Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, остаточно уточнивши позовні вимоги (а.с.71-73, 51-53 п.8 позовних вимог), просять: 1) визнати грошові вклади, що знаходяться в Ощадному банку №4548, відкриті на ім'я [PERSON], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; 2) усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] р.; 3) визнати [PERSON] спадкоємцем за законом четвертої черги після [PERSON], померлої [INFO] р.; 4) визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на грошові вклади [PERSON]; 5) визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на спадкування після [PERSON], померлої [INFO] року, як спадкоємців першої черги. Позов мотивований тим, що батьки сторін - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1955 року. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті спадкова справа не заводилась, оскільки за життя за нею не було зареєстроване нерухоме майно. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті позивачі у встановлений законом строк звернулись до Першої Севастопольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, відповідач також 15.11.2007 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері як єдиному спадкоємцю, посилаючись на спільне проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Позивачі вважають, що їх право на спадкування після смерті батьків порушено внаслідок неправомірного утримання [PERSON] у себе з моменту смерті спадкодавця [PERSON] ощадних книжок. На думку позивачів, [PERSON] підлягає усуненню від права на спадкування після смерті [PERSON], оскільки вона умисно позбавила його можливості розпорядитися належною йому часткою грошей. Ця обставина також вказує на навмисне усунення відповідачем від права на спадкування [PERSON] як спадкоємця за законом першої черги після смерті його дружини та створення умов для виникнення права на спадкування тільки у неї самої. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених підстав. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі внаслідок його незаконності, інших пояснень суду не надали. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є дітьми [PERSON], померлої [INFO] року, та [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідач [PERSON] змінила прізвище після одруження. Дані факти визнаються сторонами, а тому в силу ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як вбачається з листа Першої Севастопольської державної нотаріальної контори від 30.11.2013 р. №2987/01-16 15 листопада 2007 року заведена спадкова справа №747/2007 після [PERSON], померлої [INFO] року, на підставі заяви про прийняття спадщини за законом дочки спадкодавця - [PERSON] Відповідно до ст.1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачі по даній справі вважають своє право на спадкування після своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року, порушеним та просять суд поновити це право. Проте у строк, встановлений ст.1272 ЦК України, позивачі до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звернулись, як самі зазначили у позовній заяві, а оскільки цей строк є припиненим, то вони втратили статус спадкоємців. Доказів, що судом визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, позивачі не надали. Це означає, що позовні вимоги, викладені в описовій частині даного рішення під №№1,3,4,5, не засновані на законі, оскільки спір щодо черговості спадкування та права власності на спадкове майно може виникнути лише між спадкоємцями. Щодо вимог позову в частині усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] р., суд приходить до наступного. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Проте позивачами в порушення вимог ст.10 ч.3 ЦПК України не доведено наявність підстав, передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України для усунення [PERSON] від спадкування після [PERSON], крім того, суд звертає увагу, що позивачі також не доказали, що звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після батька, а тому суд вважає, що в даній частині позов є недоведеним. При таких обставинах у суду відсутні законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд відносить на позивачів. На підставі ст.1224, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed