Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, яким просить витребувати на користь Севастопольської міської Ради з незаконного володіння відповідача земельну ділянку площею 0,0800га, що розташована у місті Севастополі, Севастопольська зона ПБК, 58/4, кадастровий номер 8536300000:58:002:0533 шляхом підписання акту прийому-передачі земельної ділянки з представником Севастопольської міської Ради. Вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка перебувала у власності [PERSON] на підставі державного акту, який у судовому порядку визнано недійсним. У той же час, [PERSON] продав спірну земельну ділянку відповідачу [PERSON] Обґрунтовуючи вимоги, прокурор посилається ст.ст.387, 388 ЦПК України. У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позовній заяві, а представник відповідача заперечував проти цього, мотивуючи безпідставністю висунутих до його довірителя вимог. Інші сторони, сповіщені належним чином, до суду не прибули, проте, наявні матеріали справи про права і взаємостосунки сторін суд визнає достатніми, щоб розглянути справу без участі цих сторін. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 цього Кодексу. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №063128, виданого [PERSON] Управлінням Держкомзему у м. Севастополі 02 квітня 2010 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0800га, розташованої у м. Севастополь, Севастопольська зона ПБК, 58/4 для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер 8536300000:58:002:0533. Договором купівлі-продажу від 20 травня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідач [PERSON] купив належну [PERSON] спірну земельну ділянку. Рішенням Балаклавського районного суду міста Севастополя від 21 серпня 2012 року частково задоволено позовні вимоги в цивільній справі за позовом Севастопольського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі [PERSON] управління Держкомзему в місті Севастополі, Севастопольської міської Ради до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Севастопольська міська державна адміністрація, [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки. Наведеним рішенням ухвалено визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0800га, розташовану за адресою: м. Севастополь, Севастопольська зона ПБК, 58/4, виданий [PERSON] [PERSON] управлінням Держкомзему у м. Севастополі 02 квітня 2010 року та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011088300811. У задоволенні вимоги про витребування з володіння [PERSON] спірної земельної ділянки відмовлено, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні вона належить [PERSON], а відповідних вимог до зазначеної особи прокурор не заявляв. Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Севастополя від 15 листопада 2012 року рішення Балаклавського районного суду міста Севастополя від 21 серпня 2012 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст.319 ЦПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, а згідно ч.3 ст.61 того ж кодексу, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.ст.387, 388 ЦК України, на які як на підставу для задоволення заявлених вимог посилається відповідач, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З огляду на обставини справи, враховуючи рішення апеляційного суду від 15 листопада 2012 року, та ту обставину, що договір купівлі-продажу від 20 травня 2010 року не оспорений, підстав для задоволення вимоги про витребування спірної земельної ділянки з володіння відповідача немає. Оскільки прокурор звільнений від сплати судових витрат, судові витрати суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed