Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 11 травня 2000 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №137895 від 12 лютого 2013 р., який являвся власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в с. Зоря, вул. Садова, 13, Рівненського району Рівненської області. Після смерті [PERSON] вказаний будинок успадкували [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (дочка спадкодавця) в частках по 1/2 кожному. 03 жовтня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №125875 від 29.05.2012 р. Право власності на належну [PERSON] 1/2 частину вказаного будинку перейшло до його дружини – 1/4 частина [PERSON] та 1/4 частина дочці - [PERSON], про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2006 року, та витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.07.2006 року. 12 липня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] - [PERSON] та змінила своє прізвище на «Адамчик». На даний час позивачка, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дитини бажає виділити належну їм частку майна в натурі, що сукупно складає 1/2 частину від будинковолодіння. 03 квітня 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області по даній справі було призначено будівельно-технічну експертизу щодо визначення можливих варіантів поділу зазначеного майна. Позивачка просить суд постановити рішення, яким виділити реальні частки між [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вказаному житловому будинку, а саме: виділити [PERSON], [PERSON] у власність приміщення, які позначені на плані будинку цифрами 1-7 (ванна); 1-І (коридор); 1-2 (кухня); 1-6 (житлова); 1-5 (житлова) загальною площею 41,9 кв. м., що разом складають частку 53/100 будинководіння згідно варіанту розподілу №1 висновку №30423/1_с судової інженерно-технічної експертизи по цивільній справі№570/879/13-ц від 05.07.2013року; виділити [PERSON] у власність приміщення, які позначені на плані будинку цифрами 1-3 (житлова), 1-4 (житлова), загальною площею 4.2 кв. м., що разом складають 47/100 домоволодіння згідно варіанту розподілу №1 висновку №30423/1 _с судової інженерно-технічної експертизи по цивільній справі№570/879/13-ц від 05.07.2013року. Надвірні будівлі: сарай-літня кухня «Б», Сарай «б», льох «В», гараж «Г», вбиральня «Д», огорожа №1, огорожа №2 - залишити у спільному користуванні між [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 917 грн. 60 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу; 3 700 грн. – судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи; 335 грн. 51 коп. – судовий збір; та 4 107 грн. 62 коп. на відшкодування витрат позивача, що були понесені ним при купівлі та встановлені нових вікон у будинку. [PERSON] подала до суду зустрічний позов. Зазначає, що оскільки у даному випадку відсутня можливість надання кожному із співвласників у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, то існує один передбачений законом вихід із такої ситуації - співвласник має право на одержання від інших співвласників грошової та іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Позивачі ж просять виділити собі одну частину будинку, а саме 1/2 його частину, на двох. Однак, неможливо двом співвласникам, а саме [PERSON] та [PERSON], виділити одну єдину частку. Це, по-перше, не передбачено законодавством України, оскільки ч. 1 ст.364 ЦК України проголошує: співвласник (а не співвласники) має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. По-друге, після виділення часток в натурі у тому варіанті, як то просять позивачі, одна частина будинку як була, так і залишиться у спільній частковій власності двох осіб. Так, згідно з ч.3 ст.364 ЦК України, у разі виділу співвласником (а не співвласниками) у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа (а не особи) набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У разі неможливості виділу у натурі частки із спільного майна законодавство не передбачає можливості двом співвласникам виділити одну частку. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 4 107 грн. 62 коп. на відшкодування витрат позивача, що були понесені ним при купівлі та встановленні вікон у відповідному житловому будинку, то ця вимога не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Законодавство України не передбачає відшкодування витрат у разі поліпшення спільного майна. Так, згідно з ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Крім того, була відсутня згода на поліпшення спільного майна, яка передбачена вказаною нормою. Зважаючи на це позивачка вважає, що у задоволенні первісного позову має бути відмовлено повністю, а тому підстав для стягнення судових витрат з [PERSON] немає. Вважає, що поданий нею позов підлягає до задоволення. Так, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 13, що розташований по вул. Садовій в с. Зоря Рівненського району Рівненської області на праві спільної часткової власності належить [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина), та [PERSON] (1/2 частина). Висновком експерта № 30423/1_с судової інженерно-технічної експертизи по вказаній цивільній справі було визначено можливі варіанти розподілу вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. За таких умов просить визначити частку [PERSON] у вказаному будинку, яка складається з квартири № 1 та згідно Плану будинку та Експлікації приміщень в Технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «РОБТІ» складається із наступних приміщень: 1-5 (житлова кімната, площа 11,8 кв.м.), 1-6 (житлова кімната, площа 14,3 кв.м.), 1-1 (коридор, площа 4,2 кв.м.), 1-2 (кухня, площа 5,9 кв.м.), 1-7 (ванна, площа 5,7 кв.м.), загальною площею 41,9 кв.м. Визнати ідеальну частку, яка складається з квартири [ADDRESS], що становить 1/2 частину цього будинку, цілою. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 1 у житловому будинку № 13 по вулиці Садовій в селі Зоря Рівненського району Рівненської області. Надвірні будівлі та споруди, які позначені згідно Плану будинку та Експлікації приміщень в Технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «РОБТІ», літерами «Б» (сарай-літня кухня), «б» (сарай), «В» (льох), «Г» (гараж), «Д» (вбиральня), «№ 1» (огорожа), «№ 2» (огорожа), залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1033,34 грн. судових витрат. В судовому засіданні представник первісного позивача позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. Зустрічний позов не визнає. В судовому засіданні відповідачка за первісним позовом позов не визнала; зустрічний позов підтримала. Представник позивача за зустрічним позовом позов [PERSON] підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. В задоволенні первісного позову просить відмовити. Представник Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (як органу опіки та піклування) вважає, що враховуючи інтереси неповнолітньої дитини є доцільним задовольнити позов [PERSON] Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення; в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 13, що розташований по вул. Садовій в с. Зоря Рівненського району Рівненської області на праві спільної часткової власності належить [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина), та [PERSON] (1/2 частина). Висновком експерта № 30423/1_с судової інженерно-технічної експертизи по вказаній цивільній справі було визначено можливі варіанти розподілу вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Суд вважає, що позивачці [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] слід виділити майно згідно до варіанту поділу, що становитиме 53/100 частини будинковолодіння. Відповідно, [PERSON] виділяється 47/100 частини будинковолодіння. Частина майна виділяється у спільну власність та користування по 1/2 частині кожна. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України вказується, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Отже, поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Даної позиції дотримується Верховний суд України, що відображена в його постанові, яка була прийнята 03 квітня 2013 року. За таких умов суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] щодо виділу часки з майна та поділ такого майна є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають до задоволення. До задоволення також підлягають і заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] грошових коштів - 4107 грн. 62 коп. на відшкодування витрат позивача, що були понесені ним при купівлі та встановлені нових вікон у будинку. Так, проти таких робіт не заперечувала [PERSON], в іншому разі такі вікна не були б встановлені взагалі. При призначенні у справі експертизи сторони не включили питання про те, на який відсоток підлягає збільшення частка [PERSON] в її майні з урахуванням вартості поліпшень майна. Тим паче, що [PERSON] також не заперечує проти поділу будинку між всіма співвласниками, не враховуючи при цьому можливість збільшення частки [PERSON] Виходячи з загальних принципів захисту цивільних прав та положень ст. 16 ЦК України суд вважає, що така заявлена позовна вимога може бути задоволена. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved