Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] 08 жовтня 2013 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], 21 липня 2013 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що вони перебували в цивільному шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, які перебувають на утриманні позивачки, відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Крім того позивачка просила стягнути кошти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дітьми трирічного віку, посилаючись на те, що вона не працює, оскільки зайнята доглядом за дітьми та потребує матеріальної допомоги, однак відповідач її не надає. В судове засідання позивачка не з’явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з’явилися. Представник відповідача надіслала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що у документах наданих до позову батьком дітей записано не [PERSON], а [PERSON], крім того в актових записах про народження дітей №2063 від 30 липня 2013 року та №13 від 08 червня 2012 року відомості про батька дітей здійснені зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного Кодексу України (надалі - СК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підтвердження своїх вимог позивачка надала копії свідоцтв про народження [PERSON] серії 1-БВ №174388, що видане виконавчим комітетом Антонінської селищної ради Красилівського району Хмельницької області та [PERSON] серії 1-БВ №204101, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] їх матір’ю є [PERSON], батьком – [PERSON]. Дані обставини підтверджуються актовими записами №2063 від 30 липня 2013 року та №13 від 08 червня 2012 року, у яких записи про батька дітей [PERSON] та [PERSON] були здійснені органами РАЦС зі слів матері, на підставі ст.135 СК України. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є неналежними доказами батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] та [PERSON]. Інших доказів про батьківство [PERSON] по відношенню до [PERSON] та [PERSON] позивачка суду не надала. Приймаючи до уваги наведе, суд приходить до висновку, що позивачка не довела суду, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON] та [PERSON], а тому на нього не може бути покладено обов’язок щодо утримання [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed