Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач, Кременчуцький міжрайонний екологічний прокурор Дніпровської екологічної прокуратури звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що розпорядженням Кобеляцької районної державної адміністрації № 684 від 05.11.2012 року відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1 га на території Вільховатської сільської ради за межами населених пунктів для ведення особистого селянського господарства. Розпорядженням голови Кобеляцької РДА № 773 від 07.12.2012 року вказаний проект землеустрою затверджений, а земельна ділянка передана у власність [PERSON] у власність. На виконання вказаного розпорядження 21.12.2012 року [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №847286, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 532180001003540. Однак, передана у власність відповідачеві земельна ділянка знаходяться на території РЛП "Нижньоворсклянський", який був створений на підставі рішення Полтавської обласної ради від 24.12.2002 року. Відповідно до ст.44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду відносяться території регіональних ландшафтних парків. При цьому, під час визначення меж територій природно-заповідного фонду слід враховувати положення ст. 7 Закону України " Про природно-заповідний фонд України", згідно яких до встановлення меж територій та об"єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об"єктів природно-заповідного фонду. Крім того, земельна ділянка знаходиться в межах нормативно встановленої 100-метрової прибережної захисної смуги Дніпродзержинського водосховища, яка є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності та відноситься до земель водного фонду. Всупереч вимогам ст.9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачам у власність не пройшов державну експертизу землевпорядної документації, яка є обов"язковою у випадку відведення земель природоохоронного призначення та водного фонду, а до складу Комісії з розгляду питань, пов"язаних з погодженням документації із землеустрою, всупереч ч.3 ст.186-1 ЗК України ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) при розгляді проекту землеустрою не було залучено представника територіального органу водного господарства. Державний акт на право власності на земельну ділянку підписаний не уповноваженою особою, а саме не начальником відділу Держземагенства у Кобеляцькому районі Калюжним Ю.В., а його заступником Спицею О.І., що суперечить "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації та зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю та право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі" від 04.05.1999 року. Позивач прохав суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 684 від 05.11.2012 року в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Кобеляцької РДА № 773 від 07.12.2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га [PERSON] та передачу земельної ділянки у його власність. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га серії ЯМ № 847286, виданий на ім"я [PERSON] та зобов'язати останнього повернути дану земельну ділянку (кадастровий номер 5321885400:00:004:0130) у державну власність. Ухвалою суду від 16.06.2013 року залучено третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: відділ Держземагенства у Кобеляцькому районі, Кобеляцький районний відділ Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", державне управління охорони навколишнього природного середовища та Вільховатську сільську раду Кобеляцького району, а ухвалою суду від 25.07.2013 року - правонаступника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавскій області - Управління екології та природних ресурсів Полтавської ОДА (т.1 а.с.89, 171). В подальшому Кременчуцький міжрайонний екологічний прокурор Дніпровської екологічної прокуратури уточнив позовні вимоги, вказавши, що вартість земельної ділянки становить 14400 грн. Представник відповідача Кобеляцької РДА Бут Я.В., будучи належним чином повідомленою дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, причини неявки суд не повідомила. Раніше позов не визнала, надала письмові заперечення на нього та пояснила суду, що в натурі межі РЛП "Нижньоворсклянський" не встановлені, прокурором не надано доказів про те, що передана у власність відповідача земельна ділянка знаходиться в межах об"єктів природно-заповідного фонду РЛП "Нижньоворсклянський". Крім того, чітко визначених меж розмежування Дніпродзержинського водосховища та р. Ворскла, не існує і на картографічних матеріалах не визначено. Тому не можна вважати, що земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов не визнав та надав письмові заперечення, в яких вказав, що земельна ділянка ним отримана правомірно, згідно законодавства та поверненню не підлягає (т.1 а.с.151-152). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський", Гергенкоп М.В., подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника РЛП "Нижньоворсклянський". Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, Дніпродзержинського регіонального управління водних ресурсів, Смирнова О. подала до суду письмові пояснення на позов та прохає суд розглянути справу без участі їх представника(т.1 а.с.42-44). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, відділ Держземагенства в Кобеляцькому районі Спиця О.І., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причини неявки суд не повідомив. Раніше в судовому засіданні з позовом не погодився та пояснив, що межі РЛП «Нижньоворсклянський» не встановлені, також відсутні межі по розмежуванні Дніпродзержинського водосховища та р. Ворскла, в проекті відведення земельної ділянки є всі необхідні висновки відповідних органів, а тому земельна ділянки виділена [PERSON] правомірно. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, управління екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації Бодак О.М., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій прохав розглядати справу без участі їх представника, а також надав суду письмові пояснення, де вказує, що незалежно від того, за якою категорією відображена земельна ділянка у статистичній звітності Ф-6зем, протягом усього часу існування території чи об'єкта природно-заповідного фонду ( з дати створення, організації або оголошення до дати скасування статусу території чи об'єкта природно-заповідно фонду), земельна ділянка, на якій розташований об'єкт природно-заповідно фонду є земельною ділянкою категорії за основним цільовим призначенням "Землі природно-заповідного фонду", які не можуть передаватись у приватну власність (т.1 а.с.208-210). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, Полтавської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", Іщенко О.Є., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суд не повідомив, однак раніше надавав заяви про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи, Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, Коломієць В.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (т.2 а.с.31). Раніше в судовому засіданні прохав прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням Кобеляцької державної адміністрації № 684 від 05.11.2012 року відповідачу [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га на території Вільховатської сільської ради за межами населених пунктів для ведення особистого селянського господарства ( т.1 а.с. 17). Розпорядженнями голови Кобеляцької РДА № 773 від 07.12.2012 року вказаний проект землеустрою затверджений, а земельну ділянку передано у власність [PERSON] (т.1 а.с.18). На виконання вказаних розпоряджень 21.12.2012 року [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 847286 (кадастровий номер 5321885400:00:004:0130) (т.1 а.с.29). Рішенням Полтавської обласної ради від 24.12.2002 року організовано регіональний ландшафтний парк "Нижньоворсклянський" загальною площею 23200 га (а.с.33). Відповідно до вказаного рішення 12.03.2003 року начальником державного управління екології та природних ресурсів в Полтавській області затверджено Положення про Регіональний ландшафтний парк "Нижньоворсклянський" ( а.с.31-32), та здійснено державну реєстрацію РЛП "Нижньоворсклянський"(а.с.30). Наказом державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області від 30.09.2011 року №55 затверджено нове положення про РЛП «Нижньоворсклянський». (а.с.73-75). Зідно Положень про Регіональний ландшафтний парк "Нижньоворсклянський" визначено, що парк розташований на території Лучківської, Світлогірської, Вільховатської, Орлицької та Радянської сільських рад Кобеляцького району на площі 23200 га, з яких 417,5 га знаходяться на землях Вільховатської сільської ради. РЛП "Нижньоворсклянський" є природоохоронною, науково-дослідною та рекреаційною установою місцевого значення та має використовуватись в першу чергу: у природоохоронних цілях, у науково-дослідних цілях, в оздоровчих та інших рекреаційних цілях, в освітньо-виховних цілях та для моніторингу навколишнього природного середовища. Згідно ст.43 ЗК України, землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до ст.44 ЗК України регіональні ландшафтні парки входять до земель природно-заповідного фонду. Згідно п. "г" ч.4 ст.84 ЗК України, не можуть бути передані у приватну власність землі державної власності під об'єктами природно-заповідного фонду. Статтею 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", визначено, що землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об'єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об'єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об'єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Проект створення Регіонального ландшафтного парку"Нижньоворсклянський", погоджений Першим заступником голови президії Полтавської обласної ради Українського товариства охорони природи, головою Кобеляцької райдержадміністрації та головою Кобеляцької районної Ради в 2002 році, з планово-картографічним матеріалом, зокрема картою зонування території регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" (т.1 а.с. 90, 103-147). Карта зонування території РЛП "Нижньоворсклянський" є картографічним матеріалом проекту створення парку, що підтвердив у судовому засіданні представник управління екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації Бодак О.М. На виконання розпорядження Кобеляцької РДА від 05.11.2012 року № 684 Кобеляцьким районним виробничим відділом ДП "Центр державного земельного кадастру" Полтавської регіональної філії виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу за межами населених пунктів Вільховатської сільської ради [PERSON] (т.1 а.с. 213-251). Відповідно до даного проекту вбачається, що земельна ділянка, яка виділена [PERSON], знаходиться у межах РЛП "Нижньоворсклянський", глибоко в середині, і уточнення меж, не може вплинути на місце її розташування ( на плані зонування території регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" земельна ділянка [PERSON] позначена сірим кольором із зазначенням прізвища власника) (т.1 а.с. 90 ). Закон України "Про природно-заповідний фонд України" і спеціальні норми в Земельному кодексі України не пов'язують виникнення статусу земельної ділянки "Землі природно-заповідного фонду" чи існування земельної ділянки в статусі "землі природно-заповідного фонду" з фактом відображення цієї земельної ділянки за категорією "землі природно-заповідного фонду" в державній статистичній звітності Ф-6зем. Незалежно від того, за якою категорією відображена земельна ділянка у статистичній звітності Ф-6зем, протягом усього часу існування території чи об'єкта природно-заповідного фонду ( з дати створення, організації або оголошення до дати скасування статусу території чи об'єкта природно-заповідно фонду), земельна ділянка, на якій розташований об'єкт природно-заповідно фонду є земельною ділянкою категорії за основним цільовим призначенням "Землі природно-заповідного фонду", які не можуть передаватись у приватну власність (т.1 а.с.209-210). Тому будь-яке виділення з вищезазначених земель земельних ділянок до встановлення меж в натурі заборонено відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України". Статтею 9 цього Закону визначено вичерпний перелік видів використання територій та об"єктів природно-заповідного фонду, серед якого ведення особистого селянського господарства, відсутнє. Відповідно до ст.23 Закону України „Про природно-заповідний фонд України" регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об'єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. Регіональні ландшафтні парки організовуються з вилученням або без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів у їх власників або користувачів. На регіональні ландшафтні парки покладається виконання таких завдань: збереження цінних природних та історико-культурних комплексів та об'єктів; створення умов для ефективного туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержання режиму охорони заповідних природних комплексів і об'єктів; сприяння екологічній освітньо-виховній роботі. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що земельна ділянка неправомірно передана у власність відповідачеві [PERSON] , оскільки знаходиться в межах РЛП "Нижньоворсклянський" і відноситься до земель природно-заповідного фонду, перебуваючи під особливою охороною закону, як особливо цінні землі, внаслідок чого не може бути вилучена із державної власності та передаватися у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. При цьому, положення ст. 45 Земельного кодексу України яка передбачає, що землі природно-заповідного фонду можуть перебувати, зокрема, у приватній власності, необхідно розуміти так, що фізичні особи у встановленому законодавством порядку можуть створити на належних їм на праві власності земельних ділянках певні об'єкти природно-заповідного фонду відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України". В зв"язку з цим розпорядження Кобеляцької РДА № 684 від 05.11.2012 року в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачеві площею 0,10 га та розпорядження № 773 від 07.12.2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га відповідачеві є незаконними і підлягають скасуванню. Судом встановлено, що відповідачеві на підставі розпорядження Кобеляцької РДА № 773 від 07.12.2012 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в межах РЛП "Нижньоворсклянський" ( а.с. 29). Державний акт на право власності на земельну ділянку 21.12.2012 року підписав Спиця О.І., який на момент підписання не працював на посаді начальника відділу Держземагенства. З наказу від 08.11.2012 року вбачається, що Калюжний Ю.В. призначений начальником відділу Держземагенства у Кобеляцькому районі з 07.11.2012 року ( а.с.19). Наказом №128-к від 04.09.2012 року Спиця О.І. призначений на посаду заступника начальника відділу Держкомзему у Кобеляцькому районі тимчасово на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною ( а.с.20). Згідно листа начальника відділу Держземагенства у Кобеляцькому районі Калюжного Ю.В. від 29.04.2013 року Спиця О.І. станом на 21.12.2012 року не працював у відділі Держземагенства у Кобеляцькому районі і не мав права підписувати Державні акти на право власності на земельні ділянки ( а.с.35). Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації та зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю та право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі" від 04.05.1999 року, державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках , підписується посадовими особами в такій послідовності : начальник державного органу земельних ресурсів, голова(керівник) органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади та особа, що здійснила реєстрацію акта. Таким чином, суд встановив, що державний акт на право власності на земельну ділянку, який виданий відповідачеві, підписаний не уповноваженою особою. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Верховним Судом України, у справі № 6-103цс12 від 26.09.2012 року, викладена правовова позиція, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковою для всіх судів, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним. Оскільки вбачається неправомірність рішень, на підставі яких [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 847286 від 21.12.2012 року, який також підписано не уповноваженою особою, то даний державний акт слід визнати недійсним. Разом з тим, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження місцезнаходження земельної ділянки [PERSON], в прибережній захисній смузі Дніпродзержинського водосховища. Згідно ст.60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об"єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Як встановлено в судовому засіданні, земельні ділянки під прибережні захисні смуги не виділені, проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги, не виготовлявся. Крім того, прокурор не надав доказів щодо меж розмежування річки Ворскла та Дніпродзержинського водосховища, а також щодо місцезнаходження земельних ділянок в межах прибережної захисної смуги. Тому позовні вимоги в частині знаходження земельної ділянки в прибережній захисній смузі не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Згідно п . "г" ч.4 ст.84 ЗК України "до земель державної власності , які не можуть передаватись в приватну власність, належать землі під об"єктами природно-заповідного фонду". Тому земельна ділянка, передана у власність відповідачеві [PERSON] підлягає поверненню у державну власність. На підставі викладеного та

Outcome: approved