Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття, мотивуючи свою вимогу тим, що перебуває з відповідачем у першому зареєстрованому 27 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 27. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, відповідач часто залишала дитину і йшла до бару, де проводила час до ранку, повернувшись, спала день, і з вечора знову йшла в бар, дитині та сім’ї уваги не приділяла. З вказаних причин вимушений залишити дружину, з донькою повернувся жити до батьків, з того ж часу шлюбні відносини припинені, дитина на його повному утриманні. Позивач прийшов до висновку, що сумісне життя і збереження сім’ї за таких умов з вини відповідача стали неможливими, не бажає більше спільно жити [PERSON], прохає шлюб розірвати, та стягнути з матері дитини аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексації, щомісяця, починаючи з дати звернення до суду та до повноліття, оскільки [PERSON] матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, повідомив, що після надання судом 10 червня 2013 року строку для досягнення примирення у три місяці шлюбні відносини не були відновлені, оскільки відповідач [PERSON] не змінила своєї поведінки, напроти, взагалі зникла, виїхавши за межі району на заробітки, про адресу місця перебування не повідомила, по телефону повідомила, що перебуває в Генічеському районі Херсонської області. Відповідач долею дитини не цікавиться. Дитина знаходиться на повному його утриманні, матеріальної допомоги мати дитини після розірвання стосунків не надає, викладені обставини не дозволяють надіятися на відновлення шлюбних стосунків, тому прохає шлюб розірвати, та стягнути з матері аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексації, щомісяця, починаючи з 23 травня 2013 року та до повноліття дитини. Відповідач [PERSON], будучи належним способом повідомленою про час та місце слухання справи шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Наддніпрянська Правда» № 88(22456) від 15 листопада 1013 року, до суду не з’явилася, про причини своєї неявки чи представника суд не повідомила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 056310 [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] зареєстрували 27 серпня 2010 року шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нижньосірогозького районного управління юстиції, актовий запис № 27, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження 1-КГ № 115836 [PERSON] народилася 30 січня 2011 року в смт Нижні Сірогози (а. с. 11), батьком дитини вказаний [PERSON], матір’ю – [PERSON]. З 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, відповідач за минулий з дня відкриття провадження у справі час не вчинила ніяких дій, направлених на досягнення примирення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, та стягненні з [PERSON] на його користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки на його думку можливості для відновлення шлюбних відносин відсутні, позивач вважає, що фактично сім’я розпалася остаточно, наданий судом строк для досягнення примирення не привів до відновлення подружніх відносин. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час слухання справи сторони перебувають у першому зареєстрованому шлюбі, відповідач фізично здорова, не має постійного місця роботи, заробітну плату отримує не регулярно. [PERSON] не вчинила ніяких дій, направлених на досягнення примирення та відновлення шлюбних відносин з часу надання за її клопотанням тримісячного строку для досягнення примирення, адресу місця свого перебування приховує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи добрий стан здоров’я, складне матеріальне становище відповідача, яка отримує заробітну плату нерегулярно, суд вважає за необхідне вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд приймає до уваги, що позивач ні при яких обставинах не бажає налагодження шлюбних стосунків, відповідач за наданий судом строк для досягнення примирення не спромоглася на вчинення будь яких дій для досягнення примирення між сторонами, напроти, вибула за межі району у невідомому напрямку, не повідомивши суд про адресу місця перебування, що на думку суду не є свідченням про бажання зберегти сім’ю, [PERSON] не проявляє цікавості до долі дитини, її здоров’я, на думку суду на час слухання справи шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони довгий час мешкають окремо, причинами розірвання шлюбних відносин позивач назвав несумісність характерів сторін, втрату почуттів любові, довіри та поваги один до одного, та відсутність бажання у сторін на вчинення будь яких дій, направлених на досягнення примирення. Названі причини у своїй сукупності при прийнятті рішення судом визнаються істотними. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, визнаючи, що можливості для досягнення примирення втрачені, тому при викладених обставинах в інтересах сторін та їх малолітньої дочки позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved