Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.07.2005 року [PERSON] 22.07.2005 року отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з цим відповідач станом на 31.07.2013 року має заборгованість в розмірі 32 574, 17 грн. (заборгованість за кредитом - 8860, 71 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 21 686, 12 грн; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1527, 34 грн. - штраф (процентна складова)). Відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав КБ «Приватбанк». Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.07.2005 року в розмірі 32 574, 17 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила обставини справи таким чином як вони викладені вище. Просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, надав суду письмові заперечення, згідно яких просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Існування договірних зобов`язань між КБ «Приватбанк» та [PERSON] підтверджується заявою відповідача на відкриття кредитного ліміту від 22.07.2005 року в розмірі 5000 грн. та умовами та правилами надання банківських послуг, з якими позичальник був ознайомлений, про що свідчить його підпис в заяві. Згідно даної заяви передбачений строк дії кредитної картки до 07/07, який дорівнює строку дії кредитного ліміту, також передбачений порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Внаслідок порушень умов договору станом на 31.07.2013 року за позичальником [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 32 574, 17 грн. (заборгованість за кредитом - 8860, 71 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 21 686, 12 грн; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1527, 34 грн. - штраф (процентна складова)), що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1,2 ст.1050 ЦПК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язується сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст..623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору б/н від 22.07.2005 року, який був укладений між ним та КБ «Приватбанк», розмір заборгованості підтверджений документально та до теперішнього часу позичальником не погашений, у зв'язку з чим зобов'язання за договором не виконані в повному обсязі. Але, представником відповідача в письмових запереченнях було заявлено про застосування строків позовної давності. Так, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, матеріалами справи встановлено, що договірні відносини сторін виникли 22.07.2005 року, кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки, а саме до 07/07. Оскільки відповідач згідно розрахунку заборгованості користувався кредитним лімітом, сплачував відсотки за його користування до 12.02.2010 року, то дія договору автоматично лонгувалась на 12 місяців, а саме: з 22.07.2005 року по липень 2006 року, по липень 2007 року, по липень 2008 року, по липень 2009 року та по липень 2010 року, як передбачено пунктом 9.12 умов та правил надання банківських послуг. З липня 2010 року відповідач кредитним лімітом не користувався, існуючу заборгованість не погашав, тобто позивачеві стало відомо про порушення його прав вже з цього періоду, а з позовом до суду він звернувся 05.09.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Таким чином, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У зв'язку з цим згідно ст. 88 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного, та ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed