Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 16240,00 доларів США строком на 240 місяців до 26.12.2027 року, прийнявши на себе зобов'язання сплачувати проценти у розмірі 13,00 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. В забезпечення вищезазначених кредитних зобов'язань 26.12.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки згідно з яким, остання, у випадку невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і [PERSON] як солідарний боржник. Оскільки відповідач [PERSON] неналежним чином кредитні зобов'язання не виконує, позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів солідарно виниклу станом на 24.05.2013 року заборгованість у сумі 14351,51 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі двічі у судові засідання не з'явилися, хоча про час та місце проведення судових засідань були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили і з заявою про розгляд справи за їх відсутності не звертались, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 26.12.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 16240,00 доларів США строком на 240 місяців до 26.12.2027 року, прийнявши на себе зобов'язання сплачувати проценти у розмірі 13,00 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 7.1 вищезазначеного кредитного договору, позичальник - відповідач [PERSON] зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків. Разом з тим, відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого, згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за кредитним договором станом на 24.05.2013 року складає 14351,51 доларов США, що складає по курсу НБУ 7,9930 грн. за 1 долар станом на 24.05.2013 року - 114711,63 грн., яка складається з: 9602,12 доларів США - не повернутий кредит, 1164,63 доларів США - несплачені проценти, 3584,76 доларів США - пеня. Крім того, у забезпечення кредитних зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, 26.12.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. 4.1 вищезазначеного Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язань щодо повернення чергової суми позички є право заявника вимагати дострокового повернення суми частини боргу що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Судом враховано, що відповідачами не надано доказів на спростування позовних вимог, які суд знаходить обґрунтованими та, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Outcome: approved