Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 20.06.11 р., за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Ford Focus, д.р.н. [NUMBER]. 21.05.12 р. в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю вказаного автомобіля, під керуванням [PERSON] та автомобіля Nissan, д.р.н. [NUMBER], під управлінням відповідачки. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль. Так, позивачем згідно умов договору страхування сплатив страхувальнику суму здійснена ПрАТ «ВУСО» на підставі заяви страхувальника від 24.05.12 р. та страхового акту від 31.07.12 р. Позивач зазначає про те, що цивільна відповідальність відповідачки на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування», що в добровільному порядку, шляхом укладення угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог, сплатило на користь позивача в розмірі страхового відшкодування в розмірі 10384 грн. 51 коп. Оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала більшу суму, ніж виплачене страховою компанією відшкодування, позивач і звернувся з позовом та просив стягнути з відповідачки суму завданої майнової шкоди в розмірі 2654 грн. 49 коп. та судовий збір. До початку судового засідання від представника позивачки надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка своє право на участь в судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.12 р. о 20 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Урицького, 40, сталось ДТП за участь автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Форд», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] 13.06.12 р. постановою Соломянського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винною у вчиненні за адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8). 20.06.11 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 181772-02-25-00 (а.с.а.с. 9-13), за яким [PERSON] на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 24.05.12 р. (а.с.а.с. 14-16) та на підставі страхового акту №2623-02 від 31.07.12 р. (а.с. 38) було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13039 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9329 від 31.07.12 р. (а.с.39). 30.10.2012 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та позивачем укладено угоду про проведення заліку взаємних однорідних вимог, відповідно до якого за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/6263007 через страховий випадок 21.05.12 р., позивачу було виплачено 10384 грн. 51 коп. (а.с.а.с. 40-41). Згідно даних рахунку-фактури № СВ-050 від 05.06.12 р., складеного ФОП [PERSON] вартість запасних частин, матеріалів та робіт для відновлення пошкодженого автомобіля [PERSON] складає 13039 грн. (а.с. 17). Відповідно до даних звіту № 2278, складеного 12.06.12 р., про оцінку майна (автотоварознавче дослідження), вартість відновлювального ремонту складає 13071,53 грн. (а.с.а.с. 22-25). Відповідно даних витягу з полісу страхування серії АА № 6263007 відповідачки, ліміт за шкоду майну за даним страховим полісом становить 50 000 грн. (а.с. 43). У відповідності до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право регресної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законодавством. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, що передбачає підстави звільнення від доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу за угодою проведення заліку взаємних однорідних вимог від 30.10.12 р. було проведено зарахування взаємних однорідних вимог за вказаний страховий випадок в розмірі 10384,51 грн. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вичерпання ліміту за страховим полісом відповідача, який становить 50 000 грн., як було зазначено раніше, а кошти за страховим зобовязанням були перераховані. Також позивачем не зазначено жодних доказів на підтвердження відмови від сплати ПрАТ «СК «Альфа Страхування» всієї суми, що була витрачена на відновлювальний ремонт автомобіля, пошкодженого в результаті ДТП. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі ст.ст. 1191, 1194 ЦК України,

Outcome: dismissed