Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 100,9 кв.м., житлова площа 54,0 кв.м., допоміжна 44,7 кв.м., площа літніх приміщень 2,2кв.м. (технічний паспорт на житловий будинок від 26.03.2012 року, інвентарний номер 785), що розташований на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці площею 0,0720га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221455800 01 035 0013. Сторони подали до суду заяви про можливість слухання справи за їх відсутності. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ст. ст. 328, 331 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За вимогами статті 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду матеріалів справи, позивач, будучи власницею земельної ділянки площею 0,0720га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221455800 01 035 0013, розташованої по [ADDRESS], є власницею зведених нею на вказаній ділянці будівель: житлового будинку загальною площею 100,9 кв.м., житлова площа 54,0 кв.м., допоміжна 44,7 кв.м., площа літніх приміщень 2,2кв.м. (технічний паспорт на житловий будинок від 26.03.2012 року, інвентарний номер 785), сараю під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», криниці під літ. «К», та огорожі. Слід зауважити, що позивачкою при здійсненні забудови додержано архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також використано земельну ділянку за її цільовим призначенням, що дає суду правові підстави для задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог позову щодо визнання права власності на створене позивачкою майно не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, така заява відповідача приймається судом. У зв'язку з наведеним та

Outcome: approved