Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

08 січня 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Міська страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди, та просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за спричинену майнову шкоду у розмірі 51 520,00 грн. 00 коп., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. та суму судового збору у розмірі 815,20 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказують, що 04 квітня 2012 року [PERSON], керуючи автомобілем марки Hyundai IX 35, д/н [NUMBER] в м. Одесі по вул. Ползунова, буд. 11, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожні обставини та не впоравшись з керуванням допустила наїзд на, належний [PERSON], стоячий автомобіль марки Mercedes- Benz моделі Е 280, д/н [NUMBER], який по інерції допустив наїзд на перешкоду (огорожу). На період вказаних подій автомобіль марки Mercedes-Benz моделі Е 280, д/н [NUMBER] знаходився у користуванні [PERSON]. Вказана дорожньо-транспортна пригода трапилась у зв'язку з порушенням [PERSON] правил дорожнього руху. В наслідку вказаної дорожньо - транспортної пригоди автомобілю позивачів були спричинено пошкодження механічного типу. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2012 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення. В результаті ДТП [PERSON] спричинена майнова шкода у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобілю в розмірі 51 520 грн. 00 коп., а користувачу автомобіля [PERSON] моральна (немайнова) шкода, яка виразилась у тому, що вона не мала можливості використовувати пошкоджений транспортний засіб, змушена витрачати значний час по усуненню наслідків вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відчула почуття розчарування та моральні хвилювання, також їй були спричинені інші моральні страждання. Грошову компенсацію за спричинену [PERSON] моральну шкоду позивачі оцінюють у розмірі 30 000,00 грн.00 коп. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на їх безпідставність, крім того подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких,посилаючись на недоведеність розміру завданої шкоди, заперечував проти позову та просив в задоволені позовних вимог відмовити. Представник ПрАТ «Міська страхова компанія» до суду не з'явився, позовну заяву з доданими до неї матеріалами отримав, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено: 04 квітня 2012 року о 14 год. 25 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем марки Hyundai IX 35, д/н [NUMBER] в м. Одесі по вул. Ползунова, буд. 11, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожні обставини та не впоравшись з керуванням допустила наїзд на, належний [PERSON], стоячий автомобіль марки Mercedes- Benz моделі Е 280, д/н [NUMBER], який по інерції допустив наїзд на перешкоду (огорожу). На місце пригоди були викликані працівники ДАІ, які оформили: протокол ДТП, схему ДТП, відібрали пояснення від учасників та свідків ДТП, склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] та останній була видана довідка про ДТП. Вказана дорожньо-транспортна пригода трапилась у зв'язку з порушенням [PERSON] правил дорожнього руху. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2012 року (справа № 1519/6672/2012) [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1 КпАП України і ст. 124 КпАП України, 122-4 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення за ст. 130 ч.1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 гривень, за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень і за ст. 122-4 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. Згідно ст. 36 КпАП України остаточно призначено [PERSON] стягнення в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 гривень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, у судовому засіданні об'єктивно встановлена винність дій відповідача [PERSON] у скоєнні зазначеної ДТП та причинний зв'язок між її діями та заподіянням позивачу [PERSON] майнової шкоди. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р. шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Протиправними (винними) діями [PERSON] позивачу [PERSON] завдано майнову шкоду у розмірі 50 301 грн. 63 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №3882 від 17 жовтня 2013 року по визначенню майнової шкоди, спричиненої власнику автомобіль марки Mercedes-Benz моделі Е 280, д/н [NUMBER] на суму 50 301 грн. 63 коп. У добровільному порядку шкода [PERSON] відповідачем не відшкодована. В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Міська страхова компанія», відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АА/ 0096035 від 20.04.2011 року укладеного між ПрАТ «Міська страхова компанія» та [PERSON]. Представник ПрАТ «Міська страхова компанія» виїжджав на місце пригоди та ПрАТ «Міська страхова компанія» було прийнято рішення про визнання випадку страховим та виплату страхового відшкодування в сумі 25 498,78 грн.78 коп. Вказані обставини підтверджуються листом ПрАТ «Міська страхова компанія» за вих. № 788-05 від 11 травня 2012 року. Позивачі неодноразово зверталися до ПрАТ «Міська страхова компанія» з відповідними заявами про виплату страхового відшкодування, але їх звернення спричинена позивачам майнова та моральна шкода страховою компанією не компенсована. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінюючи вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] грошова компенсація майнової шкоди у розмірі 50 301 (п'ятдесят тисяч триста одна) гривня 63 копійки. Стосовно відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного. У справі наявність ДТП з вини відповідача [PERSON] є встановленим фактом. [PERSON] була вимушена витрачати значний час по усуненню наслідків вказаної дорожньо-транспортної пригоди, тривалий час не мала змоги використовувати автомобіль, відчула почуття розчарування та моральні хвилювання, також їй були спричинені інші моральні страждання. Все це стало наслідком протиправних (винних) дій [PERSON] і, безумовно, порушило звичайний ритм життя позивача [PERSON], стало підставою для її переживань та нервування протягом тривалого часу. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають, з урахуванням обставин справи, ступеня важкості моральної шкоди, частковому задоволенню - в розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 603 (шістсот три) гривні 02 копійок. На підставі ст. ст. 22, 23, 1167, 1187, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р., п. 9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995р., п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року,

Outcome: partial