Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

До суду звернувся Черкаський міжрайонний екологічний прокурор з позовом до Червонослобідської сільської ради Черкаського району, [PERSON], третя особа Державна інспекція сільського господарства у Черкаській області про визнання незаконним і скасування рішення Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON], визнання недійсним державного акту на право власності на землю серії ЯК №438402, зобов'язати вчинити певні дії. Прокурор вважає оскаржуване рішення ради та державний акт незаконними, з наступних підстав, а саме: 1) Відповідачами був порушений порядок відведення земельної ділянки, зокрема не був розроблений та затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не була проведена державна експертиза землевпорядної документації, чим порушені вимоги ст.ст.118, 186-1 ЗК України, ст.ст.50, 62 ЗУ «Про землеустрій»; 2) передача земельної ділянки [PERSON] була проведена з порушенням порядку, передбаченого ст.ст.20, 118, 186-1 ЗК України, зокрема Червонослобідською сільською радою з порушенням встановленого порядку у своєму рішенні фактично змінено цільове призначення землі із земель рекреаційного призначення на землі сільськогосподарського призначення; крім цього технічна документація не була погоджена із Управлінням водних ресурсів, відділом охорони культурної спадщини Департаменту культури Черкаської ОДА, Департаментом екології та природних ресурсів Черкаської ОДА; 3) надана [PERSON] земельна ділянка знаходиться у межах нормативно визначеної 100 метрової прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища річки Дніпро, що є порушенням ст.ст.60, 61 ЗК України та ст.ст.88, 89 Водного Кодексу України, та згідно ч.4 ст.83 ЗК України не може передаватись у приватну власність. Представник позивача Черкаського міжрайонного екологічного прокурора - прокурор Цимбал С.В. в судовому засіданні зменшив позовні вимоги та просив виключити з п. 6 прохальної частини позову текст наступного змісту: «за актом передачі», а решту позовних вимог підтримав, просив суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та представник Червонослобідської сільської ради Черкаського району в судове засідання повторно не з'явились, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Представник третьої особи - Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області в судове засідання не з'явився, неповідомивши суд про причину неявки. Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо розгляду справи без участі відповідачів та третьої особи, які не з'явились, в заочному порядку відповідно до положень ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Рішенням Червонослобідської сільської ради № 11-10 від 15.07.2011 року на земельну ділянку загальною площею 31,35 га, що до якої 25.06.1998 року було затверджено проект відводу земельної ділянки в постійне користування СТ «Дніпро», 83 громадянам було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, в тому числі і гр. [PERSON] Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2012 року по справі №2а-3/12, було визнано протиправними дії Червонослобідської сільської ради, щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою 83 особам, в тому числі і гр. [PERSON] та скасовано п.4 Рішення Червонослобідської сільської ради № 11-10 від 15.07.2011 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.02.2013 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2012 року по справі №2а-3/12, було залишено без змін. Рішенням Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012 року було затверджено технічну документацію, що була виготовлена на підставі скасованого рішення Червонослобідської сільської ради та безкоштовно передано у приватну власність земельні ділянки 63 громадянам, в тому числі [PERSON]; земельні ділянки віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення. 10.02.2012 року [PERSON] отримала державний акт серії ЯК №438402 на право власності на земельну ділянку площею 0,0551 га. Вирішуючи даний спір, суд вважає необхідним керуватись наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. способом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.118 Земельного Кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ч. 2 ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Судом встановлено, що відповідачами був порушений порядок відведення спірної земельної ділянки, зокрема не був розроблений та затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не була проведена державна експертиза землевпорядної документації, чим порушені вимоги ст.ст.118, 186-1 ЗК України, ст.ст.50, 62 ЗУ «Про землеустрій». Судом встановлено, що передача земельної ділянки [PERSON] була проведена з порушенням порядку, передбаченого ст.ст.20, 118, 186-1 ЗК України, зокрема Червонослобідською сільською радою з порушенням встановленого порядку у своєму рішенні №19-25 від 12.01.2012р. фактично змінено цільове призначення землі із земель рекреаційного призначення на землі сільськогосподарського призначення. Крім цього, технічна документація не була погоджена із Управлінням водних ресурсів, відділом охорони культурної спадщини Департаменту культури Черкаської ОДА, Департаментом екології та природних ресурсів Черкаської ОДА; Надана [PERSON] земельна ділянка знаходиться у межах нормативно визначеної 100 метрової прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища річки Дніпро, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 10.10.2013 №15, складеного Державною інспекцією сільського господарства у Черкаській області. Тому, надання вказаної земельної ділянки у власність [PERSON] є порушенням ст.ст.60, 61 ЗК України та ст.ст.88, 89 Водного кодексу України. Прибережна захисна смуга Кременчуцького водосховища відносяться до категорії земель водного фонду та згідно п. ґ) ч.4 ст.83 Земельного кодексу України не може передаватись у приватну власність. З урахуванням вищезазначеного, передача у власність [PERSON] земельної ділянки на підставі рішення Червонослобідської сільської ради № 19-25 від 12.01.2012р. відбулася з численними порушеннями норм закону, а отже вказане рішення ради в частині передачі земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення садівництва, площею 0,0551 га, що розташована в адмінмежах Червонослобідської сільської ради Черкаського району - є протиправним і підлягає скасуванню з вищенаведених підстав. Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0551га серії ЯК №438402 від 10.02.2012р. був виданий [PERSON] на підставі вказаного рішення Червонослобідської сільської ради, яке прийнято порушенням чинного законодавства, тому вказаний акт необхідно визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку, кадастровий №7124989000:02:006:0121. Суд вважає, що позовна вимога прокурора зобов'язати [PERSON] повернути Червонослобідській сільській раді отриману земельну ділянку, площею 0,0551 га, не підлягає до задоволення, оскільки є необґрунтованою, недоведеною і передчасною. Позивач не обґрунтував і не довів: на підставі якої саме норми закону необхідно зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку, оскільки статтями 140, 143 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення права власності на земельну ділянку, які не стосуються даних правовідносин. При оформленні земельної ділянки відповідачем не підписувалось будь-яких актів приймання-передачі земельної ділянки, а підписувався акт передачі межових знаків, що наявний в матеріалах справи. Крім цього, вказана позовна вимога прокурора фактично заявлена в інтересах Червонослобідської сільської ради, однак прокурор звернувся до суду не в інтересах сільської ради, яка є відповідачем по справі. Суд вважає, що вимога прокурора зобов'язати уповноважений орган реєстрації внести відповідні зміни до Державного реєстру прав на майно - не підлягає до задоволення, оскільки є передчасною, так як внесення відомостей до Державного реєстру прав на майно є повноваженнями органів Державної реєстраційної служби, яка здійснює такі дії в порядку і в спосіб, що передбачені діючим законодавством. Суд вважає, що лише у разі безпідставної відмови Державної реєстраційної служби вносити відповідні відомості до Державного реєстру прав на майно, у позивача виникне право оскаржити такі дії посадових осіб до суду. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Черкаського міжрайонного екологічного прокурора підлягають до часткового задоволення. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial