Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4402,44 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн., завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31 грудня 2011 р. В наступному позивач уточнив позовні вимоги звернувшись також з вимогами і до ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» і остаточно просив стягнути з відповідачів вказану моральну та матеріальну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.12.2011 р. близько 21.20 год. позивач знаходився в очікуванні маршрутного таксі на правому тротуарі поблизу зупинки громадського транспорту "Кишинівська" у м.Одесі, в цей час, автомобіль " Fiat" під керуванням [PERSON], який рухався по проспекту Добровольського зі сторони вул.Марсельська у напрямку вул.Миколаївська дорога, на регульованому перехресті проспекту Добровольського та вулиці Кишинівська при виконанні лівого розвороту на зелений сигнал світлофору допустив порушення вимог п.п10.1,16.6 ПДР, і в результаті чого не дав дорогу та здійснив зіткнення з іншим автомобілем «Toyota Camry» під керуванням водія [PERSON], який рухався по лівому ряду проспекту Добровольського у зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль «Toyota Camry» виїхав на правий тротуар проспекту Добровольського за напрямком руху, здійснивши наїзд на дерево та двох пішоходів, одним з яких був позивач. В результаті зіткнення йому було завдано тілесні ушкодження і доставлений каретою швидкої допомоги у міську клінічну лікарню №11, в якій проходив лікування до 24 січня 2012 року. Після доставки в лікарню йому було здійснено операцію на правій нозі із накладенням гіпсу, на лівій нозі усунутий вивих підколінника та також нанесено гіпс. Як наслідок позивач був прикутий до ліжка майже місяць, зовсім не мав можливості пересуватися та підійматися. Після виписки з лікарні позивач був переведений на амбулаторне лікування в поліклініку за місцем проживання. Стан здоров'я потребує ще тривалого реабілітаційного періоду. В результаті дій водія [PERSON] позивачу завдано як матеріальну шкоду, виниклу у зв'язку з необхідністю лікування яке потребує значних матеріальних витрат, так і моральну шкоду, яка виражається моральних стражданнях, які позивач пережив у зв'язку з отриманими ушкодженнями, був у пригніченому стані, почував себе неповноцінним, та переживає по сьогоднішній день, відчуває жахи та боїться знаходитися поблизу проїжджої частини доріг, транспортних засобів, які рухаються. В судовому засіданні позивач заявлені уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також зазначив, що вина відповідача доказана під час розгляду кримінальної справи. Відповідачі в засідання не з'явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися. Раніше в засіданні відповідач [PERSON] не заперечуючи проти обставин пригоди та наявності вини в його діях, заперечував проти позову посилаючись на те, що страхова компанія повинна була відшкодувати шкоду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 грудня 2011 року приблизно о 21.20 год. в м.Одесі водій [PERSON], керуючи на підставі довіреності технічно справним автомобілем марки «Fiat», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по проспекту Добровольського зі сторони вул.Марсельська в напрямку вул.Миколаївська дорога в крайній правій смузі руху проїжджої частини просп.Добровольського в м.Одесі, яка має двосторонній дворядний рух в кожному напрямку, розділених подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки, перед початком руху і змінами напрямку, під час виконання на дозволяючий сигнал світлофору маневру лівого розвороту на перехресті пр.Добровольського та вул.Кишинівської, не переконавшись в безпеці виконуваного маневру та виїхавши на полосу зустрічного руху, не надав дорогу автомобілю марки «Toyota Camry», який рухався в зустрічному напрямку на дозвільний сигнал світлофору, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням потерпілого [PERSON] та допустив зіткнення з останнім, від чого автомобіль марки «Toyota Camry» виїхав на правий по ходу його руху тротуар пр.Добровольського та скоїв наїзд на придорожнє дерево та двох пішоходів - потерпілих [PERSON] та [PERSON], які знаходились на правому тротуарі біля зупинки громадського транспорту «Кишинівська», внаслідок чого [PERSON] допустив порушення вимог п.п.2.3. «б», 10.1, 16.6, 12.3 Правил дорожнього руху. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивача каретою швидкої допомоги було доставлено до міської клінічної лікарні №11, де він знаходився з 31.12.2011 р. по 24.01.2012 р., що підтверджується медичною випискою №16893. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за фактом ДТП №425 від 16.02.2012 р., [PERSON] отримав:закритий перелом зовнішнього міщелка правої великої берцової кістки зі зміщенням відломків; забиття лівого колінного суглобу, закритий вивих лівого наколінника, садно голови, які відносяться до категорії тілесних пошкоджень середньої тяжкості, згідно з «Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень». Для проведення операції позивачем було витрачено 3131,60 грн., що підтверджується копією списку медикаментів та перев'язочний матеріал, на придбання імплантів для остеосинтезу було витрачено 850 грн.; на медикаменти було потрачено 420,84 грн. Загальна сума на операцію, придбання медикаментів та імплант склала 4402,44 грн. Вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 02 квітня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75,76 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки, за умови не здійснення ним протягом вказаного строку нового злочину та виконання покладених обов'язків - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтися для реєстрації до вищевказаної інспекції та повідомляти їм про зміну місця проживання. Вирок у кримінальній справі обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як визначено нормами ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленного харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вимогами ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.58, ст.59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як видно з виписки з медичної карти стаціонарного хворого КУ «Міська клінічна лікарня №1» №16892 позивач з 31 грудня 2011 р. по 24 січня 2012 р. знаходився на стаціонарному лікування з діагнозом: закритий перелом зовнішнього міщелку правої великої берцової кістки зі зміщенням відломків; забиття лівого колінного суглобу, закритий вивих лівого наколінника, садно голови. Було рекомендовано спостереження у травматолога, накладення гіпсових шин лівої на 1-2 тижні, правої до 1.5 місяців, остеотропну терапію, ходьбу на костилях, масаж, поновлююча терапія(а.с.16-17). Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів(ч.1 ст.1168 ЦК України). Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Мотивуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, позивач посилався на нестерпний біль та страждання з моменту ДТП в результаті отриманих ушкоджень. Від того, що він був прикутий до ліжка та не міг навіть справляти природні потреби, він почував себе принижено. Через свою безпорадність і по теперішній час позивач знаходиться в пригніченому емоційному стані, почуває себе не повноцінним, йому важко пересуватися, він не може працювати, відчуває жах та боїться знаходитись поблизу проїжджої частини доріг. Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в 25000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем у результаті отриманих ушкоджень здоров'я та душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою водія [PERSON]. Відповідно до полісу №АА/3862732 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач [PERSON] застрахував відповідальність перед третіми особами в ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» . Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язковe страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як видно з матеріалів справи в лютому 2013 року позивач повторно звертався до страхової компанії з вимогою виплати страхового відшкодування, однак відповіді не отримав. Нормами п.22.1 та 22.2 ст.22 Закону України "Про обов'язковe страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з вимогами ст.23 вказаного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана: з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, із стійкою втратою працездатності потерпілим, із смертю потерпілого. Згідно з нормами п.24.1 ст.24 того ж Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Таким чином, виплата відшкодування моральної шкоди не пов'язана з відшкодуванням витрат на лікування потерпілого. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) згідно полісу №АА/3862732 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, становить 100000, що відповідає вимогам п.9.3 ст.9 вказаного вище Закону. Отже, враховуючи вказані вище норми Закону України "Про обов'язковe страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» повинна сплатити позивачу розмір матеріальної шкоди у розмірі 4402,44 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн., які складають 5% від ліміту (100000 грн.х5%/100%). Відповідно з відповідача [PERSON] необхідно стягнути 20000 грн. (25000 грн.-5000 грн), тобто різницю між визначеним розміром судом моральної шкоди і розміром який підлягає стягненню з страхової компанії. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір по матеріальній шкоді та моральній шкоді пропорційно до задоволених вимог, так з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» стягнути 229,40 грн. по матеріальній шкоді та 22,94 грн. по моральній, а з [PERSON] 91,76 грн. по моральній шкоді.

Outcome: partial