overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з 11.04.2009 року вона та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №18. За період перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Їхня сім'я розпалася по тій причині, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, і саме через нього виникають постійні непорозуміння, словесні суперечки, свідком яких нерідко стає їхня малолітня дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Крім того, відповідач постійно спричиняє їй та їхній дитині душевні страждання. На примирення не погоджується, оскільки її попередні спроби налагодити подружнє життя з відповідачем позитивного результату не дали, і відповідач не бажає розуміти сутності проблем в їхній сім'ї та не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу. Просить прийняти рішення, яким розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 11 квітня 2009 року у виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №18. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги повністю підтримала та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю визнав та не заперечив проти їх задоволення. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін, ухваливши рішення у даному судовому засіданні на підставі доказів, які є в матеріалах справи. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 11 квітня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №18. За період перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Їхня сім'я розпалася по тій причині, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, і саме через нього виникають постійні непорозуміння, словесні суперечки, свідком яких нерідко стає їхня малолітня дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Миритися сторони не бажають. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому у відповідності до положень ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити її прізвище без змін. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Враховуючи складність справи, складання повного рішення відповідно до ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 218 ЦПК України слід відкласти на п’ять днів з дня закінчення розгляду справи, оголосивши у судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона знаходилася у шлюбі із відповідачем, зареєстрованому 10.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 107. Рішенням Дзержинського міського суду від 26 липня 2013 року шлюб з відповідачем розірвано. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину – сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні та утриманні дитини участі не приймає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісяця, починаючи з 01 жовтня 2013 року. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином телефонограмою №1.23 за № 492 від 18 грудня 2013 року, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України – заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач від сумісного шлюбу мають малолітнього сина – [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.5). Відповідач дитину не забезпечує, тому позивач має бажання отримувати аліменти на утримання дитини за виконавчим листом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 01 березня 2000 року Фашівською селищною Радою Перевальського району Луганської області, актовий запис № 2. Від спільного проживання мають дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони спільно не проживають. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору у сторін не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з матір'ю . Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

21 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 13 грудня 2007 року, який зареєстровано виконкомом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 09. Мають малолітнього [PERSON],[INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за зловживання відповідачем спиртними напоями. та небажанням забезпечувати сім'ю. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву до суду про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 13 грудня 2007 року, який зареєстровано виконкомом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 09 та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 13 грудня 2007 року за актовим записом № 19 зробленого у Книзі реєстрації народжень виконкомом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.9,10) Із-за зловживання відповідачем спиртними напоями та небажанням забезпечувати сім'ю, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

06.09.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обгрунтовавши свої вимоги тим, що вона перебує з відповідачем у юридичному шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей – сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти перебувають на її утриманні, відповідач надає допомогу , але її не вистачає на утримання дітей. Відповідач аліменти нікому не сплачує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 долі усіх доходів відповідача, кожного місяця до повноліття дітей. У судове засідання позивачка не з’явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружилися 15.11.203 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей – сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров’я та матеріальне положення дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 долі усіх видів заробітків (доходу) щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

16.10.2013 року позивач звернувся із позовом в якому просив визнати відповідачів втратившими право на користування житловим приміщенням будинку № 8 по вул. Ковпака в м. Первомайськ Миколаївської області у зв’язку з відсутністю їх в будинку з квітня 2012 року без поважних причин. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він являється власником вищевказаного будинку на підставі договору дарування від 03.06.2002 року, а відповідачі - його колишня дружина [PERSON] разом із своїми повнолітніми дітьми: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] хоч і зареєстровані в будинку, але в ньому не проживають з квітня 2012 року, а мешкають у будинку №6 по вул. С.Афоніна в с. Вербова Балка Первомайського району Миколаївської області, в якому за кожним із них зареєстровано по 1/6 частці у власності, однак на його неодноразові звернення виписатись з будинку відмовляються. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідачі повторно не з’явились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, заперечень по суті позову не надали. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 405 ч.2 ЦК України член сім’ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Із копії договору дарування житлового будинку від 03.06.2002 року ( а.с.21) видно, що [PERSON] являється власником житлового будинку № 8 по вул. Ковпака в м. Первомайськ Миколаївської області. А із копії будинкової книги ( а.с.15-20) видно, що разом із позивачем зареєстровані і відповідачі. Із довідок квартального комітету №9 від 23.10.2012 року та 18.09.2013 року ( а.с.10,11) видно, що в будинку № 8 по вул. Ковпака в м. Первомайськ Миколаївської області мешкає лише [PERSON], це ж підтверджено в судовому засіданні і поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного та враховуючи відсутність заперечень та доказів до них відповідачів суд знаходить що згідно ст. 60 ЦПК України позовні вимоги доведені в тому що відповідачі більше року без поважних причин не мешкають в будинку № 8 по вул. Ковпака в м. Первомайськ Миколаївської області і підлягають задоволенню, а тому відповідачів необхідно визнати втратившими право користування жилим приміщенням з 01.05.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить суд встановити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 24.04.2010 року. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просила надати двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 24.04.2010 року. Представник відповідача до судового засідання не з’явився, але надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 221716 [PERSON], помер 24.04.2010 року. Відповідно до довідок № 2802 від 26.09.2011 року та № 1613 від 31.05.2012 року виданих Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області [PERSON] зареєстрований та постійно проживав по день смерті за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. В. Свердюка 35. Позивачка, згідно свідоцтва про народження, є рідною донькою померлого, а тому являється спадкоємцем першої черги. Після його смерті на протязі встановленого законом шестимісячного строку позивачка не зверталася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки в неї було відсутнє свідоцтво про народження, яке вона витребувала за місцем його видачі – Казахстан. Після отримання свідоцтва про народження позивачка звернулася до нотаріуса, однак листом № 02 листопада 2011 року їй було відмовлено з вищенаведених підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що строк на прийняття спадшини був пропущений позивачкою з поважної причини, оскільки відсутність свідоцтва про народження унеможливлювала прийняття нею спадщини, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка 04.11.2013 року звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], в якому вони знаходяться з 27.12.2003 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач спочатку спільного проживання, до неї, як до дружини, відносився з повагою. В останні роки спільного проживання їх погляди на життя стали різними, кожен з них живе своїм життям, сімейного бюджету не існує. Вона змушена обмежувати всі свої потреби, діалогу з відповідачем давно не існує у зв’язку з чим спільне проживання виявилося неможливим і вони з 2011 року фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Своїм ставленням до неї, відповідач порушує ст. 51 СК України. Шлюбні стосунки поновити неможливо, спільне життя з відповідачем не склалося і збереження сім’ї неможливе. Примирення між ними не можливе. При таких обставинах позивачка вважає, що її шлюб з відповідачем підлягає розірванню. В судове засідання 24.12.2013 року позивачка [PERSON] не з’явилася, але 04.11.2013 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання не з’явився відповідач [PERSON], але 03.12.2013 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що з позовними вимогами згоден та підтримує їх в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами заяви, оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Другому відділі реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, згідно свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 187582, виданого 27.12.2003 року, актовий запис № 566 (а.с.3, оригінал свідоцтва). Від шлюбу у сторін народилася дитина – [PERSON], [INFO], що вбачається з позову. Також з позову вбачається, що сторони з вересня 2011 року не підтримують шлюбних відносин та не ведуть разом спільного господарства. На час розгляду справи майнові вимоги, будь кого з сторін, суду не пред’явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В матеріалах справи наявна заява відповідача про визнання ним позову (а.с.13). З урахуванням вищевикладеного та оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім’ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про скасування рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свої вимоги та пояснила суду, що рішенням суду від 2.09.2008 року було визнано безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON]. Однак їй стало відомо , що [PERSON] працював на ТОВ "Донбасвуглепроходка" та був звільнений 19.07.2012 року. Заінересована особа – [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти скасування рішення про визнання його безвісно відсутнім. Суд, вислухавши заявника і дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошено померлою. Судом встановлено, що рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2008 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім. Згідно відомостей Пенсійного фонду України [PERSON] мав роботу та заробіток за 2000 рік, 2001 рік, 2004 рік, 2010 рік. Згідно довідки ТОВ "Донбасвуглепроходка" [PERSON] працював на підприємстві з 28.03.2013 року по 22.05.2013 року. [PERSON] особисто з*явився у судове засідання. Згідно ч.1 ст. 45 ЦК України встановлено, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне скасувати рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2008 року про визнання безвісно відсутнім [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved