Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У вересні 2013 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01 вересня 2012 року позичив відповідачу 9000 Євро, а відповідач зобов'язався у строк до 01 листопада 2012 року повернути суму боргу про що власноруч написав розписку, однак до теперішнього часу відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 9000 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до Євро на момент звернення з цим позовом до суду складає 95 711 грн. 40 коп.; 3% річних в розмірі - 180 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до Євро на момент звернення з цим позовом до суду складає 1 914 грн. 23 коп, проценти за користування позикою в розмірі - 618,75 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до Євро на момент звернення з цим позовом до суду складає 6 580 грн. 15 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити його з викладених у ньому підстав, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.30). Відповідач, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надав (а.с. 21, 29). Оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом установлено, що 01 вересня 2012 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 9000 Євро, які зобов'язався повернути в строк до 01 листопада 2012 року, про що власноручно написав відповідну розписку (а.с.5). Як встановлено судом до теперішнього часу, на вимогу [PERSON] про повернення грошових коштів за борговою розписою (а.с.15), [PERSON] не повернув позивачу суму позики. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки між позивачем та відповідачем не було передбачено Договором позики сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, а таккож не було передбачено застереження щодо безпроцентної позики, позивач як позикодавець, з підстав передбачених ч.1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання процентів. Їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, що підлягають сплаті щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою втановлюється на рівні облікової ставки НБУ, тобто 7,5 %., розмір процентів за місяць користування позикою буде складати 0,625% (7.5%/12 місяців) від грошової суми позики. Грошова сума відсотків за місяць буде складати 56,25 Євро (сума позики 9 000 Євро х на 0,625 %). Враховуючи те, що відповідач користувався позикою протягом 11 (одинадцяти) місяців, починаючи з 01 вересня 2012 року по 01 серпня 2013 року, розмір процентів за весь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики за договором складає 618,75 Євро (11 місяців х на 25 Євро), що згідно офіційного курсу НБУ гривні до Євро на момент звернення з цим позовом до суду складає 6580 грн. 15 коп. (100 Євро складає 1063,46 грн.). У відповідності до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'заний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно вимог ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити 3% річних від простроченої суми. Розмір процентів за місяць буде складати 0,25% (3%/12 місяців] від простроченої суми позики. Грошова сума відсотків за місяць буде складати 22,50 Євро (прострочена сума позики 9000 Євро х на 0,25%). Враховуючи те, що прострочення позики складає 8 місяців (починаючи з 01 листопада 2012 року), розмір процентів за весь час прострочення складає 180 Євро (8 місяців х на 0,25%), що згідно офіційного курсу НБУ гривні до Євро на момент звернення за цим позовом складає 1 914 грн. 23 коп. (100 Євро складає 1063,46 грн.). Також слід зазначити що відповідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК України, сплата 3% річних є відповідальністю позичальника за порушення грошового зобов'язання, та сплачується незалежно від сплати процентів за користування позикою. Таким чином, станом на день звернення до суду з даним позовом, а саме на 09 вересня 2013 року, загальна заборгованість за договором позики складає 104 205 грн. 78 коп., з яких: 95 711 грн. 40 коп. - заборгованість за договором позики; 6 580 грн. 15 коп. - проценти за користування позикою; 1 914 грн. 23 коп. - 3% річних від простроченої суми заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Суд приймає як належні докази надані позивачем розрахунки заборгованості за договорами позики, у тому числі процентів за користування коштами, що наведені в позовній заяві. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що [PERSON] не виконав взяте на себе зобов'язання за укладеним із [PERSON] договором позики, взяті у борг кошти не повернув, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики, відсотків та неустойки, яке виражено у національній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки судове рішення задовольняється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved