Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

В жовтні 2013 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 01.02.2009 року помер їх батько – [PERSON], а 19.02.2011 року померла їх мати – [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина в вигляді житлового будинку №68 по вул. Степовій в м. Вознесенськ Миколаївської області. Вказаний будинок був побудований [PERSON] на відведеній йому для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на будівництво, відповідно до проекту забудови ділянки, проте за життя останній не здійснив відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли, проте не оформили дружина – [PERSON] та діти – [PERSON], [PERSON] 19.02.2011 року [PERSON] померла. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку. Разом з тим, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок, позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує належність спірного майна спадкодавцю та відсутністю реєстрації права власності на будинок за останнім. Враховуючи вказані обставини, позивачі просили визнати за собою права та обов'язки забудовника житлового будинку № 68 по вул. Степовій в м. Вознесенськ Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що права та обов'язки забудовника житлового будинку, на його думку, відносяться до особистих немайнових прав та обов'язків останнього, нерозривно пов'язані з його особою та припинилися після його смерті, а тому не ввійшли до складу спадщини, наслідком чого є необґрунтованість вимог позивачів. Представник третьої особи без самостійних вимог - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області - в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вирішення спору залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 01.02.2009 року помер батько позивачів - [PERSON]. За життя останнім було побудовано житловий будинок № 68 (до перенумерації № 26 б, № 54) по вул. Степовій в м. Вознесенськ Миколаївської області на відведеній йому для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на будівництво, відповідно до проекту забудови ділянки, проте спадкодавець не здійснив відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Після його смерті спадщину прийняли: [PERSON], відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, а також [PERSON] (до укладення шлюбу – [PERSON]) Т.М., [PERSON] (до укладення шлюбу – [PERSON]) О.М. шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. 19.02.2011 року померла мати позивачів – [PERSON]. Спадщину після її смерті прийняли позивачі, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом передбаченого законом строку. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації -з моменту його державної реєстрації. До закінчення будівництва та прийняття нерухомого майна в експлуатацію забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого об'єкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Аналогічним чином вирішувало вказане питання й діюче на час будівництва законодавство. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст.178 цього Кодексу визначає, що об'єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином суд, враховуючи вищевикладене, не може погодитися з викладеними в запереченні відповідача доводами, оскільки права та обов'язки забудовника відносяться саме до майнових прав цієї особи, нерозривно не пов'язані з особою забудовника, а тому можуть входити без будь-яких обмежень до складу спадщини. З положень ст.ст. 1217, 1223 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених Цивільним кодексом України - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини в спосіб, передбачений законом. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини незалежно від її оформлення. Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті батька (по 1/3 частці), а також після смерті матері (по 1/6 частці (1/3 : 2)) . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені обставини а також те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право останніх підлягає захисту шляхом визнання їх власником прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved