overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного тексту рішення відкласти до 09.12.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

24.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 08.09.2007 року у виконавчому комітеті Воронькіської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 16. Від даного шлюбу у них народилась двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка Маргарита, [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через різні погляди на життя, постійні сварки, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнав, позивач на позов підтримала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 08.09.2007 року у виконавчому комітеті Воронькіської сільської ради Бориспільського району Київської області укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 16 /а.с.8/. Від шлюбу сторони мають дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка Маргарита, [INFO] /а.с.6-7/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08.05.1988 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного в сім'ї виникали сварки, подружжя втратило повагу один до одного. Позивач до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач до початку розгляду справи по суті через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08.05.1988 року, актовий запис № 473, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 26 липня 2003 року, який зареєстрований у Новокалинівській селищній раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 14. Від спільного життя подружжя має двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Позивач звернувся із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з початку подружнього жили непогано, але з часом почали постійно виникали сварки, скандали та різні непорозуміння, через те, що дружина з 2009 року почала виїжджати за кордон без його згоди та всупереч його проханням, на даний час не підтримують подружніх відносин. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові, примирення між ними не можливе, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, але представила суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, згідна на розірвання шлюбу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Новокалинівській селищній раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 14, ( свідоцтво про одруження серія І-СГ № 149864 ). У відповідності до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача, матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сімї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник [PERSON] 07 листопада 2013 року звернувся до суду із заявою про надання права на шлюб. [PERSON], народження 06 серпня 1996 року, у своїй заяві указує, що має намір укласти шлюб з [PERSON], народження 22 березня 1997 року, із якою склалися щирі взаємні почуття, відчуття поваги один до одного. Крім цього, в обґрунтуванні своїх вимог заявник зазначає, що укладення шлюбу відповідає його інтересам так як на даний [PERSON] знаходиться на 27 тижні вагітності і він бажає зареєструвати шлюб до народження їх спільної дитини. Проте, у звязку з недосягненням віку, із якого можна укладати шлюб, заявник не може його зареєструвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні заявник вимоги, викладені у заяві, підтримав і пояснив, що має намір вступити в зареєстрований шлюб з [PERSON], так як перебуває у фактичних шлюбних відносинах із нею, проживають однією сімєю, [PERSON] народила від нього дитину. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином, у заяві на адресу суду просить справу розглянути у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились із поважних причин, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд уважає, що особисті пояснення вказаних вище осіб у судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Заявник [PERSON]Ю, народження 06 серпня 1996 року, виявив бажання вступити в шлюб з [PERSON], оскільки вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах та проживають однією сімєю, [PERSON] на час розгляду справи народила від нього дитину. Згідно довідки поліклінічного відділення Пирятинської центральної районної лікарні [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації Пирятинської ЦРЛ із діагнозом вагітність ( а. с. 15), станом на 23 серпня 2013 року термін вагітності 27 тижнів. Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбний вік для чоловіків та жінок установлюється у вісімнадцять років, а ч. 1 ст. 23 СК України надає право на шлюб особам, які досягли шлюбного віку. [PERSON] не досяг шлюбного віку, тому без надання права на шлюб його укладення неможливе. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідає інтересам заявника, оскільки останній має наміри створити з [PERSON], яка народила від нього дитину, сімю. При таких обставинах заява підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 22 листопада 2003 року перебуває з відповідачко у шлюбі в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Зазначив, що з спільне життя з відповідачкою не склалося, немає порозуміння та взаємоповаги. Протягом трьох років їх відносини з почали псуватися, почалися постійні сварки, скандали, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. У квітні 2013 року відповідачка з дітьми перейшла проживати до своїх батьків, де і проживає на даний час. Зазначив, що відповідачка перестала поважати його, як особистість, не рахується з його бажаннями і не поважає його працю в інтересах сім'ї, а тому вважає, що їх сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи. Про причини неявки суду не повідомила. З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2003 року, у виконавчому комітеті Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області . В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 05.08.2000 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.02.2003 року їх шлюб розірвано та з того часу відповідач не надає кошти на утримання дітей та не займається їх вихованням, а діти перебувають повністю на її забезпеченні і проживають з нею. Оскільки вона ніде не працює то їй важко забезпечити дітей усім необхідним. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій зазначає, що позов визнає повністю, згідний сплачувати аліменти, просить справу розглядати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з копії рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.02.2003 року.( а.с.2) Як вбачається із копій свідоцтв серія [NUMBER] та серія [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] їх батьком є [PERSON]. ( а.с.4,5) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, сторони не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дітей, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

У відповідності до ч. 3 ст. 209 ЦПК України, у зв'язку зі складністю справи, складання повного рішення відкладається на строк 3 днів з дня закінчення розгляду справи. Повідомити сторонам, що вони можуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год. 00 хв. 09 грудня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що між ним [PERSON], [PERSON] та правлінням КСП ім. І.Кудрі в особі голови [PERSON] 29 вересня 1998 року укладено договір купівлі-продажу дощувальної машини ФРЕГАТ, № 922010, що перебуває в користуванні власників земельних ділянок паїв поля № 7/2, НС № 7. Разом з тим позивачу стало відомо, що діюче законодавство передбачає обовязкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте через ліквідацію колгоспу здійснити нотаріальне посвідчення договору не можливо. Просить визнати договір купівлі-продажу дощувальної машини, марки ФРЕГАТ № 92010, дійсним та право власності на нього. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та представник Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не зявилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 13.02.2011 року між позивачем та КСП ім. ІКудрі в особі голови [PERSON] укладено договір купівлі-продажу дощувальної машини ФРЕГАТ, № 922010, що перебуває в користуванні власників земельних ділянок паїв поля № 7/2, НС № 7. На неодноразові звернення позивача з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відповідач ухилявся. В теперішній час колгосп ліквідовано і провести нотаріальне посвідчення договору неможливо. Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

ПАТ «Дельта банк» у вересні 2013 року звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 2 880,59 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 004-03471-291211 від 29.12.2011р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 951,30 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 880,59 грн. та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 004-03471-291211 від [PERSON] отримала кредит у розмірі 1 951,30 грн. зі сплатою відсотків за користування ним з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 28.07.2013 року. У відповідності до Договору, позивальник зобовязаний повернути Кредит та плату за його користування не пізніше ніж 28.07.2013 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитор в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Проте відповідач не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 30.07.2013 року за нею виникла заборгованість у розмірі 2 880,59 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 2 092,32 грн.; заборгованість за відсотками 0,15 грн.; заборгованість за комісіями 788,12 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

ПАТ «Акта Банк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 24 508,73 грн. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 26255000091453 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку від 25.06.2012 року відповідач отримав кредит у сумі 20 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 508,73 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Суду надав клопотання, якому просить розглядати справу без присутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 26255000091453 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку від 25.06.2012 року відповідач отримав кредит у сумі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування ним з кінцеим терміном повернення до 24.06.2013 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 31.07.2013 року за ним склала 24 508,73 грн., у тому числі: тіло кредиту 20 000,00 грн.; відсотки 3 785,39 грн.; поточна заборгованість по відсоткам за кредитом 723, 34 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно п. 4.1.12 Кредитного договору, відповідач зобов?язаний сплачувати позивачу проценти в троки, встановлені цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved