Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № бн від 18 січня 2008 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у відповідача [PERSON] станом на 31липня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 3388,05 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ складає 27070 грн. 55 коп. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27070 грн. 55 коп., а також понесені судові витрати. Справа слухалася у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надав заяву, в якій судове засідання просив провести у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі. У разі відсутності відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через публікацію в пресі оголошення. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 18 січня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір (а.с.8-12). Відповідно до умов договору, погоджених сторонами, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000.00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, було змінено найменування юридичної особи із ЗАТ КБ «Приват Банк» на «ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.14-17). У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 31 липня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 3 388.05 доларів США, з яких 981.62 доларів США - заборгованість за кредитом, 1680.5 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 505.00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 62.58 доларів США - штраф (фіксована частина), 158.36 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.5-6). Відповідно до службового розпорядження НБУ, сума заборгованості за кредитним договором складає 27 070 грн. 55 коп. (а.с.7). Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг по кредитному договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному об'ємі. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved