Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їм та відповідачу належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Позивачі вважають, що частка кожного із співвласників в квартирі становить 1/5. Квартира складається з трьох кімнат, розмір житлової площі її становить 38,9 кв.м., загальної - 65,7 кв.м., розміщена [ADDRESS] Дана квартира є неподільною, спільне володіння і користування нею є неможливим, а частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі. Позивачу вказують, що їх проживання в одній квартирі з відповідачем є неможливим, оскільки останній створює їм всі умови неможливості спільного проживання, а тому, мають намір придбати іншу квартиру в м. Луцьку. Орієнтовна ринкова вартість спірної квартири становить 250000,00 грн., а частка відповідача при цьому становить 50000,00 грн., яку позивачі згідні внести на депозитний рахунок суду. Просять постановити рішення яким припинити право відповідача на частку в квартирі [ADDRESS], шляхом сплати йому вартості цієї частки по ринковій ціні. В ході судового розгляду позивачі змінили позовні вимоги, просили суд стягнути з [PERSON] в користь кожного з них за належних їм 1/5 частини вартості спірної квартири згідно оцінки квартири та стягнути понесені судові витрати по справі. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримав з підстав в ньому викладених та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказ із сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майно. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 27.11.1997 року відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів квартира [ADDRESS], загальною площею 65,7 кв.м., на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та частка кожного із співвласників становить по 1/5 (а.с. 10,11). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. ). Згідно висновку № О-74 судової будівельно-технічної експертизи складеного 17.04.2012 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 321349,00 грн. Ринкова вартість 1/5 частини квартири [ADDRESS] становить 64270,00 грн. (а.с. 39-44). Правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежено іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом. Обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та залежність від мотивів (перешкоди в користуванні спільним майном (квартирою), забезпечення іншим житлом тощо), з яких власник має реалізувати своє право на виділ. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що спільне користування спірною квартирою, з урахуванням відносин, що склалися між сторонами, є неможливим; позивачі, як співвласники, позбавлені можливості користуватись і розпоряджатись належними їм частками у спільному майні; від пропозиції отримати компенсацію належної 1/5 частини картири відповідач відмовляється. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід визначити розмір часток співвласників квартири [ADDRESS] у наступних розмірах: частка [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] складає по 1/5 частин за кожним, а частка [PERSON] складає 1/5 частин даної квартири; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 64270,00 грн. компенсації за належних кожному з них по 1/5 частини вартості квартири [ADDRESS]; після отримання компенсації припинити право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 1/5 частин кожного в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved