Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

[PERSON] 22.08.2013 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначила, що на даний час вона не може працювати, так як здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідач не надає їй матеріального утримання, і тому вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила суду, що здійснюючи догляд за малолитньою дитиною та не маючи можливості працювати, вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на своє утримання, який останнім часом в добровільному порядку її не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. Просила задоволити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Вказав, що окрім малолітньої дитини, батьками якої вони є із позивачем, інших утриманців він не має. Стан свого здоров'я кожна із сторін визначили як задовільний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.80, ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він достатньо обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. У відповідності до п.1. ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 229,40 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved