Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-16 00:00:00

У червні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Позов обґрунтовував тим, що перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого мають сина [PERSON] [INFO] Відповідачка з сином за його згодою були зареєстровані у спірній квартирі. Після розірвання шлюбу 6 лютого 2007 року, у звязку з неприязними відносинами, [PERSON] покинула спірне жиле приміщення. Незважаючи на рішення Новозаводського районного суду від 15 квітня 2009 року, яким [PERSON] було вселено в квартиру, увесь час остання не зявлялась в квартирі, не сплачує за житлово-комунальні послуги, в звязку з чим позивач, посилаючись на норми ст.ст. 71, 72 ЖК України, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~25 березня 2013 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON]В про вселення її разом із сином в спірну квартиру, зобовязання [PERSON] не чинити перешкоди у проживанні в квартирі, посилаючись на те, що останнім створюються перешкоди у проживанні в квартирі. Після останнього вселення за рішенням суду [PERSON] змінив замки на вхідних дверях, ключі від яких їй не надав. [PERSON] постійно здійснює оплату за житлово-комунальні послуги, вона та її син іншого житла не мають. [PERSON] постійно здійснюються перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2013 року в задоволенні позову [PERSON] відмовлено; позов [PERSON] задоволено; [PERSON] разом з малолітньою дитиною сином [PERSON], [INFO] вселено до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]; зобовязано [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] житлових прав у користуванні та проживанні в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS]; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 114,70 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, а у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовити. Апелянт вважає, що вказане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального права. Апелянт вказує на те, що після залишення [PERSON] спірного місця проживання між сторонами час від часу виникали суперечки щодо користування житлом та протягом останніх років [PERSON] разом з дитиною не проживають за вказаною адресою у звязку з гострими неприязненими стосунками. Апелянт наполягає на тому, що факт реєстрації останньої за вказаною адресою не є підставою для користування нею житлом, яке вона втратила у зв'язку з тривалим проживанням окремо. Апелянт не погоджується із висновком суду в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу, вважаючи, що судом перевищено граничний розмір компенсації. У запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши суддюдоповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] (а.с. 30- 31). Під час перебування у шлюбі [PERSON] разом з дитиною були зареєстровані та проживали у двокімнатній квартирі [ADDRESS] (а.с. 71, 214). Згідно наданих копій розрахункових книжок та квитанцій [PERSON] постійно сплачує платежі за житлово-комунальні послуги (а.с. 84-177). Рішенням Новозаводського районного м. Чернігова суду від 11 вересня 2007 року (а.с. 36-38) [PERSON] разом з дитиною була вселена до спірного житлового приміщення. Але і після цього позивач продовжував чинити перешкоди у користуванні квартирою, що змусило [PERSON] повторно звернутись до суду. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 квітня 2009 року [PERSON] повторно була вселена до спірного житла (а.с. 39-42), в підтвердження чого в матеріалах справи міститься акт державного виконавця від 07 жовтня 2009 року (а.с. 180). Але й після цього [PERSON] разом з сином та речами потрапити до квартири не змогли, оскільки замки знову були змінені. Послідуючі намагання потрапити до квартири, що здійснювалось при свідках, не дали результатів про що матеріали справи містять відповідні акти (а.с. 181, 204-210) Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що проживання [PERSON] за іншою ніж спірна квартира адресою носить тимчасовий характер, інтересу до спірної квартири вона не втрачала, її проживання в іншій квартирі не є добровільним і носить вимушений характер, та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення та відмовив в задоволенні позову [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Доводи апеляційної скарги про те, що [PERSON] понад шість місяців відсутня у спірному житлі з поважних причин, не заслуговують на увагу, оскільки між сторонами склалися неприязнені стосунки, що свідчить про наявність перешкод у проживанні в квартирі. Однак заслуговують на увагу доводи апелянта щодо неправильного вирішення судом питання стягнення з нього витрат на правову допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Сторони по справі отримали правову допомогу адвокатів, зазначене підтверджується наявними матеріалами справи та перевірене апеляційним судом в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЗУ „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, при обчисленні розміру витраченого часу адвокатом [PERSON] необхідно брати до уваги лише його участь в судових засіданнях, що становить 1 годину 42 хвилини. Розмір компенсації витрат в цьому випадку становить 780,10 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, сума стягнення витрат на правову допомогу з [PERSON] підлягає зменшенню їх з 1500 грн. до 780,10 грн. ( 458,80 грн. (1 година участі у судовому засіданні) + 321,30 грн. (42 хвилини участі в судовому засіданні) = 780,10 грн.) за розгляд справи в суді першої інстанції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial