Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, посилаючись на те, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільних відносин мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 18 серпня 2000 року за позовом [PERSON] з нього стягнуто аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітної плати щомісячно, починаючи з 23 червня 2000 року і до досягнення дитиною повноліття. 17 січня 2013 року відповідач подала заяву до відділу держаної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про стягнення аліментів з нього на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати щомісячно та стягнення заборгованості по аліментам за останні три роки, але він вважає, що зазначена вимога не може бути задоволена, а факти,викладені в заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, оскільки цивільна справа про стягнення з нього аліментів на користь відповідача була у серпні 2000 року, починаючи з цього ж року відповідач мала можливість звернутись до ВДВС Сєвєродонецького МУЮ з відповідною заявою про стягнення з нього аліментів згідно вищезазначеного виконавчого документу. Але, відповідач в своїй заяві від 17 січня 2013 року, звертаючись до ВДВС Сєвєродонецького МУЮ, не вказала ніякої поважної причини непредявлення виконавчого листа до виконання для стягнення з нього заборгованості за останні три року. Тому вважає, що суд має звільнити його від сплати заборгованості, так як відповідач без поважної причини в передбачений строк не предявила до виконання виконавчий лист. Крім того, рішенням Сєвєродонецького міського суду від 18 листопада 2010 року по цивільній справі № 2-5223/2010 за позовом [PERSON] з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. у вигляді твердої грошової суми 450 гривень щомісячно, починаючи з 29 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розпорядження державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ [PERSON] з червня 2010 року по теперішній час, згідно виконавчого листа [PERSON] проводиться щомісячне утримання грошових коштів з його заробітної плати, що значно змінило його матеріальний стан. 07.07.2012 року ним було укладено шлюб з [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ЕД № 151810, виданого Сєвєродонецьким відділом РАГС 07 липня 2012 року. З його дружиною вони по теперішній час мешкають разом та ведуть спільне господарство. Його дружина ніде не працює та перебуває на його утриманні. Це підтверджується копією трудової книжки з відміткою Сєвєродонецького міського центру зайнятості про її безробіття. Також його мати, [PERSON], [INFO], з якою вони живуть разом, є інвалідом II групи згідно довідки МСЕК серія 2-20 ТП № 091888, а у травні 2012 року вона перенесла важку операцію - екстрафасціальна тиреоидектомія, внаслідок чого їй життєво необхідне постійне вживання гормональних пігулок, тому вона потребує його допомоги та матеріальної підтримки. У звязку з чим на його утриманні знаходиться мати інвалід II групи та дружина, а на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду про стягнення аліментів він протягом трьох останніх років своєчасно та в повному обсязі виплачує аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON]. Всі перераховані обставини ставлять його в скрутне матеріальне становище. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав обставини, викладені в позові на підтвердження позовних вимог, просив суд позов задовольнити та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, і до досягнення [PERSON] повноліття, на 1/8 частку від усіх видів доходу щомісячно, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, крім того пояснив, що в нього невеликий заробіток, він є приватним підприємцем та в нього є диспетчерська служба таксі, але доходів немає, матір інвалід, але отримує пенсію, їх родині допомагають батьки його дружини [PERSON] Ним були переплачені аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] понад 12000 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги, просила їх задовольнити, крім того пояснила, що вона є дружиною позивача, мешкає разом з ним, не працює, перебуває на утриманні свого чоловіка, але їм матеріально домотають її батьки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/8 частку, в іншій частині позовних вимог просила відмовити та пояснила, що вона отримала виконавчий лист у 2000 році та предявила його до виконання, оскільки [PERSON] працював офіційно, то виконавчий лист було спрямовано за його місцем роботи. В 2010 році він припинив платити аліменти, що трапилось з виконавчим листом, їй не відомо, але їй прийшов лист, що його повернуто до виконавчої служби. У 2009 році аліменти [PERSON] почав сплачувати частково. Коли вона відвідала ВДВС, то дізналась, що її виконавчий лист і виконавче провадження зникли, у звязку з чим вона звернулась до суду та отримала дублікат виконавчого листа, який предявила до виконання, тому вважає надані позивачем пояснення щодо виникнення заборгованості саме з її вини, що у свою чергу є підставами звільнення від її сплати, безпідставними. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює державним виконавцем, в її провадженні перебуває виконавчий лист про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження, є дублікатом, який отримала відповідач. Коли вона звернулась до них, ще до відкриття провадження, то їм стало відомо, що раніше існувало виконавче провадження по стягненню аліментів з позивача на її користь, але їй це виконавче провадження за актами прийому-передачі колишні працівники не передавали, а перевірити журнали вхідної кореспонденції неможливо, оскільки вони знищені, так як строк їх зберігання становить 3 роки. Вислухавши позивача, його представника, відповідача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку та встановив наступні правовідносини. Відповідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частині від доходу її матері, батька. У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 серпня 2000 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліментіи на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітної плати щомісячно, починаючи з 23 червня 2000 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього з позивача також на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду від 18 листопада 2010 року на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у вигляді твердої грошової суми 450 гривень щомісячно, починаючи з 29 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що відповідно до ст. 192 СК України він має право на зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] з ? частки від усіх видів його доходу на 1/8 частку від усіх видів його доходів щомісячно, посилаючись на те, що він має заборгованість по аліментам на користь відповідача [PERSON] у розмірі 25945,76 грн., яка виникла не з його вини, а з вини відповідача, так як вона тривалий час не предявляла виконавчий лист до виконання, у звязку з чим з його заробітної плати відраховують до 70% на погашення цього боргу, а також він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 450 грн. щомісячно. Крім того, його дружина не працює та знаходиться на його утриманні, як і його мати, [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з ним, і яка є інвалідом II групи згідно довідки МСЕК серія 2-20 ТП № 091888. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів. Пояснення позивача щодо його поганого матеріального становища, знаходження на його утриманні непрацюючої дружини та матері суд оцінює критично, оскільки згідно пояснень позивача він має невеликий дохід, але при цьому ним була здійснена переплата аліментів на утримання іншої дитини у розмірі 12000 грн. Також згідно пояснень самого позивача його матір хоча є інвалідом, але отримує пенсію, при цьому йому та його дружині батьки останньої надаються матеріальну допомогу. Але, враховуючи, що позивач сплачує аліменти на двох дітей, а відповідач визнала частково у судовому засіданні позовні вимоги позивача в частині зменшення розмірі аліментів з 1/4 частки на 1/8 частку, тому суд вважає, необхідним відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України, задовольнити ці вимоги позивача. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] має право звернутись до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану позивача [PERSON] Щодо позовних вимог позивача [PERSON] до [PERSON] про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 25945,76 грн., то, на думку суду, дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непредявлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти, тобто для такого звільнення необхідна наявність вини стягувача, а у судовому засіданні, згідно наданих суду доказів, а саме копії листа ТОВ «Укрвнештрейдинвест» № 47 від 20.03.2003 року, згідно якого виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів повертається ВДВС м. Сєвєродонецька у звязку зі звільненням [PERSON], довідки ВДВС м. Сєвєродоенцька № 25844 від 30.10.2012 року, згідно якої виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] у ВДВС м. Сєвєродонецька не перебуває, та пояснень сторін і свідка, було встановлено, що виконавчий лист [PERSON] було предявлено до ВДВС м. Сєвєродонецька у 2000 році, тобто вчасно, який перебував на виконанні у ВДВС м. Сєвєродонецька, був направлений за місцем роботи [PERSON], а після його звільнення повернутий до ВДВС м. Сєвєродонецька, після чого виконавче провадження зникло, тому суд вважає, що заборгованість виникла не з вини відповідача [PERSON], а з інших незалежних від неї обставин, що не можуть бути підставами для задоволення вимог позивача про скасування заборгованості по аліментам. Крмі того, позивач знав про те, що з нього стягувались аліменти, спадчував їх ,але не навів суду належних доказів про сплату аліментів після 2009 року.

Outcome: partial