Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

В червні 2013 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до Дударківської сільської ради, про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23.01.2009 р. помер їх батько, після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння за № 37 по вул. Шевченка в с. Дударків Бориспільського району Київської області. Позивачі є єдиними спадкоємцями померлого [PERSON] Заповіт спадкодавцем не складався. Після смерті позивачі у встановлений законом термін звернулись до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Нотаріусом обґрунтовано було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на даний будинок були відсутні правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво на право власності. У звязку з чим позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування право власності по ? за кожним на вищевказане домоволодіння. В судове засідання позивачі не з'явились, однак 18.09.2013 р. представник позивачів через канцелярію суду подав заяву, якою позов підтримує в повному обсязі, позовні вимоги просить задовольнити, а справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, разом з тим, 28.08.2013 р. через канцелярію суду подано клопотання яким, останній просить справу слухати у відсутність їхнього представника та покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ОК № 146619 [PERSON] помер 23.01.2009 р. (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння за № 37 по вул. Шевченка в с. Дударків Бориспільського району Київської області. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорта входять житловий будинок, побудований в 1970 році (загальна площа будинку 88.6 м2) погріб з шийкою, веранда, веранда, літня кухня, сарай, убиральня, хвіртка, огорожа, колодязь питний. Відповідно до спадкової справи єдиними спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33). Факт сімейних відносин підтверджено свідоцтвами про шлюб згідно яких [PERSON], яка є донькою померлого, при укладенні шлюбу змінила прізвище на "Шупір" (свідоцтво про одруження серія 1-БК № 091745 від 28.04.1999 р. (а.с. 15), а [PERSON], яка є також донькою померлого змінила прізвище на "Клишта" (свідоцтво про укладення шлюбу серія IV-БК № 360235 від 09.11.1991 р. (а.с. 17). Заповіт спадкодавцем складений не був. Після смерті позивачі у встановлений законом термін звернулись до нотаріальної контори за прийняттям спадщини. Нотаріусом обґрунтовано було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на даний будинок були відсутні правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво на право власності (а.с. 45). Як вбачається зі змісту позовної заяви та підтверджується характеристикою будинку, господарських будівель та споруд спірне домоволодіння збудоване в 1970 році, у зв'язку з чим право власності на нього в Бюро технічної інвентаризації не зареєстроване. Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського PCP 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості не проводилась, що підтверджується довідкою № 593 від 29.08.2012 р. відповідно до якої [PERSON], 05.02.1946 р. належить будинку в селі Дударків Бориспільського району Київської області по вул. Шеченка, 37 в якому він проживав та був зареєстрований з 1970 р. по день смерті 23.01.2009 р. (а.с. 25) Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Таким чином, з наведених доказів вбачається, що [PERSON] є власником домоволодіння за № 37 по вул. Шевченка в с. Дударків Бориспільського району Київської області. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорта входять житловий будинок, побудований в 1970 році (загальна площа будинку 88.6 м2) погріб з шийкою, веранда, веранда, літня кухня, сарай, убиральня, хвіртка, огорожа, колодязь питний. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Крім того, визнання за позивачем права власності на домоволодіння не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи те, що позивачі, які є єдиними спадкоємецями після смерті померлого [PERSON], фактично набули права власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини, однак не могли його оформити на своє ім'я, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved