Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач вказує, що [INFO] року в м. Кривому Розі померла її мати [PERSON] 16.09.1994 року спадкодавцем було складено заповіт, посвідчений Шостою криворізькою Державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 3-1991, в якому належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вона заповідала їй - [PERSON]. Квартира належала спадкодавцю на підставі свідоцтва № 327 на право власності на житло від 27.12.1993 року виданого в/о Кривбасруда УСП, зареєстрованого в БТІ. В установлений законом строк вона звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.09.201 1 р. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус відмовила, про що зазначила у листі від 23.11.2012 р. № 2376/02-14. та направила в суд, для вирішення питання розподілу спадкового майна, оскільки із заявою на обов'язкову частку після померлої [INFO] р. [PERSON] звернулася дочка померлої [PERSON]. За життя наша мати визначила, в якій квартирі кожна з них буде мешкати, наступним чином. В трикімнатній квартирі [ADDRESS], яка на даний час належить відповідачу [PERSON], були зареєстровані вона та мати, відповідач була зареєстрована в однокімнатній квартирі [ADDRESS] Після обміну, відповідач пішла мешкати в трикімнатну квартиру [ADDRESS], а їх мати пішла мешкати в однокімнатну квартиру [ADDRESS], яку згодом заповідала їй. Розпорядження щодо квартир їй та відповідачу, мати робила в присутності свідків, і відповідач на той час погоджувалася з таким рішенням матері. Тому вважає, що має право на всю спадкову квартиру, просить визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 35,6 кв.м. житловою площею 18,0 кв.м., в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] 17.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду с зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на обов'язкову долю у спадковому майні. В обґрунтування позову зазначила, що квартира [ADDRESS] належала її матері, [PERSON], на підставі свідоцтва № 327 на право власності на житло від 27.12.1993 року, виданого в/о Кривбасруда УСП. 16.09.1994 року її матір'ю було складено заповіт, посвідчений Шостою Криворізькою Державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 3-1991, згідно якого належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вона заповідала її сестрі - [PERSON] [INFO] року мати, [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина - квартира [ADDRESS] вартістю 40 100 грн. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Вона є пенсіонеркою за віком. У разі спадкування за Законом їй би належала 1/2 частина спадкового майна. Так як спадкоємцем по заповіту являється її сестра [PERSON], то вона має право на обов'язкову частку спадкового майна - 1/4 частину квартири [ADDRESS] вартістю 10 025 грн. У видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі їй було відмовлено, так як позивач за первісним позовом [PERSON] заперечує проти поділу спадкового майна згідно норм ЦК України та бажає отримати право власності на спадкове майно в повному обсязі. Просить визнати за нею право власності на обов'язкову частку спадкового майна - 1/4 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] яка відкрилася після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року та стягнути на її користь судові витрати в сумі 229,40 грн. , а також 2 000,0 грн. за надання юридичної допомоги. Представник позивач звернулася до суду с заявою про підтримку свого позову, проти зустрічного позову заперечує, просить розглянути справу без її участі. Відповідач звернулася с заявою про підтримку свого зустрічного позову та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що і основний, і зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] року в м. Кривому Розі померла [PERSON] (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина - квартира [ADDRESS] вартістю 40 100 грн. (а.с.20). Спадкоємцями після її смерті є її доньки - [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6,7,47,48,49). В установлений законом строк сторони звернулися до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.35). Спадкоємцем за заповітом є позивач за основним позовом є [PERSON] (а.с.8). Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Позивач по зустрічному позову [PERSON] на час відкриття спадщини була пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 52), а тому має право на обов'язкову частину у спадковому майні. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на ? частини, а [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 35,6 кв.м. житловою площею 18,0 кв.м., в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 229,40 грн. (а.с.44). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги в сумі 1 500,0 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.51), суд вважає необхідним керуватися постановою КМУ від 27.04.2006 року № 590 «О граничних розмірах компенсації витрат пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ та порядку їх компенсації за рахунок держави». Згідно даної постанови витрати пов'язані з правовою допомогою не можуть перебільшувати суму, яка розраховується з того , що виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за один час його роботи. Витрати пов'язані з проведенням інших дій не можуть перебільшувати 50% розміру мінімальної заробітної плати. З 01.01.2013 року мінімальна заробітна плата складає 1 247,0 грн. Як вбачається з матеріалів справи адвокатом [PERSON] були здійснені інші дії, необхідні для розгляду справи, складання позову, апеляційної скарги, ознайомлення з матеріалами, усні консультації, тому витрати будуть складати 573,50 грн. (з розрахунку 1 147,0 грн. х 50% ), які підлягають стягненню на користь [PERSON] В інших частинах як основного , так і зустрічного позовів відмовити. На підставі ст.ст. 1233, 1235, 1241, 1261 ЦК України (2001 р.) ,

Outcome: partial