Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У березні 2012 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати пункт 12 кредитного договору № 700007666 від 17.06.2008 року, що був укладений між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк». В обгрунтування позову послався на те, що 17.06.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 700007666 на придбання автомобіля під заставу рухомого майна в якості забезпечення виконання зобов’язань. Відповідно до умов вказаного кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 28245,14 доларів США зі сплатою 15,99% річних на строк до 18.06.2020 року. Окрім цього, 17.06.2008 року між банком та позивачем у справі був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов’язується перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов’язань перед кредитором. Вказує на те, що банком при підписанні оспорюваного договору не було ознайомлено позивача з умовами, правами та його обов’язками. Також позивача не попередили та не повідомили про те, що спори можуть розглядатися за загальною підсудністю і що третейський розгляд справи – це буде обмежений судовий процес, який розглядається приватним судом, який створений самим банком. Також позивач не був ознайомлений з порядком та умовами розгляду справ у даному суді, з регламентом цього третейського суду. Наслідки підписання та суть третейської угоди, викладеної у п. 12 кредитного договору представниками банку роз’яснені не були. Вважає, що оспорюваний п.12 кредитного договору є недійсним, оскільки недодержані в момент вчинення стороною вимог, а саме: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на непорушення прав та інтересів позивача; відсутність підстав для визнання недійсним та скасування п. 12 кредитного договору. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просить пункт 12 оспорюваного кредитного договору визнати недійсним та скасувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з’явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, з підстав, вказаних у запереченні на позовну заяву. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши думку сторін, з’ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що 17.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 700007666, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 28245,14 доларів США зі сплатою 15,99% річних, строком до 18.06.2015 року (а.с. 10-11). Оспорюваним пунктом 12 кредитного договору № 700007666 від 17.06.2008 року визначено, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв’язку з цим договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків та недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними в зв’язку з договором. Сторони домовилися, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їх спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін. 12.02.2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] був укладений договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 700007666 від 17.06.2008 року, згідно з яким дата остаточного повернення кредиту – 18.06.2020 року (а.с. 12). Відповідно до договору про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 700007666-П від 17.06.2008 року від 12.02.2009 року, укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON], останній поручився за виконання боржником обов’язків, що виникли на підставі основного договору. Судом у судовому засіданні не прийнято визнання позову відповідачем [PERSON], оскільки таке суперечить закону з огляду на невизнання позову іншим відповідачем та виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав – це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Суб’єктами правовідносин, урегульованих оспорюваним пунктом кредитного договору, є лише сторони цього договору, до яких позивач не належить, а тому його права, свободи чи інтереси змістом цього пункту не можуть бути порушеними. З наведеного випливає, що позивачеві не належить право звернення до суду з таким позовом, у зв’язку з чим у його задоволенні слід відмовити саме на цій підставі.

Outcome: dismissed