Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача та просять про поділ майна, що є у спільній частковій власності, а саме: квартири № 19, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Гиївська, буд.18. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що в 2005 році вони зробили перепланування вказаної квартири. Рішенням від 06.03.2009 року та ухвалою від 25.02.2013 року Ленінського районного суду м. Харкова, самовільне будівництво та перепланування квартири були узаконені. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.11.2012 року виділено в натурі та визнано за позивачем [PERSON] право власності на частину квартири загальною площею 42,3 кв.м. з окремим виходом на вулицю, рішенням виконкому Харківської міської ради від 10.04.2013 року № 209 змінено адресу частини квартири на № 19-А. За іншими позивачами залишилася в спільній сумісній власності квартира № 19 без приміщень виділених [PERSON] З метою поділу майна, позивачі звернулися до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, проте їм було відмовлено, оскільки потрібно внести зміни до правовстановлюючих документів, що змусило позивачів звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачі у судове засідання не з’явилися, подали суду заяви в яких свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутності, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.60). Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін та за згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що квартира № 19, розташована за адресою: м. Харків, вул. Гиївська, буд. 18, належить позивачам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.03.1999р. № 4-99-150169 (а.с.16) та витягом про державну реєстрацію прав від 11.04.2012 року № 33804838 (а.с.19). Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.03.2009 року (а.с.17,18) та ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.02.2013р. (а.с.20) за позивачами визнано право власності на самочинні будівлі та перепланування в квартирі, розташованої за адресою : [ADDRESS]. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова (а.с.21), позивачу [PERSON] виділено в натурі частку у спільній власності на квартиру [ADDRESS] та визнано за ним право власності на приміщення літ. «Б-1», житлову кімнату площею 20,4 кв.м., кухню площею 17,9 кв.м., коридор площею 2,4 кв.м., вбиральню площею 1,6 кв.м. з окремими виходом на вулицю. Відповідно ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.04.2013 року № 209 (а.с.26), частині квартири, що належить [PERSON], змінено адресу на: [ADDRESS]. Технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.24,25), виготовлений КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім’я [PERSON]. Технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.22, 23), виготовлений КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім’я [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно 18.05.2013 року № 2382506, від 18.05.2013р. № 2374647, від 07.06.2013 року № 2948173 (а.с.27-29), позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності. Згідно ч. 2 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги пілягають задоволенню.

Outcome: approved