Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

19 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 3 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Пролетарське відділення за № 5404 м. Донецька, яку згідно з Постановою Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 425 від 22 вересня 2010 року реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення за № 10004/043 та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір за № Н-А-220315068, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 99900,00 гривень строком на 72 місяці з терміном кінцевого погашення не пізніше 2 жовтня 2013 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00% річних. Способом забезпечення зобов'язання по кредитному договору слугувала застава згідно договору застави транспортного засобу за № Н-А-220315068/1 від 3 жовтня 2007 року. Банком на виконання п.1.3 кредитного договору, були перераховані кошти на рахунок фізичної особи - підприємця [PERSON] Позичальник не виконував у повному обсязі свої зобов'язання перед банком, а саме: не сплачував суми основного боргу та проценти по договору відповідно до графіку погашення. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору встановлено, що при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентам чи комісійними винагородами Банк має право здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави транспортного засобу, тому предмет застави 31 жовтня 2012 року був реалізований з публічних торгів ВДВС Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку. Кошти, отримані з реалізації заставного майна у розмірі 37897 гривень 51 копійки були направлені Банку. Станом на 30 червня 2013 року заборгованість позичальника складає 118670 гривень 18/ копійок, у тому числі: 62854 гривні 55 копійок - непогашена заборгованість за основним зобов'язанням за кредитним договором; 32342 гривні 33 копійки - пеня з 01.07.2012 року по 30.06.2013 року; 9889 гривень 35 копійок - 3% річних від суми заборгованості за весь час прострочення; 13583 гривні 95 копійок - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Також банком були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса № 168 від 13.01.2010 року у сумі 1900 гривень. Просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 120570 гривень 18 копійок, а також судові витрати. 30 вересня 2013 року [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] звернувся до Тельманівського районного суду з зустрічним позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України», Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання дій неправомірними та спонукання до виконання дій. В обґрунтування зазначив, що 13 січня 2010 року приватним нотаріусом в порядку виконання зобов'язань по кредитному договору за № Н-А-220315068 від 3 жовтня 2010 року здійснений виконавчий надпис про звернення стягнення на автомобіль марки Skoda Fabia Sedan, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Виконавчий надпис повинен був пред'явлений до виконання у відділ державної виконавчої служби на протязі року з дня його винесення. 2 квітня 2012 року у порушення строку, виконавчий надпис банком був пред'явлений до відділу виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька. Виконавче провадження було відкрито 4 квітня 2012 року, 10 квітня 2012 року ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька були виконані примусові дії, у вигляді опису та арешту автомобіля [PERSON], який 31 жовтня 2012 року був реалізований на аукціоні за 49500 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На своєму позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Зустрічний позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких обґрунтував свою незгоду з позовними вимогами [PERSON] Відповідач у справі та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнали. Надали заперечення проти позову. Вважають вимоги позивача незаконними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, на їх думку, порушивши строк звернення до суду, затягуючи процес реалізації залогового автомобіля, провівши оцінку та реалізацію автомобіля без участі боржника, позивач навмисно сприяв збільшенню розміру заборгованості. Представник відповідача від ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька та третя особа, [PERSON] до суду не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, однак не повідомили суд про причину неявки. Відповідно ст.169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і третьої особи та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Матеріалами справи встановлено, що 3 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем, [PERSON], був укладений кредитний договір за № Н-А-220315068, згідно якого останньому надано кредит в сумі 99900,00 гривень, що підтверджується копією договору. Кредит наданий на 72 місяці з кінцевим терміном повернення не пізніше 2 жовтня 2013 року та сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 17,0% річних. Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується документами забезпечення, а саме: договором застави транспортного засобу. Згідно графіку, що є додатком до договору за № Н-А-220315068, [PERSON] повинен оплачувати кредит та проценти з 1 по 25 число кожного місяця, починаючи з 3 жовтня 2007 року по вересень 2013 року включно. Згідно копії платіжного доручення за № 7277 від 3 жовтня 2007 року Пролетарське ВОБ № 5404 м. Донецьк перерахувало на рахунок фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти у розмірі 99900,00 гривень за автомобіль Skoda Fabia кузов № [NUMBER] згідно рахунку - фактури № 12 від 27.09.2007 року платника [PERSON]. 14 травня 2009 року Філією Пролетарського відділення № 5404 Ощадбанку м. Донецька [PERSON] була направлена претензія за вих. № 2090 щодо виникнення заборгованості по кредиту за період користування кредитом з 1 березня 2008 року по 25 травня 2009 року у розмірі 23108 гривень 73 копійки, та повідомлено що у разі несплати вказаної суми до 25 травня 2009 року, Банк змушений буде направити стягнення на рухоме майно з метою погашення боргу по кредиту і нарахованим процентам, пені та іншим витратам, пов'язаним з реалізацією рухомого майна. Якщо вирученої суми від реалізації майна буде недостатньо для погашення боргу, то стягнення буде направлено на інше майно. Згідно копії особового рахунку [NUMBER], що належить [PERSON], відповідно до кредитного договору за № Н-А-220315068 від 3 жовтня 2007 року станом на 18 лютого 2013 року непогашений залишок по кредиту становить 62854 гривні 55 копійок; 3% річних на прострочену заборгованість 9889 гривень 35 копійок; збільшення заборгованості з урахуванням ІІН 13583 гривень 95 копійок; пеня за період з 01.07.2012 року по 30.06.2013 року 32342 гривні 33 копійки, а всього - 118670 гривень 18 копійок. Згідно копії протоколу за № 17/1379/12/з проведення аукціону по реалізації рухомого майна, від 31 жовтня 2012 року, складеного ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (Донецька філія) автомобіль Skoda Fabia Sedan, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] був проданий на аукціоні за 49500,00 гривень переможцю торгів - [PERSON]. Відповідно до платіжного доручення за № U364556 від 25 січня 2013 року ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька перерахував кошти з [PERSON] на рахунок АТ «Державний ощадний банк України» відповідно до виконавчого напису за № 168, виданого 13 січня 2010 року приватним нотаріусом [PERSON] 37897 гривень 51 копійку. Згідно виконавчого напису від 13 січня 2010 року, копія якого міститься в матеріалах справи, звернено стягнення на транспортний засіб Skoda Fabia Sedan, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], двигун V=1198 куб.см (В), шасі (кузов) № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER], видане 28.09.2007 року РЕВ ДАІ смт. Старобешеве УДАІ ГУМВС України в Донецькій області; місце стоянки якого, згідно з договором застави: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу запропоновано задовольнити вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України». Дата набрання чинності цього виконавчого напису 13 січня 2010 року. Витрати за вчинення цієї нотаріальної дії складає 1900 гривень. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Судом встановлено, що 3 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № Н-А-220315068, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 99900,00 гривень строком на 72 місяці з терміном кінцевого погашення не пізніше 2 жовтня 2013 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00% річних. Способом забезпечення зобов'язання по кредитному договору слугувала застава згідно договору застави транспортного засобу за № Н-А-220315068/1 від 3 жовтня 2007 року. Банк свої забов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти у розмірі 99900,00 гривень на рахунок фізичної особи - підприємця [PERSON] за покупку [PERSON] нового автомобіля. Відповідач не своєчасно та не у повному обсязі виконував свої зобов'язання перед банком, а саме: не сплачував суми основного боргу та проценти по договору відповідно до графіку погашення, через що у нього період користування кредитом з 1 березня 2008 року по 25 травня 2009 року виникла заборгованість у розмірі 23108 гривень 73 копійки, про що [PERSON] 14 травня 2009 року було повідомлено і зазначено, що у разі несплати вказаної суми до 25 травня 2009 року, Банк змушений буде направити стягнення на рухоме майно з метою погашення боргу по кредиту і нарахованим процентам, пені та іншим витратам, пов'язаним з реалізацією рухомого майна. Якщо вирученої суми від реалізації майна недостатньо для погашення боргу, то стягнення буде направлено на інше майно. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вимоги банку не виконав, в результаті чого відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору банк здійснив погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави. Кошти, отримані з реалізації заставного майна у розмірі 37897 гривень 51 копійки були направлені Банку, але вирученої суми було недостатньо для погашення боргу. Таким чином заборгованість позичальника станом на 30 червня 2013 року складає 118670 гривень 18 копійок, у тому числі: 62854 гривні 55 копійок - непогашена заборгованість за основним зобов'язанням за кредитним договором; 32342 гривні 33 копійки - пеня з 01.07.2012 року по 30.06.2013 року; 9889 гривень 35 копійок - 3% річних від суми заборгованості за весь час прострочення; 13583 гривні 95 копійок - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Також банком були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса № 168 від 13.01.2010 року у сумі 1900 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір Виходячи з наведеного, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», Відділу державної виконавчої служби Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] щодо визнання дій неправомірними та спонукання до виконання дій, задоволенню не підлягають, оскільки надані до матеріалів зустрічної позовної заяви в якості доказів документи, а саме: копія акту прийому - передачі транспортного засобу, яка заповнена нерозбірливим почерком, з якої неможливо встановити коли і кому був переданий вказаний автомобіль, а також копія акту опису арештованого майна, який повністю нечитаємий є неспроможними. За вказаних фактичних обставин, за умови неявки в судове засідання відповідача та його представника, а також з врахуванням того факту, що судом вжито всіх необхідних та можливих заходів щодо всебічного та об'єктивного розгляду даної справи, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, в зв'язку з недоведеність зустрічних позовних вимог. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1205 гривень 70 копійок. На підставі ст.ст. 572, 610, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved