Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. Під час розгляду справи за заявою позивача судом було залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] В позовній заяві покликається на ту обставину, що 19.03.2013 року приблизно в 11 год. 40 хв., під час перерви між уроками, в приміщенні загально - освітньої школи N2 м. Володимир-Волинського, що розташована по вул. Котляревського, 2, малолітній [PERSON] умисно наніс побої його дочці [PERSON], заподіяши їй легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Володимир-Волинської центральної районної лікарні з 19.03. по 29.03.2013 року. В зв'язку цим слідчим СВ Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області Свірщ Л.М. внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про факт заподіяння тілесних ушкоджень та розпочато розслідування. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що тілесні ушкодження дочці [PERSON] умисно заподіяв саме малолітній [PERSON] Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29.04.2013 року встановлено, що [PERSON] на момент вчинення кримінального правопорушення не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ст. 125 ч.І КК України, а тому він не може бути суб'єктом даного злочину. В зв'язку з тим, що в діях батьків малолітнього [PERSON] слідчим виявлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, відповідні матеріали направлено до ВКМСД Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області. Згідно постанови судді Володимир-Волинського міського суду від 22 липня 2013 року [PERSON], мати малолітнього [PERSON], визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 ч. 4 КУпАП, а саме, в тому, що вона на протязі березня 2013 року неналежним чином виконувала обов'язки, щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON], в наслідок чого він 19.03.2013 року спричинив тілесні ушкодження малолітній дочці позивача [PERSON]. Протиправними діями малолітнього [PERSON] позивачу заподіяно майнову шкоду, яка полягає у відшкодуванні збитків, понесених на лікування дочки на суму 437грн. 48 коп. Крім цього, позивачу заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає у фізичних болях та стражданнях, яких малолітня дочка [PERSON] зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких зазнала сім'я позивача внаслідок протиправної поведінки малолітнього [PERSON], у приниженні честі та гідності внаслідок розповсюдження через засіб масової інформації неправдивих конфіденційних відомостей про неповнолітню доньку.Моральну шкоду оцінює в розмірі 20 тисяч гривень. Просить стягнути з відповідачів по справі - з [PERSON] грн.48 коп. майнової шкоди, з [PERSON] 200 грн. майнової шкоди, та з кожного по 10 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, в своїх поясненнях послались на обставини, викладені у тексті позовної заяви та доповненнях до неї. Суду пояснили, що різні суми матеріальної шкоди визначені з урахуванням ступеню вини батьків малолітнього [PERSON], оскільки матір - [PERSON] притягнута судом до адміністративної відповідальності, а батько - [PERSON] не притягувався. Крім цього, пояснили що при визначенні розміру матеріальної шкоди сума згідно квитанцій та згідно довідки ТМО була помилково додана. Це одна й та є сама сума витрат на лікування, яка становить 233 грн. 74 коп., в тому числі 30 грн. витрати на благодійні внески. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, суду пояснили що дійсно між малолітніми дітьми був конфлікт, в ході якого малолітня донька позивача постраждала, однак заперечують тілесні ушкодження, про які зазначає у своєму позові позивач. Крім цього, вважають, що моральної шкоди внаслідок цього не завдано. Просять відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з»явився, хоча двічі повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, а тому з урахуванням думки осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що справу слід розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2013 року приблизно в 11 год. 40 хв., під час перерви між уроками, в приміщенні загально - освітньої школи N2 м. Володимир-Волинського, що розташована по вул. Котляревського, 2, малолітній [PERSON], батьками якого є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його народження, умисно наніс побої [PERSON], заподіяши їй легкі тілесні ушкодження. Дана обставина стверджується копіями постанови про закриття кримінального провадження, довідки Володимир-Волинського ТМО на запит адвоката [PERSON], постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.07.2013 року, висновку судово-медичної експертизи №101. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1 ст.1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON], внаслідок її лікування в період з 19.03. по 29.03.2013 року було затрачено кошти в сумі 203 грн. 74 коп. Інші суми коштів, про які зазначає у своїй позовній заяві позивач, судом до уваги не беруться, оскільки в ході дачі пояснень він пояснив, що помилково двічі порахував одні й ті ж витрати на лікування, додавши до витрат згідно історії хвороби витрати згідно товарних чеків. Суд також не бере до уваги благодійні внески на суму 30 грн., оскільки ця сума коштів була сплачена не на лікування хворої [PERSON], а тому до стягнення підлягають фактичні витрати на лікування дитини згідно виписки з історії хвороби в сумі 203 грн.74 коп. Оскільки відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], не позбавлені щодо нього батьківських прав, суд вважає, що вони зобов»язані відшкодувати вказану суму в рівних частинах. Крім цього, заподіявши малолітній дитині [PERSON] легких тілесних, малолітній [PERSON] заподіяв їй і моральної шкоди, яка виразилась у фізичних болях та стражданнях, яких малолітня дитина зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких зазнала сім'я позивача внаслідок протиправної поведінки малолітнього [PERSON], а тому з урахуванням ступеню вини малолітнього [PERSON], глибини та тривалості страждань, з урахуванням вимог розумності та справедливості, розмір моральної шкоди, яка підлягає до стягнення, визначає у розмірі 500 грн., яку в рівних частинах покладає на обох батьків малолітнього [PERSON]. Доводи позивача про приниження честі та гідності внаслідок розповсюдження через засіб масової інформації неправдивих конфіденційних відомостей про неповнолітню доньку, не знайшли свого підтвердження в суді та на підтвердження цих обставин не подано жодних доказів. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1178 ЦК України,

Outcome: partial