Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14 листопада 2013 року звернулася з позовом до суду до управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, [PERSON], 3-я особа Криворізька міська рада про визнання державного акту на землю недійсним, припинення права власності та визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги було уточнено. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 04.07.2000 року її чоловік [PERSON] відповідно договору купівлі продажу придбав житловий будинок [ADDRESS] та [INFO] він помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вище зазначений житловий будинок та земельну ділянку, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння, яке вона зареєструвала в КП ДОР «БТІ» на своє ім'я. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки її померлий чоловік за життя не зареєстрував належним чином договір купівлі - продажу у земельному кадастрі та не отримав правовстановлюючий документ на землю. З урахуванням викладеного позивачка просить суд визнати недійсним державний акт на присадибну ділянку [ADDRESS] зареєстрований на [PERSON], припинивши за нею право власності на землю та , виключивши відомості щодо неї з реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнати за позивачкою право власності на спірну земельну ділянку. Позивачка до суду не з»явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила суд задовольнити їх. Відповідачка [PERSON] до суду не з»явилася, відповідно акту мешканців [ADDRESS], підписи яких засвідчено майстром дільниці 1/1, остання вибула з місця проживання в м. Донецьк. Представник відповідача - управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області до суду не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та надав заперечення проти позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до ст. 125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». До того ж, систему органів державної реєстрації прав становить, зокрема орган державної реєстрації прав утворений Міністерством юстиції України в установленому законом порядку. Тому управління не має законних підстав для скасування державного акту на право власності на землю виданого [PERSON] 20.10.1998 року за № 7262. З урахуванням викладеного просив суд відмовити [PERSON] по даній справі в частині залучення управління як відповідача. Представник третьої особи Криворізької міської ради до суду не з»явився про причину неявки суду не повідомив, тому суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності їх представника. Приймаючи до уваги ті обставини, що сторони у судове засідання не з»явились, суд на підставі ст.197 ЦПК України проводить розгляд справи за їх відсутності, без технічної фіксації процесу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі - продажу від 04.07.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізької міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № у-312, [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS], разом з земельною ділянкою, площею 0,0922 га (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, актовий запис про смерть № 773, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданого Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 28.07.2005 року (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину, [PERSON], дружина померлого, успадкувала 1/2 частину зазначеного домоволодіння, свідоцтво видане державним нотаріусом Третьої Криворізької нотаріальної контори 15.09.2006 року, спадкова справа № 508, зареєстровано в реєстрі № 1-3832 (а.с. 11). Крім того, [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину домоволодіння відповідно до ст. 60 СК України, тобто як майно яке було придбане під час зареєстрованого шлюбу, свідоцтво видане державним нотаріусом Третьої Криворізької нотаріальної контори 15.09.2006 року, спадкова справа № 508, зареєстровано в реєстрі № 1-3834 (а.с. 12). Після чого, свої права, як власника [PERSON] зареєструвала в КП ДОР «Бюро технічної інвентаризації», що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.09.2006 року, номер запису 48004, в книзі 211-284 (а.с.14). Як вбачається з постанови від 05.06.2013 року № 751/0231 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована у [ADDRESS], яка належала її чоловіку [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с.52). Так дійсно відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, до того ж ст.125 Земельного кодексу України передбачено те, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою та його державної реєстрації. За життя [PERSON] не оформив право на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак фактично він набув на неї право власності згідно загальних положень ст. 120 ЗК України, якою передбачено, що при переході права власності на буді влю чи споруду, яка розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності, до набу вача переходить право власності і на земельну ділянку. Крім цього, підставами припинення права власності на земельну ділянку, відповідно до ст.140 Земельного кодексу України є добровільна відмова власника від права на земельну ділянку, на підставі договору купівлі - продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], продавець , отримавши грошові кошти за житловий будинок разом з земельною ділянкою, добровільно відмовилася від права на землю. Оскільки з листа Державного комітету України із земельних ресурсів ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області від 17.10.2012 року за № 4528/5 вбачається те, що згідно з обліковими даними управління, земельна ділянка площею 0,0922 га на вул. Неджанової , буд. 7 м. Кривого Рогу, перебуває у власності для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що посвідчено державним актом на право приватної власності на землю від 20.10.1998 року за № 7262 на ім»я [PERSON], то суд вважає за доцільне вищезазначений державний акт визнати недійсним, припинивши за [PERSON] право власності на землю та виключивши відомості про неї з реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 1225 ЦК України передбачено, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Тому суд, визнає за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0922 га на [ADDRESS], без зміни її цільного призначення. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 23, 125, 125,1 40 ЗК України, ст. 1225 ЦК України, ст. ст. 3, 10,11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України,-

Outcome: approved