Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-03 00:00:00

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи це тим, що 23.07.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 2016/2008-Ф. Відповідно до умов даного договору позивач зобов'язався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 27 477,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,7 % річних, із терміном погашення кредиту до 20.07.2013 р. Згідно даного кредитного договору відповідач [PERSON] поручилася перед позивачем за неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором, внаслідок чого відповідачі несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях за кредитним договором перед позивачем, у випадку порушення зобов'язань кредитного договору відповідача [PERSON] Однак, відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 12 646,21 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 12 646,21 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву, у якій просив дану справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання відповідачі суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином і повторно не з'явилися у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 23.07.2008 р. між ВАТ «КБ «Надра», який змінив своє найменування на ПАТ «КБ «Надра», що стверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 794080, та [PERSON] укладено договір «Автопакет» № 2016/2008-Ф, надалі - договір. Згідно умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 27 477,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,7 % річних, із терміном погашення кредиту до 20.07.2013 р. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 27 477,00 грн., на терміни і на умовах, передбачених у даному договорі. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Пунктом 4.3 договору передбачено, що позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням, погашати його та сплачувати проценти в порядку визначеному цим договором, надавати банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання кредиту. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно пунктів 5.1, 5.2 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення. У різі порушення позичальником вимог п. п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п.1.1 цього договору за кожен випадок. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, відповідач має загальну заборгованість у розмірі 12 646,21 грн., яка складається з: 8 301,10 грн. - основна сума кредиту; 1 206,14 грн. - заборгованість по відсотках; 62,67 грн. - пеня за несвоєчасно погашені відсотки; 328,60 грн. - пеня за несвоєчасно погашений кредит; 2 747,70 грн. - штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків. У забезпеченні виконання зобов'язань за кредитним договором 23.07.2008 р. відповідач [PERSON] поручилася перед позивачем за неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором, внаслідок чого відповідачі несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях за кредитним договором перед позивачем, у випадку порушення зобов'язань кредитного договору відповідача [PERSON] Згідно п.3.2.1 кредитного договору, поручитель зобов'язується відповідати перед банком за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, відповідачі неналежно виконують взяті на себе зобов'язання за договором, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 12 646,21 грн. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved