Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17.12.2013 року звернулася до суду з вказаним позовом та свої доводи мотивує тим, що 07.12.2013 року уклала з [PERSON] та представником інших відповідачів - [PERSON], згідно доручення від 19.11.2013., договір купівлі-продажу жилої кварти, загальною площею- 47,40кв.м., житловою площею -28,31кв.м., розташовану [ADDRESS] Волноваського району Донецької області. На підтвердження укладення вказаного договору позивачка передала [PERSON], та представнику [PERSON], 58575,00 грн., а останні видали їй розписку, передали правовстановлюючий документ на будівлю та доручення від відповідачів. У теперішній час у позивача виникла необхідність зареєструвати право власності на вказаний будинок за собою. Зробити це не має можливості, т.я. розписка не є правовстановлюючим документом. Діюче законодавство потребує нотаріального посвідчення угоди, що в даному випадку відсутнє. Оскільки позивачка та [PERSON] і представник інших відповідачів - [PERSON] домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання усіма сторонами, але відповідач не має можливості нотаріального посвідчення угоди, то просить визнати договір дійсним. У судове засідання позивач не прибув, суду направив заяву слухати справу без його участі, на своїх вимогах настоював. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заперечень проти позову суду не надали, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання. Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально-дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно розписки від 07.12.2013 року, сторони уклали договір купівлі - продажу жилої кварти, загальною площею- 47,40кв.м., житловою площею -28,31кв.м., розташовану [ADDRESS] Волноваського району Донецької області Житловою квартирою фактично володіє позивач, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані відповідачам. Викладені докази приводять суд до впевненості, що між позивачем та відповідачами відбувся договір купівлі-продажу жилої кварти, загальною площею- 47,40кв.м., житловою площею -28,31кв.м., розташовану [ADDRESS] Волноваського району Донецької області і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на вказану нерухомість. На підставі ст.ст. 220, 657 ЦК України,

Outcome: approved