Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] грошову суму в розмірі 19116,03 гривень. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані наступним. [PERSON] є племінницею [PERSON], померлої [INFO] року, та в силу ст. 1265 ЦК України є спадкоємицею п'ятої черги за законом. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить грошова сума у розмірі 19116,03 гривень, присуджена до стягнення з [PERSON] судовим рішенням. В судовому порядку [PERSON] заявила вимоги на вказану частину спадщини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, зокрема зауважила наступне. Так, позивач є єдиною спадкоємицею своєї рідної тітки за материнською лінією [PERSON], померлої [INFO] року. [PERSON] мала перед [PERSON] боргові зобов'язання, а саме за судовим рішенням мала повернути суму коштів у розмірі 20085,00 гривень. В спосіб примусового виконання судового рішення борг повернуто померлій лише частково на суму 968,97 гривень, та в зв'язку зі смертю стягувача виконавче провадження закінчено. Обов'язки відповідача з відшкодування залишку заборгованості, за позицією [PERSON], мають бути виконані вже безпосередньою їй, як єдиному спадкоємцю, яка мала добрі стосунки з тіткою та забезпечувала їй життєву підтримку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним в запереченнях, зокрема побудувала позицію захисту на повному поверненню боргу [PERSON] за її життя, крім того просить застосувати до спірних відносин наслідки пропуску позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є племінницею [PERSON] за материнською лінією, що підтверджено письмовими доказами по справі: свідоцтвом про народження серії [NUMBER], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00012010951 від 9 квітня 2013 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00012010606 від 9 квітня 2013 року, посвідкою про народження серії [NUMBER] від 22 березня 1947 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № [NUMBER] від 9 квітня 2013 року. [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерті серії [NUMBER]). Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 16 грудня 2008 року, зміненого рішенням апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2009 року з [PERSON], відповідача по даній цивільній справі, стягнуто на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 20085 гривень, судовий збір у розмірі 200,85 гривень, 30,00 гривень за витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Примусове виконання судового рішення здійснювалось відділом державної виконавчої служби Мар'їнського районного управління юстиції. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мар'їнського районного управління юстиції від 20 квітня 2011 року виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] закрито в зв'язку зі смертю стягувача в порядку п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Дану постанову оскаржено не було. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби № 2-232 від 20 листопада 2013 року залишок нестягненого боргу становить 19313,13 гривень.. Враховуючи вказане, посилання відповідача [PERSON] про повернення заборгованості [PERSON] за її життя є неспроможними. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки зобов'язання за договором позики не пов'язано нерозривно з особою кредитора, смерть [PERSON] не припиняє зобов'язального правовідношення з [PERSON], та ці майнові права входять до складу спадщини та переходять до його спадкоємців. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON], померла [INFO] року, за життя не скористалася наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що спадкоємцем п'ятої черги за законом [PERSON] є її племінниця [PERSON] Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З пояснень наданих [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкодавця - не подавала. Відповідно до відомостей наданих Мар'їнською державною нотаріальною конторою (інформаційні довідки зі Спадкового реєстру № 36083194 від 13 грудня 2013 року, № 36083221 від 13 грудня 2013 року) з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO] року спадкоємці не зверталися. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладені в постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям державними нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] мала можливість звернутися до нотаріальної контори із заявлю про прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, однак таких вимог закону не виконав. На думку суду у позивача не має підстав для звернення до суду за захистом своїх, як він стверджує, порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів, оскільки його право власності ніким не порушувалось і не оспорювалось. Позовна заява про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку без звернення до нотаріальної контори, - передчасно заявлена. Крім того, суд звертає увагу, що позивач [PERSON], заявляючи позов на отримання майна в порядку спадкування, невірно визначає спосіб захисту, а саме замість заявлення вимог визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України), помилково висуває вимоги стягнення коштів (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). На підставі наведенного, суд вважає, що законних підстав для задоволення заяви [PERSON] не має. Надавши висновок про необгрунтованість вимог заявника, суд вказує, що заява [PERSON] про застосування наслідків строку трирічної позовної давності в порядку ст. 267 ЦК України не підлягає задоволенню. Так, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що право [PERSON] порушено, підстав для відмови в заяві в зв'язку зі спливом позовної давності не має. На підставі ст. ст. 1230, 1258, 1265, 1269, 1270, 1272, 1276 ЦК України,

Outcome: dismissed