Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що в 1992 році її було прийнято в члени садівничого кооперативу «Електрон-3» та надано в користування земельну ділянку під номером 155 загальною площею 0,0801 га. Позивачка набула право користування земельною ділянкою за рахунок земель, переданих кооперативу на підставі Державного акту Б №019958, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №219 в 1992 році загальною площею 16,1 га, виданий на підставі рішення № 19 від 28.07.1992 року Городищенською сільською Радою депутатів трудящих. Відповідно до рішення №263 від 28.11.1997 року Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області було затверджено проект роздержавлення та приватизації земель садівничого кооперативу «Електрон-3» на всі 175 ділянок, і прийнято рішення видати кожному члену кооперативу Державний акт на право приватної власності на землю, в тому числі і на ділянку позивачки під № 155. В 2009 році позивачка дізналася, що протоколом №1 від 29.04.2006 року засіданням уповноважених членів садівничого кооперативу «Електрон-3» її виключено з членів кооперативу. Однак, вказане рішення є недійсним, так як відповідно до п.4.5. Статуту рішення про виключення з членів кооперативу виконується рішенням загальних зборів по поданню правління. Також вказане рішення є недійсним і по питанню прийняття в члени кооперативу громадянки [PERSON] Відповідно до п.4.1. Статуту кооперативу, вступ в кооператив нових членів проводиться по рішенню загальних зборів членів кооперативу. Відповідач був прийнятий в члени кооперативу зборами уповноважених, яких насправді не було. 05.08.2009 року було проведено обстеження земельної ділянки під №155 і зафіксовано, що земельною ділянкою [PERSON] не користується, тобто земля не обробляється, трава не скошена. Протоколом №2 від 10.10.2009 року загальних зборів членів садівничого кооперативу «Електрон-3» було прийнято рішення про відновлення позивачки в членах кооперативу, так як відсутній протокол загальних зборів членів кооперативу про її виключення. Однак на даний час, на підставі недійсних документів, [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку №155 в садівничому кооперативі «Електрон-3». Висновком №3498 від 17 листопада 2009 року судово-почеркознавчої експертизи, виконаної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз доведено, що підписи осіб, зазначених в протоколі уповноважених № 1 від 29.04.2006 року, не здійснені зазначеними особами, а іншими особами. Цей документ теж являється доказом того, що насправді ніяких зборів не було проведено. Отже, на підставі сфальсифікованих документів була проведена приватизація земельної ділянки № 155 в садівничому кооперативі «Електрон-3» на ім’я відповідачки, та був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 343264 від 26 травня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 56:246:830:00:01:003:0483. Відповідно до рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 67 від 28.01.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування» позивачці було передано у приватну власність земельну ділянку №155 площею 0,0801 га в кооперативі «Електрон-3»; а також рішенням Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 263 28.11.1997 року «Про затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель садівничого кооперативу «Електрон-3» Городищенської сільської ради народних депутатів». Вказані рішення були прийняті на виконання Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» №15-92 від 26.12.1992 року та постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизації землі» № 2200-ХІІ від 13.03.1992 року. Відповідачка ж на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області № 878 від 27.11.2007 року отримала дозвіл на виготовлення технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку. Однак рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області про безоплатну передачу земельної ділянки [PERSON] прийнято в 2007 році, і є незаконним, так як згідно п.12 Перехідних положень діючого Земельного кодексу України, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади, в нашому випадку - Рівненська райдержадміністрація. Крім того на час прийняття розпорядження, яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації, було проведено роздержавлення земель кооперативу, і про даний факт свідчать документи. За таких умов позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати Державний акт серія ЯЖ № 343264 на право приватної власності на земельну ділянку №155, площею 0,0801 га, кадастровий номер земельної ділянки 56:246:830:00:01:003:0483, в садівницькому кооперативі «Електрон-3» Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області, виданий на ім'я [PERSON]. Скасувати право власності [PERSON] на цю земельну ділянку, визнавши право на цю ділянку за позивачкою. Зареєструвати в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку № 155, площею 0,0801 га, кадастровий номер земельної ділянки 56:246:830:00:01:003:0483, в садівницькому кооперативі «Електрон-3» Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Позивачка згідно до поданої заяви позов підтримала та просить справу розглядати без її участі. Відповідачка не з’явилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов’язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов’язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, в 1992 році позивачку було прийнято в члени садівничого кооперативу «Електрон-3» та надано в користування земельну ділянку під номером 155 загальною площею 0,0801 га. Згідно списків членів садівничого кооперативу "Електрон-3" на отримання садових ділянок в 1992 року, позивачка є членом кооперативу. Позивачка набула право користування земельною ділянкою за рахунок земель, переданих кооперативу на підставі Державного акту Б №019958, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №219 в 1992 році загальною площею 16,1 га, виданий на підставі рішення № 19 від 28.07.1992 року Городищенською сільською Радою депутатів трудящих. Рішенням Городищенської сільської ради народних депутатів від 28.11.1997 року №263 "Про затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель садівничого кооперативу "Електрон-3" Городищенської сільської ради народних депутатів" затверджено проект роздержавлення та приватизації земель садівничого кооперативу "Електрон-3", яким передбачено, що роздержавленню підлягає площа 16,1 га; - проектується до передачі в колективну власність землі законного користування (дороги, будівлі, споруди, лісові насадження); - проектується до передачі в приватну власність (садівничо-городові ділянки) 13,9 га; - число садівничо-городніх ділянок - 175 шт. Отже, відповідно до рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 263 від 28.11.1997 року було затверджено проект роздержавлення та приватизації земель садівничого кооперативу «Електрон-3» на всі 175 ділянок, і прийнято рішення видати кожному члену кооперативу Державний акт на право приватної власності на землю, в тому числі і на ділянку позивачки під № 155. З моменту виділення земельної ділянки позивачка належним чином використовувала земельну ділянку за призначенням, а також сплачувала членські та цільові внески в розмірах, встановлених загальними зборами та виконувала всі інші статутні вимоги члена кооперативу, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Рішенням Городищенської сільської ради народних депутатів Рівненського району від 28.01.1994 року № 67 вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва членам кооперативу "Електрон-3" згідно додатку № 3. Відповідно до додатку № 3 "Список членів садівничого кооперативу "Електрон-3", які подали заяви на приватизацію земельних ділянок", під № 125 зазначено позивачку. Рішенням голови Городищенської сільської ради № 285 від 28.12.2004 року позивачці погоджено передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення садівництва у садівничому кооперативі "Електрон-3", площею 0,08 га за рахунок земель кооперативу. Так, відповідно до протоколу від 07.12.2006 року за № 5 засідання уповноважених членів садівничого кооперативу "Електрон-3" було вирішено виключити з членів кооперативу п'ятьох громадян, в тому числі і позивачку. Одночасно, цим же протоколом прийнято у члени кооперативу п'ятьох громадян в тому числі і відповідачку. Як вбачається з матеріалів справи, рішення про виключення позивачки з членів кооперативу та прийняття відповідачки в члени кооперативу не приймалося відповідно до положень п. 4.1, 4.5 Статуту садівничого кооперативу "Електрон-3". Вказані обставини підтверджено і протоколом загальних зборів членів садівничого кооперативу "Електрон-3" від 10.10.2009 року (Статут садівничого кооперативу "Електрон-3" затверджено 07.04.1992 року рішенням виконкому Рівненської міської ради народних депутатів № 166). Згідно з рішенням від 25.09.2007 року № 1 Городищенської сільської ради "Про погодження передачі земельних ділянок у приватну власність для ведення садівництва" вбачається, що рішенням погоджено передачу у приватну власність відповідачки земельної ділянки для ведення садівництва в садівничому кооперативі "Електрон-3" площею 0,08 га за рахунок земель кооперативу. Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 27.11.2007 року № 878 "Про надання дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва на території Новоукраїнської, Городищенської та Городоцької сільських рад" відповідачці надано дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва громадянам в садових товариствах, зокрема і в "Електрон -3" згідно з додатком та надано дозвіл на приватизацію земельних ділянок і виготовлення державних актів про право власності на земельні ділянки. В подальшому, зазначену технічну документацію було затверджено розпорядженням голови районної державної адміністрації № 317 від 21.04.2008 року. В подальшому відповідачка отримала Державний акт на право власності на землю. Прийнятті розпорядження голови районної державної адміністрації від 27.11.2007 року № 878 не було враховано, що відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, № 2768-III, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Пунктом "а" ч. 1 ст. 17 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення), встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 35 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення), громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. За змістом ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до частини третьої статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (пункт "а" названої статті) та одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності, що є вільними від користування (пункт "в" названої статті). Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 зазначеного Кодексу, згідно з якою громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Частиною 5 ст. 116 ЗК України передбачено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні дозволу відповідною місцевою державною адміністрацією на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування бажаного об'єкта приватизації вимогам законів або прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. З огляду на вищенаведені положення закону, громадянин може порушувати питання про приватизацію земельної ділянки, котра перебуває в його користуванні або є вільною та не перебуває у користуванні іншої особи. Надання громадянину в користування чи у власність земельної ділянки, що вже перебуває у власності або у користуванні іншої особи, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому ЗК України. Відповідно до абз. 1 п. 1 Розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. У п. 7 Розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України зазначено, що громадяни та юридичні особи, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, передбачених раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. З огляду на викладене, позивачка у встановленому Декретом Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" № 15-92 від 26.12.1992 року та постановою Верховної ради України "Про прискорення земельної реформи та приватизації землі" №2200-ХІІ від 13.03.1992 року, порядку набула право користування на земельну ділянку в кооперативі "Електрон-3" на підставі рішень Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 67 від 20.01.1994 року та № 263 від 28.11.1997 року. При передачі земельної ділянки у власність відповідачці земельна ділянка, відносно якої винесено спірне розпорядження, у позивачки не вилучалась у встановленому порядку, та добровільної відмови від даної земельної ділянки позивачка не надавала. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 28.09.2009 року відносно голови правління садівницького кооперативу "Електрон-3" [PERSON] порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України. Під час проведення досудового слідства встановлено, що [PERSON] внаслідок протиправних дій, які виходять за межі його повноважень завдав істотної шкоди членам кооперативу, в тому числі і позивачці, позбавивши її права користування земельною ділянкою в садівницькому кооперативі "Електрон-3". Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Рівненській області СТКЗР Рівненського РВ НДЕКЦ при УМВСУ від 10 листопада 2009 року № 159 вбачається, що в Протоколі № 5 засідання уповноважених членів садівничого кооперативу "Електрон-3" від 07.12.2006 року підписи навпроти прізвищ членів правління виконані іншими особами та не належать особам, прізвища яких зазначені в протоколі №5. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2011 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 366 КК України внаслідок акту амністії, а кримінальну справу про його обвинувачення закрито. Під час розгляду питання про закриття провадження у справі, [PERSON] визнав свою вину у вчиненні злочинів, а отже обставини підроблення Протоколу зборів від 07 грудня 2006 року за № 5 є встановленими судовим рішенням, яке набрало законної сили. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013 р. було залишена в силі постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2012 р., якою було скасоване розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області № 878 від 27.11.20007 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою по складанню державних актів на земельні ділянки в частині надання такого дозволу відповідачці. Інше розпорядження № 317 від 21.04.2008 року про передачу у приватну власність земельної ділянки відповідачці не може прийматися судом до уваги як законне з огляду на вищеописані обставини. До того ж, дане розпорядження визнане протиправним та скасоване згідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2013 року. Отже, порушені права позивачки підлягають поновленню. За таких умов позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved