Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Сумського міськвиконкому № 340 від 18.07.2000 р. «Про затвердження результатів конкурсу по залученню підприємств до управління та утримання житлових будинків і прибудинкових територій» відповідачі отримують послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, які надає позивач за тарифами погодженими рішеннями Сумської міської ради. Відповідач уклав договір з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, п.6 якого передбачає внесення платежів не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Натомість відповідач протягом тривалого часу плату за послуги вносив несвоєчасно, частково, незначними сумами, у зв’язку з чим станом на 01.10.2013 р. сума заборгованості складає 4131 грн. 77 коп. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за отримані послуги з утримання будинку в сумі 4131,77 грн., інфляційні збитки – 2, 66 грн., 3% річних – 64,79 грн. та судові витрати понесені позивачем. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] доповнивши позовні вимоги просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що позивач не довів факт укладення з ним договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а тому не має права вимоги за нібито надані послуги. Будинок 87 по вул. Ковпака в м. Суми знаходиться на балансі ЖБК № 115, яке є юридичною особою і мешканці будинку самостійно його обслуговують і ремонтують, тому не повинні нічого сплачувати позивачу. Вказує, що між ЖБК № 115 та ПП «Наш дім» і ним не був укладений договір про обслуговування будинку та він не надавав згоди на обслуговування будинку позивачем. Крім того, просив врахувати до спірних правовідносин трьохрічний строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 340 від 18.07.2000 р. будинок № 87 по вул. Ковпака, в м. Суми, в квартирі 27 якого проживає і зареєстрований відповідач [PERSON] переданий на обслуговування приватному підприємству «Наш дім». Відповідач є власником вищевказаної квартири (а.с. 38-40). Позивач у спірний період надавав послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, плата за які нараховувалась на підставі тарифів, затверджених рішеннями виконкому Сумської міської ради № 350 від 18.07.2000 р., № 485 від 04.09.2006р., № 690 від 19.12.2006р., № 154 від 27.03.2007р., № 343 від 31.07.2007р., № 268 від 04.05.2011 р. (а.с.85-93). На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2011 року [PERSON] успадкував майно, зокрема двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві приватної власності померлому спадкодавцеві [PERSON] (а.с.38-40). Відповідач своєчасно та у повному обсязі не здійснював оплату послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, в результаті чого, згідно розрахунку позивача в період з листопада 2011 року по 01.10.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 4 131, 77 грн. (а.с.118,119). Частиною ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 вказаного Закону визначають обов’язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 – 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов’язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності з ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Суд також зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема ст. 31 ч. 3, ст. 32 передбачено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Тобто, навіть за відсутності письмово укладеного між сторонами спору договору, між ними у спірному періоді існували цивільні права та обов'язки з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки уповноважений власник органу місцевого самоврядування надав позивачу обов’язки по виконанню комунального замовлення на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг населенню та проведення розрахунків із споживачами згідно до встановлених тарифів, зокрема і по будинку, у якому знаходиться квартира, що належить на праві приватної власності [PERSON], фактично виконував роботи з надання таких послуг, тому послуги повинні бути оплачені. Позивач надав суду акти та довідки про фактичне виконання тарифів по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій по вул. Ковпака, 87 в м. Суми. Вказані акти, зокрема підписані представником замовника – Ковпака,87 (а.с. 76-81). Підстави не брати зазначені докази до уваги у суду відсутні. Всупереч вказаній нормі права відповідач не надав суду передбачених вказаною нормою права належних доказів на підтвердження своїх доводів про ненадання чи неналежну якість наданих позивачем послуг. Відповідач вказував, що не згоден з тарифами встановленими Рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, однак відповідні рішення виконавчого комітету Сумської міської ради у встановленому законом порядку не оспорював. У судовому засіданні відповідач не оспорював розрахунок суми заборгованості наданий позивачем станом на 01.10.2013 р. (а.с. 117-119), розрахунки суми інфляції та 3% річних (а.с. 52), а тільки вказував, що не повинен сплачувати цю суму коштів, оскільки з позивачем у неї відсутні договірні зобов’язання, а позивач за вказаний період часу не надавав якісні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території та просив застосувати позовну давність до спірних правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред’явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2012 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу по стягненню заборгованості з утримання будинків, споруд та прибудинкової території з відповідача [PERSON] на користь ПП «Наш Дім», який був скасований 16.01.2013 р. рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми. (а.с.12). В силу ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, строк у межах якого суд задовольняє позовні вимоги позивача становить період з вересня 2009 по вересень 2013 року. У відповідності до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов’язує. Статтею 322 ЦК України на власника майна покладено тягар утримання майна, що йому належить. Отже заборгованість по сплаті послуг з утримання будинків і прибудинкової території за період з вересня 2009 року по вересень 2013 року включно у розмірі 2748 грн. 06 коп.,., індекс інфляції у розмірі 2,66 грн. та 3% річних у розмірі 64,79 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON]., якийа є власником квартири [ADDRESS]. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]., на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial