Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 вересня 2011 року Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 10. Від даного шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сімї стали неможливими. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. [PERSON] та [PERSON] з серпня 2012 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сімя розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сімя розпалась з вини відповідача, [PERSON] просив шлюб між ними розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні у відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося. Вони з серпня 2012 року проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про їх місце проживання та місце проживання малолітньої дитини між ними немає. Проти задоволення позову не заперечує, оскільки переконана, що їх сімя розпалася і заходи щодо примирення ніякого результату не дадуть. Враховуючи те, що відповідач не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] Заслухавши пояснення відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімя між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, наполягання позивача та відповідача на розірванні шлюбу, а також те, що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання малолітньої дитини між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сімя між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Виходячи із інтересів малолітньої дитини і враховуючи її вік та бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дитину після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] За бажанням відповідача після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище Ковальова. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 114 гривень 70 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved