Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 листопада 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя, виділити їй у власність 12 частку квартири [ADDRESS] та 12 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована під квартирою та розміщена по вулиці Шухевича,21 у м.Борщеві, загальною вартістю половини всього набутого майна подружжя 24438 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що під час шлюбу із відповідачем 27 липня 2007 року вони придбали за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS]. Рішенням сесії Борщівської міської ради від 15 листопада 2007 року їм була надана земельна ділянка площею 0,0155 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням виконкому Борщівської міської ради відповідачу надано дозвіл на добудову та реконструкцію спірної квартири. Після отримання дозволу вона з відповідачем розпочала добудову квартири, в 2011 році будівництво закінчено. Відповідач ухиляється від своїх обов’язків, не представляє будівництво комісії для прийняття в експлуатацію, чим позбавляє її права провести поділ спільного майна подружжя та користуватися ним. 16 грудня 2013 року позивач подала письмову заяву, в якій змінила позовні вимоги, просить визнати недобудовану квартиру [ADDRESS] об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме її та відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] змінені позовні вимоги підтримала та пояснила, що через неприязні стосунки між нею та відповідачем, а також через те, що відповідач в усіх правовстановлюючих та дозвільних документах на нерухомість зазначений власником, вона з часу розірвання шлюбу не може скористатися своїм правом на завершення будівництва квартири, здачу її в експлуатацію та поділ. Відповідач навмисно не здійснює свої обов’язки, пояснює, що чекає закінчення трьохрічного строку, після якого вона не зможе звернутися до суду про поділ майна подружжя. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, заперечують задоволенню позову з тих підстав, що незавершене будівництво квартири не може бути об’єктом права власності, оскільки існує лише у вигляді будівельних матеріалів. Суд, вислухавши пояснення сторін, доводи їх представників, вивчивши письмові документи, оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 серпня 1995 року по 31 жовтня 2011 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, 27 липня 2007 року за договором купівлі-продажу відповідач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], житловою площею 14,2 кв.м., загальною площею 27,7 кв.м. Рішенням сесії Борщівської міської ради від 15 листопада 2007 року № 829 відповідачу [PERSON] була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,0155 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд в м.Борщеві по вулиці Шухевича, 21. Право власності відповідача Є.І. на вказану земельну ділянку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку від 14 лютого 2008 року. Рішенням виконкому Борщівської міської ради від 30 липня 2009 року № 208 відповідачу [PERSON] надано дозвіл на добудову належної йому частини чотирьохквартирного житлового будинку з її реконструкцією розміром в плані 11,21 х 7,38 х 8,30 м, житловою площею 28,71 кв.м, загальною площею 62,51 кв.м, в тому числі площа підвалу 5,12 кв.м в м.Борщеві по вул.Шухевича,21/4.. За даними Борщівського районного бюро технічної інвентаризації станом на 12 грудня 2013 року готовність незакінченого житлового будинку в м.Борщеві по вул..Шухевича, 21/4 становить 97%, а щодо технічної характеристики квартири, її загальна площа становить 59,7 кв.м., житлова площа – 32,6 кв.м. За змістом ст.60 СК України, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об’єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України). Спірна квартира з добудовами та реконструкцією, які не прийняті до експлуатації, не належать до майна, виключеного з обороту, і тому може бути об’єктом права спільної сумісної власності подружжя. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 року у справі № 6-56 цс-12. Відповідно до ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов’язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. З цих же підстав підлягають спростуванню і заперечення сторони відповідача, оскільки позовними вимогами є визнання незакінченої будівництвом квартири об’єктом спільної сумісної власності подружжя на підставі статті 60 СК України, а не визнання права власності на недобудований об’єкт. На підставі ст.ст.368,369 ЦК України, ст.ст.60,61,63,65,68 ЦК України,

Outcome: approved