відтворення прізвищ українською мовою, суд дійшов висновку, що прізвища [PERSON]» та «Росохацький» є ідентичними. Тому, суд вважає встановленим факт, що [PERSON], померлий 26 квітня 1994 року є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Встановлений в суді факт має для позивача юридичні наслідки для оформлення права власності в порядку спадкування. Згідно з вимогами ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із відповіді Харківського обласного нотаріального архіву від 28 травня 2013 року № 1540/01-21, 20 серпня 1994 року до Другої Державної нотаріальної контори Харківського ралійну Харківської області з сумісною заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Їх заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації справ за порядковим № 502 та заведено спадкову справу № 333/1994. Тобто позивач [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв, оскільки він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судові витрати судом з позивачів не стягуються, так як вони сплатили судовий збір в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved