Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

16.05.2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами (далі по тексту КЛ «Феофанія) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошової компенсації за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що вона працювала на посаді робітника з благоустрою (для робіт з видалення нечистот вручну) в Кл «Феофанія» з 13.08.1986 року. Наказом №к-177 від 24.04.2013 року її звільнено з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання своїх посадових обов»язків. Вважає наказ про її звільнення з підстав, передбачених п. 3 ст. 40 КЗпП України незаконним та необґрунтованим, оскільки протягом 26 останніх років вона добросовісно працювала та виконувала покладені на неї посадові обов»язки, а у січні 2013 року між нею та іншими двома робітниками з благоустрою виник особистісний конфлікт на грунті постійних образ та знущань з неї. З цього приводу вона зверталася до адміністрації відповідача з вимогою вжити заходів реагування, чого не було зроблено, а навпаки її безпосередній керівник почав над нею відкрито знущатись, примушував звільнитися. За зверненням керівника служби з благоустрою від 21.01.2013 року до адміністрації КЛ «Феофанія» наказом по лікарні від 24.01.2013 року №К-25 під час її перебування на стаціонарному лікуванні було оголошено догану. Приймаючи рішення про оголошення догани, у неї не було відібрано пояснення з приводу вчинення порушення трудової дисципліни, що було підставою для оголошення догани, не ознайомлено з зазначеним наказом. 08.04.2013 року керівник служби з благоустрою [PERSON] звернувся до адміністрації КЛ «Феофанія» з доповідною запискою з приводу нібито несумлінного виконання нею посадових обов»язків та невиконання наданих нарядів на прибирання території. Знову ж, не відбираючи у неї пояснень, головний лікар зробив на службовій записці керівника служби з благоустрою резолюцію щодо підготовки та подання матеріалів на профком про її звільнення. Вона була запрошена на профком, яким заслухано її пояснення, та не повідомлено про рішення, а 24.04.2013 року відповідачем видано наказ про її звільнення за систематичне невиконання своїх посадових обов»язків. Стверджувала, що відповідачем не дотримано встановленого законом порядку її звільнення, а також за відсутності вчинених нею дисциплінарних проступків, які могли б стати підставою для звільнення за систематичне невиконання посадових обов»язків та звільнення її виключно за ініціативою її ж безпосереднього керівника [PERSON] з яким склалися конфліктні відносини. Просила: скасувати наказ про її звільнення з посади робітника з благоустрою (для робіт з видалення нечистот вручну) в КЛ «Феофанія»; поновити її на роботі на посаді робітника з благоустрою (для робіт з видалення нечистот вручну) в КЛ «Феофанія»; стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 24.04.2013 року і по час поновлення на роботі. Крім того, посилаючись на незаконність її звільнення та відсутність підстав для звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни, що мало негативний вплив на її психологічний та фізичний стан здоров»я, чим їй було завдано моральну шкоду, просила стягнути з відповідача грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.. Ухвалою суду від 11.06.2013 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено головного лікаря КЛ «Феофанія» [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримала заявлений нею позов з зазначених у позовній заяві підстав, просила задовольнити її вимоги у повному обсязі. Наполягала на відсутності підстав для її звільнення, через відсутність систематичного порушення нею трудової дисципліни. ЇЇ звільнення мало місце на грунті неприязних відносин, які склалися між нею та її безпосереднім керівником та з грубим порушенням чинного законодавства про працю. Стверджувала, що з наказом про оголошення їй догани вона не була ознайомлена та не мала можливості скористатися своїм правом на його оскарження ще й з тих підстав, що перебувла на стаціонарному лікуванні. Відповідач, приймаючи рішення про накладення на неї дисциплінарних стягнень не провів перевірки на предмет того, чи мали місце порушення нею трудової дисципліни про, що було зазначено в службових записках керівника служби з благоустрою. Акти з приводу допущених нею порушень трудової дисципліни є сфальсифікованими відповідачем, а порушення про які в них йдеться не є такими, що спричинили негативні наслідки для відповідача. Представник відповідача заявлений [PERSON] позов не визнав. Представник відповідача пояснив, що звільнення [PERSON] з підстав систематичного невиконання посадових обов»язків вчинено з дотриманням вимог законодавства про працю. За даними журналу реєстрації щоденних нарядів та завдань, позивач [PERSON] не завжди якісно виконувала або ж не виконувала розпорядження агронома та начальника служби. Перед накладенням дисциплінарних стягнень на позивача було створено комісію, якою відбиралися пояснення від [PERSON], однак остання відмовлялася від їх надання з приводу чого було складено акти. Премії, що є надбавкою до заробітної плати встановлюються працівникам щомісячно за поданням керівника структурного підрозділу, погодженим із заступником головного лікаря згідно підпорядкованості та з урахуванням виконуваної роботи працівником, а зменшення або ж позбавлення премії можливе у випадку несвоєчасного та неякісного виконання покладених на працівника завдань і функцій. За наявності порушень [PERSON] виконання покладених на неї функціональних обов»язків відповідно мали місце позбавлення її премій. Порушення позивачем трудової дисципліни мало місце і до 2013 року, з приводу чого складалися акти та виносилися службові записки її безпосереднього керівника на розгляд профспілкового комітету, однак дисциплінарні стягнення щодо неї не застосовувалися. Вважає, що звільнення [PERSON] мало місце на законних підставах, та з дотриманням процедури звільнення, а тому підстави для її поновлення на роботі відсутні, просив відмовити в задоволенні заявлених вимог у повному обсязі. Представник відповідача, який також представляв і інтереси третьої особи [PERSON], від імені останнього просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на їх безпідставність. Заслухавши учасників судового розгляду справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений [PERSON] позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Правилами ст. 11 цього Кодексу також визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. Судом встановлено, що наказом головного лікаря Республіканської клінічної лікарні четвертого головного управління від 15.08.1986 року за №172-К [PERSON] з 13.08.1986 року прийнято на роботу в садово-паркову бригаду на посаду робітника четвертого розряду з посадовим окладом згідно штатного розпису з недільним іспитовим строком (а.с.6). Наказом головного лікаря КЛ «Феофанія» від 24.04.2013 року №К-177 за систематичне невиконання посадових обов»яків, звільнено з роботи робітника з благоустрою (для робіт з видалення нечистот вручну) служби з благоустрою [PERSON] 25.04.2013 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с.7). За правилами п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку - систематичного невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Наразі, за змістом п.3 ст. 40 КЗпП України, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання чи неналежне виконання трудових обов»язків, щоб це невиконання чи неналежне виконання трудових обов»язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Відповідно до статтей 147, 147-1,148,149 КЗпП України: за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана, звільнення; дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку; до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до рекомендацій, що містяться у п.22,п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з»ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового за пунктами 3,4,7,8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановленні чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.. 151 КЗпП ), і ті громадські стягнення , які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного. Як видно зі змісту оспорюваного наказу від 24.04.201 року №К-177, згідно доповідної записки начальника служби з благоустрою [PERSON] від 21.03.2013 року та наказу від 24.01.2013 року за №к-25 «Про дисциплінарне стягнення», [PERSON], робітнику з благоустрою (для робіт з видалення нечистот вручну) оголошено догану. Відповідно до службової записки начальника служби з благоустрою [PERSON] від 08.04.2013 року та акту від 08.04.2013 року, що підписаний працівниками служби з благоустрою [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], було встановлено невиконання наряду робіт на протязі 04.04., 05.04., 08.04.2013 року. За даними службової записки начальника служби благоустрою [PERSON] від 08.04.2013 року, останній доповів головному лікарю КЛ «Феофанія», що робітниця з благоустрою [PERSON] категорично відмовилась виконувати роботи в теплиці по пікіровці розсади квітів 4,5,8.04.2013 року, своєю грубою поведінкою і незадовільним ставленням до своїх посадових обов»язків створює атмосферу напруженості, спричиняє моральний тиск погрозами в грубій формі. Висновку з попереднього покарання (догани) не зробила., просив застосувати міри покарання за грубість, незадовільне ставлення до роботи. (а.с. 11). 08.04.2013 року агроном [PERSON], майстер [PERSON], робітниці [PERSON], [PERSON] склали акт про те, що робітниця з благоустрою [PERSON] не виконувала наряд робіт на протязі 04.04., 05.04.,08.04.2013 року. Пояснення щодо свого ставлення до роботи давати відмовилась (а.с.56). Відповідно до посадової інструкції на робітника з благоустрою (по видаленню нечистот вручну) , затвердженої головним лікарем КЛ «Феофанія» 14.05.2003 року з якою була ознайомлена [PERSON] - робітник з благоустрою виконує всі види робіт, які відносяться до озеленення, квіткового оформлення, благоустрою території лікарні і підтримки лісопаркової зони та асфальтного покриття в належному санітарному стані; у своїй щоденній роботі керується нарядами агронома та розпорядженнями начальника служби благоустрою, посадовою інструкцією: безпосередньо підпорядкований начальнику служби благоустрою: призначається та звільняється з посади головним лікарем за представленням начальника служби благоустрою і погодженням з заступником головного лікаря з економічних питань; основним завданням робітника з благоустрою є виконання всіх видів робіт з благоустрою, озеленення, квіткового оформлення території, всередині корпусів, підтримання лісопарку в належному стані; робітник з благоустрою (з видаленням нечистот вручну) зобов»язаний - якісно виконувати роботи згідно нарядів начальника служби з благоустрою, дотримуватись виробничої дисципліни (своєчасно приходити на роботу, продуктивно використовувати робочий час), виконувати вимоги з охорони праці, виробничої, санітарії, гігієни праці та протипожежної безпеки, які регламентуються спеціальними Правилами і інструкціями, бережливо користуватися спецодягом, спецвзуттям і запобіжними засобами, додержуватись чистоти на закріпленій ділянці території, тиші в лікувальних корпусах. Робітник з благоустрою несе відповідальність у встановленому порядку за невиконання або неповне виконання обов»язків, які передбачені цією інструкцією. (а.с.65-67). За даними журналу нарядів та розпоряджень у службі благоустрою: на 04.04.2013 року [PERSON] отримала наряд на пікіровку сальвій та міститься відмітка про невиконання наряду і категоричну відмову від виконання у грубій формі; на 05.04.2013 року [PERSON] отримала наряд на пікіровку квітів бегонії, зроблено відмітку про те, що не з»явилася, наряд не виконано; на 08.04.2013 року [PERSON] отримала наряд на прибирання снігу біля лавочок та великого фонтану біля поліклініки №1 зроблено відмітку - не чищено (а.с.63-64). У судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що наряд на пікіровку квітів не виконала за станом здоров»я у зв»язку з чим 04.04.2013 року зверталася до довіреного лікаря клінічної лікарні за медичною допомогою та отримала рекомендації про необхідність пройти лікування. Прибирання снігу 08.04.2013 року нею було виконано. За даними довідки лікаря КЛ «Феофанія» [PERSON], що надана на вимогу суду, громадянка [PERSON] зверталась за допомогою до терапевта 03.04.2013 року зі скаргами на головний біль, головокружіння, загальну збудженість, підвищення артеріального тиску. Останній було встановлено діагноз - гіпертонічний криз, ГХ 1 ст. 1р. ІХС Атеросклеротичний кардіосклероз СН1. Була надана медична допомога, рекомендовано лікування та необхідність звернення в поліклініку до дільничного терапевта за місцем проживання. (а.с.99). Доказів на підтвердження того, що [PERSON] 04 та 05.04.2013 року не виконала наряди керівника служби благоустрою КЛ «Феофанія» за станом здоров»я останньою суду не надано, проте зі змісту довідки лікаря [PERSON] видно, що у [PERSON] мали місце проблеми зі станом її здоров»я, що потребували тривалого лікування. Саме на такий стан здоров»я, що перешкоджав позивачу виконувати роботи по пікіровці квітів і посилалася [PERSON] у судовому засіданні. Зі змісту журналу нарядів і розпоряджень у службі з благоустрою видно, що 04. та 05. квітня 2013 року, працівникам служби з благоустрою керівник цієї ж служби, крім нарядів по пікіровці квітів, від виконання яких відмовилася [PERSON] з посиланням на стан здоров»я, давав і інші наряди, а саме - загальне завдання по прибиранню території для кожного працівника, збирання гілок поломаних дерев буревієм, підготовка землі і наповнення ящиків для пікіровки, полив рослин і розсади квітів. На думку суду, керівник служби з благоустрою, мав би запропонувати [PERSON] виконання інших робіт замість тих від виконання яких, з посиланням на поганий стан здоров»я, відмовилася [PERSON]. Виконання інших робіт, наряди на виконання яких були надані іншим працівникам служби з благоустрою також могли бути виконані [PERSON] відповідно до її посадової інструкції. Відтак, суд не може прийняти до уваги, як належний доказ щодо систематичного невиконання [PERSON] без поважних причин на протязі 04.,05. та 08.04.2013 року посадових обов»язків, наданий відповідачем акт від 08.04.2013 року щодо невиконання [PERSON] нарядів робіт на протязі 04.04., 05.04.,08.04.2013 року (а.с.56). Крім того, зазначеним вище актом, комісія у складі агронома [PERSON], майстра [PERSON], робітників з благоустрою [PERSON] і [PERSON] тільки зафіксувала факт невиконання нарядів за 04.,05. Та 08.04.2013 року [PERSON], без зазначення конкретних порушень трудової дисципліни та настання наслідків у зв»язку з невиконанням зазначених нарядів працівником. Будь-які докази щодо невиконання [PERSON] наряду за 08.04.2013 року, невиконання якого не визнала позивач, відповідачем суду не надано. Звертаючись в суд з позовом, позивач [PERSON] також стверджувала про безпідставність притягнення її до дисциплінарної відповідальності наказом головного лікаря від 24.01.2013 року за №К-25, яким їй як робітнику з благоустрою (для робіт з видалення нечистот вручну) було оголошено догану за невиконання посадових обов»язків, незадовільне прибирання закріпленої території (а.с.8). Відповідно до змісту, наказу головного лікаря КЛ «Феофанія» від 24.01.2013 року №К-25 підставою для оголошення [PERSON] догани зазначено, що [PERSON] не виконала завдання по очистці снігу і льоду доріжок перед корпусом №1, струшування снігу з шаровидних туй, неприбрані сміттєзбірники. Як видно зі змісту актів перевірки виконання робіт [PERSON], комісія у складі [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] склали акти 16 та 17.01.2013 року про те, що робітниця з благоустрою [PERSON] 16.01. та 17.01.2013 року, отримувала наряди робіт, які записаний у щоденній книзі нарядів служби з благоустрою, не виконала і 17.01.2013 року до попередніх завдань не приступала. У пояснювальній записці, щодо невиконання завдань робітниця [PERSON] навела факти які не відповідають дійсності, до своїх службових обов»язків відноситься незадовільно, що підтвердили своїми підписами члени комісії (а.с.59,60). З приводу невиконання нарядів робіт за 16 та 17.01.2013 року [PERSON] пояснила, що за станом здоров»я не змогла побити лід тільки у тих місцях де шар льоду був товстим і не піддавався биттю. Також пояснила, що інших жінок не ставили одних на виконання наряду по биттю льоду (а.с.57-58). Наразі, суд також критично ставиться до наданих суду доказів на підтвердження правомірності оголошення [PERSON] догани 24.01.2013 року, оскільки акти про невиконання позивачем нарядів робіт за 16 та 17.01.2013 року не містять даних про те, які саме роботи та в якому обсязі не виконала [PERSON], не перевірено зазначені останньою причини невиконання нарядів, незважаючи на те, що зі змісту актів видно, що вони складалися після відібрання пояснень від [PERSON]. Отже, суд приходить до висновку, що за попереднє порушення трудової дисципліни 16 та 17 січня 2013 рок відповідачем застосовано до позивача дисциплінарне стягнення з порядку його застосування. Крім того, надані представником відповідача доповідні записки керівника служби благоустрою КЛ «Феофанія» та колективна заява працівників служби благоустрою від 28.11.2008 року та 08.12,2003 року щодо неналежного виконання [PERSON] функціональних обов»язків за якими не приймалися рішення щодо вчинення останньою дисциплінарних проступків не можуть бути підставою для висновку суду, що позивач систематично вчиняла порушення трудової дисципліни. Посилання [PERSON], що на засіданні профкому при вирішенні подання адміністрації щодо надання дозволу на її звільнення за ініціативою адміністрації з підстав невиконання нею функціональних обов»язків було присутні тільки чотири члени профкому та його голова не знайшли свого підтвердження під час допиту свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином, дослідивши в судовому засіданні надані представником позивача докази на підтвердження того, що порушення [PERSON] трудової дисципліни мали системний характер суд приходить до протилежного висновку, оскільки надані докази не є належними та допустимими доказами щодо систематичного невиконання позивачем функціональних обов»язків без поважних причин, а відтак заявлені [PERSON] вимоги про скасування наказу №К-177 від 24.04.2013 року та поновлення її на роботі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню судом. За правилами ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Для визначення розміру належного до стягнення позивачу середнього заробітку суд приймає до уваги довідку КЛ «Феофанія» від 02.08.2013 року про те, що середньоденна заробітна плата позивача на момент її звільнення складала 110, 50 грн.. Період часу з моменту звільнення позивача у справі і по час ухвалення судового рішення про задоволення її позовних вимог щодо скасування наказу про її звільнення та поновлення на роботі, а саме з 25.04. по 05.12.2013 року має 156 робочих днів, а тому за проведеним судом розрахунком за час вимушеного прогулу до стягнення позивачу належить середній заробіток у сумі (110,50 х 156 = 17 238, 00) 17 238, 00 грн. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] у частині відшкодування моральної шкоди, то суд не знаходить підстав для їх задоволення у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України з наступних підстав. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування шкоди позивачем зазначено, що відповідач без законних на те підстав прийняв рішення про звільнення її з роботи на підстав п. 3 ст. 40 КЗпП України, проте рішення суду про скасування оспорюваного позивачем наказу обґрунтовано тим, що відповідача не довів суду належними та допустимими доказами, що звільнення [PERSON] мало місце у зв»язку з систематичним невиконанням позивачем функціональних обов»язків без поважних причин. Відповідно до роз' яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування заявлених позовних вимог як про визнання незаконним звільнення так і про відшкодування моральної шкоди позивач не надала суду будь-яких доказів. Позивач поновлена на роботі у відповідача, судом вирішено питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу відсутні. За правилами ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення позивача та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229, 40 грн. щодо розгляду судом позовних вимог [PERSON] у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно стягнути на користь держави з відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial