Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-01 00:00:00

Позивач ПАТ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №IFVWRK20191328 від 27.01.2006 року в сумі 48939,10 грн. та судові витрати в розмірі 489,39 грн. Вимоги мотивовано тим, що 27.01.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №IFVWRK20191328, відповідно до якого відповідачці надано кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач за даним договором виконав зобов'язання в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідачка несвоєчасно надавала банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 30.05.2013 року має заборгованість - 48939,10 грн, яка складається із наступного: - 4945,40 грн - заборгованість за кредитом; - 15126,00 - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 28051,70 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та обов'язки відповідно до договору. Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 48939,10 грн та судові витрати в сумі 489,39 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що порушила зобов'язання за кредитним договором в зв'язку із складними матеріально-побутовими умовами в сім'ї, а також тяжкою хворобою матері, про що свідчать акт обстеження матеріально-побутових умов від 07.08.2013 рок, в якому зазначено, що до сім'ї [PERSON] входять 8 членів, і яка, згідно висновку державного соціального інспектора є малозабезпеченою, а матеріально-побутові умови - незадовільні та довідкою обласного онкологічного диспансера, з якої дійсно видно, що мати позивачки знаходиться на лікуванні. Ст.ст. 526,527,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що 27.01.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №IFVWRK20191328, відповідно до якого відповідачці надано кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строковий кредит надано до 20.01.2008 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач за даним договором виконав зобов'язання в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідачка несвоєчасно надавала банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 30.05.2013 року має заборгованість - 48939,10 грн, яка складається із наступного: - 4945,40 грн - заборгованість за кредитом; - 15126,00 - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 28051,70 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну, припинення цивільних прав і обов'язків. Ст. 625 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положеннями ст.ст. 526,527,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як вбачається із кредитного договору, [PERSON] зобов'язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк до 20.01.2008 року. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором справді видно, що відповідачка не виконує свого зобов'язання, не погашає кредит, не сплачує відсотків за користування кредитом, інших витрат відповідно до умов договору. Ст. 611 ЦК України містить перелік правових наслідків, які можуть застосовуватись до порушника в сукупності та окремо, залежно від умов, передбачених договором та законом. Проаналізувавш матеріали справи, положення кредитного договору, враховуючи вимоги чинного закоодавства суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 4945,40 грн - заборгованості за кредитом; 15126,00 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передавати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Зокрема п.5 ч.3 ст. 18 цього ж закону передбачає, що несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором; Положенням ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, відповідно до п.6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість , добросовісність та розумність. Суд, враховуючи складне матеріально-побутове становище сім'ї [PERSON], те що вона не працює, а також ту обставину, що її мати є тяжкохворою, що підтверджено поданими в судовому засіданні актом обстеження матеріально-побутових умов від 07.08.2013 року та довідкою обласного онкологічного диспансеру, з якої вбачається, що мати відповідачки справді перебувала на лікуванні, приходить до висновку про те, що належним способом прояву принципів добросвісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора та боржника буде реалізація судом передбаченого ч.3 ст. 551 ЦК України права на зменшення розміру неустойки шляхом приведення її до суми 2472,70 грн, як п'ятдесят відсотків від розміру заборгованості по кредиту на суму 4945,40 грн. За таких обставин, суд перевіривши матеріали справи, належно оцінивши зібрані по справі докази, а саме: копію кредитного договору, копію паспорта, розрахунок заборгованості за кредитним договором та інші досліджені та перевірені в судовому засіданні докази (а.с.5-11) вважає, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №IFVWRK20191328 від 27.01.2006 року в сумі 22544,10 грн, яка складається із: 4945,40 грн - заборгованість за кредитом; 15126,00 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом та 2472,70 грн - як п'ятдесят відсотків від розміру заборгованості по кредиту на суму 4945,40 грн., а також 225,44 грн. судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: partial