Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

28 жовтня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,245 га, яка розташована на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], пай [NUMBER]. Батько спадкодавця [PERSON], як спадкоємець першої черги, відмовився від прийняття спадщини за законом на користь позивачки. Інші спадкоємці за законом відсутні. [PERSON] зверталась до нотаріальної контори стосовно оформлення спадщини, однак з причини відсутності оригіналу державного акту на право власності на землю їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Надати оригінал вказаного документу позивачка не має змоги в зв'язку з чим 19 жовтня 2013 року розмістила оголошення в газеті „Червона зірка" про втрату державного акту, а видати його дублікат неможливо з причини смерті його власника. Спадкодавець свого часу прийняв зазначене вище спадкове майно від бабусі позивачки [PERSON] отримавши при цьому свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,245 га, яка розташована на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, державний акт на право приватної власності на землю,серії [NUMBER] в порядку спадкування за законом. Представник позивача у судовому засіданні [PERSON] підтвердив обставини викладені вище при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог. У судове засідання представник відповідача Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнають повністю. У судовому засіданні представник третьої особи відділу Держземагенства в Межіському районі Дніпропетровської області Петруля Н.В. позов визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого виконкомом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області [INFO] [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). [PERSON] належить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,245 га, яка розташована на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] (а.с.8). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори 25 жовтня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №2509 вбачається, що зазначене вище спадкове майно успадкував [PERSON] (а.с.9). В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС виконкому Жовтневого району народних депутатів м.Дніпропетровська 21 жовтня 1989 року позивачка являється рідною донькою спадкодавця, яка внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7,10). Положенням ч.2 ст.1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Слід зауважити, що батько спадкодавця [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь позивачки [PERSON], що підтверджується відповідною нотаріально завіреною заявою (а.с.15). За постановою приватного нотаріуса Межівського нотаріального округу Дніпропетровської області від 23 серпня 2013 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підставі відсутності в останньої правовстановлюючого документу підтверджуючого склад спадкового майна спадкодавця [PERSON] (а.с.19). У судовому засіданні встановлено, що за оголошенням газети „Червона зірка" від 19 жовтня 2013 року загублений державний акт на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] кадастровий №[NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] вважати втраченим (а.с.20). Судом з'ясовано, що видати [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом неможливо у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,245 га, яка розташована на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області. Втім право на землю гарантується законодавством України і ніхто не може позбавити громадянина цього права інакше як за рішенням суду. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1225 частиною першою Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає позовну заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які позивачка посилалась, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Outcome: approved