Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

05 листопада 2013 року ПАТ КБ “Приват Банк” звернулось до суду з позовом, в якому позивач вказував, що з відповідачем по справі [PERSON] 24 жовтня 2006 року ПАТ КБ “Приват Банк” уклало договір кредиту № б/н, згідно якого Банк зобов’язався надати Відповідачу кредит у розмірі 1100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач порушив умови кредитного договору, і станом на 30 вересня 2013 року має прострочену заборгованість на загальну суму 25317 грн. 11 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом – 6025 грн. 81 коп.; - заборгованості по процентам за користування кредитом – 17609 грн. 53 коп.; - штраф (фіксована частина) – 500 грн. 00 коп.; - штраф (процентна складова) – 1181 грн. 77 коп. За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобов’язань по договору не виконав і просив суд стягнути вказані кошти з відповідача. В судове засідання представник позивача не з’явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, а тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2006 року ПАТ КБ “Приват Банк” уклало договір кредиту № б/н, згідно якого Банк зобов’язався надати Відповідачу кредит у розмірі 1100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Договором передбачені порядок та умови погашення кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с.6-13). У відповідності до розрахунку, наданого позивачем, станом на 30 вересня 2013 року має прострочену заборгованість на загальну суму 25317 грн. 11 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом – 6025 грн. 81 коп.; - заборгованості по процентам за користування кредитом – 17609 грн. 53 коп.; - штраф (фіксована частина) – 500 грн. 00 коп.; - штраф (процентна складова) – 1181 грн. 77 коп.(а.с.4-5). Наведений розрахунок боргу відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлено строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов’язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ “Приват Банк” підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] зобов’язань по договору кредиту не виконував, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача вказані в позовній заяві кошти в повному обсязі. Крім того, у відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1) у виді судового збору в сумі 253 грн. 17 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved