Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить збільшити розмір аліментів , які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON][INFO]. Свої вимоги обгрунтовує наступним : 30.06.2003 року Бобровицький районний суд виніс постанову , відповідно до якої з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини доходу заробітку .На даний час син позивачки [PERSON] [INFO] є повнолітнім , тому аліменти на утримання меншого сина стягуються в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача. На даний час позивачка проживає з меншим сином одна , самостійно його утримує та виховує . Відповідач не надає сину допомогу , не бере участі в його вихованні. Позивач несе додаткові витрати на утримання, оздоровлення дитини та покращення умов його проживання . Так в 2012-2013 році , без участі відповідача позивачка зробила ремот будинку , так як умови проживання дитини були жахливі, а тому розмір аліментів , які вона отримує не відповідає тим витратам , які вона понесла, отже просить збільшити розмір аліментів до 1/3 частини. В судовому засіданні позивач та її представники вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Відповідач вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні. Заслухавши позивачку та її представника, відповідача, дослідивши надані докази суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.192 СК україни розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю батьків згодом може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Позивачем не надано суду даних щодо зміни матеріального стану , сімейного стану , погіршення здоров"я тощо, які б були підставами для зміни розміру аліментів в сторону їх збільшення. Основним аргументом позивача на обгрунтування своїх вимог є та обставина , що вона самостійно провела ремонт будинку , який є їх спільною сумісною власністю з відповідачем ( кожному належить по 1/2 частині) , в тому числі вона відремонтувала і належну відповідачу частину. Проте в даному випадку йдеться поро цивільно-правові відносини пов"язані з правом власності , а не щодо врегулювання питання про аліменти . Позивач вправі звернутися до суду з позовом про стягнення вартості робіт по утриманню спільного майна , надавши всі підтверджуючі документи. Якщо позивач несе крім основних витрат на утримання дитини витрати пов"язані з особливими обставинами , а саме хворобою дитини , її оздоровленням , розвитком її здібностей , то вона вправі звернутися до суду щодо стягнення з відповідача додаткових витрат , в порядку ст. 185 СК України , надавши всі підтверджуючі дані обставини докази. В своєму позові позивач зазначає , що розмір аліментів на дитину не може бути , відповідно до ст.182 СК України менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини позивача ( 12 років) складає 1210 грн. , отже 30% складає 363 грн. Як зазначила позивач вона отримує 900 грн. аліментів, заборгованості по аліментах не має, отже вимоги щодо мінімального розміру не порушено. Виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed