Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] 26 листопада 2013 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Як указує [PERSON] у своїй заяві, він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,2908 га на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 15 червня 2006 року. Проте, при оформленні вказаного Державного акту була допущена помилка в написанні його імені: [PERSON] замість [PERSON], що перешкоджає заявнику зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві, підтримав, та просить установити належність йому Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15 червня 2006 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, заінтересована особа про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином та направила суду заяву, у якій просить суд розглянути дану справу у відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що пояснення представника заінтересованої особи в судовому засіданні є необов'язковими, справа може бути розглянута за їх відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Судом установлено: 15 червня 2006 року заявником було використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 7,2908 га та отримано Державний акт серії [NUMBER], у якому внаслідок допущення описки ім'я заявника вказано [PERSON] замість [PERSON] (а.с. 5). Указана помилка перешкоджає заявнику зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Іншим чином, ніж у судовому порядку, установити факт належності заявнику правовстановлюючого документу неможливо. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що при виготовленні Державного акту на земельну ділянку були допущені помилки при написанні імені заявника, та вказаний документ належить дійсно [PERSON]. Відповідно до копії паспорта ім'я заявника [PERSON] (а.с. 3). Як слідує з довідки Березоворудської сільської ради Пирятинського району заявник має на території села Вечірки Пирятинського району земельну ділянку для ведення товарного виробництва в розмірі 7,2908 га (а.с. 8). Як передбачено приписами частини 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved