Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в якому вказує, що 05 листопада 2012 року приблизно у 11.30 годині на 182 км. + 250 км. автошляху Запоріжжя - Донецьк автомобіль ІЖ-271501 реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду, у разі чого постраждав автомобіль позивача марки ВАЗ-2110 реєстраційний номер [NUMBER]. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 05 листопада 2012 року приблизно у 11.30 годині на 182 км. + 250 км. автошляху Запоріжжя - Донецьк автомобіль ІЖ-271501 реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду, у разі чого постраждав автомобіль позивача марки ВАЗ-2110 реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2012 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Автомобіль позивача отримав технічні пошкодження, розмір матеріальної шкоди згідно заказу - наряду від 20 лютого 2013 року становить 22 533 гривень 51 копійок. Крім того позивачу нанесена моральна шкода у зв'язку з тим, що він позбавлений можливості використовувати свій автомобіль за призначенням, окрім того погіршилися відносини у сім'ї , а тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 23 000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON], його представник за довіреністю [PERSON] не погодилися. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що із позовом не погоджується, оскільки вважає, що позовні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, зазначив, що позивачу було виплачено Страховою компанією «ТАС» 22 533 гривен 51 копійок у якості відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у межах страхового полісу, а тому заявлену суму в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вважає безпідставно заявленою та такою, що не підлягає задоволенню. Вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем жодним чином вони не обґрунтовані, не пояснено, в чому ж укладаються моральна шкода заподіяна позивачу. Представник третьої особи без самостійних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в судове засідання не з'явився, але на адресу суду спрямував заяву, у якій просить суд справу розглянути у його відсутність, зазначає що відсутні право та законні підстави для стягнення з них доплати по страховому полісу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2012 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Із змісту постанови судом вбачається, що відповідач у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди себе визнав у повному обсязі. Постанова оскаржена не була та набула законної сили. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка відшкодувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суду надана копія заказу - наряду від 20 лютого 2013 року, відповідно якого відшкодування вартості матеріальної шкоди у зв'язку з аварійними пошкодженнями, спричиненими власнику автомобіля ВАЗ-2110 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] Із даного висновку судом встановлено, що вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору) спричиненої власнику автомобіля ВАЗ-2110 реєстраційний номер [NUMBER] складає 22 533 гривень 51 копійок. Також усі розрахунки щодо вартості ремонту транспортного засобу підтверджуються наданими розрахунками. Отже, відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з подальшими та змінами) при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, суд акцентує увагу, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. [PERSON] ПАТ «Страхова компанія «ТАС» було переведено грошові кошти у розмірі 22 533 гривен 51 копійок на підставі умов договору страхування. Відповідно до матеріалів справи, суд вбачає, що для ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача необхідна грошова сума у розмірі 11 062 гривень 2 копійок, яку позивачу не було перераховано страховою компанією. Отже, оскільки ПАТ "Страховою компанією "ТАС"на користь позивача було відшкодовану спричинену матеріальну шкоду у розмірі 22 533 гривен 51 копійок, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 11 062 гривен 2 копійок. Що стосується задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачу з вини відповідача дійсно була заподіяна моральна шкода. Проте, на думку суду позовні вимоги безпідставно завищені і суд вважає, відповідно до статті 23 ЦК України, що на користь [PERSON] за доцільне слід стягнути суму у розмірі 5 000 гривен, яка компенсує його моральні страждання. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 115 гривень. На підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.1166, ст. 1168, ст. 1187, ст. 1194 ЦК України,

Outcome: partial