overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

9 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з [PERSON] вона проживала однією сім'єю та вели спільне господарство з 1998р. [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. У вересні 2013р. спільне проживання та ведення господарства між нею та [PERSON] було припинено. В грудні 2013р. [PERSON] заявив, що надавати матеріальну допомогу на утримання син не буде. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати та інших доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в такій редакції позов визнав. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про встановлення батьківства від 6 липня 1999 року (а.с. 9). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому частина заробітку, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідача аліменти на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду та до повноліття малолітньої дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний матеріально її утримувати. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Виходячи з конкретних обставин справи та зважаючи на потребу в часі для викладення повного тексту рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є та обставина, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, всі витрати на її утримання позивач несе сама. У зв'язку з чим просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.ст.180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, та яким підтверджується факт батьківства відповідача по справі. Батьківство по справі щодо дитини, на утримання якої позивач ставить питання про стягнення аліментів, відповідач не оспорює. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог. Згідно ст.367 ЦПК України суд, вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати по справі на користь держави. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 03 грудня 2012 року. Від спільного життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є та обставина, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, всі витрати на її утримання позивач несе сама. У зв'язку з чим просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі розміром 600 грн. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі та не заперечував в задоволенні позовних вимог, а також розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.ст.180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, та яким підтверджується факт батьківства відповідача по справі. Батьківство по справі щодо дитини, на утримання якої позивач ставить питання про стягнення аліментів, відповідач не оспорює. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог. Згідно ст.367 ЦПК України суд, вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати по справі на користь держави. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Виходячи з конкретних обставин справи та зважаючи на потребу в часі для викладення повного тексту рішення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

14.10.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком дитини - [PERSON], [INFO] - а.с.2, однак як слідує з матеріалів справи матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, таким чином суд має всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що з відповідачкою по справі зареєстрував шлюб 27.05.2006 року у відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №70. За час проживання в шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини сторін не склались, оскільки в сім'ї виникають часті конфлікти та непорозуміння через різне розуміння поняття сім'ї, побутових потреб тощо. Сім'я існує лише формально. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від його імені до суду надійшла письмова заява від 19.12.2013 року, в якій остання просить розгляд по справі проводити за її відсутності. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, наявне в матеріалах справи. За вказаних обставин суд на підставі ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звкузаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 27 травня 2006 року, вказане підтверджується свідоцтвом про одруження останніх, виданого 27.05.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №70. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO] (згідно свідоцтва про народження дитини). Подружнє життя між сторонами не склалось. Виникали часті сварки та непорозуміння. Подружжя має різні погляди на усі аспекти сімейного життя, сімейні цінності, проблеми утримання сім'ї, ведення домашнього господарства, вони стали чужими одне одному людьми. З травня 2013 року сторони проживають за різними адресами, з цього часу не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків тощо. Сім'я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини. За вказаних обставин суд вважає за можливе позов задовольнити та розірвати шлюб [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

05.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 03.05.2010 року між позивачкою та відповідачем по справі [PERSON] була укладена усна домовленість щодо продажу відповідачем позивачу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих в [ADDRESS] Вінницької області. Згідно даної домовленості позивачка передала відповідачу оговорену суму грошей, на що була складена відповідна розписка. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Відповідач просив розгляд даної справи провести за його відсутності, про що до суду подав заяву, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] була укладена усна домовленість щодо продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих в м. Погребище [ADDRESS] Вінницької області. Згідно їхньої домовленості, [PERSON] передала відповідачу по справі [PERSON] грошові кошти за будинок, про що свідчить розписка про передачу коштів (а.с 6 ). Натомість відповідач передав ключі від приміщень, і з того часу позивачка проживає у спірному будинку. Але відповідач не виконує своїх зобов'язань по сприянню переоформлення зазначеного будинку на [PERSON] Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що між [PERSON] та [PERSON] був фактично укладений договір купівлі-продажу будинку будинку, який належить [PERSON], позивачка оплатила відповідачу вартість будинку, але відповідач не виконує своїх зобов'язань по сприянню переоформлення зазначеного будинку на [PERSON] то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] Вінницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 29 травня 1976 року було укладено шлюб між нею та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про шлюб зроблено запис № 8. Вони мешкали разом до самої смерті чоловіка, тобто до [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували двох дітей. Бажаючи матеріально забезпечити свою родину, її чоловік працював на підприємствах вугільної промисловості на підземних роботах. До дня його смерті вона доглядала його та проводила захоронення. На даний час вона має необхідність оформити пенсію у зв'язку з втратою годувальника та вимушена звернутися до суду із позовом, про встановлення факту, який має юридичне значення. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги. Представник відповідача не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Той факт, що позивачка [PERSON] була дружиною [PERSON] та мешкала із ним однією родиною підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та актом депутута Ольховатської песелкової ради. ( а. с.6,7) Таким чином, аналіз отриманих по справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, [PERSON] та [PERSON], померлий [INFO] були подружжям, сумісно мешкали за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. За таких обставин позов [PERSON], підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Відповідно до положень ч. 3 ст. 209 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20 листопада 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO], з тих підстав, що згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON], зареєстрований [PERSON]. На теперішній час син проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі ? частини з всіх заробітків відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Позивачка у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був сповіщений належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі ? з всіх видів заробітку відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своєї заяви заявниця посилається на те, що 5 січня 2010 року пемер її син [PERSON], актовий запис про смерть № 29. Після смерті сина вона прийняла його спадщину - 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину було видане їй на частку житля 30 вересня 29013 року. В даному житлі вона зареєстрована та мешкає. Крім неї у спірній квартирі мешкала жружина її сина [PERSON], яка після смерті свого чоловіка прийняла його спадщину, але не оформила свої спадкові права. 27 червня 2013 року вона померла, тому на 1/2 частку спадкового майна свідоцтво про право на власність не видано. На дану спадщину вона має право як спадкоємець четвертої черги, оскільки мешкала разом з сином в його родині з моменту купівлі даного житла та продовжує мешкати за вказаною адресою. Інших спадкоємців на вказану частку квартири немає. оформити свої спадкові права на вказану частку квартири вона не може без встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією родиною не менш п'яти років, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої вимоги, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили доводи заявлені позивачкою [PERSON] у позовній заяві. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тобто аналіз отриманих по справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що [PERSON] мешкала зі спадкодавцем [PERSON] однією родиною не менш п'яти років, з 1998 року та до відкриття її спадщини, тобто до 27 червня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаною позовною заявою про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини – сина [PERSON], [INFO], у розміри 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 13.09.2003 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилась – надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримку позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився – відповідно до матеріалів виконаного судового доручення відповідач не заперечує проти розгляду справи в його відсутність та задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справі вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, сторони з 13.09.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.07.2009 року, згідно із свідоцтвом про шлюб серії 1-НО№ 157963. Згідно наданої копії свідоцтва про народження дитини Серії І-ИК № 825490 від 18.03.2004 року, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно зі ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на вищенаведене суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Комунальна лікувальна-профілактична установа «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» звернулася до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він страждає тяжким психічним розладом, який обумовлює неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів, його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Оскільки хворий [PERSON] є таким, що позбавлений дієздатності та не має опікуна, психіатричний заклад вимушений звернутися до суду. Вислухавши думку лікаря-психіатра, представника Краматорської психіатричної лікарні, представника органу опіки та піклування Краматорської міської ради, прокурора, які підтримали заяву, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України “Про психіатричну допомогу” особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] страждає тяжким психічним розладом, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Усвідомлена згода на лікування відсутня. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.12.2013 року №139/2 [PERSON], [INFO], страждає психічним захворюванням та потребує лікування в умовах стаціонару. [PERSON] є особою, що позбавлена дієздатності та не має опікуна. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потрібно госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Outcome: approved