Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Дніпро» 07 серпня 2013 року звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 10.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 22013910047103 , згідно умов якого позивач надав відповідачу відкличний споживчий кредит у сумі 4000 грн. Плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 25% річних. Плата за розрахунково-касове обслуговування кредиту встановлюється у розмірі 3% від суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до умов договору, позичальник зобов»язується щомісячно погашати кредит на нараховані відсотки по кредиту згідно з додатковою угодою від 10.07.2007 року по договору № 26259910047101-ПК від 05.12.2006 року про обслуговування міжнародної дебетової пластикової карти, яка є невід»ємною частиною цього договору. Зробити остаточне погашення кредиту 10.07.2009 року. Договір набирає сили з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов»язань позичальника, але не більше чим по 10.07.2012 року . Разом з тим, відповідач свої зобов’язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8214.91 грн. судові витрати, розірвати кредитний договір № 22013910047103 від 10.07.2007 року. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з»явилася. Сповіщалася належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 10.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22013910047103 , згідно умов якого позивач надав відповідачу відкличний споживчий кредит у сумі 4000 грн. Плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 25% річних. Плата за розрахунково-касове обслуговування кредиту встановлюється у розмірі 3% від суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до умов договору, позичальник зобов»язується щомісячно погашати кредит на нараховані відсотки по кредиту згідно з додатковою угодою від 10.07.2007 року по договору № 26259910047101-ПК від 05.12.2006 року про обслуговування міжнародної дебетової пластикової карти, яка є невід»ємною частиною цього договору. Зробити остаточне погашення кредиту 10.07.2009 року. Договір набирає сили з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов»язань позичальника, але не більше чим по 10.07.2012 року . Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов’язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого відповідно до розрахунку станом на 02.08.2013 року виникла заборгованість у розмірі 8214.91 грн. (а.с.11-18). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору кредитодавець має право достроково розірвати цей договір , при цьому попередньо повністю повернути одержаний кредит, включаючи відсотки за користування кредитними ресурсами, а також пеню,та можливі штрафні санкції. Відповідно до розрахунку у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 8214.91 грн. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 8214.91 грн, судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved