Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськ від 28 березня 2013р, яким задоволено частково позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з*ясування обставин справи, невитребування у позивача первинних документів для перевірки розрахунку суми заборгованості. Задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходив з того, що з боржником за кредитним договором [PERSON]. було укладено також і іпотечний договір відносно належного йому нерухомого майна-квартири, встановлена його кредитна заборгованість перед позивачем на загальну суму 496 459,39грн., а тому на підставі ЗУ «Про іпотеку» суд звернув стягнення на предмет іпотеки. Апеляційний суд вважає рішення в цілому законним, але таким, що повинне бути змінене в частині, що визначає порядок укладення договору купівлі-продажу з наступних підстав. Судом вірно встановлені обставини щодо укладення між позивачем та [PERSON] 8 жовтня 2008р. кредитного договору на суму 56 837,53долл.США, отриману відповідачем для придбання нерухомості, а в забезпечення виконання його кредитних зобов*язань - укладення між ним та Банком - 9.10.2008. договору іпотеки, згідно якого відповідач передав Банку в іпотеку - квартиру [ADDRESS] з умовою, що в разі невиконання відповідачем зобов*язань за першим договором Банк має право продажу іпотечного майна.. За розрахунком Банку (який під час перегляду судового рішення перевірявся апеляційною інстанцією шляхом витребування від Банку необхідних документів) на 23.10.2012.. кредитна заборгованість [PERSON] перед позивачем склала суму 62 135долл.США, що еквівалентно 496 459,39грн. та складається з заборгованості по кредиту- 44 434,46долл., заборгованості по відсоткам- 9978,09долл., пені- 2077,08долл., комісії-2656,85долл., штрафу-2957,32долл. Ця обставина відповідачем не була спростована, зауважень відносно наданих суду апеляційної інстанції банківських документів, на підставі яких проведено розрахунок, - від [PERSON] не надходило. Згідно п. 16.7.1 Договору Іпотеки та на підставі ЗУ «Про іпотеку» у випадку порушення Іпотекодавцем зобов*язань за кредитним договором Банк як Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. З врахуванням викладеного, а також вимог ст.38 ЗУ «Про іпотеку», у районного суду мались підстави для задоволення вимог Іпотекодержателя про звернення стягнення на майно відповідача. Разом з тим, як такі, що не знаходяться у відповідності до даної норми Закону «Про іпотеку» вимоги про надання Банку права продажу вказаного предмету іпотеки шляхом укладання від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з наданням Банку усих повноважень, - ці вимоги необґрунтовано суд задовольнив та зазначив у резолютивній частині свого рішення, а тому в цій частині, а саме, в частині, що визначає порядок укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки, воно повинне бути змінене із зазначенням, що продаж квартири слід здійснити ПАТ КБ «Приватбанк» від свого імені на підставі іпотечного договору за ціною, що встановлюється суб*єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Outcome: partial