Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в якому просять встановити факт родинних відносин між ними, та їх померлою матір'ю - [PERSON], а також просять суд визнати за ними, кожним, право власності в порядку спадкування за законом після померлої матері, [PERSON], на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що, вони, кожен, є синами померлої [INFO] [PERSON]. Після смерті матері вони звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але, отримали відмову нотаріуса із посиланням на відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлої [PERSON] на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. Разом з цим, враховуючи, що, за життя їх померла матір хоча й не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру у державному органі реєстрації речових прав, але, повністю внесла пайовий внесок за неї, вважають, що спірна квартира є спадковим майном, право власності на яку може перейти до них за рішенням суду. Крім того, при оформленні спадщини було встановлено розбіжність у прізвищах їх померлої матері та у їх прізвищах, виправити яку у досудовому порядку є неможливо, у зв'язку з чим вони змушені звернутися до суду, та просити суд встановити факт родинних відносин між ними та їх померлою матір'ю. В судове засідання позивач [PERSON], який також за дорученням діє від імені позивача [PERSON]- не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що, підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник відповідача - Житлово-будівельного кооперативу «Металург» не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.169 ЦПК України, провести розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно свідоцтва про смерть, виданого 12.03.2004р. Відділом РАЦС Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська, [INFO] померла [PERSON]. Як вбачається зі спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON], будучи синами померлої, звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини - квартири [ADDRESS]. Згідно Постанови нотаріуса від 08.04.2013р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус відмовив позивачам видати свідоцтво про право на спадщину після померлої матері через відсутність у останньої правовстановлюючого документу на спадкове майно - квартиру [ADDRESS], та рекомендував звернутися до суду. Згідно довідок, наданих головою ЖБК «Металург», [PERSON], [INFO], будучи членом ЖБК «Металург», повністю внесла пайовий внесок за квартиру [ADDRESS]. Згідно ч.2, 3 ст.384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Разом з цим, як вбачається з листа № 195 від 03.04.2013р., наданого нотаріусу ОКП «Дніпродзержинське БТІ», у встановленому законом порядку право власності на вищевказану квартиру померла [PERSON] за життя не зареєструвала, що, в свою чергу, позбавляє спадкоємців останньої - позивачів [PERSON] та [PERSON] реалізувати своє право на спадкування. При цьому, згідно роз'яснень, наданих у п.8 Постанови Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що за життя, померла [INFO] [PERSON], як член ЖБК «Металург» повністю внесла пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], суд приходить до висновку, що, вказана квартира входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO], матір'ю останнього є [PERSON]. Разом з цим, як вбачається з паспорта громадянина України позивача [PERSON], запис його прізвища у паспорті не збігається із записом прізвища померлої [PERSON] у свідоцтві про її смерть, що, в свою чергу, змушує позивача [PERSON] звертатись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним і його померлою матір'ю, який, як вбачається з матеріалів справи, підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], виданим 09.12.1953р. Дніпродзержинським Міськзагсом. Крім того, як вбачається з паспорта громадянина Російської Федерації - позивача [PERSON], запис його прізвища у паспорті не збігається із записом прізвища померлої [PERSON] у свідоцтві про її смерть, що, в свою чергу, змушує позивача [PERSON] звертатись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним і його померлою матір'ю, який, як вбачається з матеріалів справи, підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданим 26.07.2013р. Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, факт встановлення родинних відносин між позивачами [PERSON] та [PERSON], та їх померлою матір'ю безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме є необхідним для одержання позивачами в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, суд, позовні вимоги позивачів в частині встановлення родинних відносин між ними та їх померлою матір'ю - вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з цим, як вбачається з вищевикладених обставин, через відсутність у позивачів правовстановлюючого документа на спадкове майно - квартиру [ADDRESS], позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право на спадкування, що виникло у останніх після смерті матері - померлої [INFO] [PERSON] Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заповіт [PERSON] за життя не вчиняла, відповідно до чого, право на спадкування за законом після померлої [PERSON] одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України, а саме позивачі [PERSON] та [PERSON], які є синами померлої. Згідно роз'яснень, наданих у п.26 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008р., при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, доказів, підтверджуючих факт усунення спадкоємців - позивачів [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття - матеріали справи не містять. Таким чином, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що, дійсно мали місце обставини, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги, на підставі чого суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved