Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-09 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором відновлювальної кредитної лінії №1799 від 28 лютого 2008 р., посилаючись на те, що 28.02.2008 р. року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 113 000 євро строком до 28.02.2018 року на споживчі потреби, а остання повинна була щомісячно сплачувати відсотки в розмірі 13,5 % річних. У забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії між банком та [PERSON] 28.02.2008 р. було укладено іпотечний договір. Між позивачем та [PERSON] 28.02.2008 року був укладений договір поруки, згідно якого вона зобов'язалася сплатити грошову суму, що вимагає кредитор, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2011 позов ПАТ "Державний Ощадний Банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Державний Ощадний Банк України" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, стягнуто солідарно суму залишку заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 882 334,34 грн. та порівну судові витрати по 865 грн. з кожного. Оскільки умови договору відповідачі не виконують, договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту ухвалення рішення, відповідно до п.1.1. кредитного договору на 28.11.2012 р. виникла заборгованість в розмірі 1 600 398,87 грн. грн., які позивач просить солідарно стягнути з відповідачів разом з понесеними судовими витратами. Пізніше на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої станом на 25.04.2013 р. часткова заборгованість в загальному розмірі 31638,32 євро, яка складається з: прострочених процентів за користування кредитом за період 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 18936,92 євро; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 2742,37 євро (28508,84 грн.); пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 31.08.2011 р. по 25.04.2013 р. - 9959,03 євро (103531,05 грн.).; та заборгованість за комісію у розмірі 2820,43 грн., яка складається з: простроченої комісійної винагороди за супроводження кредиту за період з 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 1440,00 грн., пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 1380,43 грн. Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про підтримку уточнених позовних вимог в повному обсязі, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Оскільки відповідачі заперечень на позов не надавали, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України на підставі представлених позивачем доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №1799, відповідно до якого ВАТ «Державний ощадний банк України», який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» надає відповідачці грошові кошти у сумі 113 000 євро, а [PERSON] зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку , на умовах та в строки, визначені договором. (а.с.10-12). Також 28 лютого 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений іпотечний договір (а.с.7-9), відповідно до якого ВАТ «Державний ощадний банк України», який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] передає в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, загальною площею 59.7 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] згідно договору поруки № 1 до кредитного договору №1799 від 28 лютого 2008 року виступила поручителем, при цьому п.1.1 договору поруки передбачає відповідальність поручителя перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі шляхом видачі готівки. У свою чергу відповідачка прийняла позику, використавши її за призначенням, але свої зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконує. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2011 р. позов позов ПАТ "Державний Ощадний Банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Державний Ощадний Банк України" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково, стягнуто солідарно суму залишку заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 882 334,34 грн. та порівну судові витрати по 865 грн. з кожного. Рішення набрало законної чинності 02 грудня 2011 р. Згідно з п.3.2.2 кредитного договору, банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 місяці вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів. Відповідно до п.п.3.2 договору поруки №1 до кредитного договору №1799 від 28 лютого 2008 р. солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані в повному обсязі. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Нормами частини 1 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення (п. 5.2 кредитного договору). Згідно з вимогами ч.І ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. З моменту ухвалення рішення виникла заборгованість за кредитом, яка відповідно до розрахунку часткової заборгованості станом на 25.04.2013 р. складає 31638,32 євро, яка складається з: прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 18936,92 євро; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 2742,37 євро (28508,84 грн.); пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 31.08.2011 р. по 25.04.2013 р. - 9959,03 євро (103531,05 грн.).; та заборгованість за комісію у розмірі 2820,43 грн., яка складається з: простроченої комісійної винагороди за супроводження кредиту за період з 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 1440,00 грн., пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01.04.2010 р. по 25.04.2013 р. - 1380,43 грн. Згідно з положеннями ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Неодержання прибутку банком від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, що негативно вплине на розвиток ощадної справи, банківське обслуговування юридичних та фізичних осіб, забезпечення повернення грошових коштів вкладникам і захист інтересів держави як акціонера державного банку. Отже, вимоги позивача про внесення змін до договору про іпотечний кредит є доказаними та обґрунтованими. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в рівних частках понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3219 гривень.

Outcome: approved