Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй та [PERSON] 05.04.2008 року між відповідачем та співвласником квартири [PERSON] було укладено договір безоплатного користування житловим приміщенням, який погоджений позивачем та чиї підписи завірені представником ЖРЕО. На даний час у позивача та [PERSON] істотно змінилися сімейні обставини і вони мають намір продати квартиру. Але реєстрація відповідача у зазначеній квартирі здійснює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. Відповідач в зазначеній вище квартирі ніколи не проживав. Реєстрація в Києві йому була потрібна для працевлаштування. Плата за комунальні послуги постійно вносилась позивачем. Враховуючи викладене, вона просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зобов'язати [PERSON] протягом семи днів знятися з реєстрації, про що у територіальному підрозділі ДМС України поставити штамп зняття з реєстрації місця проживання у паспортному документі, зобов'язати Державну міграційну службу України у Дніпровському районі м.Києва зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Судом вживалися заходи до встановлення місця перебування відповідача та належного його повідомлення про час і місце розгляду справи. [INFO] в газеті «Урядовий кур'єр» була розташована об'ява про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання, призначене на 04.11.2013 року (а.с.33). Таким чином, суд вважає, що відповідач був повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Однак у судове засідання він повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, просила розглядати справу в заочному порядку. Представник третьої особи - Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. До суду надійшла заява від начальника Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.Києві Чайки Н.В. щодо розгляду справи у відсутність представника у зв'язку з великим обсягом роботи. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору про безоплатне користування житловим приміщенням від 05.04.2008 року, власник [PERSON] передає, а користувач [PERSON] приймає у безоплатне користування житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS]. Строк дії договору встановлений до 05.04.2009 року. Договір погоджено зі співвласником квартири [PERSON] (а.с.8-10). Згідно ухвали Харківського районного суду м.Києва від 13.03.2001 року, судом затверджено мирову угоду по якій за [PERSON] визнається право на ? квартири [ADDRESS] (а.с.7). На підставі договору купівлі-продажу від 05.09.1995 року, ? квартири [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.5-6). Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Суд приходить до висновку, що вході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач понад рік не проживає у зазначеній вище квартирі. Таким чином, позов в частині визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням [PERSON] підлягає задоволенню. Разом за тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання Державної міграційної служби України у Дніпровському районі м.Києва, яка є третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі, зняти з реєстраційного обліку відповідача, за вказаною вище адресою, так як вказаний орган приймав участь у розгляді справи не як відповідач, а як третя особа без самостійних позовних вимог і за процесуальним становищем вона не являється суб'єктом матеріально правових відносин, не користується правами сторін і не несе їх обов'язків. Тому суд не вправі поширювати на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, матеріально-правові наслідки вирішення позову та покладати обов'язок виконання рішення. Крім того, є безпідставною та не ґрунтується на законі вимога позивача щодо зобов'язання відповідача протягом семи днів знятися з реєстрації з вище вказаної квартири, про що у територіальному підрозділі ДМС України поставити штамп зняття з реєстрації місця проживання у паспортному документі, тому в цій частині позов також не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати для виклику відповідача в судове засідання, в сумі 529 гривень. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial