Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 06 грудня 2007 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого останній був наданий кредит у сумі 200 000 гривень, а 07 грудня 2007 року з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого цей відповідач взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед банком за невиконання або неналежне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань по кредитному договору. Крім цього, по договору застави, укладеному 07 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору відповідач [PERSON] передала в заставу належний їй вантажний седловий тягач марки "Volvo", реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2009 року з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 200120,21 гривень. Це рішення не виконано та станом на 25 грудня 2012 року за відповідачами додатково утворилася заборгованість у розмірі 240301,00 гривень, яка складається з: - прострочених процентів за користування кредитом за період з 01 червня 2008 року по 25 грудня 2012 року у розмірі 156721,42 гривні; - пені за прострочення сплати основного боргу та процентів за користування кредитом за період з 18 квітня 2011 року по 25 грудня 2012 року у розмірі 83579,58 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на його користь 240301,00 гривень та судові витрати по справі. Представник позивача звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що після ухвалення рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2009 року вона грошові кошти відповідачеві не сплачувала, але в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору передала відповідачу для реалізації предмет застави - вантажний седловий тягач марки "Volvo", реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, прол час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення у пресі. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали даної цивільної справи та цивільної справи №2-692/09 за позовом прокурора Овідіопольського району Одеської області в інтересах ВАТ "Державний ощадний банк України" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 06 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач [PERSON] кредит у сумі 200 000 гривень. 07 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед банком за невиконання або неналежне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань по кредитному договору. Згідно з договору застави, укладеним 07 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору відповідач [PERSON] передала в заставу позивачеві належний їй вантажний седловий тягач марки "Volvo", реєстраційний номер [NUMBER]. 13 січня 2009 року прокурор Овідіопольського району звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ "Державний ощадний банк України" до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору у розмірі 200120,21 гривень. Зазначена сума заборгованості була розрахована позивачем станом на 27 червня 2008 року, але її складова - сума прострочених процентів за користування кредитом - була розрахована за період до 31 травня 2008 року. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2009 року з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 200120,21 гривень. 29 травня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено заяву Одеського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" щодо приховування [PERSON] предмета застави по договору застави транспортного засобу. Суд критично оцінює заперечення відповідача [PERSON] проти задоволення даного позову, оскільки будь-які документальні докази дійсної передачі нею предмету застави для реалізації саме відповідачу не надано. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з наданим суду розрахунком заборгованість відповідачів по договору складає 240301,00 гривень, яка складається з: - прострочених процентів за користування кредитом за період з 01 червня 2008 року по 25 грудня 2012 року у розмірі 156721,42 гривні; - пені за прострочення сплати основного боргу та процентів за користування кредитом за період з 18 квітня 2011 року по 25 грудня 2012 року у розмірі 83579,58 гривень. Згідно з ч.3 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням наведеного суд вважає, що даний позов заснований на законі та є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 2404 гривень підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів у рівних частинах.

Outcome: approved