overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Позивачка підтримала позовні вимоги, про що надала суду письмову заяву, просила справу розглядати без її участі та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 20 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки відповідач не працює, та не має стабільного грошового доходу, Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки він не працює, доходи отримує в основному від підсобного господарства та від тимчасових заробітків. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтв про народження неповнолітніх дітей - дочок [PERSON] [INFO], [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] [INFO], вбачається, що позивач та відповідач є їх батьками Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, а також відсутні обставини, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради № 4630 від 18.11.2013 року [PERSON] з 27 серпня 2007 року і по даний час ніде не працює. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки вказана обставина визнана сторонами, суд приходить до висновку про необхідність утримання аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

25.07.2011 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. При цьому позивач посилається на те, що 30.04.2003 року Суворовським районим судом м.Одеси було винесено рішення про утримання з [PERSON] грошових коштів у розмірі ? з усіх його доходів на користь [PERSON] для утримання не повнолітньої доньки - [PERSON] до досягнення нею повноліття, до [INFO]. На утриманні позивача перебувають малолітній син - [PERSON] та не працююча друга дружина, яка здійснює нагляд за сином, а також допомагає батькам. В зв'язку зі зміною матеріального становища, розмір аліментів, на його думку повинен бути змінений. Згідно ст.80 ч. З СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду згідно позовної заяви платника або одержувача аліментів у разі зміни їх матеріального та(або) сімейного становища. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2003 року Суворовським районним судом м.Одеси винесено рішення про утримання з [PERSON] грошових коштів у розмірі ? з усіх його доходів на користь [PERSON], для утримання не повнолітньої доньки [PERSON], до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. Позивач посилається на те, що на його утриманні перебуває малолітній син [PERSON], [INFO], народжений у шлюбі з [PERSON]. Підтвердженням цього є копія Свідоцтва про народження [PERSON] від 03.12.2009 року, серія [NUMBER] Окрім сина, на утриманні позивача перебуває його не праціююча дружина - [PERSON]. Підтвердженням цього є копія свідоцтва про шлюб від 03.03.2006 року, серія [NUMBER]. Згідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з вищевказаного суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів на утримання [PERSON] стягуваних з [PERSON] відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30.04.2003 року та визначити грошову суму у розмірі 1/5 частини з усіх його доходів, щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт постійного проживання однією сім'єю з матір`ю, [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування заяви зазначив, що є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. Як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, однак з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався. Майже рік постійно проживав з матір`ю, за її постійним місцем проживання, де доглядав її до дня смерті. Встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] необхідно для оформлення спадщини після її смерті. Представник заявника в судове засідання не прибув, до суду надіслав заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, в судовому засіданні 04.12.2013 року заяву підтримав просив задоволити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибув, до суду надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення заяви не запречує. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що померла [PERSON], була дуже хворою та потребувала постійного догляду, син [PERSON] постійно проживав з нею за місцем її реєстрації в [ADDRESS] та доглядав за нею до дня її смерті. Судом встановлено, що [PERSON] являється сином [PERSON], та є її спадкоємицем за заповітом (а.с. 8). Заявник, [PERSON], постійно, протягом останніх шести місяців, без реєстрації, по день смерті, проживав однією сім`єю із спадкодавцем, матір`ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою наданою Жолобненською сільською радою від 11.09.2013 року (а.с.9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.07.2013 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини . Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник та померла [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім'єю до самої смерті останньої. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 травня 1996 року вона уклала шлюб з відповідачем у Виконкомі Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по причині несумісності характерів. Шлюбні відносини припинені з 2003р. Шлюб існує лише формально, тому за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище - "[PERSON]". Відповідач в судове засіданні не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до заяви позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, свідоцтво про шлюб, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 травня 1996 року у Виконкомі Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 01 (а.с. 4), свідоцтва про народження дочки [PERSON], [INFO]. (а.с. 6), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом досліджені всі докази, надані сторонами, клопотання про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, чоловіка або жінки. Відповідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини чоловіка й жінки, та виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупність обставин, установлених судом, свідчить, що родина розпалася остаточно і її збереження неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Враховуючи складність справи, значний обсяг описової та мотивувальної частини рішення, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши його складення у повному обсязі строком на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Враховуючи складність справи, значний обсяг описової та мотивувальної частини рішення, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши його складення у повному обсязі строком на 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] 15.11.2013 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.11.1991 року. У обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що їхні подружні відносини з відповідачем не склалися, через несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння та конфлікти, під час який відповідач ображав її, що негативно впливало на її моральний стан та душевний спокій. Також зазначила, що вона вже зверталася з заявою про розірвання шлюбу, однак, відмовилася від позову, оскільки відповідач обіцяв, що змінить свою поведінку. Проте їх відносини загострились ще більше, а тому вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. За таки обставин просить суд їх шлюб розірвати, справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 23.11.1991 року, від якого мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження дітей. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач з січня 2013 року спільного господарства не ведуть, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Позивачка вже зверталася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Нгуєн [PERSON], Ву Тхань Чунг, треті особи: Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області про усунення перешкод в користуванні власністю, скасування реєстрації. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вона є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2002 року. В даній квартирі також зареєстровані Нгуєн [PERSON], Ву Тхань Чунг, але вони з 2009 року та по теперішній час в зазначеній квартирі не проживають, оскільки виїхали за межі України на постійне проживання до Республіки В*єтнам. Окрім цього позивачі зазначають, що змушені нести додаткові витрати по утриманню своєї власності, сплачують платежі за комунальні послуги та інші платежі по утриманню квартири не тільки за себе, а і за відповідачів. При таких обставинах вони змушені звернутися до суду з позовом. Позивачі в судове засідання не з’явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з”явився, їх представник Нгуєн [PERSON] Хионг надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Нгуєн [PERSON] Хионг, [PERSON] [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до посвідки на постійне місце проживання серії ХР № 18716 Ву Тхань Чунг, [INFO], громадянин В*єтнаму, зареєстрований в [INFO], що підтверджується штампом Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 09.09.2008 року. Відповідно до посвідки на постійне місце проживання серії ХР № 15660 Нгуєн [PERSON], [INFO], громадянка В*єтнаму, зареєстрована в [INFO], що підтверджується штампом Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 06.06.2011 року. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не приймають жодних заходів щодо збереження за ним права користування житловою площею в спірній квартирі, будь-яких заяв щодо усунення перешкод в користуванні ним житловою площею в спірній квартирі [ADDRESS] не надавали. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

23.10.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила розірвати шлюб укладений нею 21.08.1993 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з’явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1993 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 121, від якого народилися діти– [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв’язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2013 року, проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити дошлюбне прізвище – “Веремей”. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 114,70 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

23 жовтня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з’явилась, однак надали суду заяву, в якій просили суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився повторно, хоча про час та місце слухання справи судом був повідомлений належним чином, але не повідомив суд про поважність причин своєї відсутності. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 21.08.1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв’язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням дітей. Він здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст.ст.180 – 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/3 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт того, що вона є дочкою померлого [INFO] року [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що після смерті батька відкрилась спадщина на частку квартири. Проте нотаріус не може видати свідоцтво про спадщину за законом, тому що в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначено [PERSON], в її в свідоцтві про народження її прізвище зазаначено як [PERSON]. Тому просить в судовму порядку встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON] В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з"явились, надіслали письмові заяви в яких просять розглянути справу без їх участі. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за їх відсутності. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. З представлених копій документів вбачається, що у свідоцтві про народження виданому 18.09.1981 року виконкомом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області російською мовою зазначено, що "[PERSON] отец [PERSON] [INFO] Згідно паспорту заявника, її прізвище російською мовою зазначено, "[PERSON]", та українською - "[PERSON]" (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 11 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області прізвище, ім"я по батькові померлого - [PERSON] (а.с. 5). За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами відноситься до компетенції суду.

Outcome: approved