Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Акціонерний комерційний банк "Східно-Європейський банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.06.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № 100/2007, за умовами якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] кредит на в розмірі 52 000 доларів США строком до 18.06.2012 року з виплатою 15 % річних за час фактичного користування коштами, відповідач зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання за договором. Факт отримання [PERSON] кредиту підтверджується випискою з позичкового рахунку та копією видаткового касового ордеру. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання позичальником обов'язків по даному кредитному договору, було укладено договір поруки від 18.07.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки за якими вони зобов'язуються перед кредитором за невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 100/2007 від 18.06.2007 року. Згідно п.3.3.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом не пізніше 18.06.2012 року. Свого зобов'язання за договором [PERSON] до цього часу не виконала. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при несвоєчасному повернені кредиту та відсотків за користування кредитом [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми кредиту та від несплаченої суми відсотків за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. Згідно п. 3 договору поруки при невиконанні чи не належному виконанні [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року [PERSON] і [PERSON] будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто позивач вправні за своїм розсудом вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року, як від [PERSON] так і від [PERSON], притому як цілком, так і частину боргу. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 18.06.2007 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним №2081, згідно якого в іпотеку передано 3-х кімнатну квартиру по вул. [ADDRESS] в м. Вінниці. Згідно до п.п. 4.2 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання умов основного зобов'язання боржника та/або умов цього договору іпотекодавцем. Відповідно до п.п.4.1. заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані у встановлені відповідно до кредитного договору, строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій, та/або при не сплаті або частковій несплаті в строк сум неустойок, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум інших платежів, передбачених кредитним договором та/або даним договором. В порушення умов договору відповідач несвоєчасно виконував свої зобов'язання щодо погашення кредиту у зв'язку з чим станом на 12.06.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору № 100/2007 на загальну суму 1 180 144 грн. 63 коп., з яких: непогашений кредит - 52 000 долари США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 451 636 грн. 00 коп., а також 126 250 грн.; несплачені відсотки за користування коштами - 43 775 долари США 13 центів, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 349 894 грн. 61 коп., а також 134 241 грн. 10 коп.; неустойка - 154 122 грн. 89 коп. Просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного комерційного банку "Східно - Європейський банк" заборгованість за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року в розмірі 1 180 144 грн. 63 коп. в тому числі непогашений кредит - 52 000 долари США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 451 636 грн. 00 коп., а також 126 250 грн.; несплачені відсотки за користування коштами - 43 775 долари США 13 центів, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 349 894 грн. 61 коп., а також 134 241 грн. 10 коп.; неустойка - 154 122 грн. 89 коп. в наступному порядку: з [PERSON] за рахунок грошових коштів та за рахунок іншого майна, що буде виявлено в процесі виконавчого провадженняу порядку,встановленому статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження»; з [PERSON] за рахунок грошових коштів та за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.06.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним №2081 - трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 23.04.2003 року за реєстровим №983, зареєстрованого Комунальним підприємством "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" від 24.04.2003 року в реєстровій книзі №563 за реєстровим номером №1097/49866, шляхом продажу вказаної квартири від імені Акціонерного комерційного банку "Східно - Європейський банк" та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Акціонерним комерційним банком "Східно - Європейський банк" за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року. Встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки за його вартістю, визначеною згідно з експертним висновком суб'єкта оціночної діяльності та за рахунок будь-якого іншого майна та грошових коштів, що будуть виявлені в процесі виконавчого провадження у порядку, встановленому статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження». Виселити з квартири, що розташована [ADDRESS] [PERSON], [INFO] та інших осіб, які зареєстровані і проживають у даній квартирі зі знаттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, , а також стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача Акціонерного комерційного банку"Східно-Європейський банк" Смелянський Р.І., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надавали. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № 100/2007, згідно якого позивачем було надано відповідачу [PERSON] кредит на в розмірі 52 000 доларів США строком до 18.06.2012 року з виплатою 15 % річних за час фактичного користування коштами, відповідач зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання за договором. Факт отримання [PERSON] кредиту підтверджується випискою з позичкового рахунку та копією видаткового касового ордеру. Згідно п.3.3.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом не пізніше 18.06.2012 року. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при несвоєчасному повернені кредиту та відсотків за користування кредитом [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми кредиту та від несплаченої суми відсотків за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання позичальником обов'язків по даному кредитному договору, було укладено договір поруки від 18.07.2007 року між Акціонерним комерційним банком "Східно-Європейський банк" та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки за якими вони зобов'язуються перед кредитором за невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 100/2007 від 18.06.2007 року. Згідно п. 3 договору поруки при невиконанні чи не належному виконанні [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року [PERSON] і [PERSON] будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто позивач вправні за своїм розсудом вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором №100/2007 від 18.06.2007 року, як від [PERSON] так і від [PERSON], притому як цілком, так і частину боргу. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 18.06.2007 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним №2081, згідно якого в іпотеку передано 3-х кімнатну квартиру по вул. [ADDRESS] в м. Вінниці. Згідно до п.п. 4.2 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання чи неналежного виконання умов основного зобов'язання боржника та/або умов цього договору іпотекодавцем. Відповідно до п.п.4.1. заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані у встановлені відповідно до кредитного договору, строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум процентів, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій, та/або при не сплаті або частковій несплаті в строк сум неустойок, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум інших платежів, передбачених кредитним договором та/або даним договором. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами договору. Взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] своєчасно не виконала у зв'язку з чим станом на 12.06.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору № 100/2007 на загальну суму 1 180 144 грн. 63 коп., з яких: непогашений кредит - 52 000 долари США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 451 636 грн. 00 коп., а також 126 250 грн.; несплачені відсотки за користування коштами - 43 775 долари США 13 центів, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ 7, 993 грн. за долар США становить 349 894 грн. 61 коп., а також 134 241 грн. 10 коп.; неустойка - 154 122 грн. 89 коп. На письмові вимоги Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк" про погашення кредитної заборгованості та добровільне звільнення житлового будинку або приміщення, відповідачі не заборгованість за кредитним договором не сплатили, приміщення не звільнили. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.572 ЦК України, ст.1 Закону України "Про заставу", ч. 5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець) забезпеченого заставою (Іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст.590 ЦК України, ст.33 Закону України "Про іпотеку", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст.7 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до частини 1 статті 33, статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхам застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно частини 1 та 3 статті 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно роз'яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві (частина 1 статті 20 ЦК України, статті 3,4 ЦПК України). Згідно із частиною 1 та 2 статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з частиною 4 статті 9, статті 109 ЖК України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства, умов іпотечного та кредитного договорів, за рахунок предмету іпотеки, належного відповідачу [PERSON], позивач має право задовольнити свої вимоги, які виникають із кредитного договору, оскільки позичальником [PERSON] належним чином не виконуються умови кредитного договору. При цьому суд звертає увагу, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором - стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця, одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належний іпотекодавцю, який не є позичальником належить виключно позивачеві. Відповідно до положень ст.39 Закону України "Про іпотеку" реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону. Відповідно до ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved