Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Служба у справах дітей Ужгородської РДА в особі начальника служби - Томишинець В.Ю., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом поданим в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], треті особи - [PERSON], Ужгородська міжрайонна прокуратура про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки. Позов мотивує тим, що відповідачка [PERSON] будучи матір'ю малолітнього [PERSON] [INFO] залишила свого малолітнього сина більше шести років тому двоюрідній сестрі [PERSON] і який з того часу перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON], більше шести років не займається вихованням свого сина [PERSON], не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує його матеріально, а з 29.05.2009 року, проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], його матір'ю є відповідач [PERSON] Реєстрація народження проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району, Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 11 від 12.03.2013 року, державна реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, № 00012221146 від 28.05.2013 року. [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON], постійно піклуються, виховують малолітнього [PERSON], матеріально його забезпечують, займаються оздоровленням, контролюють навчання в Холмківській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів. Малолітній постійно проживає разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS], що підтверджується клопотанням № 255/02-23 від 08.05.2013 р. виданим Холмківською сільською радою. З посиланням на те, що відповідачка [PERSON] протягом шести років ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], не піклується про його здоров'я, не приймає участі у його фізичному, моральному і духовному розвитку, а також посилаючись на норми ст.ст. 150,164,166,182,243 СК України позивач просить суд прийняти рішення яким, позбавити батьківських прав [PERSON] , мешканку [ADDRESS], відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO]; призначити опікуном над малолітнім [PERSON] [INFO] - [PERSON], мешканку [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 370 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача Служби у справах дітей Ужгородської РДА - Томишинець В.Ю., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові. Зокрема пояснив, що Службою у справах дітей Ужгородської РДА проведена перевірка за фактом не виконання своїх батьківських обов'язків відповідачкою [PERSON], в ході якої було встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], не піклується про його здоров'я, не приймає участі у його фізичному, моральному і духовному розвитку. Органом опіки і піклування Ужгородської РДА був прийнятий висновок про доцільність позбавленння батьківських прав гр-ку [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Ужгородської міжрайонної прокуратури - Геревич М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зокрема пояснила, що її двоюрідна сестра [PERSON] дев'ять років тому залишила їй свого сина [PERSON] [INFO] і з того часу вона разом з своїм чоловіком [PERSON] постійно піклуються неповнолітнім [PERSON] , виховують його, матеріально забезпечують, контролюють навчання його в загальноосвітній школі. Малолітній постійно проживає разом з ними, власних дітей у них немає. Відповідачка протягом дев'яти років не проявляє турботи до сина , не займається вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12.03.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району, Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с. 5/ Відповідно до довідки №37 від 22.05.2013 року виданої директором Холмківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, [PERSON], навчається в 1-му класі даної школи. /а.с. 11/ Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] з 29.05. 2009 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] /а.с. 17/ Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] дев'ять років тому залишила свого сина [PERSON] [INFO] своїй двоюрідній сестрі [PERSON] і з того часу не проявляє турботи до сина , не займається вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина . Неповнолітній [PERSON] [INFO], протягом дев'яти років знаходиться на вихованні та утриманні своєї тітки [PERSON], яка постійно піклується неповнолітнім [PERSON] , виховує його, матеріально забезпечує. Вказані обставини встановлені даними висновку органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 01.06.2013 року за № 525/02-38 , поясненнями [PERSON] наданими нею в судовому засіданні та стверджуються клопотанням № 255/02-23 від 08.05.2013 р., направленим Холмківською сільською радою Ужгородського району на адресу голови Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав гр-ку [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] та призначення [PERSON] опікуном неповнолітнього , копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с. 9/ Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 01.06.2013 року за № 525/02-38 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO]./а.с. 12/ Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно ч.4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно вимог ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] протягом дев'яти років, не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього [PERSON], не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересів до її внутрішнього світу , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Вказані фактори в своїй сукупності суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов'язками. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Також до задоволення підлягає і вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 370 гривень, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття, оскільки в судовому засіданні було доведено, що відповідач [PERSON] свій обов'язок утримувати дитину, що передбачений ст.180 СК України, не виконує. Ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2013 рік" затверджено на 2013 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1210 гривень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано наявність обставин передбачених ст. 182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатною і за станом здоров'я може працювати. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як встановлено судом, відповідач в порядку ст.188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати cина не звільнена. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 370 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення ним повноліття підлягають до задоволення. При вирішенні питання про встановлення опіки над малолітньою дитиною суд приходить до наступного висновку. Представник позивача, не надав як це передбачено ст.60 ЦК України письмового подання Органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області з пропозицією призначити [PERSON] опікуном малолітньої дитини, та в матеріалах справи відсутні дані, які вказують на можливість виконання [PERSON], опікунських обов'язків та відсутність у неї обмежень, передбачених п.3.2 Правил опіки та піклування, за наявності яких особа не може бути опікуном. Таким чином, суд приходить до переконання, що за відсутності даних про особу опікуна, стан його здоров'я, даних які характеризують особу опікуна, даних про умови проживання опікуна та висновку органу опіки та піклування про можливість [PERSON] виконувати опікунські обов'язки, вирішення питання про призначення опікуна та визначення постійного місця проживання малолітнього в судовому порядку є передчасним, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення вказаних вимог до вирішення питання про призначення опікуна. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial