overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 1994 року у Худяківській сільській раді, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Позивач указує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного розуміння у сім'ї та сварки. На час розгляд справи сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалась, просить суд шлюб розірвати, оскільки він носить формальний характер. На примирення не погоджується. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, та просила суд шлюб розірвати. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 1994 року у Худяківській сільській раді, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально і його доцільно розірвати. На підставі ст. ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька мотивуючи тим, що з 02.09.2007 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а [INFO] року відповідачка народила сина [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини батьком був записаний позивач, однак вони з відповідачкою сумісно не проживають вже більше трьох років, а саме з 2011 року, сім'я фактично розпалася, кожний з них має іншу сім'ю, від шлюбу вони дітей не мають. В зв'язку з зазначеним позивач просить виключити відомості про нього як про батька з актового запису про народження [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явився, викликався. Відповідачка [PERSON] обставини позову та позов визнала в повному обсязі. Вислухавши відповідачку, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата або народжена в шлюбі, походить від подружжя. Судом встановлено, що [PERSON], знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02.09.2007 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2012 року. [INFO] року [PERSON], народила сина: [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.2012 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Батьком дитини записаний [PERSON], який не є його біологічним батьком, що підтверджується поясненнями сторін, що з огляду на вимоги ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не потребує доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, а також оскільки відповідачка позовні вимоги визнала, наслідки визнання позову відповідачці роз'яснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 грудня 2013 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 31 липня 1999 року вона із відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей. [INFO] народився син: - [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки, поважність причин суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 31 липня 1999 року знаходились у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 465 від 10 грудня 1999 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 8 ) Відповідно актового запису № 371 від 21 вересня 2004 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 7 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що працював у відповідача з 14 серпня 1989 року. Звільнений 14 серпня 2013 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На день звільнення відповідач не здійснив повний розрахунок належних до виплати сум. Станом на 15 серпня 2013 року утворилася заборгованість в сумі 52291,42грн. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 15 серпня 2013 року до моменту розрахунку. Позивач направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання представника не направив. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи подані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженного ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 14 серпня 1989 року. Згідно наказу від 14 серпня 2013 року № 156 звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням в зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю. У день звільнення кінцевий розрахунок не проведений. Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці. Середній заробіток позивача за день становив 344,34 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 19.08.13 року № 61/2841. За період з 15 серпня 2013 року по 23 грудня 2013 року, тобто за 93 робочих дні стягненню підлягає середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 32023,62 грн. (344,34 грн. х 93 р.дн. = 32023,62 грн.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що конституційне право [PERSON] на своєчасне одержання винагороди за працю порушене відповідачем. В зв'язку з чим середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з даним позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в сумі 851 грн. 53 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] і являється споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Київобленерго». Відповідно до рахунку за електроенергію за січень 2013 року, нарахування за спожиту електроенергію відповідачу проводились з показників 23724 кВт.год. Згідно наряду на відключення від 07.06.2013 року відповідачем було використано електроенергію 28208 кВт.год. Відповідачем було спожито електроенергії 4484 кВт.год. З них по тарифу 0,2802 (тариф для населення затверджений постановою НКРЕ від 10.03.1999р. №309 зі змінами) х 712 кВт.год. = 199,51 грн.; по тарифу 0,3648 х 3325 кВт.год. = 1212,96 грн.; по тарифу 0,9576 х 447 кВт.год. = 428,06 грн. Відповідно до рахунку за січень 2013 року, станом на 01.01.2013 року відповідач мав переплату за спожиту електричну енергію - 13,99 грн. За цей період відповідачем за використану електроенергію було оплачено 975,01 грн. Борг за спожиту електроенергію складає 199,51 грн. + 1212,96 грн. + 428,06 грн. - 13,99 грн. - 975,01 грн. = 851 грн. 53 коп. 05 липня 2013 року позивачем було направлено на ім'я відповідача Претензію, в якій давався термін для сплати боргу в добровільному порядку, проте, відповідач добровільно борг не сплатив. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача Терещенко Н.Й. звернулася до суду з заявою про задоволення позову та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позову в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити. Позивач надав докази, що [PERSON], який зареєстрований та проживає в [ADDRESS] має заборгованість по сплаті за надані йому послуги за електропостачання - 851 грн. 53 коп. З Претензії від 05 липня 2013 року слідує, що відповідач був повідомлений про суму боргу, проте, у визначений строк, до 20 липня 2013 року борг повністю не сплатив. Отже, позов слід задовольнити. Крім того, з відповідача, на користь позивача, слід стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі наведеного, ст.509, 526, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачем 21 квітня 2007 року був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 0,00 грн. (з подальшим збільшенням до 500 грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Станом на 31 жовтня 2013 року відповідач має заборгованість в сумі 11629,76 грн., з яких 3579,02 грн. - заборгованість за кредитом, 7020,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 529,98 грн. - штраф (процентна складова), яку і просив стягнути з нього на свою користь, а також стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, пояснивши при цьому, що позивач не бажає вирішити даний спір в позасудовому порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча судом були прийняті міри про належне повідомлення його про час та місце розгляду справи за адресою, вказаною в договорі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копією кредитного договору, розрахунком заборгованості по ньому, заяви позичальника. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідача, оскільки ним, покладені на нього умовами кредитного договору забов»язання не виконувалися, що є недопустимим, в той час, як позивачем умови договору виконувалися добросовісно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем знаходилася у зареєсрованому шлюбі з 2010 року і від спільного життя з ним є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Вказувала, що через деякий час після народження дитини відповідач під приводом пошуків роботи виїхав з її квартири та зник і добровільно доньку не утримує. Також вказувала, що крім доньки утриманців у відповідача немає і просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30% від прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет» на дитину відповідного віку починаючи з дня подання заяви щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка подала суду заяву про підтримання нею позову та розгляд справи без її участі, а відповідач про причини неявки в судове засідання не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути справ у його відсутності, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно із ст. 182 ч.1 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Суд дослідивши заяву позивачки, письмові докази, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. При цьому враховується матеріальний стан позивачки. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, на утримання якої позивачка бажає отримувати аліменти, є працездатним, дитина проживає разом з позивачкою. Вказані обставини стверджені копіями свідоцтва про народження дитини, довідки ОСББ «Таксі» від 6 жовтня 2013 року про склад сім»ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 10 серпня 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10 серпня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 289. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У Євпаторійський міський суд звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 09 жовтня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції АР Крим (актовий запис №746). Від спільного життя дітей не мають. З листопада 2010 року між позивачем та відповідачем почалися сварки, приводом для яких стало матеріальне благополуччя в сім'ї, відповідач регулярно відлучався з дому, зустрічався з друзями, повертався додому тільки переночувати. З липня 2012 року вони проживають окремо, однак добровільно розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідач не бажає. Спільне проживання з відповідачем неможливо, спільне господарство не ведуть, в даний час шлюб існує формально, шлюбні відносини між ними припинені з липня 2012 року. Подальше проживання з відповідачем і збереження родини не можливо і суперечить інтересам позивача. Позивачка в даний час має намір створити сім'ю з іншим чоловіком, з яким проживає на даний час. Просить суд розірвати зареєстрований шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічно викладеному у позовній заяві. Крім того зазначила, що вона з 02.07.2012 року зібрала свої речі та переїхала жити до своїх батьків. На цей час має намір створити сім'ю з іншим чоловіком, з яким проживає на даний час. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дійсно, з липня 2012 року вони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що збереження родини не можливо оскільки не може пробачити позивачу її зраду з іншим чоловіком. Вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року. Шлюб між ними зареєстрований у відділі державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції АР Крим (актовий запис №746), що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами остаточно припинені в липні 2012 року у зв'язку різними поглядами на спільне життя, на подружні стосунки, жодних стосунків між ними немає, з того часу сторони проживають окремо. Шлюб за таких умов носить чисто формальний характер. Крім того, позивачем в судовому засіданні зазначено, що вона знаходиться у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, з яким має намір створити сім'ю. З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, на що може бути витрачений значний час, через необхідність обґрунтування висновків суду з посиланням на відповідні докази, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення відповідно до положень ч.2. ст.209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

09 жовтня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 15 грудня 1990 року в Веселинівському райвідділі РАЦС Миколаївської області. Від шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, тому подальше спільне життя стало суперечити її інтересам та інтересам дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 15 грудня 1990 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшла, діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружились 15 грудня 1990 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Веселинівським райвідділом РАЦС Миколаївської області зроблено запис за № 85 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. - 4). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми, та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння, внаслідок чого між ними часто виникають сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя та сину сторін, а тому є підстави для задоволення позову. Сторони вказали на відсутність спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Сторони досягли домовленості щодо проживання неповнолітнього сина [PERSON] біля матері. В судовому засіданні сторони не виявили бажання зберегти шлюб, розривають шлюб вперше. На підставі викладеного,

Outcome: approved