overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на вклад у банку. Позовні вимоги мотивовані тим, що матері позивача [PERSON] на праві власності належав вклад на рахунку № 19427 у філії № 5405/0111 Петровського району м. Донецька. 22 березня 1991 р. [PERSON] померла, не залишивши заповіту. Єдиним спадкоємцем після її смерті є позивач, як донька померлої, яка фактично спадщину прийняла, оскільки на момент смерті останньої користувалась майном померлої, але своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З наведених підстав позивач просить суд визнати за нею право спадкування на вклад у банку. В судове засідання позивач не з’явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, визнавши позовні вимоги. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належали грошові кошти на рахунку № 19427 у філії № 5405/0111 Петровського району м. Донецька. В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 1991 р. [PERSON] померла не залишивши заповіту. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги у відповідності зі ст. 529 ЦК (1963 р.), що діяв на той час, є дочка [PERSON], яка згідно зі ст. 549 п.1 ЦК (1963 р.) прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті останньої постійно мешкала в спадковому будинку та користувалась речами померлої. З наведених підстав суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на рахунок № 19427 у філії № 5405/0111 Петровського району м. Донецька в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 22 березня 1991 р.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що користувачем житлового будинку, розташованого по вул. Ринкова, 7 в Петровському районі м. Донецька, була відповідач, однак право власності на будинок вона у встановленому порядку не зареєструвала. В 2002 р. позивач з її згоди вселився до вказаного будинку. Відповідач з 2003 р. мешкає за іншою адресою, позивач залишився проживати у вказаному будинку. Він оплачує комунальні послуги, підтримує будинок в належному для проживання стані. Іншого житла він не має. Оскільки позивач добросовісно володіє будинком більше 10 років, він вважає, що набув право власності в порядку набувальної давності. З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок. В судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. В судове засідання відповідач не з’явилася, про явку до суду повідомлена належним чином, в зв'язку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що користувачем житлового будинку літ. А-1 загальною площею 35,8 кв. м, житловою площею 12,5 кв. м, та належних йому господарських споруд та будівель: навісу літ. а, огородження № 1, 2, розташованих по вул. Ринкова, 7 в Петровському районі м. Донецька, була [PERSON] (а.с. 6-12, 17-19). [PERSON] як при [PERSON], а саме з 2002 р., так і після того, як вона у 2003 р. змінила місце проживання, мешкає у зазначеному будинку, право власності на який не зареєстровано за жодною особою. У відповідності зі ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). У відповідності зі ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Приймаючи до уваги, що позивач добросовісно, відкрито володіє більше 10 років, спірним будинком, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на цей будинок в порядку набувальної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз'яснити сторонам, що з повним текстом рішення суду вони зможуть ознайомитися через п'ять днів в канцелярії суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2013 року звернулася до суду з позовом, де прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 23 жовтня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №070397, зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області 02 листопада 2010 року. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 23 жовтня 2009 року. Дитина проживає разом з матір»ю - [PERSON]. за адресою [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. [PERSON] працює охоронником ТОВ «Агро-Ера» та отримав дохід за період з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року у розмірі 10 020 грн., що підтверджується довідкою про доходи ТОВ «Агро-Ера». Сторони проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, за таких обставин, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.ст.182, 184 ч.2 СК України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вони відповідачем люди різного складу характеру, поглядів на сімейне життя. Через це в сім'ї постійно виникали суперечки, непорозуміння. На протязі останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, шлюбні відносини фактично припинилися, ведення спільного господарства припинилося також, а тому в подальшому підтримувати сімейні відносини немає сенсу. Вважає, що подальше перебування у шлюбі є неможливим, тому просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на вихованні з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за останнім відомим місцем знаходження. Про причини неявки суд не повідомив. Виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, та того, що позивачка просила винести заочне рішення, яке може бути переглянуте судом за заявою відповідача, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2001року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1396. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім'ї, а подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. За таких обставин суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей залишити на виховання з матір'ю. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, дослідження наданих доказів, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального Виробничого Підприємства по Обслуговуванню Приватних Домоволодінь і Зелених Насаджень Київського району, в якому просить : Визнати довідку №646 від 17.11.2011 року видану Комунальним Виробничим Підприємством по Обслуговуванню Приватних Домоволодінь і Зелених Насаджень (КВПОПД і ЗН) Київського району 17.11.2011р. недійсною. У судове засідання [PERSON] та її адвокат [PERSON] з`явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Також зазначили, що у разі неявки в судове засідання представника відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просять розглядати справу у заочному порядку. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Вислухавши позивача, адвоката та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Комунальним Виробничим Підприємством по Обслуговуванню Приватних Домоволодінь і Зелених Насаджень (КВПОПД і ЗН) Київського району 17.11.2011р. була видана довідка про склад сім'ї осіб, які зареєстровані за адресою [ADDRESS], де сім'я позивачки записана як найманці, що не відповідає дійсності, так як ні [PERSON], ні її син, [PERSON] ([PERSON]), [PERSON], не укладали договору найма з власником будинку, тобто довідка видана безпідставно. 11 березня 2013 року Позивачка звернулася до КВПОПД і ЗН з вимогою визнати видану довідку за №646 від 17.11.2011 року недійсною, та надати їй відповідь, але відповідач її проігнорував. Також позивачка не погоджується з тим, що довідка № 646 від 17.11.2011 року з неправдивими записами використовується для надання в організації та установи. Статтею З ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених прав, свобод та інтересів. За таких обставин суд вважає, що довідка від № 646 від 17.11.2011 року є недійсною , оскільки ні позивачка ні мешканці цього будинку не укладали ніякого договору з власником будинку , який розташований за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, дослідження наданих доказів, викладення мотивувальної частини рішення, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

14.05.2013 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 25186 гривень 79 коп. Позивач подала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності і зменшила свої вимоги до 6000 гривень, які просила стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач подав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, вимоги в розмірі 6000 гривень визнав повністю. Перевіривши письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача з наступних підстав. Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 5 травня 2009 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але має заборгованість по сплаті аліментів. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно наданих суду розрахунків заборгованості по аліментам та розрахунку розміру пені, обов'язок відповідача по сплаті позивачу пені перевищують розмір заявлених вимог. Відповідно до ст. ст. 10,11 ЦПК України суд не вправі виходити за рамки позовних вимог. Крім того, оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 61 ЦПК України розмір вимог не підлягає доказуванню. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним позов задовольнити і на підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь УДК у Харківському районі Харківської області судовий збір в сумі 229 гривень 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 18 листопада 1995 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 190. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають однією сім'єю та не підтримують шлюбні відносини 6 років, а до цього неодноразово припиняли шлюбні стосунки, оскільки не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки що і призвело до розриву. В теперішній час шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить інтересам позивача. Від шлюбу мають двох дочок : неповнолітню [PERSON], [INFO] і малолітню [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі та просила, розглядати справу за її відсутності. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові заяви сторін, докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 1995 року у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 190, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], що видане 09 жовтня 2012 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають двох дочок : неповнолітню [PERSON], [INFO] і малолітню [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що сторони не бажають перебувати у шлюбі, на примирення не згодні, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт того, що вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO].. Заявниця посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], однак вона не може прийняти спадщину після смерті матері в зв'язку з тим, що в документах, які були представлені заявником були розбіжності, в свідоцтві про смерть підзивище спадкодавця записано «[PERSON]», по батькові - «[PERSON]»; в свідоцтві про народження [PERSON], прізвище заявника записано «[PERSON]», прізвище її матері «[PERSON]», по батькові - «[PERSON]». Заявником до суду надана заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин підтримує та просить задовольнити. Приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заявник відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Кілійським РВ ГУМВД України в Одеській області 21 липня 2006 року - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16 лютого 1977 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 19 лютого 1977 року зроблено відповідний запис № 116. Згідно з свідоцтва про укладення шлюбу від 2 липня 1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадського стану Кілійського районного управління юстиції зроблено відповідний запис № 68. У зв'язку з наведеним вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON]. При викладених обставинах, суд вважає, що є всі підстави для встановлення факту родинних відносин, а саме [PERSON], є донькою [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, мотивуючи тим, що 19 серпня 2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким позивач позичив відповідачеві грошові кошти в сумі 4300 гр., а відповідач зобов'язувався повернути вказані кошти до 25.08.2013 р. Даний договір був оформлений розпискою відповідача. На даний час відповідач вказані гроші позивачу не повернув, на його письмове звернення з вимогою погасити борг, відповідач не відреагував. Позивач просив суд винести рішення про стягнення з відповідача 4300 гр. та судові витрати у розмірі 229,4 гр. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву у повному обсязі та просив її задовольнити. Належним чином викликаний відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі : - паспорт позивача і відповідача ( а.с.3-4) - розписка про отримання грошей ( а.с.5) - матеріали звернення позивача до відповідача ( а.с.6-7) Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1046 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved