Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Комунальний заклад «Запорізький навчально-реабілітаційний центр-інтернат» звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві власності на житловий будинок. Ухвалою суду від 23.09.2013 року первісного позивача замінено належним - державним навчальним закладом «Запорізьке вище професійне училище «Моторобудівник». В заяві зазначив, що у згаданому навчальному закладі навчається і перебуває на утриманні неповнолітній [PERSON], який є сином та спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], смерть якої сталася [INFO]. За життя спадкодавець набула права власності на 49/100 частин будинку [ADDRESS], які вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], шляхом фактичного вступу в управління спадковою масою. У встановлений законом строк після смерті матері дитини позивач в інтересах неповнолітнього спадкоємця подав до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок йому було відмовлено постановою нотаріуса від 19.06.2013 року, оскільки він не надав правовстановлюючих документів на будинок. Інший спадкоємець покійного - відповідач по справі [PERSON], яка є донькою [PERSON], - у встановлений строк заяву про прийняття спадщини не подавала, проте вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. На підставі викладеного просить про визнання за [PERSON] право власності на 49/200 частин зазначеного будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у його відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача. За зазначених обставин у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішувати справу у відсутність представників сторін. Представники третіх осіб - юридичних осіб, належним чином повідомлених про судовий розгляд, до суду не з'явилися, повідомлення про згоду на участь у справі не надали. Третя особа - [PERSON] надала суду заяву про вирішення спору без її участі, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність третьої особи, а також представників органу з захисту прав дітей, нотаріальної контори та Запорізької реєстраційної служби. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є сином та спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], смерть якої сталася [INFO]. У встановлений законом строк після смерті матері, а саме: [INFO] (а. с. 48) позивач подав до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини, 9 жовтня 2012 року, 19 червня 2013 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] йому було відмовлено постановою нотаріуса, оскільки він не надав правовстановлюючих документів на будинок (а. с.65-66). Інший спадкоємець покійного - відповідач по справі, яка є донькою померлої, - до нотаріальної контори не зверталась, факт її постійного проживання із спадкодавцем встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2013 року. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи вимоги про визнання права власності на спірний будинок за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] суд знаходить їх грунтовними, оскільки він як спадкоємець першої черги за законом вчасно звернувся до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини. Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, матеріали спадкової справи, технічна документація на будинок. Що стосується права власності спадкодавця на частку в праві спільної власності на нерухоме майно, суд вважає, що вона його набула, ставши у 1986 році після смерті [PERSON] до фактичного управління спадковим майном, оскільки, постійно проживаючи разом із спадкодавцем, вона вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини. Суд застосовує обраний позивачем спосіб захисту права, так як у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим через відсутність у позивача правовстановлюючого документа.

Outcome: approved