Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користуватися житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що є власницею домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.04.2006 року. Окрім неї у даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] - її колишній чоловік, шлюб з яким було розірвано 19 серпня 2010 року. Ще до розірвання шлюбу, а саме, з квітня 2010 року, відповідач зібрав свої особисті речі та пішов мешкати на іншу адресу до своєї першої дружини, що підтверджується актом, складеним квартальним комітетом. Домовленостей щодо користування будинком між сторонами не було. Оскільки відповідач у спірному приміщенні не проживає понад встановлений термін, добровільно знятися з реєстрації не бажає, позивачка вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS], у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Згідно наданої заяви позовні вимоги підтримала у повному та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином шляхом телеграми, яка отримана ним особисто. Причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON], позивачка по справі, є власницею житлового будинку з надвірними побудовами [ADDRESS], на підставі договору дарування від 22.04.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Трофименко Л. Р. за реєстровим №2-620, зареєстрований у КП БТІ м. Донецька за №39853 в книзі 146 від 27.04.2006 р. За рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 14.05.2013 року, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20.08.2013 року залишено без змін, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] щодо визнання даного договору дарування недійсним було відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивачка зареєстрована у [ADDRESS] з 30.01.1998 року, що підтверджується паспортом серії [NUMBER]. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області та домової книги, окрім позивачки у цьому будинку зареєстрований відповідач. [PERSON] - колишній чоловік позивачки, шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №257 від 19.08.2010 р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. Відповідач [PERSON] з квітня 2010 року не проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 21.08.2013 р. Відповідно до ст. 156 ЖК члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 405 ЦК України право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з роз'яснень, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року із змінами «Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час, більше, ніж один рік, без поважних причин не проживає за адресою: [ADDRESS], домовленостей щодо користування будинком між сторонами не було, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], такими, що втратив право на користування даним жилим приміщенням. На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року зі змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved