Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказувала, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. З 2006 року за адресою вказаної квартири зареєстровані син позивача - [PERSON], та [PERSON], з якою [PERSON] на той час знаходився у фактичних шлюбних відносинах. Позивач свідчить, що відповідачі з моменту реєстрації за відповідною адресою не проживають, але в позасудовому порядку відмовляються від здійснення необхідних дій щодо зняття з реєстраційного обліку та реєстрації за фактичним місцем проживання. У зв'язку з викладеними обставинами та з огляду на те, що [PERSON] змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг виходячи з кількості зареєстрованих осіб за даною адресою, позивач звернулась в суд з даним позовом, в якому, уточнивши заявлені вимоги, остаточно просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у вигляді квартири [ADDRESS]. Справа вже розглядалась судом. Так, згідно заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 15 травня 2012 року заявлений позов був задоволений. Але за заявою відповідача [PERSON] ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 17 вересня 2013 року вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. При новому розгляді справи первісні вимоги [PERSON] та правове обґрунтування позову не змінювались. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання з'явилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання з'явилась, заявлені вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити. Повноважний представник Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у відкрите судове засідання не з'явився, третя особа повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивач, дослідивши відповідний позов, письмові докази, що були представлені суду, надавши виниклим між сторонами правовідносинам належну правову оцінку, суд приходить до висновку про існування законних підстав для відмови в задоволенні позову [PERSON] - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, основним квартиронаймачем є [PERSON] з липня 1959 року. Як свідчить довідка (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) КП «ЖКС «Черьомушки» №1014 від 16 січня 2012 року, за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] - з 29 липня 1959 року; [PERSON] - з 05 липня 2006 року; [PERSON] - з 12 липня 2006 року. Однак при цьому згідно ордеру №3053 від 01 липня 1959 року, виданого на ім'я [PERSON], відповідач [PERSON] вселився до даної квартири разом з батьками, особа зазначена в даному ордері. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилався на акт від 16 січня 2012 року, засвідчений начальником Дільниці №8 КП «ЖКС «Черьомушки», згідно якого [PERSON] та [PERSON] не проживають в даній квартирі з моменту реєстрації. Однак, в матеріалах справи присутній висновок Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про відсутність кримінального провадження від 10 грудня 2013 року, з якої випливає, що [PERSON] звертався до органів внутрішніх справ із заявою про вжиття заходів реагування з приводу перешкоджань йому з боку [PERSON] у проживанні за адресою спірною квартири. Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В силу ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 71 ч.1 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачами, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Проте як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В процесі розгляду справи суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі. Але факт непроживання осіб за відповідною адресою, на якому ґрунтується правова позиція позивача [PERSON], - пов'язаний виключно із перешкоджанням особам у доступі до приміщення. Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення відповідної вимоги сторони позивача, що, в свою чергу, обумовлює відсутність підстав для задоволення похідних вимог особи щодо встановлення порядку виконання судового рішення. При цьому, у зв'язку із висновком суду щодо відмови у задоволенні даного позову, стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат сторони присудженню не підлягає.

Outcome: dismissed