Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і повністю знаходяться на її утриманні, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісяця, і вважає, що 1/3 частка від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дітей. Разом з тим, відповідач подав до суду заперечення проти позову, в яких просив позовні вимоги позивачки задовольнити частково та встановити розмір аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі, що становитиме 1 000,00 грн. щомісяця з подальшою індексацією, мотивуючи її тим, що щомісяця він надає позивачці кошти на утримання дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, мотивуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві, просила стягнути з відповідача 1/3 частину від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дітьми повноліття, її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, відповідач зазначив, що згоден платити аліменти на обох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень. Крім того, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] зазначив, що жодною нормою закону не передбачено стягнення аліментів у конкретній частці від заробітної плати, а суд, на його думку взагалі на свій власний розсуд, не має право втручатися у приватне життя відповідача та встановлювати розмір аліментів, який сам забажає, а тому вважав, що підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів у частці від заробітку відсутні і просив стягнути аліменти з [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб сторони з 23.08.2003 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5), в свідоцтвах про народження яких сторони записані батьками. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони на даний момент проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства (в провадженні Новомосковського міськрайонного суду) знаходиться позов про розлучення, неповнолітні діти на даний час проживають з матір’ю. Дані обставини не заперечувались сторонами у судовому засідлані. Не заперечувався сторонами і той факт, що відповідачем 07.06.2013 року та 08.07.2013 року позивачу були перераховані кошти на утримання дітей у розмірі 1 018,00 та 1 523,00 гривень відповідно (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи вищевикладену норму закону, суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на той факт, що законом не передбачена можливість стягнення аліментів у частці. Безпідставним є і твердження представника відповідача щодо того, що суд не має право втручатися у приватне життя позивача та встановлювати розмір аліментів, який сам забажає, оскільки згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Судом приймаються до уваги надані копії пенсійного посвідчення батька відповідача (а.с.26), а також довідка про склад сім’ї (а.с.27), однак вони не спростовують обставин, встановлених в судовому засіданні. Санаторно-курортна карта (а.с.25), а також фіскальні чеки щодо купівлі ліків (а.с.29) та оплати електроенергії, газу та води, взагалі не можуть бути прийняті судом у якості доказів, оскільки санаторно-курортна карта [PERSON] може свідчити лише про те, що через хронічне захворювання їй рекомендовано санаторно-курортне лікування у санаторії «Гірське повітря»; з фіскальних чеків щодо купівлі ліків не зрозуміло, хто купував зазначені ліки, кому, з якою метою та за яким рецептом; так само, як щодо оплати електроенергії, газу та води. Крім того, навіть з урахуванням того, що відповідач оплачує комунальні послуги, якими користується за місцем свого мешкання, не звільняє його від обов’язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Щодо посилання відповідача та його представника на той факт, що це право особи, з якої стягуються аліменти, обирати спосіб та порядок їх стягнення, то таке твердження також не може бути прийнято судом, оскільки згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує внатурі, а також за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно довідки, наданої позивачем, він офіційно працює на ПАО «Днепрометиз» (ДМПО) і його заробітна плата за шість місяців складає 36 102,12 гривень (а.с.24). А тому, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров’я дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Позов [PERSON] був пред’явлений 27.06.2013 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред’явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн., 40 коп.

Outcome: approved