Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 26 134,64 грн., з яких: 4793 грн. - заборгованість по кредиту, 21 341,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. В обґрунтування вимог вказує, що 03.06.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір №SAMDN03000002696500, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов»язання не виконує, у зв»язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача Рудницький С.Е. не з»явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 03.06.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту №SAMDN03000002696500. Відповідно до укладеного договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 1500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобов»язання згідно з умовами договором та видав [PERSON] кредит в сумі 1500 гривень. Відповідач належним чином не виконував свої зобов»язання згідно умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 31.10.2013 року складає 26 134,64 грн., з яких: 4793 грн. - заборгованість по кредиту, 21 341,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 26 134,64 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 26 134,64 грн., з яких: 4793 грн. - заборгованість по кредиту, 21 341,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом . Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 261,35грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved