Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивачі враховуючи уточнення позовних вимог звернулися із позовом, у якому виходячи із останньої редакції позовних вимог просять суд визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право особистої власності на будівлі по [ADDRESS] в с.Збоївська Радехівського району Львівської області [PERSON], виданого виконкомом Стоянівської сільської ради 26 квітня 1988 р., зареєстрованого у Червоноградському МБТІ 26 квітня 1988 р., реєстровий № 6; Визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину по заповіту АВК № 773700 від 2 червня 2000 р., зареєстрованого в реєстрі за № 945, виданого нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори [PERSON] в частині спадкового майна, на яке видане Свідоцтво, а саме жилого дерев"яного будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в селі Збоївська Радехівського району Львівської області по [ADDRESS]; Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 7 жовтня 2010 року, виданого [PERSON] державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2815 (спадкова справа № 297 за 2009 рік); Визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] (Витяг про державну реєстрацію прав № 28403913 від 17.12.2010 року, виданий КП ЛОР «Червоноградське МБТІ»), Визнати право власності на 2/6 частки жилого будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] за [PERSON]; Визнати право власності на 1/6 частки жилого будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] за [PERSON]; Визнати право власності на 1/6 частки жилого будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] за [PERSON]; Визнати право власності на 2/6 частки жилого будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] за [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що з моменту одруження у 1983 році з [PERSON], позивач [PERSON] почала проживати разом з чоловіком за адресою [ADDRESS] в с.Збоївська Радехівського району Львівської області. В даному будинку з моменту народження були прописані їх діти - позивачі [PERSON] 1984 р.н. та [PERSON] 1985 р.н. В будинку, крім них також були прописані та проживали: [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], - дочка [PERSON], померла [INFO] р. та [PERSON] - син [PERSON], який помер [INFO] року. У лютому 2009 року їм стало відомо, що внучка [PERSON] - [PERSON] звернуласа до Радехівського районного суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини після померлої бабці [PERSON], яка у 2000 році склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Після звернення в Стоянівську сільську раду їм була надана копія погосподарської книги та довідка про те, що будинок, в якому вони проживають в [ADDRESS] станом на 1.07.1990 року обліковувався як колгоспний двір і до даного будинку були прописані позивачі. На підставі вказаних документів та заяви [PERSON] виконкомом Стоянівської сільської ради було прийнято рішення про розподіл бувшого колгоспного двору та визначення власниками, що мали право на 01.07.1990 р. на частки у житловому будинку по [ADDRESS] в с..Збоївська всіх прописаних на вказаний час у ньому громадян. У 2013 році їм стало відомо, що право власності на будинок по [ADDRESS] в с.Збоївська вцілому було зареєстроване за [PERSON], єдиним спадкоємцем якої по заповіту є її внучка [PERSON] Документом, що посвідчує право власності [PERSON] є Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія АВК № 773700, видане 2.06.2000 р. державним нотаріусом Радехівського нотаріального округу (спадкова справа № 196 за 2000 р.). В свою чергу свідоцтво про право на спадщину видано [PERSON] відповідно до заповіту [PERSON], посвідченого виконкомом Стоянівської сільської ради 6.11.1996 р., зареєстрованого в реєстрі за № 67. Відповідачка [PERSON] на час судового процесу оформила та зареєструвала право власності на спірний будинок в цілому, що підтверджується наданим КП ЛОР „Червоноградське МБТІ" витягом про державну реєстрацію прав № 28403913 від 17.12.2010 р. Правовою підставою оформлення даного права власності за [PERSON] було Свідоцтво про право на спадщину (як зазначено у Витязі про державну реєстрацію - № 2815 від 07.10.2010 р.), видане Радехівською державною нотаріальною конторою. Спірний будинок був успадкований відповідачкою після смерті її бабці [PERSON] згідно заповіту від 2 червня 2000 року, посвідченого Радехівською держнотконторою, запис в реєстрі № 948. В свою чергу [PERSON] успадкувала вказаний вище будинок після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] р. та залишила заповіт на [PERSON], посвідчений виконкомом Стоянівської сілської ради 6.11.1996 р., зареєстрований в реєстрі за № 67. Право власності [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом , виданим нотаріусом Радехівської держнотконтори 2.06.2000 р. та зареєстрованим в реєстрі за № 945. Право власності [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про особистої власності на будівлю від 26.04.1988 р., виданого виконкомом Стоянівської сілської ради. Дане свідоцтво видане відповідно до рішення виконкому Стоянівської сілської ради № 8 від 9 лютого 1988 р. та рішення Радехівського райвиконкому № 30 від 18.02.1988 р. № 30, відповідно до яких за окремими громадянами та колгоспними дворами було оформлено право власності на житлові будинки. Вважають, що в процесі оформлення у 1988 р. Стоянівською сілською радою права власності на житловий будинок в [ADDRESS] за [PERSON] були порушені їх права як осіб, що мали право на частку у будинку бувшого колгоспного двору. Просять поновити строк позовної давності для звернення до суду, так як весь час вважали, що є власниками спірного будинковолодіння і лише в 2013 році їм стало відомо, що право власності на будинок по [ADDRESS] в с.Збоївська вцілому було зареєстроване за [PERSON] Відповідач - представник Стоянівської сільської ради Радехівського району в судове засідання не з»явився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву в якій вказує, що позов визнає, справу просить розглядати без його участі та позов задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з»явилася повторно, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що у 1983 році позивач [PERSON] одружилася з [PERSON] та почала проживати разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] в с.Збоївська Радехівського району Львівської області. В будинку з моменту народження були прописані та проживали їх діти: позивачі [PERSON] 1984 р.н. та [PERSON], 1985 р.н. В спірному будинку, також були прописані та проживали: [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON] Павлівна- дочка [PERSON]- померла [INFO] р. та [PERSON] - син [PERSON], чоловік та батько позивачів, який помер [INFO] р. Після смерті чоловіка [PERSON] за прийняттям спадщини не зверталась, оскільки не мала коштів на переоформлення спадщини. У лютому 2009 року позивачам стало відомо, що внучка [PERSON] - [PERSON] звернуласа до Радехівського районного суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини після померлої бабці [PERSON], яка у 2000 році склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Відповідачка - [PERSON] оформила та зареєструвала право власності на спірний будинок в цілому, що підтверджується наданим КП ЛОР „Червоноградське МБТІ" витягом про державну реєстрацію прав № 28403913 від 17.12.2010 р. Із свідоцтва про право власності на будівлі від 26.04.1988 року вбачається, що будинковолодіння, яке знаходиться в с.Збоївська Радехівського району по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Із рішення виконавчого комітету Стоянівської сільської ради від 10 березня 2009 року № 25 вбачається, що власниками, які мали право станом на 01.07.1990 року на частини житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] були по 1/16 ідеальних часток житлового будинку: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до довідки, виданої Стоянівською сільською радою 05.08.2009 р. за вих.№ 1355, майно (житловий будинок) за адресою в [ADDRESS] станом на 1 липня 1990 року мав статус колгоспного двору і до даного будинку були прописані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Головою колгоспного двору була [PERSON] Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об'єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Відповідно до вимог ст.120 діючого на момент виникнення правовідносин Цивільного кодексу Української РСР( Стаття 120 виключена на підставі Закону N 3718-12 від 16.12.93р.)„майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності". Згідно ст.121 ЦК Української РСР „володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору". Ст.123 ЦК Української РСР визначала, що „розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних". П.6 Постанови Пленуму ВС України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" N 20 від 22.12.95 р. визначає, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачам слід поновити строк звернення до суду, та позов задоволити частково, відмовивши в позовній вимозі про визнання недійсним та скасування Свідоцтво про право особистої власності на будівлі по [ADDRESS] в с.Збоївська Радехівського району Львівської області [PERSON], виданого виконкомом Стоянівської сільської ради 26 квітня 1988 р., зареєстрованого у Червоноградському МБТІ 26 квітня 1988 р., реєстровий № 6.

Outcome: partial