Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач по первісному позові звернувся до суду із позовною заявою про стягнення боргу з мешканки квартири [ADDRESS] у розмірі 64 023, 38 грн. станом на 01 липня 2013 року (12453,54 грн. витрати за водопостачання та водовідведення - холодна вода, витрати за гаряче водопостачання - гаряча вода у розмірі 46 900,70 грн. та витрати за теплопостачання - центральне опалення у розмірі 4669,14 грн.). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що будинок [ADDRESS], у якому знаходиться квартира боржника, перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Вулецьке». За період з липня 2010 року по липень 2013 року частково не здійснюється оплата вартості спожитих житлово-комунальних послуг. Працівники ЛКП неодноразово направляли боржнику попередження про необхідність оплати наданих послуг, однак по сьогодні заборгованість не погашено. В судове засідання представник позивач подав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутності. Просить позов задоволити. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечив. У процесі судового розгляду відповідачка подала зустрічну позовну заяву, яку прийнято до спільного розгляду. Проти первісного позову заперечує повністю та просить винести рішення, яким відмовити у стягненні з неї необґрунтовано нарахованих коштів по комунальним послугам, оскільки, на її думку, такі надані не були. В судове засідання відповідач по первісному позові та позивач по зустрічному позову подала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутності. Просить позов зустрічний задоволити, а у позові ЛКП «Вулецьке» відмовити. У вказаній заяві також просить долучити до матеріалів справи доказ оплати судового збору за подачу позову та акт ЛКП «Вулецьке» від 19.02.2013р. Проти винесення заочного рішення суду не заперечила. Представник Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» подала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутності. Просить позов ЛКП «Вулецьке» задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити. У вказаній заяві також просить долучити до матеріалів справи письмові заперечення, що були подані до суду 06.12.2013р. Проти винесення заочного рішення суду не заперечила. Представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в судове засідання не з'явились, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Вивчивши та оцінивши всі докази по справі, суд дійшов висновку про те, що у позові ЛКП «Вулецьке» слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При розгляді справи по суті судом встановлено наступне. На обслуговуванні ЛКП «Вулецьке» знаходиться будинок [ADDRESS] Споживачами послуг являються мешканці будинку, які здійснюють оплату наданих послуг на рахунок ЛКП. Відповідно до ст. 66, 68 Житлового кодексу України та прав і обов'язків громадян у сфері надання житлово-комунальних послуг, затверджених державним комітетом України по житлово-комунальному господарству від 02.10.1998р., власники, наймачі, орендарі жилих приміщень повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку пропорційно до займаної площі та у встановлений строк. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцю квартири [NUMBER] у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок. Відповідач по первісному позові протягом 2010-2013 років частково не сплачує витрати за отримані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01 липня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 64 023, 38 грн. (12453,54 грн. витрати за водопостачання та водовідведення - холодна вода, витрати за гаряче водопостачання - гаряча вода у розмірі 46 900,70 грн. та витрати за теплопостачання - центральне опалення у розмірі 4669,14 грн.), що підтверджується розрахунком заборгованості. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2013 року по справі №465/5714/13 провадження 2-с/465/13 скасовано судовий наказ №2н-908/11, виданий суддею Франківського районного суду м. Львова від 05.08.2012р. за заявою ЛКП «вулецьке» про видачу чудового наказу про стягнення з [PERSON] 34 151, 67 грн. заборгованість за комунальні послуги, 30 грн. ІТЗ та 170,76 грн. судового збору. ЛКП «Вулецьке» стверджує, що надає споживачам послуги за встановленими тарифами (цінами), затвердженими рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1651 від 26.11.2010р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку», однак у підтвердження своїх позовних вимог не надає жодних доказів цього. Працівники комунального підприємства неодноразово направляли боржнику попередження про необхідність оплати наданих послуг, однак по сьогодні заборгованість не погашено. Однак, ЛКП «Вулецьке» не навело належних та допустимих доказів надання комунальних послуг, посилається лише на статті законів, які або зовсім не можна застосувати в даному випадку (ст.68 ЖКУ), так як вони регулюють інші правовідносини, або такі, які вимагають наявність угоди, якої ЛКП не надало (ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги ). Так, ЛКП «Вулецьке» в якості підґрунтя своїх прав посилається на ст. 68 Житлового Кодексу України, але вона регулює правовідносини між комунальним підприємством та наймачем державного житлового фонду, а не між комунальним підприємством та власником житла. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у приватній власності. Стаття 68 ЖК України передбачає строки внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги, відповідно до яких наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. ЛКП «Вулецьке» посилається на ст. 526 Цивільного кодексу України (у частині обов'язків боржника) але ж ці посилання є безпідставними, оскільки згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України: «Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу». Тим часом, застосовуючи законодавство у системному зв'язку (а не вибірково) очевидно, що у правовідносинах сфери житлово-комунальних послуг для виникнення обов'язків - необхідна наявність договору. Такого суду не представлено. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг є предметом регулювання спеціального Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно статті 19 цього Закону: 1. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 2. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. 3. Виробник послуг може бути їх виконавцем. 4. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно статті 29 цього Закону, 1. Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. 2. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. 3. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. При укладанні договору повинні бути дотримані вимоги статті 26 цього Закону, а саме: сторонами повинні бути узгоджені вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг, тощо. При цьому повинен бути дотриманий принцип відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства. На виконання вимог прикінцевих положень цього Закону Кабінет Міністрів України розробив і затвердив Постановою № 560 від 12.07.2005 року, № 529 від 20.05.2009 року "Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". Згідно статті 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 638 ЦК України такий договір може вважатися укладеним тільки після досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, тому в даному випадку, без письмового договору нема ані юридичних підстав для стягнення зобов'язань, ані самих зобов'язань з оплати комунальних послуг, та вбачається спір про право між сторонами (п.3, ч.2, ст.100 ЦКУ). Для підтвердження свого права вимоги ЛКП повинно надати докази про те, що: - стягувач є учасником правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник, балансоутримувач, управитель); - у стягувача встановлені договірні правовідносини з боржником, між сторонами укладені письмові договори на надання житлово-комунальних послуг, які по формі та за змістом відповідають Типовим договорам. Також слід зазначити, що ЛКП «Вулецьке», наводячи цифри суми вимог, не додано жодного документу, який би підтверджував виконання Стягувачем зазначених у заяві poбiт (надання послуг) у визначеному обсязі. Зазначені документи були б нeoбxідні для визначення достовірності здійснених Стягувачем та отриманих Боржником послуг. Тобто, належними доказами, відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 та від 12.07.2005 року № 560, мають бути розрахунки витрат, акти чи інші документи, які підтверджують надання послуг. Таким чином, зазначений ЛКП «Вулецьке» розмір заборгованості за надання послуг не є безспірною сумою. Окрім того, судом надано належну оцінку акту ЛКП «Вулецке» від 19.02.2013р., у якому вказано, що в квартирі [ADDRESS] відключено гаряче і холодне водопостачання шляхом встановлення заглушок. За таких обставин позивач по первісному позові сам стверджує факт ненадання комунальних послуг. Таким чином, з огляду на вищенаведене, та

Outcome: dismissed