overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, у якій зазначила, що 28 квітня 2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Просить суд шлюб, вкладений між нею та відповідачем, розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони уклали шлюб 20 березня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, позивач на примирення не згодна, у зв'язку з чим подальше спільне проживання сторін неможливо і шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 114 гривень 70 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

позивач просить стягнути невиплачену заробітну плату, середній заробіток за час затримки та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він працював на ВАТ "ЗАВОД "ВЕСТА" по 02.08. 1999р. оскільки на підставі наказу №19 від 02.08.1999 року був звільнений з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію. Відповідно до ст. 116 КзПП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. При звільнені позивача, відповідач всупереч ст. 116 КзПП не виплатив позивачу заробітну плату. Внаслідок чого у 2000 році позивач звернувся до Стрийського міського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення заробітку. 08 грудня 2000 року Стрийським міським судом Львівської області винесено рішення, яким позов задоволено та вирішено стягнути з Стрийського ВАТ заводу «Веста» в користь [PERSON] суму в розмірі 1100 гривень 61 коп. Станом на день подання даного позову судове рішення не виконано, та не виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі. Позивач вважає, що відповідач не виконав вимоги ст. 116 КЗпП оскільки не здійснив виплату всіх сум, що належать йому при звільненні. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути із [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 3 288.48 грн., та стягнути судові витрати у розмірі 229 (двісті двадцять дев?ять) грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з?явилась, однак подала до суду заяву в якій просить розлядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовольнити. Крім того не заперечила проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач належним чином викликалась до суду для розгляду справи, зокрема на 09 год., 12.11.2013р. та на 09 год. 30 хв., 03.12.2013р., що стверджується рекомендованим повідомленням "Укрпошти" та «Укркурєра» які повернуті до суду після вручення, однак до суду не з"явилась та не подала заяви про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 26.11.2011р. між ТОВ "Комерційний Банк Дельта" та [PERSON] був уладений кредитний договір № 002-17007-261111. Згідно цього договору банк надав позичальнику кредит у сумі 4 314.06 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до п. 2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 24% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0.89% в місяць. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 19.07.2013р. заборгованість відповідача по укладеному з ТОВ "Комерційний Банк Дельта" кредитному договору № 002-17007-261111 від 26.11.2011р. рахується заборгованість на загальну суму 3 288.48 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту: 2 573.82 грн., заборгованість за відсотками: 327.26 грн., заборгованість за комісіями: 387.40 грн. [PERSON] неодноразово була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ТОВ "Комерційний Банк Дельта". Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 3 288.48 грн., заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 229 грн. 40 коп., що стверджується платіжним дорученням № 56644267 від 23.08.2013р. На підставі ст. ст. 525, 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути із [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 4 399.09 грн., та стягнути судові витрати у розмірі 229 (двісті двадцять дев?ять) грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з?явився, однак подала до суду заяву в якій просить розлядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовольнити. Крім того не заперечила проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема на 10 год., 12.11.2013р. та на 09 год., 03.12.2013р., що стверджується рекомендованими повідомленнями "Укрпошти" та «Укркурєра» які повернуті до суду по закінченню терміна зберігання, однак до суду не з"явився та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 11.02.2011р. між ТОВ "Комерційний Банк Дельта" та [PERSON] був уладений кредитний договір № 001-17011-110211. Згідно цього договору банк надав позичальнику кредит у сумі 4 999.00 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 19.07.2013р. заборгованість відповідача по укладеному з ТОВ "Комерційний Банк Дельта" кредитному договору № 001-17011-110211 від 11.02.2011р. рахується заборгованість на загальну суму 4 399.09 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту: 4 399.02 грн., заборгованість за відсотками: 0.07 грн., заборгованість за комісіями: 0.00 грн. [PERSON] неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ТОВ "Комерційний Банк Дельта". Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 4 399.09 грн., заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 229 грн. 40 коп., що стверджується платіжним дорученням № 55675574 від 19.08.2013р. На підставі ст. ст. 525, 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар»їнського районного суду із вищевказаною позовною заявою у якій просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті своїх батьків. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, розташовану на території Новоселидівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,150 га. [INFO] помер її батько, [PERSON], після смерті якого, після смерті якого позивач був змушений проживати разом з матір'ю, через її тяжкий стан здоров'я. Після смерті батьків у встановлений законом шестимісячний строк позивач до Курахівської міської державної нотаріальної контори не звернувся. Позивач у судове засідання явився, на заявлених вимогах наполягав. Представник позивача у судове засідання не з'явився, натомість надіслав на адресу суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у відсутність свого представника. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Новоселидівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню оскільки вони визнанні відповідачами та найшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні позивачем встановлений строк був пропущений. Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставіст.ст. 1270, 1272 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 25.07.2002 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції - актовий запис № 944. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 944. Сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, хоча має таку можливість. У зв»язку з наведеним просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала заяву про можливість слухання справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву, де вказав на визнання позову, в подальшому надав іншу, в якій просив врахувати судом народження в грудні 2013 року дитини - [PERSON], а також те, що на час розгляду справи сплачує аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі - [PERSON] та [PERSON], є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом ІІІ курсу за скороченими термінами підготовки факультету економіки та менеджменту за напрямком підготовки «Економіка підприємства» Житомирського державного технологічного університету заочної форми навчання. Дата завершення навчання - 30.06.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку та розміру надання допомоги повнолітній доньці. При вирішенні питання про необхідність стягнення аліментів суд враховує матеріальну можливість відповідача надавати допомогу, що підтверджується фактичною згодою особи, викладеною у заяві. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням наступних обставин. Так, згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира відповідач [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення повноліття - [INFO] року. Також відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Оцінюючи докази за внутрішнім переконання, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1000,00 грн. не є обґрунтованими, та вважає необхідним визначити їх розмір в сумі 450,00 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач пред'явила позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 17.06.1989 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей, з яких неповнолітнім є [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відносини в шлюбі не склались у зв»язку із різними поглядами на життя. Посилаючись на припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, а також неможливість збереження сім»ї, наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.1989 року Ліщинською сільською радою Житомирського району Житомирської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб - актовий запис № 6. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, отже шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Сторони з 02.07.2010 року перебували шлюбі, який рішенням суду від 25.09.2013 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], на утримання якої, як вказує позивач, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 486 гривень, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, без проведення фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце і дату слухання справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 02 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області, між ними було укладено шлюб, актовий запис № 17. Від шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що подружні відносини між ними припинені, вони не підтримують будь-яких стосунків, більше трьох місяців проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є суб'єктивні непорозуміння, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги, наслідком яких стали постійні сварки та скандали, а тому вважає, що сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надіслала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти задоволення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 02 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області, між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 17. Дітей у подружжя немає. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що сім'я розпалась, сторони більше трьох місяців проживають окремо і за цей час жоден із подружжя не вживав заходів до примирення, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї між сторонами неможливе і шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У жовтні 2013 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось, відсутнє взаєморозуміння та мають різні погляди на сімейні стосунки. Після одруження відповідач близько місяця перебував на території України, а потім виїзджав до Палестинської Автономії. Після цього відповідач приїздив два рази, останній раз у квітні 2012 року. Вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому що позбавляє її права укласти інший шлюб. В судове засідання позивач з'явилася, та пояснила, що підтримала обставини викладені в позовній заяві та просила розірвати шлюб з [PERSON] Пояснила, що з травня 2012 року з відповідачем однією сімєю не проживає, спільне господарство не веде, та вона не знає, де на даний час перебуває відповідач. Крім цього, позивач надала заяву [PERSON] у якій останній зазначив, що він проживає з [PERSON] та він є батьком майбутньої дитини [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 12 січня 2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстрованого відділом деражвної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 01 (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони з квітня 2012 року єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги визнання батьківства [PERSON] та положення ч. 3 ст. 110 СК України, суд вважає, що подальше збереження родини є неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved