overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

16.09.2013 року позивач КП "Бахмут - Вода" звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідач, який проживає за адресою: [ADDRESS], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.01.2008 року по 01.07.2013 року і складає суму у розмірі 1440,82 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та проси їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у встановленому порядку був повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не сповістив, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач проживає в квартирі за вказаною адресою і отримує зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „ Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов'язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідач не виконує своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.01.2008 року по 01.07.2013 року яка становить 1740,82 грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON]. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними виникають сварки та непорозуміння, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, просила термін на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з"явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши що позов визнає, з приводу розірвання шлюбу не заперечує, термін на примирення провив не надавати. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 07.08.2008 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №1074, що стверджується свідоцтвом про шлюб: серія [NUMBER] виданим 07.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] р., що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22.02.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марганецького міського суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він з відповідачкою перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 119. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживатимуть з відповідачкою. Сімейно-шлюбні відносини припинили у вересні 2011 року. Сімейно-шлюбні відносини припинили з причини психологічної несумісності характерів та від-сутності взаємопорозуміння. Просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 119. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує свої позовні вимоги і просить розірвати шлюб. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, пред'явлений позов визнала. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного: Судом встановлено, що сторони з 24 липня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 119 ). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 цього ж Кодексу - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що вона до з 16.11.1991 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позовні вимоги вона підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно протоколу про його допит позовні вимоги він визнав та просив розглянути справу у його відсутність. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідача з даної квартири, та просить стягнути моральну шкоду в сумі 30 000,00 грн. В підтвердження позовних вимог пояснює, що відповідач втратив право власності на дану квартиру і власником квартири на даний час є позивачка, що підтверджується копією договору купівлі продажу, який наявний в матеріалах справи. Однак, незважаючи на це, відповідач продовжує користуватись даною квартирою, проживає в ній і не бажає її звільнити, чим перешкоджає користуватись своєю власністю позивачці. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала і просить позов задовольнити, усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідача з даної квартири, та стягнути моральну шкоду на користь позивачки в сумі 30 000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі, заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі на слухання справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. В судовму засіданні встановлено, що позивач є власницею квартири [ADDRESS]. Це підтверджується копією договору купівлі-продажу вказаної квартири від 29.07.2013р., та копією витягу про право власності від 29.07.2013р. які наявні в матеріалах справи. Відповідач не бажає виселитись із даної квартири і проживає там. Мотивуючи це тим, що бажає розірвати вказаний договір купівлі-продажу. Це підтверджується показаннями позивачки в позовній заяві. Однак суд вважає, що заявлена позивачкою моральна шкода в сумі 30 000,00 грн. є необґрунтованою, а тому її слід зменшити, та стягнути з відповідача на користь позивачки 300,00 грн. моральної шкоди. Крім цього, стягненню на користь позивачки підлягають і судові витрати по справі в сумі 114,70 грн. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Приватної виробничо-комерційної фірми «Дніпро-Десна» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 18466,31 грн.. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що вона 13.09.2013 року звільнилася за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) з Приватної виробничо-комерційної фірми «Дніпро-Десна». При звільненні відповідачем не було виплачено заборгованість по заробітній платі за 10 місяців 2012 та 2013 років в сумі 18466,31 грн., на неодноразові вимоги про сплату заборгованості відповідач не реагує, тому позивачка просив суд стягнути з відповідача на її користь вказану заборгованість по заробітній платі. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечував, надав суду довідку про заборгованість по зарплаті у розмірі 18466,31 грн.. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу №35 від 13.09.2013 року [PERSON] була звільнена з Приватної виробничо-комерційної фірми «Дніпро-Десна» за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з довідкою, наданою Приватною виробничо-комерційною фірмою «Дніпро-Десна», заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає 18466,31 грн., яка відповідачем до теперішнього часу не виплачена, тому суд вважає стягнути вказану заборгованість з відповідача на користь позивачки. Також суд вважає стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми «Дніпро-Десна» 229 гривень 40 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення аліментів , просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Під час судового розгляду справи відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі. Після дослідження матеріалів справи суд доходе висновку про те, що в цьому випадку визнання позову не суперечить правам та охоронюваним законом інтересам сторон та третіх осіб у справі Так, відповідно до статей 180, 181 СК України батьки зобов'язані брати участь в утриманні дітей, спосіб виконання цього обов'язку встановлюється за домовленістю між ними. В цьому випадку сторони фактично встановити спосіб участі відповідача у вихованні дитини, що виражено у передбаченій законом формі - під час судового розгляду справи. Відповідно до частини 4 статті 130, частини 4 статті 174 ЦПК України за такого суд ухвалює про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

19 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] в гаражному товаристві «Ветеран». [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі гаражу сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 16 000 грн., про що останній надав розписку, документи та ключі від гаражу. Договір не було засвідчено з вини представника відповідача. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] в гаражному товаристві «Ветеран», укладений 19 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON]; визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS] в гаражному товаристві «Ветеран». Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2009 року (а.с.19) гараж [ADDRESS] в гаражному товаристві «Ветеран» належить на праві приватної власності [PERSON]. 19 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] в гаражному товаристві «Ветеран». Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі гаражу сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 16 000 грн., про що останній надав розписку (а.с.4), документи та ключі від гаражу. Договір не було засвідчено з вини представника відповідача. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] в гаражному товаристві «Ветеран».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення третейського суду при асоціації «Лойєр-Консалтинг-Груп» від 25.09.2006 року. 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 32 640 грн., про що представник відповідача надав розписку, але договір не було засвідчено нотаріально з вини представника відповідача. Фактично умови договору були виконані. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON]; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення третейського суду при асоціації «Лойєр-консалтинг-груп» по справі № 55-29-2006 від 25.09.2006 року (а.с.22-27) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 32 640 грн., про що представник відповідача надав розписку, але договір не було засвідчено нотаріально з вини представника відповідача. Фактично умови договору були виконані. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває у шлюбі зареєстрованому Гончарівською сільською радою Сватівського району Луганської обл., актовий запис № 5 від 29.07.2006 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ сумісно-нажитого майна у них немає. Його звернення до суду зумовлено тією обставиною, що їх шлюб зараз існує лише формально. Спільне життя у них з чоловіком поступово зіпсувалося, оскільки вони виявилися занадто різними людьми, з несумісними уявленнями про шлюб та поведінку одружених при спільному житті у шлюбі. Ті почуття, що об'єднували нас раніше згасли, їх співмешкання стало нестерпним та вони живуть в одному будинку, як чужі один-одному люди. Враховуючи ці обставини, вона вважає, що зберігати їх шлюб і надалі не відповідає її інтересам, тим більш, що шлюбний зв'язок ні вона, ні чоловік поновлювати не бажають. Вважає, що шлюб фактично вже давно розпався і його лишилося лише розірвати в офіційному порядку. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який зареєстрований Гончарівською сільською радою Сватівського району Луганської обл., актовий запис № 5 від 29.07.2006 року (а.с.4) Сімейні стосунки не склалися, на момент розгляду справи проживають окремо. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст. 110-112, 115 СК України та

Outcome: approved