Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до фермерського господарства "Юлиана" Веселинівського району, третя особа: відділ Держземагенства у Веселинівському районі про визнання договору оренди землі та додаткової угоди до договору недійсними. В позовній заяві зазначив, що є власником земельної ділянки площею 6,35 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району. Договір оренди земельної ділянки від 12.12.2005 року, який був укладений між ним та СТОВ "Мрія" Веселинівського району, та додаткова угода від 02.02.2009 року укладена між ним та відповідачем ФГ "Юлиана" Веселинівського району є недійсними, оскільки не містять умови, щодо визначення умов передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, яка встановлена законом як істотна умова договору. Просить визнати зазначений договір та додаткову угоду до договору оренди землі недійсними. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначив, що його довіритель [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 6,35 га. розташованої на території Лубянської сільської ради Веселинівського району. 12.12.2005 року між позивачем та відповідачем по справі укладений договір оренди земельної ділянки і 02.02. 2009 року додаткова угода. Оскільки договір та додаткова угода не містять умови, щодо визначення умов передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, просить визнати вказаний договір та додаткову угоду недійсними. Відповідач Алєксєєв Л.В. та представник відповідача Ніколенко Г.Д. позовні вимоги не визнали і показали, що на час укладення договору оренди землі усі істотні умови договору сторони обговорили та договір пройшов державну реєстрацію до внесення змін до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", щодо такої істотної умови договору, як умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Вважають, що не має підстав для визнання укладеного договору та додаткової угоди недійсними. Представник відділу Держземагенства у Веселинівському районі Дмитренко Л.А. заперечуючи проти задоволення позову показала, що оскільки на дату укладення договору оренди земельної ділянки, тобто 12 грудня 2005 року, визначення умов передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки не було передбачено законом як істотні умови договору оренди землі, а тому вважає договір оренди земельної ділянки дійсним. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 6,35 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району переданої йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 09.08.2005 року, серії [NUMBER] . 12.12.2005 року між власником земельної ділянки [PERSON] та СТОВ "Мрія" Веселинівського району правонаступником якого є ФГ "Юлиана" Веселинівського району було укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, строком на 5 років, та яка зареєстрована 29.03.2007 року в Веселинівському секторі "Центр ДЗК" Миколаївської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 040701000947. В зв`язку з реоганізацією СТОВ "Мрія" Веселинівського району, 02.02.2009 року між власником земельної ділянки [PERSON] та фермерським господарством "Юлиана" Веселинівського району було укладено додаткову угоду до договору оренди належної йому земельної ділянки, строком до 30 листопада 2020 року, яка пройшла державну реєстрацію 11 березня 2009 року у Веселинівському секторі "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040901000365. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього орендар набув право на особисте використання об`єкта оренди для сільськогосподарських потреб та зобов`язався щорічно до 01 грудня поточного року сплачувати орендну плату, а після припинення дії договору повернути земельну ділянку орендодавцю. Сторони належним чином виконували умови договору Статтею. 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. В силу ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно висновку,викладеному у постанові Верховного суду України від 6 лютого 2012 у справі № 6-104 ц 11 у разі відсутності в договорі оренди землі хоча б однієї з істотних його умов, такий договір підлягає визнанню недійсним за правилами частини другої статті 15 Закону України " Про оренду землі. " Отже, відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1ст. 15 Закону України "Про оренду землі", зокрема й серед переліку, зазначених позивачем, є підставою для визнання недійсним такого договору оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про оренду землі". Однак, суд прийшов до переконання, що положення ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якої недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору оренди землі є підставою для визнання його недійсним, застосуванню не підлягає, оскільки на дату укладення договору оренди, 12 грудня 2005 року, визначення умов передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки не було передбачено законом як істотної умови договору оренди землі. Така істотна умова договору оренди землі внесена до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" Законом України від 16 вересня 2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву". Цей Закон набрав чинності з дня його опублікування і йому зворотної дії в часі не надано. Отже на дату укладання договору оренди землі такої умови в договорі й не могло бути зазначено як істотної умови договору, оскільки її не існувало в законі, а укладення між сторонами 02 лютого 2009 року додаткової угоди до договору оренди землі від 12 грудня 2005 року не зобов`язувало останніх вносити до нього таку умову, як передача в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, яка пізніше визначена законом як істотною. Окрім того спору між сторонами про внесення змін до договору не було, а навпаки відповідач направив на адресу позивача додаткову угоду від 17 жовтня 2013 року до договору оренди земельної ділянки від 12.12. 2005 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed