Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Вказує, що є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] та за життя набув у власність квартиру [ADDRESS] шляхом виплати в повному обсязі коштів за вище вказану квартиру, проте не оформив свідоцтво про право власності на квартиру. Відсутність правовстановлюючого документу про право власності [PERSON] на кватиру [ADDRESS] стала підставою для відмови приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадкове майно як єдиному спадкоємцю померлого, який у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, тоді як інші спадкоємці: мати померлого [PERSON], дружина померлого [PERSON] та донька померлого [PERSON], у вказаний строк подали заяви про відмову від спадщини на його користь. Просить визнати квартиру [ADDRESS] спадковим майном та визнати за позивачем право власності на неї в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі. Представник відповідача територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради надав суду письмові заперечення, в яких вказав на недоведеність позивачем порушеного права й відсту3ність доказів про порушення або оспорювання його права відповідачем, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками Є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.05.1980 року, виданим Київським районним відділом ЗАГС м. Полтави. На підставі ордеру на жиле приміщення № 904 серія А від 25.04.1989 року, виданого а підставі рішення Полтавського міськвиконкому № 180 від 20.04.1989 року, [PERSON] разом з сім'єю в складі 3-х осіб - дружина [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON] - вселився до кватири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Ставківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області 29.11.2011 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років, про що зроблений актовий запис № 13. Згідно довідки ЖБК "НИВА" № 100 від 09.12.2013 року, [PERSON], [INFO], являвся членом Житлово-будівельного кооперативу "НИВА", був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 31.05.1989 року по день смерті [INFO]; кватира не приватизована, паєнагромадження за вказану кватиру в повноу обсязі виплачені; в даній квартирі на день смерті [PERSON] були зареєстровані син [PERSON], невістка [PERSON]. Разом з тим, за життя [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], в органах технічної інвентаризації не зареєстрував, й відповідно, свідоцтво про право власності на вказане нерухоме мано не отримав. Як встановлено в ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником Відповідно до п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" № 9 від 18.09.1987 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, суд вважає доведеним факт набуття [PERSON] у власність квартири [ADDRESS]. Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В ч. 1 ст. 1269 ЦК Укаїни встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги За змістом полжоень ст 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відекриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] та відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30254533 від 21.04.2012 року відкрита спадкова справа. Згідно з листом приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] № 157/02-14 від 26.07.2012 року, адресованим [PERSON], нотаріус повідомила, що після померлого [INFO] [PERSON], який проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS], відкрито спадкову справу № 7 за 2012 рік. В спадковій справі знаходиться: заява від 21.04.2012 року сина померлого [PERSON] про прийняття спадщини, яка залишилась після померлого [PERSON], з усіх передбачених законом підстав; заява від 21.04.2012 року доньки померлого [PERSON] про відмову від спадщини з усіх передбачених законом підстав на корить сина померлого [PERSON]; заява від 21.04.2012 року дружини померлого [PERSON] про відмову від спадщини з усіх передбачених законом підстав на користь сина померлого, [PERSON] та про відмову від виділення частки в спільному сумісному майні подружжя; заява від 25.04.2012 року матері померлого [PERSON], про відмову від спадщини з усіх передбачених законом підстав на користь сина померлого, [PERSON]. Заяв інших спадкоємців у спадковій справі немає. При вивченні поданих документів встановлено, що згідно довідки ЖБК "НИВА" № 47 від 17.04.2012 року померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], із наданої ПП ПБТІ "Інвентаризатор" довідки № 2123 від 20.06.2012 року вбачається, що реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась. Згідно п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно, коли [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено в цьому. Згідно змісту Постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2013 року прийнято рішення відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] батька [PERSON] з підстав відсутності правовстановлюючого документу щодо належності спадкодавцю вказаного нерухомого майна. Враховуючи викладене, те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого, який у встановлений чинним законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, натомість померлий [PERSON] за життя не встиг зареєструвати своє право власності на квартиру в органах технічної інвентаризації у встановленому законом порядку, що стало об'єктивною перешкодою для оформлення права на спадщину позивачем [PERSON] в нотаріальній конторі й підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, суд вважає обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання квартири [ADDRESS], зважаючи на відсутність доказів існування спору з цього питання. На підставі викладеного,

Outcome: partial