Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що відповідач по справі [PERSON] являється батьком її доньки [PERSON], [INFO]. Так, на теперішній час сторони розірвали подружні відносини, проживають окремо, при цьому відповідач ніяким чином не цікавиться життям дочки, не надає жодних коштів на її утримання, не дбає про духовний світ та інтелектуальний розвиток, тобто ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Прокурор Калинівського району Шиманська В.В., яка вступила до розгляду справи згідно письмової заяви, що відповідає вимогам ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], оскільки останній жодним чином не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до даної дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачкою, визнав, не заперечує того факту, що не виконував батьківських обов'язків по відношенню до дитини, оскільки боявся зашкодити її внутрішньому світу. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву від 27.12.2013 року, в якій просить заслухати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, заявлені позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали по справі в їх сукупності, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] (згідно свідоцтва про народження останньої (а.с. 7) записано [PERSON] та [PERSON]. 16.10.2007 року шлюб сторін розірвано (а.с. 9). Батько дитини [PERSON] зневажливим чином ставиться до своїх батьківських обов'язків по відношенню до [PERSON] так, проживає окремо від дитини, не займається її вихованням, не цікавиться інтересами та потребами дитини. Внаслідок цього неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю Згідно акту №128, складеного МКП «ЖЕК №5» (а.с. 10) дитина [PERSON]. проживає разом із матір'ю [PERSON] Вказане підтверджується також актом обстеження житлово - побутових умов проживання дитини від 25.10.2013 року, згідно якого дитина [PERSON] проживає в гідних побутових умовах, а також показами свідків та не заперечувалось самим відповідачем. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 25.11.2013 року, що виданий виконавчим коміттетом Вінницької міської ради, визнано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Окрім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Той факт, що відповідач неналежним чином виконує свої обов'язки по відношенню до дитини [PERSON], підтверджується протоколом бесіди від 18.11.2013 року, згідно якого дитина вказала, що не пам'ятає свого батька [PERSON], пояснювальними записками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-17), показами в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які вказали, що добре знають сім'ю, в якій проживає дитина [PERSON] при цьому її біологічний батько [PERSON] не бере жодної участі у вихованні або утриманні дитини. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. При винесені рішення суд керується п.2 ч.1 ст. 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. При винесені рішення суд керується ст. 164 Сімейного кодексу України, відповідно до якої один з батьків може бути позбавлений батьківських прав на дитину, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні й адміністративні заходи. На підставі ч.1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved