overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

11.11.2013 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання їх доньки [PERSON] , [INFO] з ним, за адресою: пров. Львівський 4, м. Первомайськ Миколаївської області. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що він з відповідачкою перебував у цивільному шлюбі від якого мають доньку [PERSON] , [INFO]. Рішенням Виконавчого комітету Первомайської міської ради №539 від 16.07.2012 року визначено місце проживання доньки з ним, за адресою: пров. Львівський 4, м. Первомайськ Миколаївської області. Відповідачка ніде не працює, не має постійного місця проживання, вихованням та утриманням дитини не займається але постійно влаштовує скандали та вимагає від нього матеріальних благ за проживання доньки з ним, в зв’язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з’явився але надав заяву в якій позов підтримав та просив його задовольнити, справу розглядати в його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач повторно не з’явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень по суті позову не надала. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з’явився але надав заяву в якій проти позову не заперечував а справу просив розглядати без його присутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із ксерокопії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народилась 27.06.2007 року і її батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Ст. 161 СК України передбачає, що якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування, або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов’язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров’я та інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що висновком служби у справах дітей щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], а відповідно і рішенням виконкому Первомайської міської ради № 539 від16.07.2012 року, визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] за місцем проживання її батька [PERSON] за адресою: пров. Львівський 4, м. Первомайськ Миколаївської області, а таке рішення приймали особи, які зацікавлені в захисті саме інтересів дитини, то враховуючи житлово-побутові та матеріальні умови сторін а також те, що [PERSON] не надано доказів які б спростовували добре ставлення [PERSON] та добре виконання ним батьківських обов’язків до доньки [PERSON] та прихильність останньої до батька, то суд знаходить позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Представник КЛПУ "Міська психіатрична лікарня № 1 м. Донецька" звернувся до суду з заявою про застосування госпіталізації в психіатричну установу в примусовому порядку відносно [PERSON] Заявлені вимоги мотивовані тим, що 20 грудня 2013 р. [PERSON] доставлений до КЛПУ "Міська психіатрична лікарня № 1 м. Донецька" у зв’язку з погіршенням психічного стану, де був оглянутий комісією лікарів-психіатрів для вирішення питання про доцільність госпіталізації його у примусовому порядку. Комісія прийшла до висновку про доцільність лікування хворого в умовах психіатричної лікарні без його усвідомленої згоди, оскільки він страждає тяжким психічним розладом, внаслідок чого чинить дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. З наведених підстав заявник просить суд застосувати відносно [PERSON] примусову госпіталізацію в психіатричну установу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 ЗУ "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що згідно з Актом психіатричного огляду для вирішення питання про доцільність госпіталізації у примусовому порядку № 53 від 25 грудня 2013 р., [PERSON] страждає тяжким психічним розладом, внаслідок чого чинить дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих (а.с. 2-3). Оскільки [PERSON] страждає тяжким психічним розладом, внаслідок чого чинить дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, суд вважає за необхідне застосувати відносно [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати з ним шлюб. Позивачка до судового засідання не з’явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила справу слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з*явився, про причини неявки суду не повідомив, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного: Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03.06.2011 року виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 21. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Причиною до розпаду сім'ї послужило те, що на протязі спільного життя сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Майнового спору позивачка не збуджує. На примирення позивачка не згодна. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач 13.11.2013 звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.03.2006 було укладено договір б/н, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов’язання за даним договором належним чином не виконує, тому станом на 30.09.2013 виникла заборгованість в сумі 11371,90 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом – 7245,07 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом – 3109,12 грн., штрафу (фіксована частина) – 500,00 грн., штрафу (процентна складова) – 517,71 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, перенесення розгляду справи та заперечень проти позову не надавав. За таких обставин за згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.03.2006 було укладено договір б/н, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-15). Однак [PERSON] почала порушувати умови договору, в зв’язку з чим станом на 30.09.2013 у неї виникла заборгованість перед банком у розмірі 11371,90 грн. (а.с.6-10). Відповідно до 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов’язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них з відповідачем 22 червня 2002 року народився син [PERSON]. 30 серпня 2005 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, дитина повністю знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не прибула, однак надала суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений. Заяв до суду про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (серія 1-КГ № 003621), шлюб між сторонами було розірвано 30 серпня 2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області зроблено запис за № 123 Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ №092743 ) у сторін 22 червня 2002 року народився син [PERSON]. Згідно довідки Посад-Покровської сільської рада Білозерського району Херсонської області № 970 від 4 листопада 2013 року на утриманні у [PERSON] знаходиться син [PERSON], [INFO]. Із наданих позивачкою доказів, вбачається, що вони з відповідачем припинили сумісне проживання, досягти домовленості між собою про утримання дитини не змогли. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу ) матері або батька. Враховуючи те, що відповідач зобов’язаний та може надавати допомогу, так як є працездатним, у зв’язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 08.10.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.11.2006 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №DOKHRX00361079 на суму 2039,40 гривень зі сплатою 24,00 відсотків за користування кредитом. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом – 2039,40 грн., по відсотках – 9993,34 грн., комісія - 330,36 грн., пеня – 12417,87 грн., штраф – 500,00 грн., штраф – 1239,05 грн. Просив стягнути в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 26520,02 грн., судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 12.11.2006 року відповідач повинен був повернути позивачу 2039,40 гривень з урахуванням відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв’язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 18.07.2013 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.12.2007 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір №DOXRRC02720254 на суму 11979,00 гривень зі сплатою 12,00 відсотків за користування кредитом. Однак на теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі і заборгованість по договору складає: за кредитом – 8924,08 грн., по відсотках – 1030,51 грн., комісія - 3018,68 грн., пеня – 34031,94 грн., штраф – 500,00 грн., штраф – 2350,26 грн. Просив стягнути в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором суму 49855,47 грн., судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності зі ст.226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору від 06.12.2007 року відповідач повинен був повернути позивачу 11979,00 гривень з урахуванням відсотків за користування кредитом, що підтверджується копією договору. На теперішній час відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким, чином, судом встановлено, що права позивача були порушені з вини відповідача, і підлягають судовому захисту. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв’язку з задоволенням позову понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір"ю [PERSON], померлою [INFO], після смерті якої залишилася спадщина - земельна ділянка площею 7,86 га на території Новоолександрівської сільської ради Нижньосірогозького району, оскільки в свідоцтві про її народження ім"я матері зазначене як "[PERSON]", а відповідно інших особистих документів матері - [PERSON]. Внаслідок таких розбіжностей в написанні імені матері, вона не може оформити спадщину після її смерті. Інших спадкоємців після смерті матері немає. Іншим шляхом встановити факт родинних відносин неможливо. Під час судового розгляду заявниця вимоги підтримала по мотивам, викладеним у заяві, прохала встановити факт родинних відносин між нею та померлою [INFO] [PERSON], своєю матір'ю, оскільки в свідоцтві про її народження, зазначено ім'я матері не «[PERSON]», а «[PERSON]». Іншим шляхом встановити зазначений юридичний факт неможливо. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти вимог заявника. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що добре знали померлу [PERSON], яка була рідною матір'ю заявниці, заявниця піклувалася про неї, виявляла почуття поваги та любові, допомагала по господарству. Померла [PERSON] визнавала заявника як рідну доньку. Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного : Відповідно до свідоцтва про народження заявниці, її матір'ю вказана "[PERSON]" (а.с.6), відповідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.7). [PERSON] мала право власності на земельну ділянку розміром 7,86 га на території Новоолександрівської сільської ради. (а.с.5). Відповідно копії паспорта, [PERSON] народилася [INFO] в с. П.Аргада Телегінського району Пензенської області. (а.с.8 ). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, заявниця змінила дошлюбне прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" в зв"язку з укладенням шлюбу. (а.с.9). Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON], знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Встановлення даного юридичного факту для заявника має юридичні наслідки, а саме є підставою для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з наступних підстав. 24 червня 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини вони припинили з травня 2013 року, подальше перебування в зареєстрованому шлюбі з від подачкою перешкоджає його інтересам. В судовому засіданні позивач відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заві викладене клопотання про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні відповідачка відсутня, від неї надійшла заява відповідно до якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 2011 року. Від подружнього життя вони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Створити міцну сім'ю не вдалося, оскільки у них виявились суперечливі погляди на подружнє життя та обов'язки подружжя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні стосунки вони припинили. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, суперечать інтересам сторін, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до територіальної громади с. Рогізки в особі Рогізківської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона – дочка померлої 24 березня 2008 року [PERSON], що була зареєстрована за адресою [INFO]. До спадкового майна входить : право на земельну частку ( пай ) розміром 5.26 га, що знаходиться в КСП ім. Шевченко с. Рогізки Щорського району Чернігівської області. Крім неї інші спадкоємці є [PERSON] та [PERSON] - сини її померлого брата та онуки спадкодавця. В установлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори в силу своєї юридичної необізнаності та незнанням порядку оформлення спадщини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] відсутня, від неї надійшла заява відповідно до якої вона просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник Рогізківської сільської ради відсутній, в матеріалах справи є заява відповідно до якої Рогізківська сільська рада не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. В судому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні, від них надійшли заяви відповідно до яких вони просять суд розглянути справу у їх відсутності, проти позову не заперечують. В судовому засіданні представник третьої особи Щорської районної державної нотаріальної контори відсутній, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача відсутній, від нього надійшла заява відповідно до якої він просить розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Позивачка - дочка померлої 24 березня 2008 року [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Спадкоємцями за законом є ще онуки померлої : [PERSON] та [PERSON] які не заперечують проти позову. В установлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась за отриманням спадщини в зв'язку з юридичною необізнаністю. Згідно свідоцтва про народження ( а.с.7) та свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 8) позивачка по справі є дочкою померлої [PERSON]. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявниця пропустила строк з поважних причин. Суд має визначити заявниці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved