Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

14.12.2012 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зобов"язати [PERSON] звернутися до Дзержинського районного відділу м. Харкова ГУ ДМС України в Харківській області з заявою про зняття з реєстрації її місця проживання за вказаною адресою. Судові витрати покласти на відповідача. В процесі розгляду справи позивачі через уповноваженого представника [PERSON] подали уточнення позовної заяви від 22.02.2013 року, просили позбавити [PERSON] права користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS]; зобов"язати Дзержинський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою; стягнути на їх користь з відповідача судові витрати в розмірі 107,30 грн. 07.05.2013 року позивачі через уповноваженого представника [PERSON] подали уточнення позовних вимог, просили усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS]; зобов"язати Дзержинський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою; стягнути на їх користь з відповідача судові витрати в розмірі 107,30 грн. 01.10.2013 року позивачі доповнили позовні вимоги, звернувшись з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], Дзержинського районного відділу м. Харкова ГУ ДМС України в Харківській області, КП "Жилкомсервіс", третя особа орган опіки та піклування департаменту труда та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради та просять усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, шляхом позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS]; зобов"язати Дзержинський РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою; визнати незаконними дії Дзержинського районного відділу м. Харкова ГУ ДМС України в Харківській області щодо реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою; зобов"язати КП "Жилкомсервіс" зняти з картотечного обліку [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі; стягнути на їх користь з відповідача судові витрати в розмірі 222,01 грн. Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. На праві спільної часткової власності їм належить по ? частці квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2002 року, реєстраційний № 1-02-228513, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради, згідно розпорядження від 08.07.2012 року № 4050 та на підставі договору дарування від 20.07.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Авер"яновою Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3-770. Від шлюбу в них є син - [PERSON] 20.06.2003 року [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. З 10.09.2008 року відповідач [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі та, як їм стало відомо в процесі розгляду справи, відповідач без їх згоди та згоди їх сина зареєструвала в квартирі малолітнього [PERSON]. З березня 2012 року відповідач фактично не проживає у спірній квартирі. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2012 року шлюб між їх сином [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відтак, вважають, що колишня невістка - відповідач не являється членом сім"ї позивачів та спільного господарства з нею вони ніколи не вели, а тому вона не має права на подальше користування їх власністю. Реєстрація відповідача [PERSON] та малолітнього [PERSON] порушує їх права власників та чинить перешкоди в повній мірі реалізувати свої права щодо розпорядження належним їм майном, тому вони вимушені звернутися з даним позовом до суду. 10.04.2013 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON], третя особа адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради, в якій просить відновити її порушене право та право її неповнолітнього сина [PERSON] на користування жилою площею в квартирі [ADDRESS]. Визнати за нею та її неповнолітнім сином право користування спірною квартирою та вселити її та її неповнолітнього сина в спірну квартиру. 23.05.2013 року позивач за зустрічним позовом уточнила позовні вимоги, надавши додаткове обґрунтування заявлених вимог. Зустрічні позовні вимоги позивач за зустрічним позовом [PERSON] обґрунтовує тим, що в вересні 2002 року вона познайомилася з [PERSON] та переїхала жити до нього в квартиру [ADDRESS]. 20.06.2003 року вони зареєстрували шлюб в органах РАЦС. [INFO] у них народився син [PERSON]. З вересня 2002 року до березня 2012 року вона постійно проживала з чоловіком та сином та батьками чоловіка в спірній квартирі. 11.03.2012 року вона не змогла потрапити в квартиру. Чоловік [PERSON] не став відчиняти двері до приходу його батька. З приходом батька конфлікт став зростати. Мала місце бійка. Вона разом з сином вимушена була виїхали з квартири і до теперішнього часу в квартиру вона не може потрапити, оскільки в неї немає ключа та її в квартиру не впускають, хоч вона там зареєстрована. Таким чином, переміна її місця проживання відбулася не з її волі, тому вважає, що її права та права її малолітнього сина порушено неправомірними діями з боку колишнього чоловіка та його батьків. На судовому засіданні позивачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] та їх уповноважений представник [PERSON], що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримали заявлені позовні вимоги первісного позову, просили задовольнити на тій підставі, що з 20.07.2012 року вони разом володіють вказаною вище квартирою, тому що син подарував матері свою частку. Колишня невістка разом з онуком добровільно виїхали з квартири, але з березня 2012 року не знялися з реєстраційного обліку за адресою даної квартири. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити, посилаючись на те, що відповідач- їхня колишня невістка , добровільно залишила забравши дитину приміщення квартири по причині того, що мала стосунки з іншим чоловіком,. Сумісного господарства з ними вона не веде, не являється членом їх родини. Тобто, після розірвання шлюбу з їхнім сином, вона стала для них абсолютно стороння людина. Квартиру залишила в березні 2012 року самостійно за своїм власним бажанням та переїхала проживати за іншою адресою. [PERSON] та її законний представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги зустрічного позову, просили задовольнити. В задоволенні первісного позову просили відмовити, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] перешкоджають їй користуватися житлом, в якому вона та її малолітній син зареєстровані, що порушує їх права. Представник Дзержинського РВ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на судове засідання не з"явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність представника, рішення ухвалити на розсуд суду. Представник відповідача КП "Жилкомсервіс" на судове засідання не з"явився, про причину неявки суду не повідомив про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується письмовими доказами, які долучено до матеріалів справи, доказів, що підтверджують поважність причини неявки не надав. Уповноважений представник служби у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, на судове засідання не з"явився, подав письмову заяву, в якій Служба просить справу розглядати у відсутність представника, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підтримує, вимоги первісного позову не визнає. При ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини. Представник адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради, на судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позовних вимог та заперечень на позовні вимоги, вважає, що позовні вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON], які знаходяться в зареєстрованому шлюбі, на праві спільної часткової власності належить по ? частці квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2002 року, реєстраційний № 1-02-228513, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради, згідно розпорядження від 08.07.2012 року № 4050 та договору дарування від 20.07.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Авер"яновою Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3-770. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина - [PERSON]. 20.06.2003 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], з якою проживав в спірній квартирі однією сім"єю з вересня 2002 року. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] За час перебування в зареєстрованому шлюбі шлюбно-сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршилися. В березні 2012 року відповідач за первісним позовом [PERSON] покинула квартиру та разом з малолітнім сином [PERSON] переїхала проживати до іншого чоловіка. З цього часу фактично не проживає у спірній квартирі, оплату за комунальні послуги не проводить, її особистих речей в квартирі немає. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 27.10.1982 року в даній квартирі зареєстрований позивач за первісним позовом [PERSON], з 10.09.2008 року відповідач [PERSON] , що підтверджується даними довідки з місця проживання від 19.11.2012 №2244, виданої дільницею №5 КП "Жилкомсервіс". Як вбчається з даних повідомлення КП "Жилкомсервіс" від 26.07.2013 року, копію якого долучено до матеріалів справи, з 28.12.2012 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований малолітній [PERSON], [INFO]. Реєстрація малолітнього [PERSON] в спірній квартирі відбулася за заявою його матері [PERSON] на підставі висновку начальника Дзержинського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 07.12.2012 року, копію якого долучено до матеріалів справи, без згоди власників спірної квартири та після того, як позивачі 14.12.2012 року звернулись з позовом до суду. З моменту добровільного виїзду з квартири, тобто з березня 2012 року, відповідач за первісним позовом [PERSON] забравши свої речі та речі малолітнього сина [PERSON] в квартиру не повернулася, комунальні послуги не сплачувала, взагалі квартирою не цікавиться, тому що постійно проживає за іншою адресою. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які б вказували на те, що вона намагалася поновити своє право на користування жилою площею даної квартири. Про порушення своїх прав вона заявила тільки в квітні 2013 року, тобто значно пізніше, ніж позивачі за первісним позовом звернулися до неї з дійсним позовом про усунення з її боку перешкод в користування їхньою власністю. Відтак, відповідач не являється членом сім"ї позивачів та спільного господарства з нею вони не ведуть. Відповідно до вимог ст.. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним и власником житла або законом. Станом на березень 2012 року власники житла - чоловік [PERSON]- [PERSON] та його батько- [PERSON] своїми діями не заважали праву проживання [PERSON] в квартирі. Остання залишила приміщення квартири та переїхала проживати за іншою адресою виключно з суб"єктивних причин. Реєстрація відповідача [PERSON] та малолітнього [PERSON] порушує права позивачів - власників спірної квартири та чинить перешкоди в повній мірі реалізувати свої законні права . Факт добровільного тривалого не проживання відповідача [PERSON] у вказаній вище квартирі підтвердив свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, який пояснив, що почав проживати з [PERSON] однією сім"єю без реєстрації шлюбу наприкінці 2002 року в квартирі, де проживали його батьки [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS], ? частина якої належала йому на праві власності. 20.06.2003 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] від шлюбу народився син [PERSON]. В 2008 році з його згоди та зі згоди його батьків, за проханням дружини, вони зареєстрували її в спірній квартирі. В серпні 2011 року відносини між ним та [PERSON] погіршилися, тому що він дізнався про зраду дружини. В березні 2012 року мав місце конфлікт на цьому ж підґрунті. [PERSON] забрала свої особисті речи та разом з малолітнім сином [PERSON], за власним бажанням, добровільно, виїхала зі спірної квартири до іншого чоловіка. 14.05.2012 року шлюб між ними розірвано. 20.07.2012 року він подарував ? частину спірної квартири свої матері - [PERSON] Після того, як [PERSON] виїхала з спірної квартири, вона в ній не з"являлася, комунальні послуги не сплачувала, її особистих речей в квартирі немає, відносин ні з ним , ні з його батьками вона категорично не підтримує. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 Сімейного кодексу України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідач не є членом сім'ї позивачів. Згідно з положеннями ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як зазначено в ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які ї, які не суперечать закону. Згідно з положеннями ч.1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. N 1382-IV. (Із змінами, внесеними згідно із Законом N 2756-VI від 02.12.2010) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Вимога позивачів за первісним позовом про визнання незаконними дій Дзержинського районного відділу м. Харкова ГУ ДМС України в Харківській області щодо реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі не підлягає задоволенню, оскільки згідно з положеннями ст.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до вимог ч.1 ст.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відтак, дана вимога позивачів за первісним позовом підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Щодо вимоги в частині зобов"язання комунального підприємства "Жилкомсервіс" зняти з картотечного обліку [PERSON] та [PERSON], [INFO] , то суд вважає необхідним відмовити в її задоволенні на тій підставі, що позивачами не надано доказів того, що вказані особи перебувають на такому обліку. Щодо вимог зустрічного позову, заявлених [PERSON], суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як зазначила в судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON], квартиру вона покинула, оскільки позивачі та її колишній чоловік [PERSON] чинили їй перешкоди в користуванні квартирою та 11.03.2012 року вона не змогла туди потрапити, в зв"язку з тим, що [PERSON] викрав в неї ключ від квартири, а коли вона зробила спробу потрапити до квартири, [PERSON] та [PERSON] почали наносити їй тілесні ушкодження, після чого вона вимушена була звернутися до правоохоронних органів. Факт завдання [PERSON] не знайшов свого підтвердження за результатами перевірки, що підтверджується даними постанови ДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 16.03.2012 року, де встановлено, що [PERSON] сама спровокувала конфлікт та наносила тілесні ушкодження [PERSON] та [PERSON] Після подій 11.03.2012 року [PERSON] не вживала дій щодо повернення до приміщення квартири, в якій вона раніше проживала, не зверталася з відповідними заявами до компетентних органів щодо порушення її права. Вказане свідчить про те, що позивачами за первісним позовом не було порушено прав [PERSON] та її дитини, а тому ці права не потребують судового захисту. [PERSON] та [PERSON] забезпечені житлом, в якому проживають на дійсний час. Відтак, судом встановлено, що позивачі за первісним позовом не чинили [PERSON] перешкод в користуванні квартирою, а вона добровільно покинула спірну квартиру та з березня 2012 року в ній не проживає, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не оплачує.Вимоги не знайшли свого підтвердження в процесі вирішення спору в судовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial