Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктовий світ», страхової компанії «Еталон», третя особа на стороні відповідача - [PERSON], про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. В обґрунтування позову зазначила, що вироком Ізяславського районного суду від 23 травня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу 3400 грн. Вироком встановлено, що [PERSON], працюючи менеджером у товаристві з обмеженою відповідальністю «Фруктовий світ», 07 грудня 2012 року, повертаючись із службового відрядження з м. Тернопіль на службовому автомобілі «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], яким ТОВ «Фруктовий світ» володіє на підставі договору оренди, близько 16 год. 30 хв., рухаючись по автодорозі Корець-Славута-Антоніни, на 49 км. + 400 м. порушив п.п. 1.5; 2,3 (б); 10,1; 11,1; 11,3; 12,1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, щоб мати постійну можливість контролювати рух транспортного засобу, своїми діями створив загрозу життю та здоров'ю громадян, без належних підстав виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «FIAT 223L» реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, в результаті якого позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. ТОВ «Фруктовий світ» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану третім особам, у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон». Автомобіль«DAEWOO LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], був взятий в оренду ТОВ «Фруктовий світ» 15 жовтня 2010 року у [PERSON] до 15.10.2015 року, а тому шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки повинна бути відшкодована саме зазначеним товариством. Так як [PERSON] працює менеджером ТОВ та перебував у службовому відрядженні, він несе відповідальність за заподіяну шкоду лише у порядку регресу. Оскільки позивачці були спричиненні моральні та фізичні страждання, що виразилося у сильних душевних переживаннях, страхах, фізичному болю, завдані ушкодження викликали значну та тривалу втрату працездатності, розмір заподіяної моральної шкоди вона визначила в сумі 50000 грн., які і просить стягнути відповідно із ПАТ «Страхова компанія «Еталон» - 5 000 грн., та ТОВ «Фруктовий світ» - 45 000 грн., а також стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. В судовому засіданні представник позивачки згідно договору адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник ПАТ «Страхова компанія «Еталон» Кучерявий С.В. у поданому суду запереченні просив в позові до страхової компанії відмовити за безпідставністю, справу просив розглянути у його відсутності. Представник ТОВ «Фруктовий світ» Ковальчук Ю.П. проти позову заперечив, зазначив, що юридична особа відшкодовує шкоду, заподіяну її працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. [PERSON]., будучи у відрядженні, відхилився від встановленого маршруту слідування, допустив порушення трудової дисципліни, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Перебування [PERSON]. на ділянці дороги, де сталося ДТП, не пов'язане із виконанням трудових обов'язків, і, отже, немає підстав для задоволення позову в частині, що стосується товариства. Третя особа на стороні відповідача [PERSON]. проти позову заперечив. Суд, заслухавши представників сторін, [PERSON]., дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вироком Ізяславського районного суду від 23 травня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу 3400 грн. Згідно даного вироку, [PERSON]. працюючи менеджером у товаристві з обмеженою відповідальністю «Фруктовий світ», 07 грудня 2012 року, повертаючись із службового відрядження з м. Тернопіль на службовому автомобілі «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], яким ТОВ «Фруктовий світ» володіє на підставі договору оренди, близько 16 год. 30 хв., рухаючись по автодорозі Корець-Славута-Антоніни, на 49 км. + 400 м. порушив п.п. 1.5; 2,3 (б); 10,1; 11,1; 11,3; 12,1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, щоб мати постійну можливість контролювати рух транспортного засобу, своїми діями створив загрозу життю та здоров'ю громадян, без належних підстав виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «FIAT 223L» реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, в результаті якого позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини діалізу лівої стегнової кістки, що належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. [PERSON]. в судовому засіданні пояснив, що він працює в ТОВ «Фруктовий світ» на посаді менеджера по закупках і 07 грудня 2012 року він на службовому автомобілі «DAEWOO LANOS» відбув у відрядження в с. Малі Дедеркали Шумського району Тернопільської області. Повертаючись із пункту призначення, він вирішив відхилитися від встановленого адміністрацією товариства маршруту слідування (Хмельницький - Грузевиця- Наркевичі - Іванівка - Теофіполь - Жемелинці - Ямпіль - Малі Дедеркали), визначеного в журналі реєстрації відряджень, і поїхати по автодорозі Кременець - Антоніни в особистих цілях (з метою відвідати батьків дружини, які проживають в с. Кременчуки Красилівського району). Поблизу с. Сахнівці Ізяславського району потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого відносно нього розслідувалася кримінальна справа. Оскільки також зазнав травмування, на даний час перебуває на лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1172 зазначеного Кодексу визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 6 Постанови від 01.03.2013 року № 4 роз'яснив, що на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно. Будь-яких підстав вважати, що [PERSON]. заволодів автомобілем «DAEWOO LANOS» неправомірно, немає, тому суд дійшов висновку, що обов'язок відшкодування заподіяної шкоди має нести роботодавець. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суд враховує, що для [PERSON] заподіяне тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, що викликало біль, сильні душевні переживання, були порушені її усталені життєві зв'язки, на тривалий час вона позбавлена працездатності (згідно наданих медичних документів продовжує лікування по листку тимчасової непрацездатності). При визначенні розміру морального відшкодування суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, позбавлення потерпілої можливості реалізації її здібностей. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд визначає розмір належного потерпілій морального відшкодування в сумі 20 000 грн. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Ст. 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, а згідно ст. 26-1 страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. При розгляді справи судом встановлено, що автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], на праві власності належить [PERSON], згідно договору нотаріально посвідченого договору від 15 жовтня 2010 року переданий в оренду для ТОВ «Фруктовий світ». Товариство застрахувало свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «Страхова компанія «Еталон», про що свідчить поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/ 5173957 від 07 березня 2012 року. Згідно даного полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - 100 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн.; франшиза - 500 грн. Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON] зазнала ушкодження здоров'я, є страховим випадком, про настання страхового випадку була повідомлена страхова компанія, в якій заведена справа за № 7195. Після прийняття рішення за наслідками розгляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України, [PERSON] звернулася до страхової компанії із заявою про відшкодування страхової виплати, однак відповіді за звернення не отримала. На думку суду відмова відповідача у проведенні страхової виплати є безпідставною та необґрунтованою, тому «Страхова компанія «Еталон» зобов'язана сплатити для позивачки 5000 грн. (5 відсотків від 100 000 грн. - страхової суми за шкоду, заподіяну здоров'ю). Щодо позовної вимоги [PERSON] відшкодування витрат за отриману правову допомогу, то вона задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні адвокат [PERSON] діяв як представник позивача, а не як особа, що надає правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial