Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на самочинно збудований гараж. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2002-2003 рр. він побудував індивідуальний гараж. Згодом між ним та відповідачем був укладений договір №529 оренди земельної ділянки, площею 0,019 га, під існуючий індивідуальний гараж, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, район буд.1 по вул. Леніна, квартал №1а, зі строком дію договору до 29.03.2028 р. Згідно довідки Відділу містобудування та архітектури [PERSON] міської ради від 06.09.2013 р. №511, індивідуальний гараж, розташований в районі буд.1 по вул. Леніна, має адресу: м.Сєвєродонецьк, вул. Леніна, №1-к, гараж №69. КП «[PERSON] БТІ» виготовило технічний паспорт на гараж станом на 16.08.2013 р. На підставі викладеного позивач, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж, що розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Леніна, район буд. №1-к, гараж №69. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 3 статті 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При цьому, положеннями ч. 5 ст. 376 ЦК України визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Виходячи з положень ст. 376 ЦК України, право власності на результат самочинного будівництва набувається в спеціальному порядку на підставі рішення суду. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. В силу положень ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 р., для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Пунктом 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачено, що документом, який підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що індивідуальний гараж розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, район буд. 1, був побудований позивачем [PERSON] в 2002-2003 рр. самовільно, без дозволу [PERSON] міської ради, оскільки у позивача відсутня будь-яка будівельна - технічна або інша дозвільна документація на будівництво гаражу. Рішенням [PERSON] міської ради №426 від 12.12.2002 р. «Про передачу в оренду земельних ділянок громадянам під існуючі індивідуальні гаражі» [PERSON] передано в довгострокову оренду, строком на 25 років, земельну ділянку №1, кадастровий №4412900000:04:002:0087, площею 0,0019 га, в районі будівлі №1 по вул. Леніна, квартал 1а, цільове призначення землі житлової забудови (під існуючий індивідуальний гараж). Згідно договору оренди земельної ділянки №529 від 29.03.2003 р. укладеного між [PERSON] міською радою та [PERSON], на підставі рішення [PERSON] міської ради №426 від 12.12.2002 р. позивачу надано право на оренду земельної ділянки №1, площею 0,0019 га, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, район буд.1 по вул. Леніна, квартал №1-а, строком до 29.03.2028 р., включно, (під існуючий індивідуальний гараж). На підставі рішення [PERSON] міської ради №426 від 12.12.2002 р. [PERSON] міське управління земельних ресурсів встановило на місцевості межі земельної ділянки №1, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, район будинку №1 по вул. Леніна, квартал №1-а, і використовується під існуючий індивідуальний гараж. Таким чином, позивачу під самовільно побудований гараж була відведена в установленому законом порядку земельна ділянка. 16.08.2013 р. КП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на гараж, розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Леніна, район буд. №1, квартал 1-а. Обставин, які б свідчили про допущені позивачем при будівництві гаражу істотних порушень будівельних норм і правил, встановлено не було. Згідно довідки Відділу містобудування та архітектури [PERSON] міської ради №511 від 06.09.2013 р., індивідуальний гараж розташований в районі буд. 1 по вул. Леніна, на земельній ділянці, наданій [PERSON] рішенням сесії [PERSON] міської ради №426 від 12.12.2002 р., має адресу: м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, № 1-к, гараж № 69. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved