Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачка 27.08.2013 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.12.2003 року. Шлюб у неї перший, неповнолітніх дітей від шлюбу немає, сумісного майна теж немає. Три роки назад був випадок бійки, після якої відповідач виїхав, не повідомивши куди. Через рік він повернувся і вона мала намір зберегти сім’ю, але справжні сімейні стосунки налагодити не вдалось, пропало почуття поваги, та вони перестали розуміти один одного. З серпня 2012 року ми припинили сімейні стосунки, не пов’язані спільним побутом, мешкають окремо, тому що на час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів. Шлюб існує формально. Вона твердо має намір розірвати шлюб, вважає що примирення між ними неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але домовитися з ним про спільне звернення до відділу РАЦС їй не вдалося. При таких обставинах позивачка вважає, що її шлюб з відповідачем підлягає розірванню. В судове засідання 12.12.2013 року з’явилася позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач її бив, заводити дітей не хтів, уходив з дому на тривалий час, з квітня 2012 року вони перестали підтримувати подружні стосунки та живуть з того часу окремо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, хоча був повідомлений належним чином у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання, заяву відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутністю суду не надавав, поважних причин неявки суду не сповістив, тим самим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Суд, у зв’язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення позивачки суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2003 року сторони зареєстрували шлюб в Першому відділі реєстрації актів громадського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, що підтверджується наявним у матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 188320, виданого зазначеним відділом 12.12.2013 року, актовий запис № 1279 (а.с.4). Сторони з квітня 2012 року разом не мешкають, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред’явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved