Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Галузійської сільської ради Маневицького району, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його мати [PERSON], яка померла [INFO] року, ще за свого життя 22.11.1993 року склала заповіт, який було посвідчено Галузійською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, заповіла йому - позивачу [PERSON] Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Спадкоємцем за законом на це майно є син спадкодавця та брат позивача - [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини у встановлений законом термін не подавав. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Підтвердив, що 22.11.1993 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено Галузійською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] По даний час цей заповіт не змінено і не скасовано. Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Спадкоємцем за законом на це майно є син спадкодавця та брат позивача - [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини у встановлений законом термін не подавав. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане майно немає. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини непрацездатним не був, права на обов'язкову частку у спадщині не мав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні позовних вимог просила суд врахувати належну [PERSON] частку в спадковому майні. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], проаналізувавши матеріали справи, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] року. Ще за свого життя 22.11.1993 року остання склала заповіт, який було посвідчено Галузійською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, заповіла позивачу [PERSON] Станом на час відкриття спадщини та по даний час цей заповіт не змінено і не скасовано. Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Спадкоємцем за законом на це майно є син спадкодавця та брат позивача - [PERSON], який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини у встановлений законом термін не подавав. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини непрацездатним не був, права на обов'язкову частку у спадщині не мав. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14.06.2012 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном [PERSON] призначено директора Берестечківського психоневрологічного інтернату [PERSON] Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на вказане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначене не оспорюється сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 22.11.1993 року, посвідченого Галузійською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 76, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 5.06.2000 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.1959 року, довідок Галузійської сільської ради Маневицького району № 310-312 від 4.06.2013 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2012 рік Галузійської сільської ради Маневицького району, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 19.06.2013 року, повідомлення Берестечківського психоневрологічного інтернату № 32 від 25.01.2012 року, довідки Берестечківського психоневрологічного інтернату № 28 від 11.02.2013 року, рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14.06.2012 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 1114/01-16 від 27.12.2013 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 399/02-31 від 17.06.2013 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON], фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON]

Outcome: approved