Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає та в подальшому буде проживати з позивачем. З вересня 2012 року сторони однією сім»єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на те. що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач через канцелярію суду надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Також зазначила. що примирення між сторонами неможливе. Заперечувала проти винесення заочного рішення та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».. Відповідач в судове засідання не з»явився; про наявність позову належним чином обізнаний; відповідачем заявлялось клопотання про надання строку на примирення з позивачем, яке судом було задоволено, але протягом наданого судом часу сторони не примирились. Відповідач ухиляється від явки в судове засідання; об»єктивних та поважних причин для неявки відповідача в судове засідання ним не повідомлено. Враховуючи, що позивач заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2012 року у зв'язку з несумісністю характерів та через різні погляди на життя. З указаної дати позивач проживає окремо від відповідача; спільне господарювання припинено. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, підставою для шлюбу є вільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з»ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя, інтересам їх дітей. Оцінивши надані позивачем докази відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України, суд вважає встановленим те, що сторони з 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбу; мають від шлюбу сина, який проживає з позивачем; спора про місце проживання дитини немає; з вересня 2012 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені; сумісне господарство сторонами не ведеться. Надання сторонам судом строку на примирення до примирення сторін не призвело. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, оскільки вказує на неможливість збереження шлюбу з відповідачем та невідповідність збереження шлюбу з відповідачем інтересам позивача. При наявності таких обставин суд дійшов до висновку, що збереження шлюбу між сторонами не відповідає інтересам позивача і надалі є недоцільним. Також, суд вважає за необхідне в порядку ст. 113 СК України задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON]".

Outcome: approved