Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить вилучити з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,15 га, яка знаходиться в [ADDRESS] та передати власнику [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24 грудня 2010 року вона вступила в спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,15 га з призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», яка знаходиться в селі Черкаська Лозова по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданого державним нотаріусом 11 Харківської державної нотаріальної контори Коваленко Л.О. за р. №7-1900, спадкова справа № 341/10. Державний акт на право власності на землю був отриманий батьком позивача - [PERSON] 29 червня 1996р. на підставі рішення Черкасько-Лозівської сільської Ради народних депутатів від 11 липня 1995р. №540 і зареєстрований в Дергачівському Держкомземі за № 888/1035, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Після вступу у спадщину позивачем була розроблена технічна документація із землеустрою по внесенню даних до бази АС ДЗК земельної ділянки в селі Черкаська Лозова [ADDRESS] і зареєстрована в Держкомземі Дергачівського району в Поземельній книзі 21.10.2011р. за № 6322083001000002208301. Як вказує позивач, на теперішній час вона є законним власником земельної ділянки загальною площею 0,15 га з призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», яка знаходиться в селі Черкаська Лозова по [ADDRESS]. Однак, вище вказана земельна ділянка позивача вибула з володіння власника поза її волею, а саме під час виїзду позивача на земельну ділянку, виявилося, що на ній зведено тимчасову споруду, тобто фактично земельна ділянка перебуває у володінні іншої особи. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] заволоділа земельною ділянкою без відповідної правової підстави, оскільки батько позивача був єдиним законним власником вказаної земельної ділянки, після його смерті єдиною власницею земельної ділянки стала позивач по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, в раніше наданих поясненнях підтримав позовну заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що відповідач [PERSON] законно володіє спірною земельною ділянкою та вважає незаконним звернення позивача з даним позовом до суду. Представник відповідача, Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився Представник відповідача, Відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без участі їх представника, в наданих до суду запереченнях вказав, що позивачем по даній справі не доведено факт порушення права власності [PERSON] стосовно володіння та користування земельною ділянкою по [ADDRESS] на території Черкасько-Лозівської сільської ради. Крім того зазначив, що позивачем не надано доказів стосовно заволодіння [PERSON] земельною ділянкою, яка належить [PERSON] Представник третьої особи, Реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 2010р., виданого державним нотаріусом 11 Харківської державної нотаріальної контори Коваленко Л.О. за р.№7-1900, спадкова справа № 341/10 - [PERSON] вступила в спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,15 га з призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», яка знаходиться в селі Черкаська Лозова по [ADDRESS]. На підставі рішення Черкасько-Лозівської сільської Ради народних депутатів від 11 липня 1995р. №540 державний акт на право власності на землю був отриманий батьком позивача - [PERSON] 29 червня 1996р. і зареєстрований в Дергачівському Держкомземі за № 888/1035, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Як зазначив позивач, після вступу у спадщину позивачем була розроблена технічна документація із землеустрою по внесенню даних до бази АС ДЗК земельної ділянки в селі Черкаська Лозова [ADDRESS] і зареєстрована в Держкомземі Дергачівського району в Поземельній книзі 21.10.2011р. за № 6322083001000002208301. Крім того позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] заволоділа земельною ділянкою без відповідної правової підстави, оскільки батько позивача був єдиним законним власником вказаної земельної ділянки, після його смерті єдиною власницею земельної ділянки стала позивач по справі, однак на підтвердження своїх доводів позивачем у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що було порушено право власності [PERSON] стосовно володіння та користування земельною ділянкою та не надано доказів стосовно незаконного заволодіння [PERSON] спірною земельною ділянкою, та нібито розміщення на ній тимчасової споруди. Крім того, як вбачається з заперечень представника Відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області Крайник К.О. від 03.04.2013 року, відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області, держаний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] за №216 у Дергачівському районі не зареєстрований. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивач не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а їх вимоги ґрунтуються на припущеннях, суд вважає позовну заяву про витребування майна з чужого незаконного володіння такою, що не підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed