Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

14 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною позовною заявою до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вона у встановлений законом строк звернулася із заявою до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у зв'язку із тим, що договір купівлі-продажу цього будинку не було посвідчено нотаріально. Посилаючись на викладене, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, що був укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений 04 червня 1997 року Херсонською товарною біржею «Ізумруд» та визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Херсонської товарної біржі «Ізумруд» - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду свого представника не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 04 червня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку, літ. А-1, житлова площа якого становить 38,9 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: кухня літ. Б, прибудова літ. б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, який зареєстровано Херсонською товарною біржею «Ізумруд» за № 4-32, що підтверджується копією цього письмового договору (а. с. 13). Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання одна перед однією, а саме [PERSON] передав у власність [PERSON] продане нерухоме майно, а остання його прийняла та сплатила ціну цього майна, обумовлену договором, що також підтверджується зазначеною вище копією договору. 08 червня 1997 року за [PERSON] на підставі вказаного договору Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в особі його Очаківської районної філії зареєстроване право власності на вказане домоволодіння за реєстровим № 1, що підтверджується копією відповідного реєстраційного посвідчення (а. с. 14). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що видане Покровською сільською радою Очаківського району Миколаївської області 22 травня 2001 року (а. с.10). З дослідженої судом копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 травня 1952 року (а. с. 5) вбачається, що позивачка [PERSON], яка в зв'язку з укладеннями шлюбу, що вбачається з довідки Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції № 63/04-74 від 22 травня 2007 року змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.6) та згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 19 листопада 1992 року змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.9), є дочкою померлої [PERSON] і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, спадкоємицею першої черги. Згідно наданих на запит суду повідомлення Другої Очаківської Державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1404/01-09 від 04 грудня 2013 року, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 35966928 від 04 грудня 2013 року, та копії спадкової справи № 79/2013 щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що 13 серпня 2013 року за заявою позивачки, яка прийняла спадщину за законом, оскільки на день смерті спадкодавці була зареєстрована з нею за однією адресою, заведено спадкову справу після померлої [PERSON] (а.с.43-72). 13 серпня 2013 року нотаріусом за вих. № 800/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавиці та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання за нею права власності на спадкове майно (а.с.12). Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963 року), згідно якої договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, сторони після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не можуть користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, це є підставою для визнання угоди дійсною. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок і неможливість на теперішній час нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу цього будинку не позбавляє спадкоємицю права на отримання нею спадщини за законом. Обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на спірний будинок неправомірно або, що на нього, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved