overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є матір»ю неповнолітньої [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON]. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, виходячи з чого позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина , в розмірі ? частини всіх його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Позивач в судове засідання не з»явилась, але її представник надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволенні її позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, , про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за наявними у справі доказами Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 22 березня 2008 р. В шлюбі сторони народили дочку [PERSON] [INFO]. Неповнолітня [PERSON] постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

У лютому 2013р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що в період з листопада 2010р. по травень 2011 р. на замовлення відповідача ТОВ «Носстромо Плюс» позивачем виконувалися роботи по контролю якості зварювальних швів арматури на пілоні Запорізького мосту. За домовленістю між сторонами заробітна плата за кожен місяць роботи складала 5000 грн. Крім того, сторонни погодилися, що через відсутність на Підприємстві приладів, необхідних для виконання робіт, витрати по найму приладів оплачуються підприємством. Оскільки заробітна плата за період роботи позивача йому виплачена не була, останній просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за вищезазначений період його роботи на підприємстві з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов*язання у сумі 34228 грн. 19 коп. та моральну шкоду у сумі 20 000 грн., а усього у сумі 54228 грн. 19 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов, при цьому додатково суду пояснив, що між ним та відповідачем було укладено у письмовій формі договір (контракт) на період часу з травня 2010 р. по листопад 2011р. на виконання певних робіт, при цьому примірника зазначеного трудового договору (котракту) він не має, бо останній йому відповідачем не видавався. Також запис у його трудовій книжці про його роботу на зазначеному підприємстві не здійснювався. Представник відповідача до судового засідання не з*явився.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

30.07.2013 року до суду надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що під час перебування у шлюбі у них, [INFO] року народився син - [PERSON], який згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду від 16.08.2012 року проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні. А рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 22.11.2012 року з нього припинено стягнення аліментів на користь колишньої дружини на утримання сина [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, обов'язків по його вихованню та утриманню не виконує, тому він вимушений з даним позовом звернутись до суду. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с.6); 14.02.2008 року відділом РАЦСу по Хмільницькому району Хмільницького МРУЮ Вінницької області між сторонами по справі шлюб розірвано, актовий запис №20 (а.с. 5); згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду від 16.08.2012 року місце проживання малолітнього [PERSON] визначено з батьком (а.с.7-8); рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 22.11.2012 року з позивача припинено стягнення аліментів на користь колишньої дружини на утримання сина [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються вимоги ст. 182 СК України. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. У зв'язку з тим, що відповідач записана матір'ю неповнолітнього [PERSON], однак ухиляється від виконання обов'язків щодо його утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитинини аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30.07.2013 р. і до досягнення сином повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 1988 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу стало те, з початку 2013 року, після трагічної загибелі їхнього єдиного сина, відповідач почав проживати з іншою жінкою, зловживати алкогольними напоями. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, заяв та клопотань про перенесення справи суду не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, з винесенням заочного рішення по справі. Дослідивши надані докази, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.3), відповідно до якого позивачка дійсно перебуває у шлюбі з відповідачем, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги позивачки щодо зміни її прізвища на дошлюбне «[PERSON]» не підлягають задоволенню, оскільки це не передбачено діючим законодавством. Щодо розірвання шлюбу, суд вважає необхідним задовольнити позов в цій частині, оскільки зберегти сім'ю за обставин, що склалися не можливо, неодноразові спроби до примирення сторін, до позитивних наслідків не привели.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та має від нього сина [PERSON] [INFO] Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивачка просила суд: стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/2 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в частині стягнення аліментів в розмірі 14 частини від доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів в розмірі 14 частини від його доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. 30.10.2010 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.3) Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 25.03.2011 сторони є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.4). Позивачка самостійно виховує дитину, аліменти на утримання дитини з відповідача не стягувалися, що змусило позивачку звернутися до суду. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на дитину у розмірі 14 частини від щомісячного доходу відповідача з моменту подачі позову є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання за ним права власності на земельні ділянки в межах населеного пункту Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області, за адресою: [ADDRESS], на яких розміщені господарські будівлі і двори загальною площею 32,3358 га із них (земельна ділянка площею 5,4413 га, кадастровий номер 3221484601:01:026:0006, цільове призначенння для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 26,8945га, кадастровий номер 3221484601:01:005:0007, цільове призначенння для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Сторони подали до суду заяви про можливість слухання справи за їх відсутності. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщенні без зміни її цільового призначення. Згідно п. 11 ст. 118 ЗК України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в передачі земельної ділянки у власність, або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. З огляду матеріалів справи, позивач на підставі правочинів є власником будівель і дворів, розташованих за адресою [ADDRESS], на яких розміщені господарські будівлі і двори загальною площею 32,3358 га, до загальної площі земель, що знаходяться під будівлями та спорудами, входять і землі відповідачки, яка не заперечує проти їх відчуження позивачу. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог позову щодо визнання права власності на земельні ділянки не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, така заява відповідача приймається судом. У зв'язку з наведеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, посилаючись на те, що 10 жовтня 2013 року йому виповнюється 60 років і він має право на отримання пенсії в зв'язку з досягненням пенсійного віку. Звернувшись до відділення пенсійного фонду України Бериславського району для оформлення відповідної пенсії отримав відмову. Підставою відмови став той факт, що в трудовій книжці виданої 30 червня 1971 року невірно зазначено рік його народження, замість «[INFO]» було записано «[INFO]», який не співпадає з роком його народження зазначеним в паспорті та в свідоцтві про народження. Просив встановити факт належності йому трудової книжки виданої 30 червня 1971 року. Заявник в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав з підстав викладених у заяві. Просив встановити факт належності йому трудової книжки виданої 30 червня 1971 року. Представник Відділення Пенсійного фонду України Бериславського району в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що свідчить копія паспорту та копія свідоцтва про народження (а.с.4,5). Судом оглянуто трудову книжку видану 30 червня 1971 року на ім'я [PERSON], в якій вбачається підчищення в графі року народження замість «[INFO]» було записано «[INFO]» (а.с. 3). Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту, що трудова книжка видана 30 червня 1971 року належить [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, з ним пов'язано переоформлення права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що сім'я існує формально, так як шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, між ними погіршилися відносини, вони не ведуть сумісне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Просила шлюб між ними розірвати, оскільки збереження сім»ї не можливе. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги свого позову, зазначила, що на протязі останнього року вони з відповідачем не підтримують шлюбно сімейні стосунки, на даний час їх нічого не пов»язує. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що для нього було не сподіваним те, що дружина подала заяву про розлучення до суду, проте, він не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.03.2003 року. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Сім»я існує лише формально. Відповідач [PERSON] на розірвання шлюбу згоден. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім"і склались напружені відносини, між подружжям немає взаєморозуміння, фактично сторони стали ворогами, подружжя не веде спільного господарства. Це і привело до розпаду сім'ї. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що підтверджується наявними доказами, які є в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

Представник позивача звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що 11.03.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ABYARX15040106 від 11/03/2008 року, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 2 714,40 грн., з платою за користування 12,00% річних. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач встановленого порядку погашення позики не дотримувалася, в зв'язку із чим позивач змушений був проводити перерахунок сум. Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення коштів за договором кредиту до відповідача, посилаючись на те, що виплати, передбачені договором повністю припинились, гроші до цього часу не повернуті, на неодноразові звернення з вимогою повернути кошти відповідач не реагує. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та позовні вимоги підтримав і просить стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 34 634,08 грн., а також судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач взяла на себе зобов"язання по поверненню коштів, отриманих згідно кредитного договору № ABYARX15040106 від 11.03.2008 року, та не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов"язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути кредитодавцю грошові кошти..., у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позов є підставним та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 346 грн. 34 коп.

Outcome: approved