Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 28 грудня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину – сина [PERSON] [INFO]. З серпня 2013 року відповідач проживає окремо від позивача та малолітньої дитини, яка в свою чергу перебуває на її утриманні. Між нею та відповідачем було досягнуто домовленості проте що останній в добровільному порядку буде щомісячно сплачувати їй аліменти в розмірі 1000 грн. У зв’язку з чим позивач пред’явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник за її довіреністю – [PERSON] підтримали заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. При цьому, позивач пояснила, що з 2011 року не працює, а на теперішній час щомісячно отримує від держави соціальну допомогу на дитину в розмірі 960 грн. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог заявлених позивачем посилаючись на їх необґрунтованість так як грошові кошти на утримання сина сплачує позивачеві добровільно, а домовленості проте що буде щомісячно сплачувати позивачеві аліменти в розмірі 1000 грн. між ним та позивачем не було. При цьому, зазначив, що не працює з 2006 року, має на своєму утримані матір інваліда третьої групи загального захворювання з якою і проживає, одержує мінливий дохід від виконання робіт пов’язаних із будівництвом за цивільно-правовими угодами, в свою чергу сам дохід є нерегулярним так як характер виконуваних ним робіт залежить від погодних умов у зв’язку з чим в зимовий період не може виконувати згадані роботи. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню так як судом встановлено, що в період з 28 грудня 2007 року сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтво про народження Серії 1-КГ № 030982 видане відділом реєстрації актів цивільного Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні 28 грудня 2007 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину – сина [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії І-КГ № 149457 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні 27 листопада 2012 року. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] окремо від відповідача [PERSON], у зв’язку з чим перебуває на утриманні позивача [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконавчим органом місцевого самоврядування – органом самоорганізації населення № 20 виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради 19 вересня 2013 року. Позивач [PERSON] з 2011 року не працює, а на теперішній час щомісячно отримує від держави соціальну допомогу на дитину в розмірі 960 грн., про що свідчать пояснення дані в судовому засіданні позивачем [PERSON] Відповідач [PERSON] проживає разом із своєю матір’ю – [PERSON], яка є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою № 017 виданою виконавчим органом місцевого самоврядування – органом самоорганізації населення № 21 виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради 15 жовтня 2013 року, довідкою серії МСЕ № 034977 виданою 07 квітня 2004 року згідно акту медико-соціальної експертної комісії № 397 та посвідчення Серії ААА № 953703 видане управлінням Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона 05 квітня 2004 року. В період з серпня по жовтень 2013 року відповідач [PERSON] добровільно здійснював сплату аліментів позивачеві [PERSON], так 12 серпня 2013 року в сумі 700 грн., 16 вересня 2013 року в сумі 350 грн., 05 жовтня 2013 року в сумі 500 грн., а 23 і 24 жовтня та 11 листопада 2013 року також здійснював придбання дитячих товарів та продуктів харчування, про що в свою чергу свідчать відповідні квитанції надані позивачем та долучені до справи. На підставі ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. При цьому, ч.2 ст. 191 СК України передбачає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв’язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи стан здоров’я і матеріальне становище неповнолітньої дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 1000 грн. щомісячно обґрунтовані лише в частині щодо стягнення аліментів в сумі 500 грн. щомісячно, тому в даній частині їх необхідно задовольнити, в той час як інша частина позовних вимог позивача про стягнення аліментів в сумі понад 500 грн. щомісячно є необґрунтованою у зв’язку з чим в її задоволенні, за обставин зазначених стонами та встановлених судом в ході судового розгляду, необхідно відмовити. Згідно ч.3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України та ст.ст. 4-5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 229,4 грн.

Outcome: partial