Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третьої особи про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] за договором іпотеки №4999 від 26.12.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "КБ"Надра" в рахунок заборгованості за кредитним договором №201241-4/02-РЕФ від 31.10.2012 року. Позво мотиву тим, що 31.10.2012 року між [PERSON] та ПАТ "КБ"Надра" ( найменування на час укладення - ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ) укладено кредитний договір №201241-4/02-РЕФ на суму 211 541,70 грн. строком до 15.12.2025 зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 16 % річних. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між сторонами також укладено договір іпотеки №4999 від 26.12.2005 року, предметом якого була квартира №87 в будинку№5 по вул. Лисеницькій у м. Львові. Відповідач своїх обов'язків за кредитним договором не виконував, у наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 239 975,12 грн. Таким чином, у відповідності до положень договорів та нормативних актів, у позивача виникло право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним вище. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав, причин неявки не повідомив та не представив заперечення на позов. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Третя особа [PERSON] в останнє судове засідання не з’явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Враховуючи надані суду докази, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши зібрані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 31.10.2012 року між [PERSON] та ПАТ "КБ"Надра" (найменування на час укладення - ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ) укладено кредитний договір №201241-4/02-РЕФ на суму 211 541,70 грн. строком до 15.12.2025 зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 16% річних, а з травня 2013 року встановлено змінювана процентна ставка із щорічним переглядом (а.с.16-25). В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між сторонами також укладено договір іпотеки №4999 від 26.12.2005 року, предметом якого була квартира №87 в будинку№5 по вул. Лисеницькій у м. Львові. (а.с.48-51) Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень п.4.2.3.1 кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позивальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем свої зобов’язання за кредитним договором в повній мірі не виконувались, внаслідок чого, відповідно до представленого суду розрахунку (а.с.8), утворилась заборгованість в розмірі 239 975,12 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту – 211 540,72 грн. в тому числі прострочених платежів по кредиту), заборгованості по відсотках – 17 547,02 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотках – 310,34 грн., штрафу – 10 577,04 грн. Оскільки відповідачем заперечення проти позову не подано, доводи позивача щодо невиконання зобов’язання не спростовано, а тому суд вважає що розмір заборгованості по кредитному зобов’язанню нараховано вірно. Положеннями ст.33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст.35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов’язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов’язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З аналізу зазначених статей вбачається, що недотримання зазначених правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов’язання відповідно до ч.2 ст.35 Закону. Як вбачається із вимоги від 30.08.2013 року (а.с.52) та списку №3204 (а.с.72), позивачем надсилалась вимога про погашення заборгованості. Проте, суду не представлено доказів про отримання відповідачем зазначеного повідомлення чи відмови від отримання такого, окрім цього в вимозі відсутнє попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Таким чином суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, процедура звернення стягнення на предмет іпотеки позивачем дотримана не буда, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed