Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

22 листопада 2013 року Радехівська районна державна адміністрація як орган опіки і піклування Львівської області звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів. У заяві зазначає, що на первинному обліку дітей – сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей райдержадміністрації перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно своєї дитини рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 9 березня 2010 року. Згідно з розпорядженням голови Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 8 квітня 2010 року № 480 «Про створення прийомної сім»ї та влаштування на спільне виховання та проживання дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO]», дівчинка виховується в прийомній сім»ї. Участі в утриманні дитини відповідачі не беруть. В органу опіки та піклування немає відомостей про місце роботи відповідачів та розмір їх поточних доходів, однак встановлено, що [PERSON] постійно працює за кордоном, тому має можливість утримувати дитину. Посилаючись на вищенаведене, просила суд постановити рішення про стягнення із відповідачів аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення нею повноліття, а в разі продовження нею навчання до досягнення віку 23 років. Представник позивача органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністраці [PERSON] позовні вимоги підтримала в повній мірі, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, причин неявки суду не повідомили, хоч належним чином були повідомлені про розгляд справи, що підтверджується судовими розписками про вручення судової повістки. Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила представник позивача в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 9 березня 2010 року, позбавлені батьківських прав відносно своєї дитини: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з Розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 8 квітня 2010 року № 480 «Про створення прийомної сім»ї та влаштування на спільне виховання та проживання дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO]», дитини виховується в прийомній сім»ї (а.с.10-11). Участі в утриманні дитини відповідачі не беруть, не цікавляться її здоров»ям та навчанням. В органу опіки та піклування немає відомостей про місце роботи відповідачів та розмір їх поточних доходів, однак встановлено, що [PERSON] постійно працює за кордоном, тому має можливість утримувати дитину. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов’язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов’язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина відповідачів тимчасово влаштована на виховання та спільне проживання в прийомну сім»ю [PERSON] та [PERSON] за адресою вул. Зелена, 3/49, м. Дубляни, Жовківського району Львівської області і перебуває на їх утриманні за рахунок призначеної їм державної соціальної допомоги на прийомну дитину, грошового забезпечення прийомним батькам у межах видатків, передбачених у державному бюджеті, щомісяця до 20 числа, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов’язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки відповідачі не приймають участі у вихованні дитини, не надають матеріальної допомоги, тому з них слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідачі є працездатними та можуть таку надати. На підставі наведеного, врахувавши обов’язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідачів в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття аліменти в твердій грошовій сумі розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення нею повноліття буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Згідно із ч.1 та ч.3 ст.199 СК, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної дороги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів в разі досягнення [PERSON] повноліття та продовження навчання до досягнення 23 років, то такі на думку суду є передчасними та безпідставними. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідачів.

Outcome: partial