Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 01.11.2007р. між АБ „Енергобанк", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ "Енергобанк", та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №20751. 23.02.2009р. між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду №1 до договору про відкриття кредитної лінії, відповідно якого договір викладено в новій редакції. Згідно договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 500 000 грн., а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 25% річних та повернути кредит банку в порядку та у строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 20.02.2032р. Відповідач порушив умови договору та припинив платежі за договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 274 636,09 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 274 636,09 грн., судовий збір в розмірі 2746,36 грн. В судове засідання представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності ПАТ „Енергобанк", позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відповідачем було надано суду телеграму, в якій просив передати справу за підсудністю до суду за місцем його реєстрації: [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 01.11.2007 року між юридичною особою, Акціонерним банком "Енергобанк", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є публічне акціонерне товариство „Енергобанк", та фізичною особою, [PERSON], було укладено договір кредитної лінії №20751 (а.с. 4-6). В подальшому, 23.02.2009 року було укладено додаткову угоду №1 до договору про відкриття кредитної лінії (а.с. 9-14), якою викладено договір про іпотечний кредит у новій редакції, згідно якої відповідачу було надано кредит на суму 500 000 грн. зі сплатою 25% річних, на строк до 20.02.2032 для поліпшення житлових умов. Зміни до договору вносились також додатковою угодою №2 до договору (а.с. 21). Виконання позичальник ком зобов'язань за договором було забезпечено іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, які встановлено Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який є Додатком до договору. Також 15.01.2010 між сторонами було укладено додаткову угоду №4 до Договору про відкриття кредитної лінії №20751 від 01.11.2007 року, згідно якої додаток №1 договору викладено у новій редакції (а.с.28-33). Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передбачені Кредитним договором: своєчасно та в повному обсязі надав грошові кошти відповідачу, що підтверджується випискою по особовим рахункам банку (а.с 37-48). Згідно п. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач неналежним чином виконував зобов'язання за Кредитним договором, яке виявилось в припиненні сплати кредиту, процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим позивач, згідно з п.5.2.4. Кредитного договору, направив відповідачу 27.11.2012 р. вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом (а.с 49-50). Проте, грошові вимоги позивача залишилися незадоволеними. Станом на 09.08.2013р., (згідно розрахунку а.с. 34) прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 274 636,09грн. і складається з: · сума заборгованості за основною сумою кредиту - 225 310,97 грн.; · сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 44 058,38 грн.; · пеня - 5 266,74 він. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом статті 549 ЦК під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає доведеними позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 274, 636,09 грн. Що стосується вимоги відповідача про направлення справи за підсудністю за місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS], то суд виходить з того, що позивачем подавався позов до [PERSON] до Голосіївського районного суд м. Києва за останнім відомим місцеперебуванням відповідача: [ADDRESS]. Однак ухвалою суду від 08.04.2013 року позову було повернено для звернення до належного суду, оскільки відповідач повідомив суду про місце своєї реєстрації: [ADDRESS]. Доказів на підтвердження реєстрації місця мешкання у м. Києві відповідачем не надано. Отже суд розглядає справу за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання, відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України. Відповідно до меморіального ордеру від 13.08.2013 року №2569416 позивач сплатив судовий збір у розмірі 2746,36 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved