Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною віку повноліття в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред’явлення позову. Також просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку за кожен місяць - за три роки, посилаючись на те, що нею було вжито заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але останній ухилявся від їх сплати, матеріальної допомоги не надавав. Свої вимоги мотивує тим, що дитина проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні, відповідач зі свого боку не надає матеріальне утримання на дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав суду заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнавав частково та просив визначити розмір аліментів в сумі 500 грн. щомісячно. При цьому посилався на тяжке матеріальне становище, зазначав, що щомісячно сплачує аліменти позивачу на утримання їх сина. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах та мають спільну дитину – сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховані такі обставини, як вік дитини, її матеріальне забезпечення, розмір доходу матері дитини, те, що відповідач не має аліментних зобов'язань відносно інших осіб, працевлаштований, отримує постійний заробіток. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в його письмових поясненнях визнавав, що має мінливий нерегулярний дохід, а відтак цю обставину суд вважає також доведеною. Судом встановлено, що син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на повному утриманні позивача. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з того, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід; проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не заперечує; інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; відсутності достатніх доказів того, що майновий стан відповідача тяжкий; що дає підстави вважати про можливість відповідача утримувати свого сина на рівні, необхідному для його фізичного та духовного розвитку. Зазначені вище обставини дають підстави також вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу, з якою проживає дитина, та яка несе витрати по утриманню дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1500 грн. щомісячно. Згідно зі ст. 60 ЦПК України – кожна сторона зобов’язана довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Відповідно до вимог ст.. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв’язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які показали, кожен окремо, що їм відомо про вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Разом з тим, свідки не показали, коли саме вони були очевидцями таких прохань, скільки разів позивач зверталася до відповідача. Крім того, відповідачем в своїх письмових запереченнях на позов було зазначено, що він надає грошові кошти на утримання дитини, і самою позивачем визнавалась та обставина, що відповідач двічі - в вересні та жовтні 2013 року надав позивачу по 1000 грн. на утримання. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, оскільки не встановлено постійного ухилення відповідача від сплати аліментів. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial