Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 березня 1994 року відділом приватизації держжитлфонду та управління комунальною власністю району (реєстровий №128), право власності на квартиру [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу, відповідачам, які доводяться позивачу рідними матірю та сестрою, а також батькові позивача [PERSON], який помер 05 квітня 2012 року. Після смерті батька позивач єдиним із спадкоємців за законом першої черги звернувся до Попаснянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але державним нотаріусом було встановлено, що в свідоцтві про право власності на квартиру не визначені частки кожного з співвласників квартири, у звязку з чим неможливо визначити обсяг спадкового майна, яке належало померлому батькові. А тому державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії згідно постанови від 24.10.2013р. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач в поданому позові просить суд визначити рівні долі по 1/4 частці за кожним із співвласників в спільній сумісній власності на житло. До початку розгляду справи по суті представник позивача надав письмову заяву, за змістом якої підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідачі позов визнали в повному обсязі, справу просили розглянути без їх участі. Представники третіх осіб згідно наданих заяв заявлені позовні вимоги визнали обгрунтованими, справу просили розглянути без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із наданих позивачем доказів судом було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 березня 1994 року Відділом приватизації держжитлфонду та управління комунальною власністю району (реєстровий №128) (а.с.15), право власності на квартиру [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності без визначення часток позивачу, відповідачам, які доводяться позивачу рідними матірю та сестрою, а також батькові позивача [PERSON], який помер 05 квітня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть на а.с.13. При цьому на час смерті шлюб між батьком та матірю був розірваний (а.с.14). Відповідно до копії технічного паспорту на вищезазначену квартиру (а.с.21-23), квартира складається з чотирьох кімнат загальною площею 57,70 кв.м., а дійсна ринкова вартість квартири складає 31 117 грн., що підтверджується експертними висновками на а.с.25. Також судом встановлено, що після смерті батька позивач єдиним із спадкоємців за законом першої черги звернувся до Попаснянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але державним нотаріусом було встановлено, що в свідоцтві про право власності на квартиру не визначені частки кожного з співвласників квартири, у звязку з чим неможливо визначити обсяг спадкового майна, яке належало померлому батькові. А тому державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії згідно постанови від 24.10.2013р. (а.с.24). Згідно ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1-2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства, суд також зазначає, що заперечення щодо рівності часток сторін у спільній власності між сторонами відсутні, інших обставин, які б давали підставу для збільшення чи зменшення часток кожного із співвласників не встановлено, а згідно висновків ТОВ «Експерт» розділити квартиру №2 в житловому будинку №16 по вул..Сіволапова с.Білогорівка Попаснянського району між співвласниками можливо за принципом рівності доль (а.с.45). При таких обставинах суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визначити за кожним із співвласників рівну частку по 1/4 у праві спільної сумісної власності на житло. На підставі викладеного, ст.ст.368-372 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про власність»,

Outcome: approved