Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 травня 2012 року померла її матір — [PERSON], яка мешкала в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області вул. Чапаєва буд. № 3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 633563 виданим 22 травня 2012 року Виконкомом [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 20. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області вул. Чапаєва буд. № 3; земельної ділянки, прилеглої до житлового будинку, розташованому в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області вул. Чапаєва буд. № 3, площею 0,169га, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 106688); земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, площею 5,88га., (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 145192 виданий 12 серпня 2002 року). Крім того, спадкодавець [PERSON], після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого 19 березня 2012 року (свідоцтво про смерть серії I-НО № 611320 виданим 19 березня 2012 року Виконкомом [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 12), фактично прийняла, але юридично не оформила спадкове майно, яке належало [PERSON], а саме: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, площею 5,83га., (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 145193 виданий 13 серпня 2002 року); автомобіль марки - ВАЗ-21063, державний номерний знак - х4180АЕ (свідоцтво про реєстрацію серії ЯНС № 154763 видане 17 червня 1995 року); грошових внесків, які зберігаються в ощадкасі № 3314013 в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області, на рахунках: № 91551334; облігації на суму шістнадцять тисяч рублів для придбання автомобіля «Волга» ГАЗ-2410, № 0013672. На спадкове майно, спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Старобешівського районного нотаріального округу [PERSON], 14 травня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 289, в якому все майно заповідано позивачу. Інших спадкоємців за заповітом та за законом немає.Спадщину на своє ім'я вона прийняла, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 31871351 від 02 жовтня 2012 року. 22 жовтня 2013 року позивачка звернулася до нотаріусу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, площею 5,88га., (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 145192 виданий 12 серпня 2002 року), виданий на ім'я [PERSON], та площею 5,83га., (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 145193 виданий 13 серпня 2002 року), виданий на ім'я [PERSON], мотивуючи це тим, що кадастрові номери земельних ділянок в державних актах не співпадають з витягами з державного земельного кадастру. Позивачка звернулася до Відділу Держземагентства у Старобешівському районі Донецької області з зазначеним питання. Їй надали відповідь, що «...у Витягах з Державного земельного кадастру НВ-1400321842013, НВ-1400321782013 від 04 червня 2013 року виданого [PERSON] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8838га., 5,8323га. кадастрові номери 1424583500:08:000:2107, 1424583500:08:000:2108 є вірними, визначені на підставі технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Кадастрові номери 1424583500:00:00:196, 1424583500:00:00:195 внесені в Державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 145193, ІІІ-ДН № 145192 є помилковими». Враховуючи те, що реалізація її конституційного права на власність обмежується практичною неможливістю документального підтвердження взаємообумовлених фактів, вона має всі підстави звернутися до суду з позовом про визнання за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8838га, кадастровий номер 1424583500:08:000:2107, яка належала [PERSON], яка померла 20 травня 2012 року, актовий запис № 20 та площею 5,8323га, кадастровий номер 1424583500:08:000:2108, яка належала [PERSON], який помер 18 березня 2012 року, актовий запис № 12. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. В судове засідання представник відповідача не з’явився, проте надав заяву, в котрій зазначив, що проти вимог не заперечує та просить розглянути справу за відсутності представника. Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, проте надав заяву, в котрій просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 20 травня 2012 року померла її матір — [PERSON], яка мешкала в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області вул. Чапаєва буд. № 3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 633563 виданим 22 травня 2012 року Виконкомом [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 20. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області вул. Чапаєва буд. № 3; земельної ділянки, прилеглої до житлового будинку, розташованому в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області вул. Чапаєва буд. № 3, площею 0,169га, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 106688); земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, площею 5,88га., (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 145192 виданий 12 серпня 2002 року). Крім того, спадкодавець [PERSON], після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого 19 березня 2012 року (свідоцтво про смерть серії I-НО № 611320 виданим 19 березня 2012 року Виконкомом [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 12), фактично прийняла, але юридично не оформила спадкове майно, яке належало [PERSON], а саме: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старобешівського району Донецької області, площею 5,83га., (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 145193 виданий 13 серпня 2002 року); автомобіль марки - ВАЗ-21063, державний номерний знак - х4180АЕ (свідоцтво про реєстрацію серії ЯНС № 154763 видане 17 червня 1995 року); грошових внесків, які зберігаються в ощадкасі № 3314013 в с. Новозар'ївка Старобешівського району Донецької області, на рахунках: № 91551334; облігації на суму шістнадцять тисяч рублів для придбання автомобіля «Волга» ГАЗ-2410, № 0013672. На спадкове майно, спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Старобешівського районного нотаріального округу [PERSON], 14 травня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 289, в якому все майно заповідано позивачу. Надані суду документи свідчать про те, що постановою державного нотаріусу Старобешівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.10.2013 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки, постанова державного нотаріуса мотивована тим, що кадастрові номери земельних ділянок в державних актах не співпадають з витягами з державного земельного кадастру. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. В силу ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. п.23 - за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно п. 3.1 листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved