Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання юридичних послуг у сумі 6288,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що ним - [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони був укладений договір про надання юридичних послуг від 11 квітня 2012р. Відповідно до п. 1.1 Договору він , як виконавець взяв на себе зобов'язання надавати послуги по представництву інтересів [PERSON], в суді Апеляційній інстанції по цивільній справі №22-ц/491/1111/12/204. В свою чергу відповідно до п 2.2 Договору [PERSON], як Замовник, взяла на себе зобов'язання оплатити послуги в розмірі, передбаченому Договором. Відповідно до п.4 Договору вартість послуг Виконавця складає 40% від виграшної суми по справі, оплата послуг повинна бути проведена в строк до 11 травня 2012 р. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2012 року рішення суду першої інстанції по справі №22-ц/491/1111/12/204 скасовано, позов [PERSON] задоволено частково. Поновлено [PERSON] на посаді головного економіста з клієнтського обслуговування Жовтневого без балансового відділення Філії «Центрально-Міське відділення» ПАТ «Акціонерний Комерційний промислово-інвестиційний банк». Стягнуто на користь [PERSON] з ПАТ «Акціонерний Комерційний промислово - інвестиційний банк» середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 42 220 грн. 61коп. та моральну шкоду в розмірі 1000.00 грн., загальна виграшна сума по справі №22-ц/491/1111/ 12 204 становить 43 220 грн. 61коп. Таким чином, вартість послуг Виконавця за Договором складає 17 288,00грн. [PERSON] 13 вересня 2013 р. частково в сумі 11 000 грн. розрахувалася за послуги отримані відповідно до Договору. Решту суми в розмірі 6 288.00 грн до теперішнього часу сплачено не було. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі , посилаючись на ті самі підстави. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась , просила у позові відмовити у повному обсязі, при цьому вказала, що дійсно сплатила позивачу за його послуги 11 000 грн. Вивчивши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З пояснень сторін встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 квітня 2012 року між сторонами укладено договір про надання позивачем [PERSON] юридичних послуг [PERSON] , а саме представництво інтересів останньої у суді Апеляційної інстанції по цивільній справі. Відповідно до пп..4 договору [PERSON] зобов'язувалась сплатити [PERSON] 40% від виграшної суми за результатами розгляду цивільної справи . Встановлюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд дійшов наступного. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що питання компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільної справи за позовом [PERSON] за участю представника [PERSON], не було предметом розгляду у суді першої та апеляційної інстанції. Суд не погоджується з доводами позивача щодо застосування до правовідносин, які виникли між сторонами, норм ст.ст. 610,612, 901-903 Цивільного кодексу України, оскільки вони регулюють правовідносини з виконання зобов'язань та у сфері надання послуг, а таких доказів суду не надано, а правовідносини, встановлені у судовому засіданні, регулюються спеціальним законом. Суд не погоджується з такими доводами, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та протирічать законодавству. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ на має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд дійшов висновку, що у позивача [PERSON] відсутнє право вимоги грошових коштів до відповідача, суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, і які при цьому регулюються нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно віднести на рахунок позивача [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: dismissed