Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виселення відповідачки та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору за №-GOENGK40000016 між сторонами від 19 травня 2008 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 8754,00 доларів США зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 19 травня 2018 року. Відповідно умов кредитного договору, відповідачка [PERSON] зобов'язалася повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, згідно графіку платежів який додається до договору. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором позивач та відповідач 19 травня 2008 року уклали договір іпотеки №-GOENGK40000016. Згідно якого відповідачка [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 79,20 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м., який розташован за адресою: [ADDRESS], що на праві власності на підставі договору купівлі- продажу належить відповідачу. Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 21 січня 2013 року винесено рішення, відповідно до якого звернуто стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Однак відповідачка в добровільному порядку протягом одного місяця не виїхала з будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та отримавши письмові вимоги банку про виселення, проігнорувала їх. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи за його відсутність, на задоволенні позову наполягав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду була сповіщена належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" від 05.06.2003 року N 898-IV року звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги , якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 19 травня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] дійсно був укладений кредитний договір №-GOENGK40000016, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8754,00 доларів США зі сплатою 15% річних, з строком до 19.05.2018 року (а.с.8-10). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 19.05.2008 року було укладено договір іпотеки №-GOENGK40000016, згідно з умовами якого відповідач надав іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею площею 79,20 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м., який розташован за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з копії даного договору, іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.13-15). Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 21.01.2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги були задоволені, а саме: було звернуто стягнення на будинок загальною площею площею 79,20 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м., який розташован за адресою: [ADDRESS]., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ ПриватБанк»(а.с.16-17). 15.04.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачці була направлена вимога про добровільне виселення з будинку (а.с.5). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині виселення відповідачки, яка зареєстрована та проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. без надання іншого житла підлягають задоволенню. . Разом з тим, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про зняття з реєстрації відповідачки задоволенню не підлягають, оскільки згідно довідки зз адресно-довідкового бюро(а.с.34) [PERSON] вже знято з реєстрації. Та не підлягають задоволенню вимоги, щодо виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS], оскільки позивачем не конкретизовано, яких саме. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 114,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial