Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

19.07.2013 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту права власності на земельну ділянку. Мотивуючи заяву [PERSON] посилається на те, що вона є власницею земельної ділянки площею 3,2768 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. Однак заявниця позбавлена можливості розпоряджатись належним їй майном, оскільки Реєстраційна служба відмовила їй в реєстрації права власності на вказану земельну ділянку враховуючи, що правовстановлюючий документ на землю містить підчищення. Заявниця вказує, що жодних підчищень не робила та просить встановити факт її права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні представник заявниці підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній і додатково пояснив суду, в державному акті є виправлення по цільовому призначенню землі з «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» на «для ведення особистого підсобного господарства». Це зроблено не заявницею і має бути цільове призначення саме «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», оскільки цільове призначення «для ведення особистого підсобного господарства» чинним законодавством не передбачено. Представник заінтересованої особи Каплинцівської сільської рада Пирятинського району Полтавської області Пирятинської міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява заінтересованої особи про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник заінтересованої особи Державної реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області в судовому засіданні при вирішенні питання по суті покладається на розсуд суду, при цьому, пояснив, що рішення служби про відмову в реєстрації права власності на земельну ділянку є законним, оскільки закон не допускає можливості реєстрації права власності на підставі правовстановлюючого документу, який містить виправлення та підчищення. Суд, вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 05.08.2000 року доручено Пирятинському районному відділу земельних ресурсів внести пропозиції щодо виділення в натурі земельної частки (паю) громадянці [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 19.12.2000 року затверджено розмір земельної частки (паю) у фізичних гектарах громадянці [PERSON], встановлено і закріплено межі земельних ділянок в натурі та видано державний акт на право приватної власності на земелю для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 7). Заявниця є власницею земельної ділянки площею 3,2768 га., яка розташована на території Каплинцівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 5). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, цільове призначення належної заявниці земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Відповідно до довідки №01-11/0951 від 15.07.2013 року виданої Відділом Держземагенства у Пирятинському районі Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки, яка належить заявниці «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (а.с. 11). У судовому засіданні на підставі пояснень учасників судового розгляду та наявних в матеріалах справи письмових доказів достеменно встановлено, що заявниця є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Встановлення факту необхідно заявниці для настання юридичного наслідку - можливості розпоряджатись належною їй земельною ділянкою. Пункт пятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, при цьому такого факту, як встановлення факту права власності на земельну ділянку в ньому немає. Однак відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved