Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

ПАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Одеської філії звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 25500 грн., судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 вересня 2003 р. між [PERSON] та Красноперекопською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», де він на той час займав посаду директора філії, був укладений договір безвідсоткової цільової позики, згідно умов якого ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» надало, а [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 120 000 грн. для придбання житла, з яких 60 000 грн. було отримано [PERSON] за видатковим касовим ордером №257. Термін договору складав двадцять років. [PERSON] зобов'язувався сплатити отримані кошті у повному обсязі на протязі цього строку чи після його закінчення. Договір передбачав порядок дострокового повернення отриманих коштів у випадку звільнення [PERSON] з посади у ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ». 04.10.2012 року відповідач був звільнений з займаної посади за власним бажанням. На момент звільнення відповідача з ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» борг за договором склав 25500 грн. Під час звільнення відповідачу було запропоновано відшкодувати заборгованість за Договором безвідсоткової позики з укладанням графіку поступового погашення боргу, від чого відповідач відмовився. Станом на день подання позову відповідачем борг сплачений не був, що є порушенням п.7.6 Договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2003 р. між [PERSON] та Красноперекопською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», де він на той час займав посаду директора філії, був укладений договір безвідсоткової цільової позики, згідно умов якого ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» надало, а [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 120 000 грн. для придбання житла, з яких 60 000 грн. було отримано [PERSON] за видатковим касовим ордером №257. Термін договору складав двадцять років. [PERSON] зобов'язувався сплатити отримані кошті у повному обсязі на протязі цього строку чи після його закінчення. Договір передбачав порядок дострокового повернення отриманих коштів у випадку звільнення [PERSON] з посади у ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ». Згідно п.7.6. Договору, у разі звільнення Позичальника до повернення усієї суми позики, Позикодавець відраховує при розрахунку з ним неповернену частину суми позики. На випадок, якщо при розрахунку залишається частина суми неповерненої позики. Позичальник зобов'язується повернути її згідно законодавства, з моменту звільнення Позичальника». [PERSON] була надана письмова згода на утримання з його заробітної плати у рахунок погашення боргу за договором 250 гривень щомісячно. [PERSON] займав посаду директора Красноперекопської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» по 25.03.2004 року, посаду директора Симферопольської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», по 21.11.2005 року, посаду директора Одеської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», по 03.07.2012, що підтверджується наданими позивачем документами. З посади директора Одеської філії ПрАТ «Київ- Дніпровське МППЗТ» він був звільнений 04.10.2012 за згодою сторін згідно Наказу № 150-ОС. На момент звільнення сума його боргу за договором позики складала 25 500 грн. З моменту укладання договору позики [PERSON] перерахував ПрАТ «Київ- Дніпровське МППЗТ» 34 499,3 грн. Відповідно до умов договору позики від 15 вересня 2003 року, [PERSON] зобов'язався достроково сплатити ПрАТ «Київ-Дніпровське МПГІЗТ» залишок отриманих коштів у випадку, якщо трудові відносини між ним та підприємством будуть припинені. На момент звільнення кошти у розмірі 25 500 грн. не були стягнуті у зв'язку з тим, що фінансова-звітна документація стосовно погашення ним боргу частково знаходилася у розпорядженні Красноперекопьскої та Симферопольскої філій ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ». Після звільнення [PERSON] з посади директора Одеської філії ПрАТ «Київ- Дніпровське МППЗТ» кошти у розмірі 25 500 грн. сплачені ним не були. З боку ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» були прийняті заходи щодо інформування [PERSON] про стан його заборгованості, а саме - йому надсилалися листи з пропозиціями підписати акт звірки розрахунків та встановити графік ліквідації заборгованості, також йому було адресовано претензію з метою досудового вирішення розбіжностей. Вказані документи надсилалися йому за місцем проживання та за місцем роботи, але [PERSON] отримані не були. Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, підставою для виникнення зобов'язання є договір та його положення. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Одеської філії до [PERSON] про стягнення боргу, необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 25500 грн., судовий збір у розмірі 255 грн.

Outcome: approved