Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

21 березня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02.07.2007 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-20162-120707. Відповідно до п. 1.2 якого, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № 26255900899111 в національній валюті України - гривні, випускає на надає Держателю платіжну картку та ПІН-код картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті, що міститься в Додатку №1 до договору. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановлено ліміт Кредитної лінії на суму 500 грн. Відповідно до п. 2.1 моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та\\або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та\\або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та\\або Овердрафтом. Відповідач станом на 25.02.2013 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 3363,32 грн. Під час відкриття провадження у справі встановлено, шо [PERSON] помер 12 жовтня 2009 року, спадкоємцем померлого є [PERSON]. Ухвалою суду від 25 вересня 2013 року спадкоємця [PERSON] залучено до участі у справі як відповідача. Представником позивача подано до суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути суму заборгованості в розмірі 3363,32 грн. зі спадкоємця [PERSON], одночасно заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника. [PERSON] подано письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що позивачем порушенні строки предявлення вимоги сплати заборгованості. Про наявність заборгованості їй не було відомо, тому вона не мала можливості повідомити про прийняття спадщини. Після смерті батька, вона не отримала ніякого майна, крім суми допомоги по безробіттю, яку сплатила іншим кредиторам. На підставі чого просить відмовити в задоволенні позову. Також подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Враховуючи, що сторони не зявилися в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.07.2007 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-20162-120707. Відповідно до п. 1.2 якого, відкрито картковий рахунок № 26255900899111 в національній валюті України гривні. На відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, на день укладання договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 500 грн. (а.с. 5). ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Комерційний банк Дельта» (а.с.13,14) Згідно розрахунку, відповідачем зобов'язання за договором кредиту, який є правочином у письмовій формі, не виконані. Зняття коштів з рахунку були здійсненні [PERSON] з березня по вересень 2008 року., на загальну суму 2200 грн.. Остання оплата по кредиту була здійснена позичальником в лютому 2009 року на суму 170 грн., всього сплачено 2080 грн.. В зв'язку із залишком заборгованості продовжувалась нараховуватися комісія та відсотки щомісяця за користування коштами та станом на 25.02.2012 року виникла заборгованість на загальну суму 3363,32 грн.. (а.с. 12). Згідно до ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов'язання, які позичальником не виконувались належним чином. Позичальник [PERSON] помер 12 жовтня 2009 року (а.с. 31,32, 51). Спадкоємцем після померлого є [PERSON], що підтверджується інформацією, наданої нотаріальної конторою та визнається відповідачем. Згідно ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст.. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК України, обовязок доведеності обставин справи, покладено на сторони. Заявивши вимоги про стягнення з [PERSON] суми боргу, позивачем не заявлялось клопотання щодо встановлення спадкового майна та його вартості, в межах якої може здійснюватися стягнення. Як встановлено, після останнього платежу в лютому 2009 року і до дня смерті, позичальник не виконував свої зобовязання за договором, чим порушив вимоги щомісячного виконання зобовязань, передбачених п.п. 2.4, 2.5 Договору. При зверненні до суду з позовом та під час розгляду справи, позивачем не надано доказів, що він звертався до боржника або спадкоємців з вимогою про сплати заборгованості. З дня порушення зобовязання позичальником та до дня звернення до суду з позовом, минуло майже чотири роки. При цьому з дня смерті позичальника до дня звернення до суду, минуло більше трьох років. Таким чином, суд вважає, що позивач втратив право вимоги до спадкоємця, тому не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed