Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

19 листопада 2013 року кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.12.2008 року між кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» в особі голови правління Козаченко Миколи Олександровича та [PERSON], було укладено кредитний договір № 056-168-08 (далі - Кредитний договір), за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 4 400 грн. на строк по 25 грудня 2010 року. Факт видачі грошових коштів відповідачу підтверджено копією видаткового касового ордеру № 1290 від 25.12.2008 року. Позичальник порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного погашення кредиту не здійснивши жодного платежу, зв'язку з чим станом на 11.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 30779 грн. 66 коп., з яких: заборгованість по кредиту 4 400 грн.; заборгованість за відсотками по кредиту складає 27735,95 грн.; 3% від простроченої суми 643,71 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30779 грн. 66 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання на слухання по справі не з'явився, надіслав заяву в якій просив справу розглядати за їх відсутності, прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 25.12.2008 року між кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» в особі голови правління Козаченко Миколи Олександровича та [PERSON], було укладено кредитний договір № 056-168-08 (далі - Кредитний договір), за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 4 400 грн. на строк по 25 грудня 2010 року (а.с. 4,5). Факт видачі грошових коштів відповідачу підтверджено копією видаткового касового ордеру № 1290 від 25.12.2008 року (а.с. 6). Позичальник порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного погашення кредиту не здійснивши жодного платежу, зв'язку з чим станом на 11.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 30779,66 коп., з яких: заборгованість по кредиту 4 400 грн.; заборгованість за відсотками по кредиту складає 27735,95 грн.; 3% від простроченої суми 643,71 грн. Денна відсоткова ставка = 0,001643 (60%/365 днів/100) - п.4.2.1 Договору. Денна відсоткова ставка = 0,003286 (120%/365 днів/100) - п. 4.8 Договору. З 26.12.2008 року по 11.11.2013 року - 4400 грн. х 1780 днів х 0,003286% = 25735,95 грн. Денна відсоткова ставка = 0, 00008219 (3%:365дн:100). З 26.12.2008 по 11.11.2013р.: 4400 грн. х1780 днх0.00008219%=643,71 грн. Всього заборгованість складає 4400 грн. + 25735,95 грн. + 643,71 грн. = 30779,66 грн. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved