Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу в період з 1977 року по день смерті [PERSON] ([INFO]). В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалася на те, що, починаючи з 1977 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] З 1988 року вони переїхали до квартири [ADDRESS], де заявник мешкає і зараз та в якій була зареєстрована в 2002 році. [PERSON] та [PERSON] шлюб не реєстрували, мали спільний бюджет, вели домашній побут. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку заявник має намір оформити. У зв'язку з викладеним, заявник просила встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] без шлюбу в період з 1977 року по [INFO] (по день смерті [PERSON]). У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, просила суд задовольнити заяву. Заінтересована особа нотаріус Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дудіна Оксана Станіславівна у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду клопотання, в якому просила здійснити розгляд справи без її участі. За клопотанням заявника у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона з заявником та покійним [PERSON] проживали в одному будинку, [PERSON] та [PERSON] довгий час проживали однією сім'єю як чоловік та дружина, спільних дітей вони не мали, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] пояснив, що він з заявником та покійним [PERSON] проживали в одному будинку, заявник та [PERSON] проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1977 року і по день смерті [PERSON], мали спільний бюджет. Суд, вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що, починаючи з 1977 року [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] Згодом вони переїхали до квартири [ADDRESS], де заявник мешкає і зараз та в якій була зареєстрована в 2002 році (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] шлюб не реєстрували, мали спільний бюджет, вели домашній побут. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 20 серпня 2013 року, спадкоємицею усього належного йому майна, прав та обов'язків [PERSON] в тому числі належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], є [PERSON] Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 7). Судом також у судовому засіданні досліджено спільні сімейні фотографії [PERSON] та [PERSON], які були повернути заявнику в судовому засіданні. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до п.5 ч.1.ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Докази, досліджені в судовому засіданні, а саме показання свідків, сімейні фотографії [PERSON] та [PERSON], підтверджують факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в період з 1977 року по 20 серпня 2012 року. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до ст. 234 ЦПК України розглядає суд в порядку окремого провадження, тобто в порядку непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або для підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, з наведеного вбачається, що встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] має значення для належного оформлення та отримання спадщини померлого [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved