Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 22.07.2007 року [PERSON] позичила кошти у [PERSON], сумою 4000 грн. про що надала відповідну розписку. 20.08.2007 року [PERSON] позичила кошти у [PERSON], сумою 2000 грн., про що також надала відповідну розписку. Позивачка 24.02.2013 року по 12.03.2013 року зверталась до відповідача з проханням повернути борг, про що свідчать листи. Відповідач кошти не повернула, а тому позивач звернулася до суду. Позивач до суду надав заяву в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі Відповідач, будучи належним чином повідомлена в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причину своєї неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 22.07.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, на підставі чого складена розписка про отримання коштів в розмірі 4 000 грн. Також 20.08.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, на підставі чого складена розписка про отримання коштів в розмірі 2 000 грн., що підтверджується розписками. Відповідач свої зобов'язання не виконала, борг не повернула, тому 10 липня 2013 року позивач подала до Ленінського районного суду м. Полтави позовну заяву про стягнення боргу та просить суд стягнути з відповідача 18 960 грн., з яких: - основна сума боргу в розмірі 6000 грн., - 3% річних від простроченої суми боргу становить 12960 грн. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 18960 грн. Нормою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позивальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved