Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

01.02.2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя, в якому вказав, що 14.06.2003 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, за період якого сторонами було придбано спільне майно, а саме: холодильник «Самсунг», вартістю 7800 грн., комп'ютер, вартістю 3000 грн., м'які меблі (диван та 2 крісла), вартістю 3000 грн., пилосос «LG», вартістю 2100 грн., мікрохвильова піч, вартістю 900 грн., пральна машинка «LG», вартістю 3000 грн., меблева стінка, вартістю 5000 грн., прихожа (дитяча), вартістю 2000 грн., прихожа, вартістю 2000 грн., кухонний куток, вартістю 800 грн., портативний комп'ютер «Pocket Book», вартістю 2000 грн. Дане майно знаходиться у [PERSON] Крім того, період шлюбу позивачем було проведено ремонт квартири, в якій він мешкав із [PERSON], внаслідок чого її вартість істотно збільшилася. Оскільки, питання стосовно розподілу вищевказаного майна між сторонами не врегульовано та не вирішено, [PERSON] відмовляється в добровільному порядку його вирішити, не віддає особисті речі [PERSON], позивач просив розділити майно, що придбане під час шлюбу із відповідачем та визнати за ним право власності на наступне майно: холодильник «Самсунг», вартістю 7800 грн., комп'ютер, вартістю 3000 грн., м'які меблі (диван та 2 крісла), вартістю 3000 грн., а всього на суму 13800 грн. Інше майно на загальну суму 15800 грн. залишити [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, адвокат Акульшина Л.П., підтримали позовну заяву, наполягали на її задоволенні. [PERSON] не заперечував проти того, що загальна вартість майна, яке залишається [PERSON], перевищує загальну вартість його майна, вказуючи на те, що відповідач має дитину, а, отже, вона більше потребує у користуванні ним. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, шляхом телефонного дзвінка. Неодноразово цивільний чоловік [PERSON] повідомляв по телефону, що відповідач не має змоги бути присутньою у судовому засіданні то у зв'язку із хворобою дитини, то у зв'язку з відрядженням або поганим самопочуттям, однак, судом не приймаються до уваги дані факти, оскільки, будь-яких доказів на підтвердження вищевказаних обставин відповідачем не надано. Таким чином, неявка відповідача [PERSON] визнається судом, як неповажна. Крім того, оскільки, [PERSON] заперечень проти позову не надавала, тому зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому 14.06.2003 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, шлюбі, який було розірвано Зміївським районним судом Харківської області від 14.03.2013 року. За період шлюбу було придбано наступне майно: холодильник «Самсунг», комп'ютер, м'які меблі (диван та 2 крісла), пилосос «LG», мікрохвильова піч, пральна машинка «LG», меблева стінка, прихожа (дитяча), прихожа, кухонний куток, портативний комп'ютер «Pocket Book». Даний факт підтверджується копією кредитного договору від 17.02.2012 року № 1001173071, копіями гарантійних талонів /а.с. 7-11, 12, 13, 14, 15/. Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], які показали, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та ними було придбано вищевказане майно. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Зі змісту ч. 1 ст. 69 СК України слідує, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, під час якого придбали холодильник «Самсунг», комп'ютер, м'які меблі (диван та 2 крісла), пилосос «LG», мікрохвильову піч, пральну машинку «LG», меблеву стінку, прихожу (дитячу), прихожу, кухонний куток, портативний комп'ютер «Pocket Book», що підтверджено наданими доказами по справі. Отже, дане майно є спільною сумісною власністю. Відповідач [PERSON], в порушення ст. 60 ЦПК України, доказів та заперечень проти позову не надавала. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та можливість розподілу спільного майна подружжя, а саме визнання за [PERSON] право власності на майно, а саме холодильник, комп'ютер та м'які меблі, всього на суму 13800 грн., а за [PERSON] залишити інше майно на загальну суму 15800 грн.

Outcome: approved