Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

19 липня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просить встановити факт належності її чоловіку [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори 22 березня 2005 року про право на 1/2 частину земельної частки (пая) у землі, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області і перебуває у колективній власності ВАТ «Конгресівське», яка знаходиться в с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, розміром 5, 17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії ХР №0272082. В порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], визнати за нею право власності на вказану 1/2 частину земельної частки (пая). В порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що у 1991 році вона разом з чоловіком на своїй земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] знесли старий будинок та побудували новий з господарськими будівлями, який належав спадкодавцю згідно запису у погосподарський книзі Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Крім того, після смерті матері [PERSON] чоловік успадкував 1/2 частину права на вказану земельну частку (пай), зібрав всі необхідні документи для отримання земельного акту, але за 2 роки [INFO] помер та не встиг його отримати. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок та наявності помилки у прізвищі чоловіка у свідоцтві про право на спадщину. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право власності не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. 24 вересня 2013 року із зустрічним позовом до суду звернувся [PERSON], в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та на 1/4 частину вказаної земельної частки паю, що його покійний батько успадкував після смерті своєї матері. Свої вимоги мотивує тим, що його батько [PERSON] за життя разом із своєю дружиною [PERSON] побудували вказаний житловий будинок, право власності, на який встановлено згідно запису у погосподарський книзі Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Крім того, його батько після смерті своєї матері успадкував право на 1/2 частку спірної земельної частки (паю), але не встиг через свою смерть отримати державний акт. В даний час позивачу за зустрічним позовом постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів відсутності правовстановлювального документу, через що він змушений звернутися до суду з відповідним позовом. У судове засідання позивач, відповідачі, їх представники та представники третіх осіб не з'явилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги по зустрічному позову визнала, свої позовні вимоги підтримала частково, з урахуванням вимог по зустрічному позову, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, частково визнав позовні вимоги [PERSON], просив справу розглядати за його відсутності. Представник Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Представники третіх осіб реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області Богач Ю.І. та відділу державного земельного агентства в Золочівському районі Харківської області так само надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року у родині [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] (російською «[PERSON]»), про що Олександрівською сільрадою Золочівського району Харківської області 17 липня 1947 року зроблено актовий запис про народження №5 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.24). 20 березня 1986 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу того ж дня Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області зроблено запис №5 та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER], після одруження подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]» (а.с.11). [INFO] у віці 64 років помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції в книзі реєстрації смертей 10 серпня 2011 року зроблено актовий запис №161 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.12). 22 березня 2005 року нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого засвідчувалося, що спадкоємцем 1/2 частини спадкового майна [PERSON] є її син [PERSON]. Спадкове майно складається з права на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області і перебуває у колективній власності ВАТ «Конгресівське», яка знаходиться в с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, розміром 5, 17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії ХР №0272082. 05 травня 2005 року розпорядженням голови Золочівської районної державної адміністрації Харківської області розглянуто звернення [PERSON] та [PERSON] про виділення в натурі земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передано у власність [PERSON], [PERSON] як власників в рівних долях сертифікату серії ХР №0272082 земельну ділянку №8 загальною площею 4,9823 га. [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON], про що Олександрівською сільрадою Золочівського району Харківської області 15 вересня 1976 року зроблено актовий запис про народження №22 та 09 березня 1993 року повторно видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.26). Як вбачається з наданого суду листа КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району Харківської області» від 15.03.2013 р. №49 житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями, по які розташовані за адресою: [ADDRESS], числиться за померлим [PERSON], згідно запису у погосподарській книзі №2, особовий рахунок [NUMBER] (а.с.17). В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] «літА-1» по [ADDRESS], загальною площею 73,9 квадратні метри, житловою 33,2 квадратні метри, складається з приміщень: кухні площею 5,6 квадратні метри, коридору площею 44,1 квадратні метри, чотирьох житлових кімнат площею 7.9, 19, 9.4, 7.8 квадратні метри передпокою 10.4 квадратні метри, коридору 4.2 квадратні метри, комори 5.6 квадратні метри та господарських будівель веранди літ «а» «б», ганку літ «а1», погребу літ «Г», «Д», літньої кухні літ «Б», сараю літ «Е», гаражу літ «В», вбиральні літ «Ж», огорожі №1-3, колодязя №4 (інвентаризаційна справа №279). 10 квітня 2013 року постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихонової Н.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно та його державної реєстрації. 19 вересня 2013 року постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихонової Н.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно та його державної реєстрації. Відповідно до листа державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихонової Н.П. від 19 вересня 2013 року №2394/01-16 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №32/2012, із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися [PERSON] та [PERSON], інших заяв не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Стаття 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, встановлює, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, по 1/2 частині кожен, володіли житловим будинком [ADDRESS] з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності, що підтверджується записом у по господарській книзі. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що родині [PERSON], не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV. Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статті 1268,1269 ЦК України обумовлює порядок прийняття спадщини так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Тобто в розумінні положень наведених статей спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Долі спадкоємців [PERSON] та [PERSON] є рівними. Спадкове майно складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями по [ADDRESS] та права на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області і перебуває у колективній власності ВАТ «Конгресівське», яка знаходиться в с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, розміром 5, 17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії ХР №0272082. Право власності [PERSON] на 1/2 частину права на земельну частку (пай), що він успадкував після смерті своєї матері підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину. Той факт, що спадкоємець [PERSON] не встиг отримати відповідний державний акт на даний пай не є перешкодою для переходу даного майна до спадкоємців [PERSON] оскільки положення ст.1268 ЦК України обумовлюють, що спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття. Суд одночасно доходить висновку, про належність спадкодавцю [PERSON] правовстановлюваного документу - свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки суду надано достатньо доказів, що дане майно успадкував саме син померлої [PERSON], та в подальшому займався отриманням державного акту на даний пай, але при виготовленні свідоцтва його прізвище помилково було вказано як «[PERSON]».

Outcome: partial