Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 11.04.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 55 620 грн. 20 коп. за кредитним договором № PLJ0RK08771402 від 03.11.2006 року, а також судові витрати в розмірі 556 грн. 20 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 03.11.2006 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № PLJ0RK08771402. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 985 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином згідно умов договору, а тому станом на 22.03.2013 року має заборгованість на загальну суму - 55 620 грн. 20 коп. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду, боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку належним чином зібраним по справі доказам встановив наступне. 03.11.2006 року між Банком та відповідачем [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № PLJ0RK08771402, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у ПриватБанк рахунок № [NUMBER] ЧП [PERSON] на строк з 03.11.2006 року по 03.11.2008 рік включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 6 985,00 грн. на наступні цілі: купівля ТНС, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% (12,00% - на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі - 0,00% від суми розрахованой від суми товару за винятком внесеного авансу, у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 1,45% від суми виданого кредиту. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань, передбачених п. 2.2.2, 2.2.4 не виконав належним чином згідно умов договору, а тому станом на 22.03.2013 року має заборгованість в розмірі 55 620,20 грн., яка складається з наступного (згідно з розрахунку заборгованості): - 6 724,70 грн. - заборгованість за кредитом; - 20 598,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 25 967,31 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Згідно з умовами Договору, а саме п. 3.2., при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню за Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 8,00% на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості. Кредитним договором передбачено (п. 4.1), що вразі невиконання Позичальником п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. У Договорі сторони домовилися (п. 5.1), що даний Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. 1,3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими, а отже підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved