Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 215 з 04 серпня 2012 року. Раніше відповідач перебував у шлюбі. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з серпня 2013 року у зв'язку з відмовою відповідача від виконання сімейних обов'язків з утримання сім'ї. На примирення не згодна та переконана, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Просила суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 215; після розірвання шлюбу просила присвоїти дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, однак надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. Проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 27 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 04 серпня 2012 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 215. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З позовної заяви позивача вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примирятися і строк для примирення їй не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині присвоєння їй дошлюбного прізвища - [PERSON] - підлягають задоволенню.

Outcome: approved