Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

У квітні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому, посилаючись на норми статей 199-201 Сімейного кодексу України, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітніх доньок [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно до досягнення кожною із них двадцяти трьох років, а також витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу сторони мають двох повнолітніх доньок, які продовжують навчання в вищих учбових закладах м. Суми, а тому не можуть себе самостійно утримувати, а її доходів недостатньо для забезпечення нормальних потреб дітей. Доньки проживають разом з нею, а відповідач окремо. Позивач та треті особи в судове засідання не прибули, від них надійшли заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні 19.07.2013 р. позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Суду пояснила, що відповідач самоусунувся від виконання батьківського обовязку, нехтує принципами моральності і категорично відмовляється надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітніх доньок, періодично працює за межами України і отримує заробіток, інших утриманців не має. Позивач у свою чергу отримує заробітну плату у середньому 2500 грн. і цих коштів недостатньо оплачувати навчання та потреби доньок, які на місяць стовлять 1650 грн., а на рік 19800 грн., у теперішній час її стан здоровя значно погіршився у звязку з ушкодженнями, які вона отримала в результаті дорожньо транспортної пригоди. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою її місця реєстрації у встановленому законом порядку, тому відповідно до статей 76-77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 53 від 05 жовтня 2007 року / копія свідоцтва про розірвання шлюбу ас. 6/. Від шлюбу сторони мають повнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /копії ас. 5/. Відповідно до довідки Агрономічного факультету Сумського Національного Аграрного університету № 14 від 05.09. 2012 р., [PERSON] навчається на денній формі навчання з 01.09.2009 р., термін навчання до 30.04.2013 р. /ас. 12/. Відповідно до довідки Сумського державного університету № 4534 від 01.02. 2013 р., [PERSON] навчається на 4 курсі Центру заочного дистанційного та вечірнього навчання за спеціальністю правознавство, термін навчання до січня 2014 р. , стипендію не отримує, гуртожиток не надавався /ас. 13/. Позивач [PERSON] працює на посаді фельдшера виїзної швидкої медичної допомоги села Миропілля Краснопільської центральної районної лікарні з 01.04. 1992 р. та отримує заробітну плату у розмірі, що не перевищує 2996, 71 грн. /ас. 10/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 р. № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності юридичних фактів, якими є: 1) досягнення дітьми віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, 2) продовження ним навчання, 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі , 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наявними у справі доказами безспірними у даній справі є факти досягнення третіми особами повноліття, та продовження [PERSON] навчання, відповідач є батьком повнолітніх доньок і працездатною особою, проте останнім не надано суду доказів щодо його стану здоровя, наявності інших утриманців, які враховуються при визначенні розміру аліментів, чим не виконав вимоги ст.ст.10,58,59 ЦПК України. Судом таких доказів не встановлено і при розгляді справи, що дозволяє дійти до висновку про можливість надати повнолітній доньці [PERSON] матеріальну допомогу на період навчання - до 01 січня 2014 року. Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на день ухвалення судового рішення становить 1 147 грн. З урахуванням вимог розумності та справедливості, доцільно визначити [PERSON] розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно у сумі 400 грн. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому суд не приймає до уваги докази про оплату у розмірі 1300 грн. на проживання [PERSON] у гуртожитку у 2009 році / копія ас. 53/ і відноситься до них критично. Підстав для стягнення аліментів на повнолітню доньку [PERSON] суд не убачає, оскільки на день ухвалення рішення вказаної особи термін навчання закінчився 30.04.2013 р. , і позивач не навела належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення відповідача за минулий час від надання матеріальної допомоги на її утримання. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, суд враховує розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу позивачу з боку адвоката [PERSON] відповідно до договору від 08 травня 2013 р. на загальну суму вартості послуг 1192, 88 грн. /ас. 31-34, 49/ пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд стягує на користь [PERSON] з [PERSON] 73, 46 грн. судового збору та 397, 62 грн. витрат на правову допомогу, та 3,00 грн. в дохід держави.

Outcome: partial