Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить надати йому право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON]. Позивач посилається на те, що [INFO] року помер його брат [PERSON]. Спадкоємцями першої черги є дружина померлого [PERSON]. Спадкоємцями другої черги є позивач та сестра померлого - [PERSON]. У зв'язку з тим, що відповідачі не надавали жодної допомоги померлому та не цікавились його життям, що підтверджується письмовими поясненнями свідків, позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав. У судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виконаний відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, № 5960. Відповідно до спадкової справи № 686/2013, яка відкрилась після смерті [PERSON], до нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Згідно з довідкою № 2037 від 6 березня 2013 року [PERSON] був інвалідом 1-ї групи. Крім того, відповідно до акту № 200 від 15 квітня 2013 року, виданого КУ «Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні № 1» [PERSON], [INFO], страждав хронічним стійким психічним розладом у вигляді органічного розладу особи та через свій психологічний стан не здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 5.2 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «про судову практику у справах про спадкування» Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця,наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Слід зазначити, що позивач за власний рахунок поховав [PERSON] та сплачував комунальні платежі по квартирі в якій вони проживали, що підтверджується чеками та платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк в шість місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved