Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 18 серпня 2007 року. У шлюбі в них народилась дитина [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не бажає цього робити добровільно,у звязку з чим вона була змушена звернутися з цим позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу і до досягнення дитиною повноліття, 26 липня 2027 року. Позивач [PERSON] про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, згідно заяви просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце слухання справи був сповіщений відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України, тобто через оголошення про виклик до суду у пресі. Заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частині від доходу її матері, батька. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У судовому засіданні було встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 054006, виданого відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції 18 серпня 2007 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 18 серпня 2007 року, актовий запис № 437. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 148636, виданого відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції 04 серпня 2009 року, 26 липня 2009 року народився [PERSON], батьками якого є: мати - позивач [PERSON], батько [PERSON] Згідно позовної заяви малолітня дитина [PERSON] мешкає разом з позивачем за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 117/241, що зокрема підтверджується довідкою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» № 892 від 07.05.2013 року. З позовною заяви вбачається, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а відповідач повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не зявився та суду заперечень не надав, отже дані пояснення суд не ставить під сумнів, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що доводи, викладені позивачем в підтвердження своїх позовних вимог, достовірні, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved