Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач 13 вересня 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 23 липня 2012 року між нею та відповідачем було укладено угоду № 210524. У липні 2012 року позивачу терміново знадобилися грошові кошти у розмірі 180 000 грн. та у ЗМІ позивачка знайшла рекламне оголошення ПП «Грандфінресурс», в якому йшлося про швидке отримання грошей під низький відсоток з мінімальним пакетом документів. Грошові кошти пообіцяли перерахувати позивачу на банківський рахунок на протязі шести місяців. В обумовлений термін гроші на рахунок позивача не поступили, в офісі відповідача пояснили, що договір не потрапив під розподіл коштів та порадили дочекатися наступного розподілу, запевнивши, що в наступному місяці точно надійдуть кошти. Але, під час наступних розподілів, ситуація повторювалася, хоча позивачка наголошувала, що кошти їй потрібні терміново, і кілька разів питала про точну дату їх отримання. Таким чином, навіть оплативши дванадцять щомісячних платежів, гроші позивачка не отримала до сьогодні, хоча під час підписання договору запевняли, що кредит отримає максимум через півроку. На волевиявлення при укладанні договору вплинули два чинники - це реклама та консультація. До оплати першого внеску позивачу не надавали читати повний текст договору, показуючи зовсім інші папери, графіки платежів. Навіть, при підписанні великої кількості паперів, консультант або показувала обрані нею пункти, перебиваючи вивчення документів, постійно відволікала увагу позивача, мотивуючи відсутністю часу і великою кількістю бажаючих отримати подібні послуги, просила набратися терпіння та чекати бажаної суми. Однак, перечитавши умови договору, позивач зрозуміла, що гроші в сумі 7200 грн., які вона оплатила на рахунок відповідача, насправді не перший внесок, а платіж, що покриває послуги компанії з організації діяльності програми «Альянс Україна». Метою позивача було отримання конкретної грошової суми в обумовлений термін, про що знали працівники відповідача, і користуючись цією обставиною, ввели в оману позивачку неправдивою консультацією, згідного якої відповідач надає саме позику, а не послуги з ведення якихось ресурсів та розподілу неналежних йому грошових коштів, переконали сплатити 7200 грн. на рахунок відповідача, надавши на підпис документи, які не мають відношення до кредиту або позики. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, які були сплачені на рахунок відповідача в розмірі 34 272 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. До суду надійшли письмові заперечення на позов. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 23.07.2012 року [PERSON] (по тексту договору - Учасник) з метою отримання грошових коштів у позику у розмірі 180 000 грн. для ремонту оселі, уклала договір № 210524 з ПП «Грандфінресурс» (по тексту договору - Адміністратор), відповідно до умов якого Адміністратор, за згодою Учасника, зобов'язується вчинити від імені та за рахунок Учасника певні юридичні дії, спрямовані на придбання Товару, або відповідної суми у позику, зазначеної у Додатку № 1 до даного Договору, на умовах діяльності програми «Альянс Україна», що міститься в Додатку № 2, який є невід'ємною частиною цього Договору. Учасник доручив Адміністратору використовувати суми Чистих внесків для формування Фонду Реєстру та його розподілу, а також здійснювати оплату Товару на користь Учасників реєстру чи надавати відповідні суми у позику (Т.1, а.с.12). Згідно п.1.3 Додатку №2 до Договору від 23.07.2012 року № 210524, передбачено, що послуги, які є предметом Договору, надаються шляхом формування реєстрів Учасників Програми «Альянс Україна», метою яких є придбання Товару, або відповідної суми у позику, зазначеного у Додатку № 1 до Договору. Учаснику присвоюється номер реєстру. Відповідно до п. 3.1. Додатку № 2 Учасник зобов'язується щомісяця сплачувати Загальний або Мінімальний платіж на зазначений Адміністратором поточний рахунок. Статтею 4 Додатку № 2 визначено, що коли Фонд реєстру є достатнім, у відповідності до ст. 1 Договору, Адміністратор організовує комітет по розподілу грошового фонду. Тобто після сплати [PERSON] визначеної суми вона набуває право на отримання грошових коштів у позику (Т 1, а.с.14-17). Встановлено, що [PERSON] 23.07.2012 року було сплачено на користь ПП «Грандфінресурс» 7 200 грн. одноразового комісійного внеску, потім нею сплачувалися адміністративні витрати по Договору від 23.07.2012 року. Всього [PERSON] було перераховано на користь ПП «Грандфінресурс» грошові кошти у розмірі 34 272 грн. Таким чином, на виконання умов договору, всього позивач сплатила на користь відповідача 34 272 грн., що підтверджено наявними в матеріалами справи належними квитанціями (Т.1,а.с.18-47). Виконання послуг відповідачем полягає в тому, що учасник сплачує передбачені договором кошти, а ПП «Грандфінресурс» формує реєстри Учасників програми «Альянс Україна», метою яких є придбання товару або відповідної суми у позику, зазначеного у Додатку № 1 до Договору. Учаснику - присвоюється номер реєстру. Коли Фонд реєстру є достатнім, адміністратор організовує комітет по розподілу грошового фонду (ст. 4 Додатку №2 до договору); Учасник набуває право брати участь у найближчому заході по розподілу грошового фонду після сплати чергового загального платежу (п.4.1 ст.4 Додатку №2 до договору). Дозволи на отримання товару або відповідних сум у позику надаються у кількості, встановленій адміністратором, із врахуванням Фонду Реєстру, сформованого не пізніше двох днів до дати проведення Заходу(п.4.3 ст.4 Додатку №2 до договору). Суд звертає увагу, що договір не містить строків та (або) термінів отримання учасником товару/позики; не передбачає будь-якої відповідальності ПП «Грандфінресурс» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником товару/позик. Натомість договором передбачено, що у випадку неналежного виконання умов договору або не сплати запропонованих адміністратором платежів, учасник позбавляється права на придбання товару/позики, втрачає сплачений адміністративний платіж і позбавляється права на участь у наступному найближчому заході. Таким чином, позивач сплачувала кошти за можливість одержання права на отримання позики, що ПП «Грандфінресурс» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на отримання позики одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи. Згідно ч.1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. З положень ч. 1, п. 7 ч. З, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" вбачається, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсним. При цьому, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України визнання судом такого правочину недійсним (нікчемним) не вимагається. Таким чином, діяльність відповідача, є такою, що вводить споживача в оману, а умови оспорюваного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, і що ПП «Грандфінресурс» здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки фонди групи з придбання товару/позики формуються виключно за рахунок внесків інших клієнтів системи, без залучення коштів товариства, а розподіл коштів фонду групи між клієнтами являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача грошові кошти у розмірі 34 272 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з Приватного підприємства «Грандфінресурс» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 342,72 грн., оскільки позивач звільнений від його сплати при зверненні до суду відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів". На підставі викладеного і

Outcome: approved