Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Луганської міської багатопрофільної лікарні № 4, далі (ЛМБЛ № 4), третя особа Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди в зв'язку з відмовою від лікування, в обґрунтування вимог зазначив, що він 27.04.2008 року переніс інфаркт міокарда. Відповідно до п.1, п. 11, ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на безоплатне забезпечення медичними препаратами. 02.01.2009 року лікарем ЛМБЛ № 4 йому було виписано рецепти на безкоштовне отримання лікарських препаратів, але він не зміг отримати ліки, оскільки ЛМБЛ № 4 не було перераховано коштів на відшкодування вартості медичних препаратів виданих за зазначеними рецептами. Він був змушений купувати медичні препарати за власний рахунок. Вартість неотриманих ліків становить 323,28 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 323,83 грн. та перерахувати їх на розрахунковий рахунок аптеки №7 м. Луганська. Крім того просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив суд зобов'язати відповідача системно-щомісячно забезпечувати позивача медичними препаратами, стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 323,28 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000грн. Представник відповідача уточнені позовні вимоги не визнав, надав заперечення на позов та пояснив у судовому засіданні, що дійсно позивач користується пільгами, як член сім'ї загиблого військовослужбовця, згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на виконання даного закону лікарня здійснювала соціальний захист [PERSON], шляхом надання йому безкоштовних ліків для його лікування. 02.01.2009 року [PERSON] були виписані рецепти на безкоштовне отримання медичних препаратів №25607, №25608, №25609, №25610, №25611, №25612, №25613, №25614. Однак, в зв'язку з тим, що по зазначеним рецептам можливо отримати медичні препарати впродовж одного місяця, а [PERSON] своєчасно не звернувся за отриманням медичних препаратів, то вони і не були прийняти аптекою. Крім того Луганською міською радою прийнято бюджет на 2009 рік лише 30.01.2009 року, а за відсутності бюджету ними з аптекою було укладення договір на відпуск пільгових медикаментів тільки для категорій населення з підвищеним ризиком для здоров'я, до яких позивач не відносився, оскільки після перенесення інфаркту пройшло більше ніж півроку, з погіршенням стану здоров'я позивач до медичних закладів не звертався, а тому у аптеки і не було підстав приймати зазначені рецепти. Надалі, починаючи з лютого 2009 року, [PERSON] отримував ліки безкоштовно. Також зазначив, що позивачем не обгрунтовано в чому саме завдана йому моральна шкода та не надано доказів її спричинення. Представник третьої особи КП «Луганська обласна «Фармація», в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що порядок безоплатного відпуску лікарських засобів регулюється Постановою КМУ від 17.08.1998 р. №1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів, у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», а також наказом МОЗ України від 19.07.2005 р. №360 «Про затвердження Правил виписування рецептів та вимог-замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення». Пунктами 3.1., 4.5. Наказу МОЗ України № 360 від 19.07.05 передбачено, що рецепти на лікарські засоби, виписані на рецептурних бланках ф-1 дійсні протягом одного місяця з дня виписки; рецепти (вимоги-замовлення) на лікарські засоби виписуються у трьох примірниках. В аптеці залишається один примірник вимоги - замовлення.. У подальшому на підставі відповідних реєстрів відпущених по безоплатним рецептам ліків здійснюється відшкодування їх вартості аптечним установам. Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів, у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», витрати, пов'язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, провадяться за рахунок загальних асигнувань, що передбачаються відповідними бюджетами на охорону здоров'я, а також коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення в частині безоплатного забезпечення лікарськими засобами населення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Станом на 02.01.2009 року остаточно не було прийнято бюджет відповідача, ті кошти які було передбачено для відшкодування ліків за безоплатними рецептами, на момент виписування рецептів Позивачу, були використані. Крім того, позивач, без усяких перешкод впродовж строку дії безоплатних рецептів міг отримати лікарські засоби за рецептами від 02.01.2009, але він цього не зробив. Станом на 31.01.2013 рік в аптеці № 7 Центральної міської аптеки м. Луганська № 377 КП «Луганська обласна «Фармація» відсутні відомості щодо звернення позивача до аптеки з метою отримання ліків за безоплатними рецептами впродовж січня 2009 року: рецепти від 02.01.2009 року не знаходяться в аптеці №7, відсутні записи про їх відпуск в журналі реєстрації та відсутні відомості в комп'ютерній програмі підприємства про звернення громадянина [PERSON] щодо відпуску лікарських засобів вказаних в рецептах від 02.01.2009 року, тому відсутні підстави для зарахування на розрахунковий рахунок аптеки коштів у сумі 323,28 грн. Щодо стягнення моральної шкоди вважає, оскільки [PERSON] не надав ніяких доказів, що підтверджують його намір отримати лікарські засоби, або доказів щодо зазнаних ним страждань, або понесених матеріальних витрати, погіршення стану здоров'я то у задоволенні даної вимоги також слід відмовити. Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем вимоги, просив задовільнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], є членом сім'ї загиблого військовослужбовця з 02.06.1997р., та користується пільгами згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На виконання п.1 ст. 15, ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Луганська міська багатопрофільна лікарня № 4 лікарня здійснювала соціальний захист [PERSON], шляхом надання йому безкоштовних ліків для його лікування. Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 1303 «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів, у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань», витрати, пов'язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, провадяться за рахунок загальних асигнувань, що передбачаються відповідними бюджетами на охорону здоров'я. Згідно п.п.1, п.1 Додатку №1 до вказаної Постанови, до груп населення, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби за рецептами лікарів відпускаються безоплатно або на пільгових умовах, відносяться особи, яким передбачено безоплатний відпуск лікарських засобів згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно Додатку №2 до вказаної Постанови, у переліку категорій захворювань, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби відпускаються безоплатно зазначено - інфаркт міокарду (перші шість місяців). Відповідно до п. 3.1 наказу МОЗ України від 19.07.2005 р. №360 «Про затвердження Правил виписування рецептів та вимог-замовлень на лікарські засоби і вироби медичного призначення», рецепти на лікарські засоби, виписані на рецептурних бланках ф-1, дійсні протягом одного місяця з дня виписки. Відповідно до п. 4.5 вказаного наказу МОЗ України, вимоги-замовлення виписуються у трьох примірниках, при цьому в аптеці (аптечному складі/базі) залишається один примірник вимоги-замовлення. Відповідно до виписного епікризу №3007 [PERSON] надійшов 29.04.2008 року до ЛМКБЛ №1 з діагнозом гострий позитивний інфаркт міокарда від 27.04.2008 р., діфузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ. Виписаний 24.05.2008 року (т.1, а.с. 46). Відповідно до довідки МСЕК №0034911 [PERSON] встановлена перша група інвалідності з 18.11.2008 р. (т.1, а.с. 47). Відповідно до звернення [PERSON] до головного лікаря ЛМБЛ № 4 від 14.01.2009 р., він повідомляє про неможливість отримання ліків за пільговими рецептами (т.1 а.с. 48). Відповідно до відповіді ЛМБЛ № 4 від 27.01.2009 р. №107/4 [PERSON] повідомлено, що забезпечення за пільговими рецептами відкладено до прийняття міського бюджету (т.1, а.с. 49). Згідно рецептів №№25607-25614 вони виписані [PERSON] 02.01.2009 р. (т.1 а.с.51-52, т.2 а.с. 243-250). Згідно довідки ЛМБЛ № 4 №119/9 від 19.01.2010 р. викликів на дім дільничного лікаря та звернень [PERSON] до лікарняного закладу не було за період з 02.01.2009 р. по 13.02.2009 р. (т.1 а.с. 90). Згідно довідки ЛМБЛ № 4 №121/9 від 19.01.2010 р. в 2009 році оплачено ліків пільговій категорії населення «інваліди, учасники війни та прирівняні до них категорії» на суму 44988,04 грн, з них безпосередньо [PERSON] на суму 3823,09 грн. (т.1 а.с. 91). Відповідно до довідки Луганської міської станції швидкої допомоги №27 від 20.01.2010 року [PERSON] за медичною допомогою з 01.01.2009 р. по 31.01.2009 р. не звертався (т.1. а.с. 95). Відповідно рішення Луганської міської ради №47/3 від 30.01.2009 року затверджено міський бюджет на 2009 рік (т.1. а.с. 98-107). Відповідно реєстру про відпущені лікарські засоби за безоплатними та пільговими рецептами з ЛМБЛ № 4 в ЦРА №7 КП «ЛО «Фармація» для [PERSON], він впродовж 2009 року отримував лікарські засоби безкоштовно з 13.02.2009 р. по 12.12.2009 р. на суму 3823,49 грн. (т.1 а.с. 108-110). Відповідно реєстру про відпущені лікарські засоби за безоплатними та пільговими рецептами з ЛМБЛ № 4 в ЦРА №7 КП «ЛО «Фармація» для [PERSON], він у грудні 2008 року отримував лікарські засоби безкоштовно на суму 238,07 грн. (т.1 а.с. 111). Згідно копії чеку ПП «Фарматек» від 24.01.2009 р. придбані лікарські засоби «серцеві» на суму 55.05 грн. (т.1 а.с. 219). Згідно копій чеків, [PERSON] купував лікарські засоби у 2008 році, у лютому та березні 2009 року (т.1 а.с. 219-221) Відповідно до довідки ЛМБЛ №4 від 21.10.2010 р. №1923/9 на підставі бюджетного кодексу, в зв'язку з відсутністю бюджету на 2009 рік передбачалось 1/12 частка бюджету попереднього року на невідкладні потреби. На відпуск пільгових медикаментів виділено 8000 грн. та укладено договір між лікарнею та ЦРА №7 від 02.01.2009 р. №1 для категорій населення з підвищеним ризиком здоров'я (т.2 а.с. 134). Відповідно до копії договору №1 від 02.01.2009 р. укладеного між ЛМБЛ №4 та ЦРА №7 КП «ЛО «Фармація», враховуючи відсутність прийнятого відповідною радою бюджету на 2009 рік, на період дії тимчасового кошторису Виконавець (ЦРА №7 КП «ЛО «Фармація») забезпечує хворих з підвищеним ризиком здоров'я (бронхіальна астма, ОНКО-захворювання, інвалідів ВВВ, учасників бойових дій ВВВ, осіб які мають заслуги перед Батьківщиною) лікарськими засобами за пільговими рецептами. Сума договору - 8000 грн. Строк дії договору з 02.01.2009 року до 31.03.2009 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона працює заступником головного лікаря з експертизи з тимчасової непрацездатності ЛМБЛ № 4 та підтвердила, що в зв'язку з тим, що в січні 2009 року не було прийнято Луганською міською радою бюджет на 2009 рік, вони працювали по тимчасовому кошторису, та був укладений договір з ЦРА №7 для забезпечення безкоштовними та пільговими лікарськими засобами хворих з підвищеним ризиком здоров'я а саме, які хворіють бронхіальною астмою, ОНКО-захворювання, інвалідів ВВВ, учасників бойових дій ВВВ, осіб які мають заслуги перед Батьківщиною. До зазначених категорій хворих [PERSON] не відносився, оскільки він не є інвалідом ВВВ, учасником бойових дій ВВВ, особою яка має заслуги перед Батьківщиною, а підвищений ризик для здоров'я у осіб які перенесли інфаркт міокарда встановлюється протягом півроку після перенесення інфаркту. Суд не може погодитись з поясненнями третьої особи, що позивач не звертався до них з метою безкоштовного отримання лікарських засобів за рецептами у січні 2009 року, оскільки 14.01.2009 р. він письмово звернувся до ЛМБЛ №4 з цього приводу, а 27.01.2009 р. ним була отримана письмова відповідь. Таким чином, сукупність доказів свідчить що відповідач та третя особа не мали можливість забезпечити [PERSON] безкоштовними лікарськими засобами у січні 2009 року, позивачем не надано доказів що ним витрачались кошти саме на придбання ліків зазначених в рецептах від 02.01.2009 р., в подальшому з лютого 2009 року він систематично отримував лікарські засоби безкоштовно, а тому позовні вимоги [PERSON] до ЛМБЛ № 4 в частині стягнення з відповідача на його користь 323,83 грн. матеріальної шкоди, та зобов'язання відповідача системно-щомісячно забезпечувати його медичними препаратами - безпідставні. Крім того вимога позивача щодо перерахування матеріальної шкоди на рахунок третьої особи, не передбачається діючим законодавством в якості способу захисту прав, оскільки позивач не має довіреності на представництво інтересів третьої особи то це є неправильним способом захисту свого права. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., зі змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні прав, наданих споживачам; інших цивільних прав; у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя; порушення стосунків з оточуючими людьми; при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача 10000грн. в рахунок компенсації моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки суду не доведена наявність моральних страждань, яких він зазнав, не доведена вина відповідача в спричиненні таких страждань. Також не мотивований розрахунок суми, яку він просить стягнути на свою користь. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed