Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Даніель» про стягнення заборгованості за договорами строкового банківського вкладу, посилаючись на наступне. Між позивачем та ПАТ «КБ «Даніель» були укладені наступні договори: договір строкового банківського вкладу «Святкова пропозиція!» № Т-189-14 від 05.10.2012 року на суму 42000,00 грн.; договір строкового банківського вкладу «Класичний» № Т-151-14 від 10.08.2012 року на суму 132000,00 грн.; договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-429-14 від 12.06.2013 року на суму 170000,00 грн. Умови зазначених договорів, за виключенням суми, строку вкладу та процентів є однаковими. Так відповідно до п.1.1 наведених договорів, банк приймає, а вкладник передає в управління банку грошові кошти на відповідний строк зберігання. Так позивач передав, а відповідач прийняв: за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року грошові кошти в розмірі 42000,00 грн., на строк зберігання з 05.10.2012 року по 02.07.2013 року включно, за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року грошові кошти в розмірі 132000,00 грн. на строк зберігання з 10.08.2012 року по 15.08.2013 року, за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року грошові кошти в розмірі 170000,00 грн. на строк зберігання з 12.06.2013 року по 09.10.2013 року включно. Відповідно до п.2.1. договорів банк нараховує прості відсотки вкладнику на вклад з розрахунку: 26,3% річних на вклад 42000,00 грн. за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року; 24,00% річних на вклад 132000,00 грн. за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року; 24,5% річних на вклад 170000,00 грн. за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року. Згідно з п.2.2 договорів, Відсотки на вклад нараховуються банком від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк до дня, який передує його поверненню. Розрахунок відсотків від дня внесення вкладу до дня звернення з позовом (до 14.10.2013р.): договір № Т-189-14: 42000,00*26,3*373/365/100 = 11288,10 грн.; договір № Т-151-14: 132000,00*24,0*429/365/100 = 37234,84 грн.; договір № Т-429-14: 170000,00*24,5*123/365/100 = 14035,47 грн. Пунктом 1.3. договорів передбачено, що банк повертає вкладнику вклад і нараховані на нього відсотки, у термін, передбачений п.1.1. Договору. Пунктом 3.1.2 Договорів № Т-189-14, № Т-151-14 та пунктом 3.1.3 Договору № Т-429-14, встановлено, що банк зобов'язаний у термін передбачений п.1.3. договору повернути вклад і нараховані на нього відсотки на підставі заяви на видачу готівки, шляхом видачі готівкових коштів з каси банку. 07 серпня 2013 року позивач надав банку заяву на повернення суми вкладу та нарахованих відсотків за договорами № Т-189-14, № Т-151-14. 05 вересня 2013 року позивач надав банку заяву на повернення суми вкладу та нарахованих відсотків за договором № Т-429-14. На початку жовтня 2013 року позивач отримав від банку листи № 14/1/1-51 від 01 жовтня 2013 року та № 14/1/1-47/1 від 30 вересня 2013 року, відповідно до яких, банк визнав своє зобов'язання у поверненні сум вкладів за вказаними в визначений договорами строк, однак повідомив про неможливість отримати суми вкладів та нарахованих процентів однією сумою за кожним договором та запропонував звернутися до відділення для поетапного отримання коштів. Позивач вважає, що відповідач порушує умови договору та неналежно виконує свої зобов'язання за наведеними договорами, по кожному окремо, оскільки жодний з договорів не передбачає поетапне повернення сум вкладів та нарахованих процентів. Крім того, відповідно до п.3.4.1 Договору № Т-189-14, позивач має право, 02.07.2013 року отримати вклад та нараховані відсотки за цим договором, п.3.4.2 договору № Т-151-14 - 15.08.2013 року, п.3.4.1 Договору № Т-429-14 - 10.10.2013 року. Своєю бездіяльністю відповідач порушив право позивача на отримання в строки сум вкладів та нарахованих відсотків, що призвело до порушення відповідачем п.3.4.1 Договору № Т-189-14, п.3.4.2 Договору № Т-151-14 та п.3.4.1 Договору № Т-429-14. Пунктом 5.1. договорів передбачено, що за виконання або несвоєчасне виконання зобов'язань по цьому договору Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Таким чином, розмір штрафних санкцій за розрахунком позивача складає (3% річних та подвійна облікова ставка НБУ): договір № Т-189-14: 3% річних - 362,46 грн., облікова ставка НБУ - 1602,9 грн.; договір № Т-151-14: 3% річних - 661,80 грн., облікова ставка НБУ - 2867,83 грн.; договір № Т-429-14: 3% річних - 69,86 грн., облікова ставка НБУ - 302,73 грн. Просив стягнути з ПАТ «КБ «Даніель» на його користь суму боргу за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року в сумі 55253,46 грн., з яких: сума вкладу 42000,00 грн., сума нарахованих відсотків 11288,10 грн. , 3% річних в сумі 362,46 грн., подвійна облікова ставка НБУ в сумі 1602,9 грн.; стягнути з ПАТ «КБ «Даніель» на його користь суму боргу за Договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року в сумі 172764,47 грн.., з яких: сума вкладу 132000,00 грн., сума нарахованих відсотків 37234,84 грн, 3% річних в сумі 661,80 грн., подвійна облікова ставка НБУ в сумі 2867,83 грн.; стягнути з ПАТ «КБ «Даніель» на його користь суму боргу за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року в сумі 184408,06 грн., з яких: сума вкладу 170000,00 грн., сума нарахованих відсотків 14035,47 грн, 3% річних в сумі 69,86 грн., подвійна облікова ставка НБУ в сумі 302,73 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення у справі, просив відмовити у задоволенні позову. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не повідомив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Між позивачем та ПАТ «КБ «Даніель» були укладені наступні договори: договір строкового банківського вкладу «Святкова пропозиція!» № Т-189-14 від 05.10.2012 року на суму 42000,00 грн.; договір строкового банківського вкладу «Класичний» № Т-151-14 від 10.08.2012 року на суму 132000,00 грн.; договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-429-14 від 12.06.2013 року на суму 170000,00 грн. Умови зазначених договорів, за виключенням суми, строку вкладу та процентів, є однаковими. Так відповідно до п.1.1 наведених договорів, банк приймає, а вкладник передає в управління банку грошові кошти на відповідний строк зберігання. Так позивач передав, а відповідач прийняв: за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року грошові кошти в розмірі 42000,00 грн., на строк зберігання з 05.10.2012 року по 02.07.2013 року включно, за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року грошові кошти в розмірі 132000,00 грн. на строк зберігання з 10.08.2012 року по 15.08.2013 року, за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року грошові кошти в розмірі 170000,00 грн. на строк зберігання з 12.06.2013 року по 09.10.2013 року включно. Відповідно до п.2.1. договорів банк нараховує прості відсотки вкладнику на вклад з розрахунку: 26,3% річних на вклад 42000,00 грн. за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року; 24,00% річних на вклад 132000,00 грн. за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року; 24,5% річних на вклад 170000,00 грн. за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року. Згідно з п.2.2 договорів, відсотки на вклад нараховуються банком від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк до дня, який передує його поверненню. Так, договір №Т-189-14 був укладений з 05.10.2012 року по 02.07.2013 року з розрахунку 26,3% річних, за винятком випадків, визначених у п.п. 2.3-2.5 цього договору. Пунктом 2.5 договору визначається, що по вкладному рахунку на вимогу банк нараховує відсотки по ставці з розрахунку 1% річних. Відповідно до п. 4.3 договору, у випадку, коли вкладник не вимагає повернення вкладу у дату, визначену в п. 1.1 цього договору, а саме, 02.07.2013 року, цей договір вважається продовженим на умовах вкладу разом з нарахованими та не виплаченими відсотками за даним договором на вкладний рахунок і нараховує відсотки по ставці вкладу на вимогу з розрахунку 1%. Таким чином, відповідно до п. 1.1 та п. 3.4.1 договору позивач мав звернутися до банку з вимогою про повернення вкладу саме 02.07.2013 року. Проте, відповідач звернувся до банку 23.09.2013 року вх. №162, про що свідчить відповідь банку на листи №14/1/1-51 від 01.10.2013 року (а.с. 12). Як вбачається з пояснень відповідача, у зв'язку з вищевикладеним, 02.07.2013 року було перенесено суму вкладу разом із нарахованими відсотками на вкладний рахунок і почалось нарахування відсотків по ставці вкладу на вимогу з розрахунку 1% річних. Крім того, позивач отримав від банку проценти у сумі 7 633,56 гривень, що підтверджується заявами на видачу готівки від 25.07.2013 року, від 30.07.2013 року, від 01.03.2013 року та від 29.08.2013 року (а.с. 29-32). Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості за договром №Т-189-14 станом на 15.10.2013 року, сума заборгованості відповідача про депозитному вкладу складає 42 000,00 гривень, сума заборгованості по виплаті відсотків складає 626,62 гривень (а.с. 28). Договір №Т-429-14 був укладений з 12.06.2013 року по 09.10.2013 року з розрахунку 24,5% річних за винятком випадків, визначених у п.п. 2.3-2.5 цього договору. Відповідно до п. 1.1, п. 3.4.1 договору позивач мав звернутись до банку з вимогою про повернення вкладу 09.10.2013 року, проте він звернувся 05.09.2013 року під вх. №149, що підтверджується відповіддю банку на його звернення листом №14/1/1-47/1 від 30.09.2013 року. У заяві позивача вимагалось повернення коштів у зв'язку із закінченням дії договору. У той же час, відповідно до п. 3.4.1 договору визначено, що 10.10.2013 року вкладник має право отримати вклад та нараховані відсотки на підстві заяви на видачу готівки шляхом видачі готівки через каси або перерахування на поточний рахунок. Як вбачається з письмових пояснень відповідача, позивач в своїй заяві не зазначив, яким шляхом слід видати йому вклад та не з'явився у день закінчення дії договору до банку. Тому 10.10.2013 року банк переніс суму вкладу разом з нарахованими відсотками на вкладний рахунок і почав нараховувати відсотки по ставці вкладу на вимогу з розрахунку 1% річних. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.10.2013 року, сума заборгованості по депозитному вкладу за договором №Т-429-14 складає 170 000,00 гривень, сума заборгованості по виплаті відсотків складає 13 609,22 гривень (а.с. 27). Договір №Т-151-14 був укладений з 10.08.2012 року по 15.08.2013 року з розрахунку 24% річних, за винятком випадків, визначених у п.п. 2.3-2.5 цього договору. Відповідно до п. 1.1 та п. 3.4.1 договору позивач мав звернутись до банку з вимогою про повернення вкладу 15.08.2013 року, однак, позивач звернувся 23.09.2013 року за вх. №132, що підтверджується листом ПАТ «КБ «Даніель» від 14/1/1-51 від 01.10.2013 року. Тому відповідно до зазначених умов договору, 15.08.2013 року банк переніс суму вкладу разом з нарахованими відсотками на вкладний рахунок і почав нараховувати відсотки по ставці вкладу на вимогу з розрахунку 1% річних. Крім того, частину суми процентів за депозитним вкладом у розмірі 28.087,51 гривень позивач отримав від банку, що підтверджується заявами на видачу готівки про отримання коштів від 06.12.2013 року, від 11.09.2012 року, від 05.10.2012 року, від 02.04.2013 року, від 01.06.2013 року, від 02.07.2013 року, від 01.03.2013 року, від 08.01.2013 року, від 01.02.2013 року, від 06.12.2012 року, від 14.11.2012 року (а.с. 33-43). Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості за договором №Т-151-14 станом на 15.10.2013 року, сума заборгованості по депозитному вкладу становить 132 000,00 гривень, сума заборгованості по виплаті відсотків 4 136,61 гривень (а.с. 26). Відповідно до ст.ст. 629, 525, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України Відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За виконання або несвоєчасне виконання зобов'язань по цьому Договору Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 5.1. Договору). Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Даніель» прострочив виконання зобов'язань перед позивачем. Відповідно до розрахунку штрафних санкцій, наданого позивачем, кількість прострочених днів за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року грошові кошти в розмірі 42000,00 грн., на строк зберігання з 05.10.2012 року по 02.07.2013 року включно - 105 днів. (з 02.07.2013р. по 15.10.2013р.); за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року грошові кошти в розмірі 132000,00 грн. на строк зберігання з 10.08.2012 року по 15.08.2013 року - 61 днів (з 15.08.2013р. по 15.10.2013р.); за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року грошові кошти в розмірі 170000,00 грн. на строк зберігання з 12.06.2013 року по 09.10.2013 року включно - 5 днів (з 10.10.2013р. по 15.10.2013р.) Розрахунок 3% річних: за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року: 42 000,00 х 3 х 105 : 365 : 100 = 362,46 грн.; за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року: 132 000,00 х 3 х 61 : 365 : 100 = 661,80 грн.; за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року: 170 000,00 х 3 х 5 : 365 : 100 = 69,86 грн. Таким чином, підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Даніель» на користь позивача 3% річних від простроченої суми за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року у розмірі 362,46 гривень, за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року у розмірі 661,80 гривень, за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року у розмірі 69,86 гривень. У відповідності до вимог ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки НБУ. У той же час, пунктом 2.2. договору № Т-189-14 від 05.10.2012 року, договору № Т-151-14 від 10.08.2012 року та договору № Т-429-14 від 12.06.2013 року визначено розмір процентів за банківським вкладом. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «КБ «Даніель» на користь позивача подвійної облікової ставки НБУ є такими, що не засновані ані на договорі, ані на законі. Правових підстав для їх задоволення у суду немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «КБ «Даніель» та стягнути з ПАТ «КБ «Даніель» на користь позивача заборгованість за договором № Т-189-14 від 05.10.2012 року у розмірі 42 626,62 гривень, 3% річних у розмірі 362,46 гривень; заборгованість за договором № Т-151-14 від 10.08.2012 року у розмірі 136 136,61 гривень, 3% річних у розмірі 661,80 гривень; заборгованість за договором № Т-429-14 від 12.06.2013 року у розмірі 183 609,22 гривень, 3% річних у розмірі 69,86 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Даніель» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривень 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial