Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач просить суд відшкодувати заборгованість за кредитним договором, стягнути з відповідачів у солідарному порядку за договором № 326/08-А від 14.05.2008 року про надання суми кредиту у розмірі 8760 доларів США зі сплатою відсотків з розрахунку 12,1% річних на строк до 14.05.2013 року, а саме суму заборгованості за кредитом у розмірі 18106,30 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 250,26 гривень, заборгованість по сплаті комісії у розмірі 88,48 гривень, пеню за прострочення сплати основного боргу, процентів, щомісячної комісії у розмірі 60629,57 гривень, відшкодувати судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 790,75 гривень. Вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON], порушуючи норми чинного законодавства і умови договору кредит в установленому порядку не погасив, відсотки за його використовування не сплатив, унаслідок чого у позивача виникло також право вимоги про стягнення заборгованості до його поручителів [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, просила їх задовольнити у повному обсязі, пояснила суду, що з 11.01.2008 року у відповідачів виникла заборгованість по сплаті коштів за умовами кредитного договору № 326/08-А від 14.05.2008 року, 03.10.2013 року на адресу позичальника та його поручителів була направлена вимога про погашення заборгованості, а також попередження про звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у судовому порядку, а також про вжиття інших заходів для погашення заборгованості, які передбачені законодавством, умовами кредитного договору та умовами договорів поруки. Таки письмові вимоги також були направлені поручителям [PERSON] та отримані ними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав обставини позову, а також наявну в нього заборгованість за умовами кредитного договору, пояснив суду, що продовжує сплачувати проценти за кредитним договором, у зв’язку з тим, що матеріальний стан погіршився, на утриманні перебуває малолітня дитина, а також у зв’язку з тим, що автомобіль, переданий у заставу Банку після аварії перебуває на штрафмайданчику, не має можливості погасити основній борг та нараховану пеню. Вислухав пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі СФ банку „[PERSON] та кредит”, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] та Кредит», та [PERSON] укладений договір кредиту: № 326/08-А від 14.05.2008 року про надання кредиту в сумі 8760 доларів США з цільовим використанням для купівлі автомобілю ВАЗ 210994, 2008 року випуску, зі сплатою відсотків з розрахунку 12,1% річних на строк до 14.05.2013 року. Відповідно до умов договору, згідно п.п. 2.1.,4.1.,4.3 - відповідач зобов'язався оплачувати банку відсотки за користування кредитом щомісячно, а так само погашати кредит згідно встановленому графіку. Також в забезпечення виконання зобов’язань [PERSON] по поверненню кредиту, 14.05.2008 року між Банком, [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 326/08-А-1 та № 326/08-А-2П, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] зобов’язались відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов’язань, враховуючі сплату штрафних санкцій, поручителі про порушення умов договору кредиту були повідомлені належним чином, тому повинні нести солідарну відповідальність за зобов’язаннями боржника у повному розмірі, враховуючі відсотки, штрафні санкції та збитки які пов’язані з простроченням виконання вищевказаного кредитного договору. [PERSON] не виконав свої зобов’язання по кредитному договору перед позивачем, порушив вимоги п.п. 2.1.,4.1.,4.3 кредитного договору, своєчасно не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості по наданому кредиту станом на 10.10.2013 року, складає: за кредитом у розмірі 18106,30 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 250,26 гривень, заборгованість по сплаті комісії у розмірі 88,48 гривень, та відповідно до умов договору та закону у позивача виникло право вимагати від відповідача погашення кредиту, нарахованих відсотків. Крім того, згідно п.6.1 кредитного договору № 326/08-А від 14.05.2008 року за порушення строків повернення кредиту [PERSON] повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 1% от простроченої суми за кожен день прострочення, що за період з 10.10.2012 року по 10.10.2013 року складає 60629,57 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися у встановлений термін відповідно до вказівки закону і договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв’язку з чим позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зменшення неустойки можливе, зокрема, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, суд зазначає, що істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов'язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. Враховуючи, що нарахована позивачем сума пені за порушення строків сплати відсотків є досить значною та почти в три разі перевищує розмір заборгованості за кредитом, а також беручи до уваги той факт про відповідач продовжує погашати проценти за користування кредтинми коштами, що не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні, а також враховуючі економічну ситуацію в цілому в державі, суд вважає за можливе зменшити розмір пені за порушення строків сплати відсотків на 50 % - до 30314 гривень 79 копійок. При цьому суд також керується вимогами Закону України «Про захист прав споживачів» зокрема вимог п.5 ч.3 ст.18 згаданого Закону. Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз’яснено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відносяться і ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян, у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій. Крім того, при вирішенні вказаного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) про поширення на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і під час виконання такого договору положень п.п.22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту. Таким чином загальна сума збитків, що підлягає стягненню за кредитним договором на 10.10.2013 року складає 48759,83 грн. (18106,30 + 250,26 + 88,48 + 30314,79). Статтями 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Стаття 543 ЦК України передбачає, що при наявності солідарного зобов'язання боржників, кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного окремо, причому, як повністю, так і в частині боргу. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України). Згідно умов договорів поруки № 326/08-А-1 та № 326/08-А-2П від 14.05.2008 року та на підставі ст. 553 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є поручителями [PERSON] за кредитним договором № 326/08-А від 14.05.2008 року, а відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов’язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому поручитель відповідає в тому ж об’ємі що і боржник, враховуючі сплату основного боргу, відсотків та неустойки. Отже вимоги позивача про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню як засновані на законі. Згідно вимогам ст.88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з відповідача витрати, понесені позивачем при зверненні до суду для сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 487,60 гривень. На підставі ст. ст. 14, 16, 509, 525, 526, 533, 549-552, 554, 559, 590, 611, 612, 615, 625, 627, 629, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», 509, 526, 536, 553, 554, 615 ЦК України,

Outcome: partial