Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн.00 коп., щомісяця до досягнення дочкою повноліття, та аліменти за минулий час (за останні три роки) у розмірі 400 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що в даний час не має постійного місця роботи в звязку з травмою ноги, проживає за рахунок тимчасових заробітків та допомагає батько, який отримує пенсію. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі перебували у шлюбі з 29 березня 2003 року (свідоцтво про шлюб серія І-БК №212233, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції в Київській області). Шлюб між сторонами був розірваний в 18 лютого 2009 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-ОК№ 054177, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області). З наданого позивачем свідоцтва про народження вбачається, що сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дочка перебуває на утриманні матері, що стверджується довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради від 01.07.2013 року №883. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо від сім'ї. В силу ч.2 ст.181 за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Однак, відповідач такої допомоги не надає. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, з огляду на обставини та матеріали справи, а також що відповідач працездатний, інших непрацездатних осіб на утриманні немає, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 400 грн.00 коп., щомісяця до досягнення дочкою повноліття, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1.ч.2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені. Якщо позивач подасть суду докази того, що він вживає заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Сторони в судовому засіданні визнали, що договору про сплату аліментів на дитину між ними укладено не було, відповідач періодично надавав матеріальну допомогу на дитину в добровільному порядку. Посилання позивача на норму закону передбачену ст.194 СК України, суд вважає безпідставними, оскільки аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання, а позивач не надала суду належних доказів доказів щодо наявності виконавчого листа про стягнення аліментів. Таким чином, в задоволенні вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час (за останні три роки) у розмірі 400 грн. щомісячно, слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст. 88 ЦПК України та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial