Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Представник позивача ПАТ «КБ «Надра» в особі Одеського РУ ПАТ «КБ «Надра» 02.09.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 221,57 дол. США та судового збору у розмірі 1 616,31 грн.. В обґрунтування своїх вимог представник позивача ПАТ «КБ «Надра» зазначив, що 27.12.2006 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ОД21/12/2006/840-К/73, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 40 000 дол. США, строком з 27.12.2006 року до 26.12.2013 року, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 10 % річних. Цільове призначення кредиту – придбання автотранспортного засобу. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року в статут ВАТ КБ «Надра» були внесені зміни, відповідно до яких ВАТ КБ «Надра» було перейменовано в ПАТ КБ «Надра». В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу Банку транспортний засіб марки «Toyota», модель «Camry», 2006 року випуску, колір «чорний», державний номкр ВН 7064 ВА. Виконання зобов’язань [PERSON] за кредитним договором також було забезпечено Договором поруки № ОД21/12/2006/840-П/73 від 27.12.2006 року, який був укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], згідно з яким поручитель, тобто [PERSON] поручається перед кредитором, тобто Банком за виконання зобов’язань [PERSON] за кредитним договором № ОД21/12/2006/840-К/73 від 27.12.2006 року. Відповідач [PERSON] свої зобов’язання за кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу. У зв’язку з цим, станом на 08.05.2013 року, за ним утворилася заборгованість за кредитним договором. В судове засідання 12.11.2013 року представник позивача ПАТ «КБ «Надра» - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 18.06.2013р.) не з’явилася, але 08.11.2013 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю в якій також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з’явилися, хоча були повідомлені про час, дату та місце судового засідання належним чином у встановленому порядку, поважних причин щодо неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх думку по суті. Суд, у зв’язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у їх відсутність, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2006 року між ВАТ КБ «Надра» (надалі Позивач) та [PERSON] (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір № ОД21/12/2006/840-К/73 (надалі кредитний договір), згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 40 000 дол. США, строком з 27.12.2006 року до 26.12.2013 року, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 10 % річних, цільове призначення кредиту – придбання автотранспортного засобу (а.с.16-17). Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 10 % річних. Відповідно до п. 3.3.2. кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 765 дол. США. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2. договору щомісячно до « 7» числа поточного місяця. Згідно п. 3.3.4. кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту – 16.07.2027 року. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці договору. В забезпечення виконання зобов’язань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] (надалі поручитель) був укладений Договір поруки № ОД21/12/2006/840-П/73 від 27.12.2006 року, за яким поручитель, тобто [PERSON] поручився перед кредитором, тобто перед Банком за виконання зобов’язань [PERSON] за кредитним договором № ОД21/12/2006/840-К/73 від 27.12.2006 року (а.с.18). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного договору поруки відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис на зазначеному договорі. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу Банку транспортний засіб марки «Toyota», модель «Camry», 2006 року випуску, колір «чорний», державний номкр ВН 7064 ВА, що підтверджується укладеним між Банком та [PERSON] договором застави від 27.12.2006 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4696 (а.с.19). На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року в статут ВАТ КБ «Надра» були внесені зміни, відповідно до яких ВАТ КБ «Надра» було перейменовано в ПАТ КБ «Надра», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 28-29). Відповідно до п. 4.2.4. Кредитного договору Позивач має право вимагати від Відповідача [PERSON] дострокового виконання зобов’язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3. Кредитного договору. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначених у п. 3.3.3. цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов’язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5. цього договору, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п.п.. 1.2.-1.4. Договору поруки Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов’язань, так і при невиконанні зобов’язань в цілому. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов’язання у повному об’ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручитель, тобто [PERSON] поручається перед Кредитором боржника за виконання ним свого зобов’язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов’язань боржником. Згідно з пунктом 1.2. договору поруки [PERSON] відповідає перед Кредитором (Позивачем) у тому ж обсязі, що й Позичальник, та являться солідарними боржниками. Ці пункти договору поруки цілком відповідають ст. 554 ЦК України, в яких зазначено, що при порушенні боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарний боржник, якщо договором поруки не передбачена додаткова (субсидіарна відповідальність) поручителя. Відповідно до пункту 3.1. договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов’язань по цьому Договору, Поручитель виплачує Кредитору пеню від загальної суми заборгованості Позичальника по Кредитному договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення з дня виникнення зобов’язання Поручителя погасити заборгованість Позичальника. Позивач умови кредитного договору виконав та надав відповідачу [PERSON] кошти, які зазначені у кредитному договорі. З позову вбачається, що відповідач [PERSON] свої зобов’язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі згідно графіку погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань за кредитним договором № ОД21/12/2006/840-К/73 від 27.12.2006 року у відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «Надра», станом на 08.05.2013 року виникла прострочена заборгованість, загальна сума якої становить 20 221,57 дол. США, що згідно курсу НБУ на 08.05.2013 року становить - 161 631 (сто шістдесят одна тисяча шістсот тридцять одна) грн. 01 коп., з яких: - сума заборгованості за тілом кредиту – 12 601,86 дол. США, що згідно курсу НБУ на 08.05.2013 року становить - 100 726 (сто тисяч сімсот двадцять шість) грн. 67 коп.; - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом – 295,59 дол. США, що згідно курсу НБУ на 08.05.2013 року становить - 2 362 (дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 65 коп.; - пеня за прострочення сплати кредиту складає – 3 158,48 дол. США, що згідно курсу НБУ на 08.05.2013 року становить - 25 245 (двадцять п’ять тисяч двісті сорок п’ять) грн. 73 коп.; - заборгованість по комісії складає – 165,64 дол. США, що згідно курсу НБУ на 08.05.2013 року становить - 1 323 (одна тисяча триста двадцять три) грн. 96 коп.; - штраф за порушення виконання умов договору складає – 4 000 дол. США, що згідно курсу НБУ на 08.05.2013 року становить - 31 972 (тридцять одна тисяча дев’ятсот сімдесят дві) грн.. Розрахунок заборгованості зазначений в позові та наданий окремо (а.с.4, 13-15). Згідно п. 5.1. кредитного договору у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначеного у п. 3.3.3. цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов’язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5. цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п. 5.1. кредитного договору у разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. цього договору, Позичальник зобов’язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги про стягнення штрафів та комісії заявлені Позивачем обґрунтовано. Також судом встановлено, що позивач направляв відповідачам досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, а саме за вих. №№ 3292,3293 від 09.08.2013 року (а.с.21-22), проте заборгованість відповідачами так і не була погашена. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідачі суду не надали. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов’язання, а й вимоги законодавства України. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України, уразі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачами умов кредитного договору № ОД21/12/2006/840-К/73 від 27.12.2006 року, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 616 (одна тисяча шістсот шістнадцять) гривень 31 копійка, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № 2625 від 05.08.2013 року, на зазначену суму (а.с.1). Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved