Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

29 листопада 2012 року Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно, на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк (скорочено ПАТ АБ Укргазбанк) заборгованість в сумі 37\~ 511,28 доларів США центів, та пеню в сумі 370 624,26 грн., як із поручителів та солідарних боржників [PERSON] щодо зобовязань за кредитним договором №89 від 25.07.2006 року. Свої позовні вимоги позивач мотивував невиконанням позичальником [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів, наголошував на безспірність факту порушення умов кредитного договору в силу наявності судового рішення про стягнення зі [PERSON] заборгованості, яке набрало законної сили, у звязку з чим виникли підстави солідарної відповідальності поручителів, а також посилався на безспірність факту. Відповідачі із позовом не погодились. Відповідач [PERSON] предявила зустрічний позов про визнання договору поруки №22 від 25.07.2006 року припиненим. Мотивуючи вимоги за зустрічним позовом, відповідач [PERSON] посилалась на те, що зобовязання за договором поруки між нею та АБ Укргазбанк припинились у звязку із не направленням банком протягом шести місяців після настання строку виконання зобовязання позичальником, письмової вимоги до неї про виконання зобовязань за позичальника, а також у звязку зі зверненням стягнення на заставне майно автомобіль XINKAI. Відповідач [PERSON] предявив зустрічний позов про визнання договору поруки №23 від 25.07.2006 року припиненим. Мотивуючи вимоги за зустрічним позовом, відповідач [PERSON] посилалась на те, що зобовязання за договором поруки між нею та АБ Укргазбанк припинились у звязку із не направленням банком протягом шести місяців після настання строку виконання зобовязання позичальником, письмової вимоги до неї про виконання зобовязань за позичальника, а також у звязку зі зверненням стягнення на заставне майно автомобіль XINKAI. Представник позивача ПАТ АБ Укргазбанк (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, зустрічні позови не визнає повністю, просив повністю задовольнити його позовні вимоги, в задоволенні зустрічних позовів відмовити. Відповідач [PERSON] (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання неодноразово не зявилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, уповноваженого представника не направила. Відповідач [PERSON] (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, уповноваженого представника не направив, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його представника,зазначивши що первинний позов не визнає , вимоги за його зустрічним позовом підтримує в повному обсязі. Третя особа у справі [PERSON] подав суду заяву про слухання справи у його відсутність та у відсутність його представника,позовні вимоги Банку вважає необґрунтованими,а зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] вважає правильними та обґрунтованими. Враховуючи зазначені обставини суд вважає за можливе відповідно до ст.158 ЦПК України, розглядати справу за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у ній даних і доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов ПАТ АБ Укргазбанк до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості та пені, підлягає задоволенню частково, а зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] до ПАТ АБ Укргазбанк про визнання договорів поруки припиненими, задоволенню не підлягають повністю, з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.07.2006 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк та [PERSON] дійсно був укладений кредитний договір №89, відповідно до якого останньому був наданий кредит у сумі 32\~ 600,00 доларів США на строк з 25.07.2006 року по 24.07.2012 року, зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 12,5% річних у валюті кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між позивачем, відповідачами [PERSON] та [PERSON], 25.07.2006 року були укладені договори поруки №22 та №23 відповідно, згідно яких [PERSON] та [PERSON], кожний окремо поручились перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань за зазначеним вище кредитним договором, зобовязались нести солідарну відповідальність за порушення виконання зобовязань по кредитному договору, відповідати за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обємі, що й позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань - в повному обємі. Крім того, в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, між [PERSON] та АБ Укргазбанк був укладений договір застави №104 від 25.07.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №4090, згідно якого, в заставу передано автомобіль XINKAI HXK6490E, 2006 року випуску. Позивачем в повному обсязі були виконані свої зобовязання за кредитним договором - 25.07.2006 року кредитні кошти в сумі 32\~ 600,00 доларів США були перераховані на поточний рахунок [PERSON] №26204013429.840. В той же час, свої зобовязання за кредитним договором позичальник [PERSON] не виконує починаючи з січня 2007 року кредит не повертає, з жовтня 2008 року проценти за користування кредитом не сплачує. 20.11.2007 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №5804, був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави. 22.01.2010 року предмет застави був реалізований з прилюдних торгів, від реалізації предмета застави було отримано 19\~ 040,40 гривень, які були направлені банком на придбання іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку, сума придбаної валюти склала 2 392,13 доларів США, які 29.03.2010 року були зараховані в рахунок часткового погашення простроченої заборгованості щодо сплати процентів. У звязку з недостатністю коштів від реалізації предмета застави для покриття заборгованості, ПАТ АБ Укргазбанк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та пені, що залишились не сплаченими. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2011 року у справі №2-2387/11 та додатковим рішенням від 04.04.2012 року позов був частково задоволений, з позичальника [PERSON] було стягнуто залишок заборгованості та пені, що залишились не сплаченими після реалізації предмета застави. Зазначене судове рішення набрало законної сили 24.07.2012 року Обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги дійсно мали місце та підтверджуються відповідними доказами, в тому числі щодо порушення умов кредитного договору судовим рішенням, що набрало законної сили, із встановлених обставин випливають зобовязальні правовідносини за договором позики та поруки, до цих правовідносин підлягають застосуванню положення ст. ст. 526, 527, 530, 553, 554, 611, 612, 1049, 1050 ЦК України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Стаття 530 ЦК України, визначає якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, - сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює ,що у разі порушення боржником зобовязання,забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу,процентів,неустойки,відшкодування збитків. Стаття 543 Цивільного кодексу України встановлює,що у разі солідарного обовязку боржників/солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом,так і від будь-кого з них окремо.Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти,доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Враховуючи зазначене, позовні вимоги про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю. В той же час, вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково. Так, згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному випадку, іншою обставиною, що має істотне значення, є те, що позивач не залучав поручителів до солідарної відповідальності на попередніх етапах своєї претензійно-позовної діяльності щодо позичальника [PERSON] Таким чином, поручителям не була належним чином доведена можливість раніше виконати свої зобовязання, як солідарних боржників та уникнути подальшого нарахування штрафних санкції. Суд вважає, що законним та справедливим, в даному випадку, буде зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з поручителів, обмеживши її розмір сумою 5000,0 гривень з врахуванням рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2011 року в частині зменшення розміру пені з основного боржника [PERSON] до 5000,0гривень з врахуванням зазначеної у рішенні суду істотної обставини для зменшення розміру пені -негативних наслідків світової фінансової кризи,що є загальновідомою обставиною та не потребує у звязку з цим доказуванню/ч.2 ст.61 ЦПК України/. Разом з тим, наявність обставини, якими обґрунтовувалися вимоги за зустрічними позовами [PERSON] та [PERSON], враховуючи однакові обставини, якими обґрунтовуються обидва позови, матеріалами справи не підтверджуються, до цих правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 559 ЦК України. Так, згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За умовами як договору поруки №22 між банком та [PERSON], так і договору поруки №23 між банком та [PERSON], (п. 5.1.) договори набирають юридичної сили з моменту підписання його сторонами та діють до припинення забезпеченого ними зобовязання позичальника за кредитним договором. Враховуючи, що за умовами кредитного договору №89 від 25.07.2006 року кредит надається на строк з 25.07.2006 року по 24.07.2012 року кінцевий строк виконання зобовязань позичальником спливає у липні 2012 року, а шестимісячний строк предявлення вимог до поручителів закінчується в січні 2013 року. Позивач звернувся до суду з позовом в листопаді 2012 року, тобто, в межах передбаченого законом шестимісячного строку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів за первинним позовом на користь позивача за первинним позовом судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при предявленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3048,28грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial