Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

В липні 2013р. до Гагарінського районного суду м. Севастополь з позовною заявою звернулося Управління пенсійного фонду України в Гагарінському районі м. Севастополь (надалі УПФ) у якої воно зазначило, що 18.02.2008р. відповідач [PERSON] подав заяву до УПФ про перерахунок пенсії та заробітної плати, яку прийняла фахівець управління [PERSON] Після отримання заяви, фахівцями УПФ були введені невірні дані щодо доходу відповідача за період з 2000 по 2004 роки включно, які були збільшені у 2 рази. Через ці обставини відповідачу [PERSON], на момент подачі позову, було переплачено пенсії на 46906,19 гривень більше ніж було положено. Вказану суму УПФ просить стягнути з відповідача, як майно набуте без достатньої правової підстави. При цьому вказано що помилка у нарахуванні збільшеного розміру пенсії відбулося внаслідок рахункової помилки та недобросовісних дій відповідача. Представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити з мотивів викладених у позовної заяві. При цьому в ході засідання визнали, що відповідач будь-яким чином не сприяв невірному розрахунку та отриманню пенсії в більшому розмірі, невірний розрахунок його пенсії допущено працівником позивача. Відповідач [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити, так як він ніяких неправомірних дій не здійснював, про переплату пенсії йому нічого невідомо та просив застосувати строки позовної давнини до правовідносин що виникли. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб в межах заявлених позовних і на підставі доказів наданих сторонами. Судом, ухвалою від 04 липня 2013р. позовна заява була залишена розгляду і позивачу був наданий строк на усунення недоліків, а саме - вказати, якими саме діями відповідача було завдано шкоди УПФ. На виконання ухвали суду УПФ надало заяву про усунення недоліків у якій пояснило свою позицію тим, що відповідач повинний повернути переплачений розмір пенсії, але цього не зробив, а тому УПФ вважає, що саме цими діями була завдана шкода Пенсійному фонду. Після отримання пояснень УПФ, 07.10.2013р. ухвалою суду по справі було відкрито провадження. За приписами ст.ст.57 - 60 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданої позивачем заяви [PERSON] «Про призначенняперерахунок пенсії» від 18.02.2008р. вбачається, що саме у цей день відповідач звернувся с заявою до УПФ про перерахунок заробітку. У цей же день, вказана заява, яка не містить ніякої іншої інформації (щодо заробітку чи стажу) крім прохання про перерахунок заробітку, була прийнята фахівцем УПФ для опрацювання. У позовної заяві позивач самостійно вказує, що відповідно до ст.1215 ЦК для прийняття рішення щодо повернення переплачених сум пенсії, як безпідставно набутого майна, необхідно наявність двох складових, а саме: наявність рахункової помилки і недобросовісності з боку відповідача. За приписами п.1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу недобросовісної поведінки відповідача яка стала причиною для переплати пенсії, тому ця обставина не доведена в зв'язку з чим у задоволенні позову повинно бути відмовлено за приписами п 1 ст. 1215 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати покладаються на державу. На підставі викладеного та ст.ст. 1212, 1215 ЦК України,

Outcome: dismissed