Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач Малиновська районна адміністрації Одеської міської Ради із позовом до [PERSON], треті особи: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління земельних ресурсів Одеської міської ради про зобов'язання особи знести самовільно збудовану споруду, зазначаючи, що відповідач по справі самовільно, без відповідних дозвільних документів провела будівництво двоповерхової будівлі загальною площею 59,2 кв.м., по [ADDRESS]. Посилаючись на будівництво відповідачем спірної споруди на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за відсутністю дозволу чи належно затвердженого проекту на будівельні роботи, Малиновська районна адміністрація Одеської міської Ради просила в порядку ст. 376 ЦК України зобов'язати відповідача за свій рахунок знести самовільно збудований двоповерховий будинок, загальною площею 59,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.02.2013 року, у задоволенні позову Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON], треті особи: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, про зобов'язання особи знести самовільно збудовану споруду було відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.10.2013 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 07.02.2013 року було скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Справу було прийнято до провадження суддею Жуган Л.В. та призначено до розгляду у відкрите судове засідання. Представник позивача за довіреністю - Маркосов Г.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила. Представник третьої особи Одеського міського управління земельних ресурсів за довіреністю - Шкрібляк М.І. в судовому засіданні просив розглянути справу на розсуд суду. Представник третьої особи Управління архітектури та містобудівництва Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. До участі в справі за відповідними заявами було залучено Прокуратуру Малиновського району м. Одеси та Одеську міську раду в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, на боці позивача. Представник Прокуратури Малиновського району м. Одеси за довіреністю - Димерлій А.О. в судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Представник Одеської міської ради за довіреністю - Федулова О.С. в судовому засіданні також вважала, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1,2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Тобто, вказана норма передбачає три окремі підстави для визнання будівництва самочинним та відповідні правові наслідки для особи, яка його здійснила. Зокрема, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб (ч. 4 ст. 376 ЦК України). Чинне законодавство не визнає самочинне будівництво об'єктом правового захисту, крім передбаченого ч. 3 ст. 367 ЦК України випадку, а тому правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови. Право на звернення до суду з таким позовом закон надає, зокрема, й відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає в житловому будинку по [ADDRESS], що підтверджується довідкою випискою з будинкової книги про склад сім'ї та прописку №370 від 08.04.2009 року, складеною ОСОН мікрорайону «Сахарний» в м. Одесі. За вказаною адресою відповідач самовільно провела будівництво двоповерхової будівлі без відповідних дозвільних документів, на земельній ділянці, яка не була відведена їй у встановленому законом порядку, у зв'язку із чим [PERSON] було видано припис Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.01.2009 року із вимогою надати проектно-правові документи на проведені будівельні роботи. Така вимога [PERSON] виконана не була. З акту від 27.01.2009 року, складеного начальником відділу контролю за самовільним будівництвом Малиновської райадміністрації Вовчанським В.Н., начальником відділу з благоустрою території району Малиновської райадміністрації Андріюк В.В., начальника відділу соціально-економічного розвитку території району Радзілевич О.М., вбачається, що власником домобудівництва за адресою: [ADDRESS], [PERSON] без оформлення відповідного дозволу згідно діючого законодавства, проведено самовільне будівництво двоповерхового будинку, загальною площею 59,2 кв.м. Факт самовільного будівництва [PERSON] двоповерхового будинку, загальною площею 59,2 кв.м., за вказаною адресою також підтверджується: копією технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН»; службовою запискою начальника відділу контролю за самочинним будівництвом; фотофіксацією об'єкту самочинного будівництва. Згідно акту комісії від 09.12.2009 року, у складі: начальника відділу контролю за самовільним будівництвом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради Пінті С.П., головного спеціаліста відділу контролю за самочинним будівництвом Мойсейченко І.З., головного спеціаліста юридичного відділу Соскова Д.М., вбачається, що при виїзді 09.12.2009 року за адресою: [ADDRESS], для встановлення статусу самочинно надбудованого приміщення над житловим будинком, розташованим по вказаній адресі, було встановлено, що факт самочинного будівництв підтверджено, над одноповерховим жилим домобудівництвом [PERSON] проведено надбудову приміщення розмірами 7 м. на 8 м., загальною площею 56 кв.м. В приміщенні встановлені два металопластикові вікна, вхід до приміщення здійснюється за допомогою необладнаних перилами гвинтових сходів з житлового приміщення, розташованого на першому поверсі. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п.п. 4,12,24 Постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Судом встановлено, що [PERSON] самочинно провела будівництво двоповерхової будівлі загальною площею 59,2 кв.м., по [ADDRESS]. Самочинне будівництво було проведено [PERSON] без відповідних дозвільних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, чи належним чином затвердженого проекту. Для одержання дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до ч. 2 «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики №273 від 05.12.2000 року особа повинна надати до інспекції держархбудконтролю, зокрема, документ, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, рішення виконавчого комітету органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво, затверджену у встановленому порядку проекту документацію тощо. З аналізу досліджених доказів вбачається, що зведена відповідачем споруда за своїм характером не є тимчасовою, її побудова не відноситься до переліку будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл відповідно до частини 4 вищевказаного Положення. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про планування і забудову території», здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно законодавства. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Відповідно до Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.2000 р., встановлений порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту. Вказане Положення обов'язкове для застосування усіма суб'єктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої залежності та джерел фінансування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про основи містобудування», до компетенції органів місцевого самоврядування у сфері містобудівельної діяльності на їх території належить право затвердження місцевих правил забудови, внесення змін у зазначені документи за поданням спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури відповідно до законодавства. Суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 26.01.2010 року щодо узгодження до введення в експлуатацію жилого будинку, літньої кухні, сараю та вбиральні, розташованих по [ADDRESS], для подальшого оформлення правовстановлюючих документів у встановленому порядку після оформлення правовстановлюючих документів на самочинне будівництво; та висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 08.06.2012 року про можливість передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0130 га за адресою: [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оскільки вони не є доказами належного оформлення дозвільної документації [PERSON] на здійснення будівництва спірної самочинної споруди. Згідно листа Інспекції ДАБК в Одеській області №05/1-882 від 06.02.2013 року вбачається, що за період з 01.01.2008 року по даний час [PERSON] дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва будинку по [ADDRESS], не надавався, введення в експлуатацію зазначеного об'єкту не здійснювалось. Будь-яких інших доказів в підтвердження наявності дозвільних документів, що давали б право [PERSON] виконувати підготовчі та будівельні роботи спірного об'єкту і на земельній ділянці, яка передана з цією метою, суду не надано. Будівництво самочинної двоповерхової будівлі [ADDRESS], [PERSON] було здійснено на земельній ділянці, яка є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Одеса в особі Одеської міської ради. Судом встановлено, що Одеська міська рада не приймала рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки за вказаною адресою у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів. В п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року визначено, що під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови. З урахуванням цього, суд не приймає до уваги рішення Одеської міської ради №2501-VІ від 21.12.2012 року, згідно якого [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель, оскільки таке рішення не підтверджує права [PERSON] на будівництво самочинної споруди на земельній ділянці по [ADDRESS]. Судом встановлено, що будівництво [PERSON] самочинної споруди на земельній ділянці по [ADDRESS], порушує права територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради як власника земельної ділянки за спірною адресою. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року роз'яснив, що якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов'язання здійснити перебудову. З аналізу матеріалів справи та поданих доказів, судом не встановлено технічної можливості перебудови спірного самочинного об'єкта нерухомості, проект будівництва взагалі відсутній. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, вказують на наявність підстав для задоволення позову та ухвалення рішення, про зобов'язання [PERSON] за свій рахунок знести самовільно збудований двоповерховий будинок, загальною площею 59,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved