Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до відповідачів з позовом, в якому просив виключити з акта опису і арешту майна від 26.09.2013 року, складеного державним виконавцем Гордієнком Ю.Ю. Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, майно, а саме: двигун для човна марки MERKURY ME - FYM, серійний номер [NUMBER], та гума автомобільна марки CARDIANT 175/65/R14 в кількості 4 шт., повернути це майно йому та зупинити зведене виконавче провадження № 36900350. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що 26 вересня 2013 року при проведенні виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження № 36900350, державним виконавецем Октябрського відділу ДВС Полтавського МУЮ Гордієнком Ю.Ю. був складений акт опису й арешту майна, що знаходиться за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вилучене майно було передане на зберігання представнику ПП «НТВА -В.Ш.». Серед нього знаходились речі, що належать йому на праві приватної власності, які він передав їй на тимчасове зберігання, а саме: двигун для човна марки MERKURY ME - FYM, серійний номер [NUMBER], та гума автомобільна марки CARDIANT 175/65/R14 в кількості 4 шт. Про проведення виконавчих дій він не був присутнім та дізнався про це тільки від [PERSON] 19.12.2013 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в які просив також вилучити з акта опису й арешту майно, яке він передав відповідачці [PERSON] на тимчасове зберігання у звязку з ремонтом його помешкання, а саме: системний блок ПК «Версія», монітор «Самсунг» с/н 10154, тренажер POWER PEAK, та акустичну систему «Аметист» в комплекті 5 складових. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнавала. Від представника відповідача ПАТ «Укрсиббанк» Бідника А.А. надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку. Проти позову про зняття арешту із заставного майна не заперечував. Представник третьої особи - Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, в судове засідання не прибув, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову заперечував, оскільки під час проведення виконавчих дій по опису та вилучення майна [PERSON] не надала жодних документів, що майно, яке вилучається, не є її власністю, а тому в державного виконавця були всі підстави вважати, що майно, що вилучається за місцем проживання боржника, належить саме йому. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, наступне. Судом встановлено, що 26.09.2013 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Гордієнко Ю.Ю. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 6900350 про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 758 660 грн. 83 коп. в присутності понятих було арештоване майно, що знаходилось за адресою: [ADDRESS], а серед якого знаходиться і двигун для човна марки MERKURY ME - FYM, серійний номер [NUMBER], та гума автомобільна марки CARDIANT 175/65/R14 в кількості 4 шт. Відповідно до товарного чека від 03.03.2008 року та акту прийому передачі товару двигун для човна марки MERKURY, серійний номер [NUMBER], придбаний позивачем [PERSON] в ПП [PERSON] 12.01.2013 року [PERSON] придбав у ПП [PERSON] шини марки CARDIANT 175/65/R14 в кількості 4 шт., що підтверджується товарним чеком від 12.01.2013 року. Статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови про виключення майна з опису пред'являються за місцезнаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України « Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з під арешту. Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» з наступними змінами та абз. 3 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Відповідно до п. 9 даної Постанови передбачено, що позивач вправі об'єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов'язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно і виключення його з опису. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд приймає як належні докази товарні чеки на придбання [PERSON] мотору та шин. Отже, позивач на законних підставах володів зазначеним майном. Згідно з ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржник. Обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження закріплені статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», до переліку якого виключення майна з акту опису не належить, а тому в цій частині позовних вимог слід відвомити. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial