Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

23.10.2013 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Мотивуючи заяву, [PERSON] посилається на те, що у спадок від її покійного чоловіка нею було отримано дві земельні ділянки, які знаходяться в м. Пирятин по вул. Абаканській, 31. В подальшому виявилось, що обидві ділянки за вказаною адресою мають цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд». При цьому, заявниця посилається на те, що одна з цих ділянок розміром 0,0315 га. насправді має цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства і при оформленні та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку працівниками заінтересованої особи було допущено помилку у визначенні цільового призначення землі, що на даний час перешкоджає їй у користуванні земельною ділянкою за її цільовим призначенням, тому просить встановити помилковість внесення до державного акту цільового призначення та зобовязати заінтересовану особу внести відповідні виправлення в Державному реєстрі земель та поземній книзі. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній і просить заяву задовольнити. Представник заявниці підтримав заяву з підстав викладених, просить заяву задовольнити враховуючи уточнення її вимог, а саме просить встановити юридичний факт, що цільове призначення наведеної вище земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, до суду надійшла заява заінтересованої особи про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на імя [PERSON] було видано два державних акта на право власності на земельну ділянку площами 0,0728 га. та 0,0315 га., які розташовані в м. Пирятин, вул. Абаканська, 31 та мають цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 11,14). 21.06.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №219462 (а.с. 6). Спадкоємицею вказаних земельних ділянок померлого стала заявниця, що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про право на спадщину за заповітом (а.с. 10, 13). Помилковість внесення до державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0315 га. її цільового призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, підтверджується поясненнями заявниці, її представника, а також наступними письмовими доказами: - пояснювальною запискою до технічної документації із землеустрою, з якої вбачається, що цільове призначення земельної ділянки площею 0,0315 га. для ведення особистого селянського господарства (а.с. 16-17); - актом встановлення меж земельної ділянки від 01.09.2004 року, відповідно до якого земельна ділянка розміром 0,0315 га. є сільськогосподарським угіддям, а саме ріллям (а.с. 19); - рішенням Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області №783 від 29.09.2004 року, згідно якого, затверджено технічну документацію [PERSON] на земельну ділянку за адресою м. Пирятин, вул. Абаканська, 31, загальною площею 0,1043 га., в тому числі: 0,0728 га. для індивідуального дачного будівництва та 0,0315 га. для ведення особистого селянського господарства; - висновком Пирятинського районного відділу Полтавського обласного головного управління земельних ресурсів №751 від 01.09.2004 року, відповідно до якого, цільове призначення земельних ділянок було визначене як, для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 21). Встановлення факту необхідно заявнику для настання юридичного наслідку використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Пункт пятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, при цьому такого факту, як встановлення цільового призначення земельної ділянки в ньому немає. Однак відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, в даному випадку мала місце помилка при внесенні до державного акту на право власності на земельну ділянку її цільового призначення, що не може бути підставою для відмови власнику у її використанні для ведення особистого селянського господарства. На підставі викладеного,

Outcome: approved