Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

9 грудня 2013 року Радехівська районна державна адміністрація Львівської області як орган опіки і піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У заяві зазначає, що на первинному обліку дітей – сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей райдержадміністрації перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідачка, одинока мати дитини, позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 15 березня 2007 року. За розпорядженням голови Буської райдержадміністрації Львівської області від 2 квітня 2007 року № 177 «Про створення прийомної сім»ї та влаштування на спільне виховання та проживання дитини, позбавленої батьківської опіки [PERSON], [INFO]», хлопчик виховується в прийомній сім»ї. Участі в утриманні дитини відповідачка не бере. Службою у справах дітей райдержадміністрації встановлено, що відповідачка офіційно не працює, даних про розмір її поточних доходів в органу опіки та піклування немає. Посилаючись на вищенаведене, просила суд постановити рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення нею повноліття. Представник позивача органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністраці [PERSON] позовні вимоги підтримала в повній мірі, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в даний час вона ніде не працює, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі її ніхто не хоче брати на роботу, тому просила постановити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги, слід задовольнити із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що відповідачка [PERSON] рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 15 березня 2007 року, позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з Розпорядження голови Буської райдержадміністрації Львівської області від 2 квітня 2007 року № 177 «Про створення прийомної сім»ї та влаштування на спільне виховання та проживання дитини, позбавленої батьківської опіки [PERSON], [INFO]», хлопчик виховується в прийомній сім»ї (а.с.10). Згідно довідки № 36 від 27 березня 2007 року виданої [PERSON], в книзі реєстрації про народження [PERSON] [INFO] матір»ю значиться [PERSON].(а.с.5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян по реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 21 квітня 2010 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). Участі в утриманні дитини відповідачка не бере, не цікавляться його здоров»ям та навчанням. Службою у справах дітей райдержадміністрації встановлено, що відповідачка офіційно не працює, даних про розмір її поточних доходів в органу опіки та піклування немає. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов’язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов’язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина відповідачки тимчасово влаштована на виховання та спільне проживання в прийомну сім»ю [PERSON] та [PERSON] за адресою с. Гумнисько Буського району Львівської області і перебуває на їх утриманні за рахунок призначеної їм державної соціальної допомоги на прийомну дитину, грошового забезпечення прийомним батькам у межах видатків, передбачених у державному бюджеті, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов’язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки відповідачка не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з неї слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідачка є працездатною та може таку надати. На підставі наведеного, врахувавши обов’язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на батьків, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення ним повноліття, що буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved