Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

В провадженні Корольовського райсуду м. Житомира знаходиться справа за позовом прокурора в інтересах гр. [PERSON] до гр. [PERSON] з вимогою про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яка знаходиться в спільному користуванні мешканців, шляхом знесення самовільно встановленої прибудови за адресою: м. Житомир, пров. Путятинський, 5. В свою чергу гр. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до гр-н [PERSON], [PERSON], [PERSON] з неодноразово уточненими (а.с.23,75,136,192,200,) вимогами зобовязати співвідповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самовільно встановлених споруд за вищевказаною адресою, визнати приватизацію земельної ділянки гр. [PERSON] недійсною, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на імя гр. [PERSON], визначити порядок користування земельною ділянкою пропорційно до розміру часток співвласників будинку, виділити їй у користування земельну ділянку розміром пропорційним її частки у будинку та визнати за нею право власності на здійснену прибудову. Вказані позовні заяви також було обєднано в одне провадження (а.с.85) з позовом гр. [PERSON] до гр. [PERSON] про визнання збудованої відповідачкою прибудови до буд. № 5 по пров. Путятинському у м. Житомирі самовільною та зобовязання знести вказану прибудову і привести приміщення та земельну ділянку у попередній стан. В подальшому при завершенні розгляду справи 17.12.2013 р. гр. [PERSON] подала до суду заяву (а.с.203) про часткове залишення без розгляду її позовних вимог, а саме в частині вимог до гр. [PERSON]. Цього ж дня гр. [PERSON] також звернулась до суду із заявою (а.с.208) про залишення без розгляду її позову. В обґрунтування вимог заявлених в інтересах [PERSON], прокурор вказував на те, що гр. [PERSON] без дозвільних документів, шляхом реконструкції з розширенням належної їй частини житлового будинку за адресою: м. Житомир, пров. Путятинський, 5, в результаті чого зайняла частину земельної ділянки спільного користування без згоди землекористувачів, цей факт підтверджується відповідними документами, що додані до позову. Самочинно встановлена гр. [PERSON] прибудова розміщена на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради і віднесена до земель спільного користування. Прокурор зазначив, що відповідно до відомостей державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області від 17.09.2009 р. гр. [PERSON] було зобов'язано у приписі від 14.08.2009 р. усунути порушення і привести до попереднього стану об'єкт нерухомого майна за вказаною адресою. Прокурор Чумаченко А.А. в судовому засіданні підтримував заявлений позов в інтересах гр. [PERSON], просив його задовольнити з викладених у ньому підстав, зустрічний позов вважав безпідставним. Представник гр. [PERSON] [PERSON] надала суду письмову заяву про те, що підтримує вимоги заявлені прокурором в інтересах її довірительки, просила їх задовольнити у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи, вказувала на безпідставність зустрічного позову, оскільки гр. [PERSON] не було подано жодного доказу. Відповідач по первісному і позивач по зустрічному позовах гр. [PERSON] також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити у задоволенні позову прокурора, а її зустрічні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, причин неявки не повідомив, суд здійснює розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи виконкому Житомирської міськради в судове засідання також не зявився, до цього звертався із заявою про розгляд справи без його присутності. Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини справи, обєктивно розглянувши докази, які мають значення для справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а у зустрічному позові необхідно відмовити, з наступних підстав. Згідно листа Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області № 1181 від 17.08.2009 р. (а.с.17) вбачається, що за результатами перевірки, на вимогу прокурора від 07.08.2009 р. № 14/1585, встановлено, що за адресою: м. Житомир, пров. Путятинський, 5, гр. [PERSON] використовує земельну ділянку, площею 0,0227 га без правовстановлюючих документів. Під час перевірки було представлено лише технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 09.04.2003 р. № 672787 та угоду про порядок використання земельною ділянкою за вказаною адресою від 14.11.2008 р.. По даному факту гр. [PERSON] внесено припис від 14.08.2009 р. про усунення порушення земельного законодавства. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без дозвільних документів, шляхом реконструкції з розширенням належної їй частини (а.с.5-7) житлового будинку по провулку Путятинському, 5 у м. Житомирі, самовільно збудувала прибудову і самовільно зайняла земельну ділянку за цією ж адресою, яка знаходиться у спільному користуванні мешканців будинку. Вказаний факт підтверджується листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області № 6-16/1020 від 17.08.2009 р. (а.с.15); актом перевірки інспекції ДАБК (а.с.16); листом Держземінспекції № 1181 від 17.08.2009 р. (а.с.17); листами виконкому Житомирської міськради № 25/Р-6446 від 25.09.2009 р. (а.с.34), від 05.02.2009 р. (а.с.92) та р№ 25/Л-1433-4 від 14.10.2009 р. (а.с.128-130). Таким чином, судом встановлено, що для реконструкції належної [PERSON] частини будинку за вищевказаною адресою і здійснення прибудови відповідного рішення не приймалось, ділянка гр. [PERSON] для цього не передавалась, тому має місце самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно до вимог статті 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю, зокрема є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. Пункт 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлює, що вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Житомирської міської ради. Відповідно до ст. 12 ЗК України до виключної компетенції Житомирської міської ради належить розпорядження землями територіальної громади міста Житомира; здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам. Згідно п.1 ст.10, п. 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ради представляють інтереси територіальної громади і здійснюють від їх імені в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування. Згідно ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Стаття 116 ЗК України зазначає, що рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельним норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує рівні умови захисту прав власності на землю. Частина 2 ст. 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.1 ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 3 цієї статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують прав або створюють небезпеку порушення прав або застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 р. №6 під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною ообою. За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог прокурора та недоведеність зустрічних вимог через неподання жодних доказів на їх обґрунтування.

Outcome: approved