Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом посилаючись на те, що 27.03.2008 року з відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON], який є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості. За таких обставин позивач просив стягнути в судовому порядку з відповідача борг за вищевказаним кредитним договором станом на 21.05.2013 року в сумі 23 361 грн. 27 коп., а також сплачені ним судові витрати в сумі 233 грн. 61 коп. В судовому засіданні представник позивача Ковальчук А.В. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою ( а.с. 36). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. При цьому пояснив, що дійсно [PERSON] звертався до банку з заявою про видачу йому кредиту, отримав картку, однак згодом передумав отримувати кредит та повернув картку в банк. Кредитних коштів не отримував, а тому не повинен сплачувати заборгованість за кредитом. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], підписавши заяву від 27.03.2008 року, підтвердив свою згоду те, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, і тим самим взяв на себе зобов'язання перед позивачем про повернення отриманого кредиту в сумі 3 000 гривень із сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначені платежі позичальник зобов'язувався вносити щомісячно ( копія умов та правил надання банківських послуг та графік погашення кредиту а.с .9-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту і станом на 21.05.2013 року заборгував банку 23361 грн.27 коп. з яких: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 12157 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6615 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 - штраф ( фіксована частина); 1088 грн.63 коп. - штраф ( процентна складова). Сума позову стверджується наданими позивачем розрахунком (а.с.3-5); відповідач та його представник спростувань цьому розрахунку не надали. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Через це позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] не отримував кредит, повернув банку кредитну картку, суд відхиляє, так як будь - яких доказів на підтвердження даних обставин представником відповідача та самим відповідачем суду не надано. При цьому суд враховує, що зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору з цих підстав, відповідачем не заявлено. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved