Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який був придбаний відповідно до договору купівлі-продажу від 26.07.2005 року, в якому крім неї зареєстровані відповідачі з 2011 року, але фактично за вказаною адресою не мешкають, комунальні послуги не сплачують, просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням, будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №4-3238 від 26.07.2005 року [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Згідно довідки виданої керівником органу самоврядування населення мікрорайону «ДОК» [PERSON] №219 від 22.08.2013 року, [PERSON], 1995 року народження та [PERSON], 1964 року народження зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно актів, виданих керівником органу самоврядування населення мікрорайону «ДОК» [PERSON] №220 від 22.08.2013 року та №314 від 21.10.2013 року за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не мешкає з 28.10.2011 року та [PERSON] не мешкає з 02.11.2011 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 28.10.2011 року та [PERSON] не мешкає за вказаною адресою з 02.11.2011 року. Підстав ставити під сумнів показання даних свідків у суду немає. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживають, тобто фактично проживають в іншому місті, не користуються вищезазначеним приміщенням, комунальні послуги не сплачують. Тобто, відповідачі відсутні у житловому приміщені за адресою: [ADDRESS] більш встановлених законом строків, тому можуть бути визнаними, як такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved