Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: - визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння, придбаного в період шлюбу з відповідачем [PERSON], яке розташоване за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, [ADDRESS]; - розділити між ним та відповідачем [PERSON] придбане ним за час шлюбу майно, залишивши відповідачу на праві власності наступне майно: холодильник «Атлант» вартістю 4000,00 грн., холодильник «Норд» вартістю 3000,00 грн., піч газову «Индезит» вартістю 3 600,00 грн., мотоблок вартістю 8 000,00 грн., ручний мотоблок вартістю 2200,00 грн., пральну машинку «Електролюкс» вартістю 5000,00 грн., гарнітур спальний вартістю 5000,00 грн., м'який куток (диван та 2 кресла) вартістю 3 500,00 грн., гарнітур кухонний з дубу вартістю 3000,00 грн., гарнітур кухонний «МДФ» вартістю 2000,00 грн., а всього на загальну суму 39 300,00 грн.; - виділити йому в натурі автомобіль ВАЗ 2115, державний номерний знак [NUMBER], сірого кольору, 2002 року випуску, вартістю 35 000,00 грн. Питання про зрівняння часток та стягнення з відповідача грошової суми, позивач в позовній заяві не ставить. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований 26 січня 1979 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 60. Від цього шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на життя шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, а тому фактичні шлюбні відносини між ними були припинені. В даний час в провадженні Мар'їнського районного суду розглядається справа про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. За час шлюбних відносин позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] придбали деяке майно, яке відповідач має намір розділити між ними, пред'явивши до суду вказаний позов. Відповідач проти розділу майна в добровільному порядку заперечує. 24 квітня 2013 року на адресу Мар'їнського районного суду надійшло заперечення [PERSON] на позовну заяву [PERSON], відповідно до якого відповідач не згодна з вартістю майна, зазначеної позивачем в позовній заяві, оскільки вартість автомобіля значно перевищує вартість майна, яке позивач має намір залишити їй. Крім того, звернула увагу суду на те, що крім зазначеного в позовні заяві майна, вони також мають банківський рахунок, на якому зберігаються грошові кошти. Позивач [PERSON] в судове засідання не явився, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні своїх позовних вимог наполягав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не явився, натомість спрямував на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просить задовольнити позовну заяву [PERSON] та розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON]. в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розділ сумісного нажитого майна в період шлюбу з наступних підстав. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно ч.1 до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Судом встановлено, що з 1979 року сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними придбане наступне майно: житловий будинок, розташований в [ADDRESS]; автомобіль ВАЗ 2115, державний номерний знак [NUMBER], сірого кольору, 2002 року випуску, вартістю 35 000,00 грн.; холодильник «Атлант» вартістю 4000,00 грн., холодильник «Норд» вартістю 3000,00 грн., піч газову «Индезит» вартістю 3 600,00 грн., мотоблок вартістю 8 000,00 грн., ручний мотоблок вартістю 2200,00 грн., пральну машинку «Електролюкс» вартістю 5000,00 грн., гарнітур спальний вартістю 5000,00 грн., м'який куток (диван та 2 кресла) вартістю 3 500,00 грн., гарнітур кухонний з дубу вартістю 3000,00 грн., гарнітур кухонний «МДФ» вартістю 2000,00 грн. Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] про розділ сумісного нажитого майна в період шлюбу. На підставі ст.ст. 16, 328, 355 ЦК України, ст..ст. 60, 61, 63, 70, 71 СК України,

Outcome: approved