Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру та домоволодіння у порядку спадкування за законом, який у грудні 2013 року уточнила, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.03.1968 року, спадкоємцем майна - ? частини жилого будинку А-1 так зазначеного на генплані з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] - після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, є його дружина [PERSON], яка померла [INFO] року. Інша ? частина зазначеного жилого будинку належала [PERSON] на підставі договору дарування від 23.10.1959р., після смерті якої спадкоємцем до її майна був її син [PERSON], який помер [INFO] року. На момент смерті [PERSON] проживала разом із ним, і тому він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивачка на момент смерті [PERSON] проживала разом із ним і тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Вказує, що її син [PERSON], який спадщину не прийняв, її право на спадкування заперечує, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Просила встановити факт прийняття її чоловіком спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] року, визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з нежитловою прибудовою літ. а'-1, тамбуром а''-1, загальною площею 68,3 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м., ганок, козирок, літня кухня літ. Б-1, душ літ. Е-1, вбиральні літ. Ж-1, Д-1, споруди № 1-4, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. У судовому засіданні представник позивачки підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у письмовій заяві від 18.12.2013р. позовні вимоги визнає, просить ухвалити рішення у його відсутність у судовому засіданні. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.03.1968р., виданого Смеюха Н.І, нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-888, спадкоємцем майна - ? частини жилого будинку А-1 так зазначеного на генплані з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] - після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, є його дружина [PERSON], яка померла [INFO] року. Інша ? частина зазначеного жилого будинку належала [PERSON] на підставі договору дарування від 23.10.1959 року., посвідченого Берестовою Н.І., нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-8875. Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоємцем майна якої є її син [PERSON], який помер [INFO] року. Правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] виникли в період 1994 року, тобто до набрання законної сили ЦК України 2004 року, вони регулюються нормами цивільного законодавства, діючими на той час, а саме ЦК УРСР в редакції 1963 року. За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Особою, що вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, вважається її син - [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та з місця проживання № 1513 від 30.10.2013р., а також підтверджується факт, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 16.07.1998 р. № 1360 був виданий Державний акт на право постійного користування землею серія ДП Д* №017534 від 10.09.1998р. на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0,0178 га для ведення особистого підсобного господарства на території АНД району [ADDRESS], зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 017534. Додатково позивачка надала суду докази сплати [PERSON] грошових сум за оформлення земельної ділянки, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера №011426 від 15.01.1998р., №001763 від 16.02.1998р. та генеральний план розташування земельної ділянки. Позовні вимоги також підтверджуються листом КП «ДМБТІ» № 14793 від 16.12.2013 року що надійшов на адресу суду, з якого вбачається, що спадкове домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, то з метою захисту законних прав заявника, суд приходить до висновку про задоволення вимоги в повному обсязі. Разом з тим, суд зважує на те, що позивачка згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 19.08.1961р. є дружиною [PERSON], померлого [INFO] року, прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 16.04.2002 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 5-300, довідкою про склад сім'ї та з місця проживання № 1514 від 30.10.2013р., а також копією спадкової справи 284/02 від 16.04.2002 року , з якої вбачається, що позивачка в установлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року позивачці, як єдиній спадкоємиці першої черги за законом після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину, та враховуючи те, що її син - відповідач по справі, спадщину не прийняв, належить все спадкове майно. Отже, позивачці належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке складається: з житлового будинку літ. А-1 з нежитловою прибудовою літ. а'-1, тамбуром а''-1, загальною площею 68,3 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м., ганок, козирок, літня кухня літ. Б-1, душ літ. Е-1, вбиральні літ. Ж-1, Д-1, споруди № 1-4, як дружині та як спадкоємиці першої черги за законом після смерті чоловіка. 22.11.2013р. ТОВ «Бюро інвентаризації майна 2013» був виготовлений технічний паспорт на зазначене домоволодіння. Також інформаційною довідкою ТОВ «Бюро інвентаризації майна 2013» №6 від 22.11.2013р. підтверджено, що нежитлова прибудова а'-1 та тамбур а''-1 збудовані до 05.08.1992р., площа яких врахована в загальну площу житлового будинку А-1, та літня кухня Б-1, яка раніше використовувалась як сарай, відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127 та зареєстрованої в МУЮ 10.07.2001р. за №582/5773, до категорії самочинного будівництва не відноситься. Оцінюючи всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved