Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за рішенням Сєвєродонецького міського суду від 20.01.2011 р. з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу. В теперішній час він уклав шлюб з гр. [PERSON], в якому народилась дочка [PERSON]. Він не працює. В звязку з цим просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього з 1/4 частки до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені у позові. Додатково суду пояснив, що він не має постійного джерела доходу, оскільки ніде офіційно не працює. Має добрий стан здоровя. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що вона також ніде не працює за спеціальністю, намагається працевлаштуватись. Мешкає одна з дитиною. Просила суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2011 р. з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 26.11.2010 р. і до повноліття дитини. Згідно даних листа Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 07.06.2013 р. №10008/03-51 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за період з 26.11.2010 р. по 01.06.2013 р. в сумі 4143,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення стану здоровя будь-кого з них. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] 28.10.2011 р. одружився з гр. [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №121637, виданого відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області. В цьому шлюбі у позивача 25.02.2012 р. народилась дочка [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ОК №209668, виданого відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області. Таким чином, сімейний стан позивача змінився, у нього на утриманні зявилась ще одна дитина, що є підставою для зменшення аліментів. Проте щодо розміру, до якого може бути зменшено аліменти, суд відзначає наступне. В позовній заяві позивач [PERSON] просить зменшити аліменти, що стягнуті з нього на утримання доньки [PERSON], з 1/4 частки від його доходів до 30% відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Тобто позивач просить зменшити аліменти до мінімально можливого розміру. Як вбачається з рішення Сєвєродонецького міського суду від 20.01.2010 р. при розгляд справи про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], в судовому засіданні [PERSON] визнав позовні вимоги в повному обсязі і погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки свого доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому з 20.01.2010 р. по день розгляду цієї справи матеріальний стан позивача [PERSON] не змінився. Зазначений висновок суду підтверджується відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичнних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 17.06.2013 р. та даними трудової книжки позивача, де з 22.01.2007 р. відсутні записи про працевлаштування. Враховуючи викладене, оцінюючи докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з принципу справедливості, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшення розміру аліментів до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд вважає невиправдано заниженим, виходячи з того, що позивач має добрий стан здоровя, є працездатною людиною і має належним чином виконувати обовязок по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до абз. 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial