Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

15 січня 2010 року [PERSON] і [PERSON] уклали між собою шлюб у відділі РАЦС Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, про що 15 січня 2010 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №4. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №055623, виданим відділом РАЦС Сарненського районного управління юстиції Рівненської області 15 січня 2010 року. В період цього шлюбу 11 травня 2012 року у сторін народилася дитина - син [PERSON], який на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №166637, виданим відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 24 травня 2012 року, актовий запис за №257. 05 вересня 2013 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошові сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно з моменту звернення з позовною заявою до досягнення дитиною повноліття. Згідно з доводами позивачки спільне життя із чоловіком не склалося через протилежність поглядів на життя, сімю та обовязки подружжя, а також через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. З цих причин, як вказала [PERSON] у позовній заяві, між нею і [PERSON] постійно виникали сварки. Позивачка також зазначила, що з моменту реєстрації шлюбу і до теперішнього часу вона спільно з відповідачем не проживає та не веде спільного господарства. За таких обставин, [PERSON] вважає неможливим примирення сторін і збереження шлюбу, укладеного із [PERSON], в звязку з чим просить суд розірвати шлюб. Вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття позивачка обґрунтовує ненаданням відповідачем належної, добровільної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, який є його єдиним утриманцем. При цьому [PERSON] вказала на свою неспроможність самостійно утримувати малолітню дитину через відсутність регулярного доходу у виді заробітку, що унеможливлене фактичним здійсненням нею догляду за малолітнім сином. Необхідність визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі позивачка мотивує тим, що [PERSON] час від часу їздить на заробітки та отримує нерегулярний, мінливий дохід у невідомому розмірі. Під час судового розгляду справи [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та просила суд розірвати шлюб, укладений із [PERSON], залишивши малолітню дитину їй на виховання, та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошові сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 вересня 2013 року. Позивачка пояснила суду, що спільне життя із [PERSON] є неможливим через постійні сварки і непорозуміння, тому їх примирення недопустиме. Окрім цього, [PERSON] підтвердила невиконання відповідачем своїх батьківських обовязків щодо утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно з доводами позивачки визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. в даному випадку є необхідним в силу відсутності в неї інших доходів, окрім державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьох років в розмірі 900 (девятсот) грн. 00 коп. щомісячно. Відповідач [PERSON] частково визнав позовні вимоги [PERSON], вказавши, що заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки фактично не жив спільно з позивачкою, та погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. При цьому відповідач визнав факт отримання ним нерегулярного, мінливого доходу та наявність підробітків. Окрім цього, з пояснень [PERSON], наданих суду, слідує, що на теперішній час за місцем проживання він перебуває на обліку в центрі зайнятості та підшуковує постійну роботу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах. Зі змісту позову та пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні, слідує, що між подружжям [PERSON] і [PERSON] відсутнє взаєморозуміння, фактично сторони спільно не проживали та не вели спільного побуту і спільного господарства. Дані обставини свідчать, що їх шлюб існує лише формально. На теперішній час примирення подружжя не відбулося. Проживати однією сімєю та відновити сімейно-шлюбні відносини із відповідачем позивачка категорично не бажає. Отже, за таких обставин подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивачки. Примушування до збереження шлюбних відносин сторін всупереч волі будь-кого з них є протиправним і недопустимим. З довідки ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №1916 від 13 серпня 2013 року слідує, що малолітня дитина сторін син [PERSON], [INFO], проживає із матірю [PERSON] окремо від відповідача [PERSON] З 24 червня 2009 року по даний час позивачка ніде не працює, що підтверджується довідкою ЖЕД №2 Кузнецовського міського комунального підприємства №2044 від 25 вересня 2013 року, виданої на підставі даних її трудової книжки серії АЕ №380937 від 10 вересня 2008 року. Довідка відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області №232 від 14 серпня 2013 року свідчить, що виконавчих документів про стягнення аліментів із [PERSON] у відділі державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області не перебуває. Наведені обставини вказують на те, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], є єдиним утриманцем відповідача, що останнім не спростовано в судовому засіданні. Згідно з поясненнями [PERSON] [PERSON] не надає добровільної, регулярної та належної матеріальної допомоги малолітньому сину [PERSON], [INFO], хоча є працездатним та одержує нерегулярний, мінливий дохід. Відповідачем у судовому засіданні визнано, що на теперішній час він дійсно не має постійного місця роботи, займається підробітками та отримує нерегулярний, мінливий дохід. Згідно з доводами [PERSON] він спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. Разом з цим жодних доказів у підтвердження фактичного розміру отриманого доходу відповідачем суду не надано і доводів позивачки про невиконання батьківських обовязків щодо утримання малолітньої дитини не спростовано. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З наведених підстав суд вирішив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки. Окрім цього, суд визнав обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], заявлені до [PERSON], в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. щомісячно з дня предявлення позову, тобто з 05 вересня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд врахував невиконання відповідачем батьківських обовязків щодо утримання малолітньої дитини в добровільному порядку, його працездатність і наявність в нього нерегулярного, мінливого доходу та відсутність інших утриманців. Також суд прийняв до уваги фактичне здійснення догляду за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], його матірю [PERSON], відсутність в неї інших доходів, окрім допомоги по догляду за дитиною до трьох років, та розмір прожиткового мінімуму на одну особу на місяць, який для дітей віком до 6 років згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» з 1 січня 2013 року становить 972 грн. 00 коп. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є необґрунтованими, оскільки є невизнаними відповідачем та недоведеними позивачкою. За таких обставин, підстави для задоволення цієї частини позову [PERSON] відсутні. Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved