Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду та просять визнати за ними право власності по 1/2 частині житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Мотивували тим, що на підставі договору на право будівництва дому та безстрокового користування земельною дільницею від 07 квітня 1954 року, Рішення Виконкому Залізничної райради депутатів трудящих м. Сталіно від 18.02.1954 [PERSON] належав житловий будинок літ. А-1 з господарськими спорудами та будівлями розташований за вказаною адресою.. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] [INFO] - [PERSON] помер . Після його смерті залишилось спадкове майно - домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 48,2 кв.м, житловою - 24,8 кв.м, прибудови літ. «а», тамбуру літ. «а1», погребу літ. «а2», літньої кухні літ. «Б», прибудови до літньої кухні літ. «б1», прибудови до літньої кухні літ. «б2», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», гаражу літ. «Ж», огородження № 4-7, тротуару . Його спадкоємцями стали позивачі - як діти спадкодавця та [PERSON], як дружина спадкодавця. [PERSON] не оформила свої спадкові права після смерті [PERSON] прийнявши спадщину фактично. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилось вказане спадкове майно. Позивачі звернулись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], як спадкоємеці першої черги за законом - діти спадкодавця. 01 серпня 2013 року позивачам видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] за кожним, посвідчені П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою. Однак у оформлені спадкових прав в нотаріальній конторі на домоволодіння [ADDRESS] відмовлено оскільки правовстановлюючий документ - договір на право побудови дому та безстрокового користування земельною ділянкою не був зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації В судовому засіданні позивачі та їх представники підтримали позов, дали пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача просив суд розглянути справу без його участі. Суд , вислухавши учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи приходить до такого . На підставі рішення виконкому Залізничної райради депутатів трудящих м. Сталіно від 18.02.1954 року , договору на право будівництва дому та безстрокового користування земельною дільницею від 07 квітня 1954 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 567 кв.м для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На вказаній земельній дільниці [PERSON] був побудований житловий будинок літ. А-1 з господарськими спорудами та будівлями. Вказаний факт підтверджено копіями вказаних рішення виконкому та договору. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. [INFO] помер [PERSON]Після його смерті залишилось спадкове майно - домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 48,2 кв.м, житловою - 24,8 кв.м, прибудови літ. «а», тамбуру літ. «а1», погребу літ. «а2», літньої кухні літ. «Б», прибудови до літньої кухні літ. «б1», прибудови до літньої кухні літ. «б2», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», гаражу літ. «Ж», огородження № 4-7, тротуару т. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги за законом являлись позивачі - як діти спадкодавця та [PERSON], як дружина спадкодавця. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], оскільки вступила в управління спадковим майном - домоволодінням [ADDRESS], фактично. Несла витрати по його утриманню, була зареєстрована і проживала в ньому з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] нашій матері - [PERSON] повинно належати спадкове майно - домоволодіння [ADDRESS]. Однак [PERSON] не оформила свої спадкові права після смерті [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті якого залишилось спадкове майно - домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 48,2 кв.м, житловою - 24,8 кв.м, прибудови літ. «а», тамбуру літ. «а1», погребу літ. «а2», літньої кухні літ. «Б», прибудови до літньої кухні літ. «б1», прибудови до літньої кухні літ. «б2», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», гаражу літ. «Ж», огородження № 4-7, тротуару т, а також домоволодіння [ADDRESS], що належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 28.05.1985р., яке складається з житлового будинку літ. А-1, зливної ями літ. «В», літньої кухні літ. «Е», душу літ. «Ж», убиральні літ. «З», гаражу літ. «И», бесідки літ. «К», огородження № 1-6, водопроводу х. Позивачі звернулись в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], як діти -спадкоємці першої черги за законом та у відповідності до вимог ст. 1268- 1270 ЦК України прийняли спадщину. 01 серпня 2013 року позивачам видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS], посвідчені П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців, які б могли б претендувати на спадщину після смерті [PERSON], немає. Таким чином позивачам в порядку спадкування за законом повинно належати по 1/2 частині домоволодіння [ADDRESS] і [ADDRESS]. Позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі на домоволодіння [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ - договір на право побудови дому та безстрокового користування земельною ділянкою від 07 квітня 1954 року, посвідченого 09.04.1954 року Першою сталінською державною нотаріальною конторою (реєстр № 1-5402), зареєстрованого в Сталінському відділі місцевого Господарства в реєстрі будинків (реєстраційний № 5110) не був зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації Постановою П'ятої донецької державної нотконтори від 23.11.2013 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У інший спосіб оформити право власності позивачі не мають можливості. Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області позивачам роз'яснено, що відсутні підстави для прийняття вказаного домоволодіння в експлуатацію з тих причин, що технічний паспорт, виготовлений на вказане домоволодіння, не містить штампу «самочинне будівництво», а також не містить реєстраційного номеру, що свідчить про неприйняття об'єкта в експлуатацію. Спірне домоволодіння було збудовано до 1992 року, що вбачається з технічного паспорту і не вважається самочинним. Також Інспекцією ДАБК в Донецькій області зазначено, що згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011р. № 40-12-2409 не потребує введення в експлуатацію приватних жилих будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Спірне ж домоволодіння [ADDRESS] не є самочинним будівництвом. Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до часу набрання чинності даного Закону, вважаються дійсними у випадку відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, зокрема, якщо на час виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Пунктом 11 статті 346 Цивільного кодексу України) передбачено , що право власності після смерті власника не допускається. Відповідно не можлива правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкту - житлового будинку (літ. А-1) з прибудовою (літ. «а»), літньою кухнею (літ. Б) з прибудовами (літ. «б1», «б2»), сараєм (літ. В), гаражем (літ. «Ж») за адресою: [ADDRESS], виданому 18.11.2013 року Донецьким філіалом державного підприємства «Судовий будівельно-експертний центр» Державної судової адміністрації України (ліцензія серія АД № 030137 від 29.02.2012 року), встановлено їх відповідність вимогам Державних будівельних норм та можливість їх безпечної експлуатації. Таким чином, позивачі не мають можливості оформити своє право власності в порядку спадкування за законом після смерті своїй матері у встановленому законом порядку. Статтею 1261 ЦК України встановлено , що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вказане приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved