overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким остання проживала в с. Червоний Степ Калинівського району Вінницької області, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та син [PERSON],- сторони по справі, фактично прийняли спадщину, однак не мають можливості її оформити, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючого документу на спадкове майно. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, згідно письмової заяви від 25.11.2013 р., просить задовольнити позовні вимоги, нею заявлені, розгляд по справі проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але, відповідно до письмової заяви від 25.11.2013 року, вказує, що визнає позовні вимоги, заявлені позивачкою та просить розгляд по справі проводити за його відсутності. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звкузаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON], вказане підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, виданого 12.02.2009 року виконкомом Голубівської сільської ради Калинівського району за актовим записом №5. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою [ADDRESS], що належав померлому на праві власності, вказане підтверджується довідкою №415 від 04.11.2013 року, яка видана Голубівською сільською радою Калинівського району. Сторони по справі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки доглянули останнього до смерті, проживали разом з ним та проживають у спадковому будинку дотепер, що підтверджується довідкою №412 від 04.11.2013 року Голубівської сільської ради. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які мали б право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Однак оформити спадкових прав сторони не можуть, тому що за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючого документу на спадкове майно - свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є підставними, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] померла його дружина [PERSON], з якою він проживав до дня її смерті в с. Райки, Калинівського району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з майнового паю в розмірі 9733 грн., або 0,36 % пайового фонду СВК «Мрія», реорганізованого в ПП «Мрія» с. Райки, Калинівського району Вінницької області і належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ВІ VІІ №015382. Позивач прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом, вступивши в управління спадковим майном, так як похоронив дружину та отримав 17 жовтня 2013 року, свідоцтво про право власності на майновий пай. Крім позивача спадкоємців майна померлої немає. Однак позивач не може оформити своїх спадкових прав, оскільки лише після смерті дружини отримав свідоцтво про право власності на майновий пай - в 2013 році. Тому для оформлення своїх спадкових прав вимушений звертатись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, до судового засідання не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON], з якою він проживав до дня її смерті в с. Райки, Калинівського району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з майнового паю в розмірі 9733 грн., або 0,36 % пайового фонду СВК «Мрія», реорганізованого в ПП «Мрія» с. Райки, Калинівського району Вінницької області і належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ВІ VІІ №015382. Позивач прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом, вступивши в управління спадковим майном, так як похоронив дружину та отримав 17 жовтня 2013 року, свідоцтво про право власності на майновий пай. Крім позивача спадкоємців майна померлої немає. Однак позивач не може оформити своїх спадкових прав, оскільки лише після смерті дружини отримав свідоцтво про право власності на майновий пай - в 2013 році. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна. В позовній заяві позивач вказав, що згідно з рішенням Єнакіївського міського суду від 19 липня 2013 року був розірваний його шлюб із [PERSON] Тому просив поділити наступне майно: 23/50 частки житлового будинку [ADDRESS] вартістю 175401,00 грн. і належну відповідну земельну ділянку площею 0,1009 га, загальною вартістю 12214,63 грн. Просив визнати за кожним із них право власності на вказане майно по 1/2 частині. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені у позовній заяві вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], її представник не заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги про поділ майна підлягають задоволенню. На підставі рішення Єнакіївського міського суду від 19 липня 2013 року було розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON], який вони уклали 25 липня 1997 року. Відповідно на наданого суду договору купівлі - продажу від 09.10.2012 року відповідачкою [PERSON] було придбано 23/50 житлового будинку [ADDRESS] з усіма належними господарським та побутовими спорудами і земельну ділянку площею 0,1009 га, яка розташована також за вказаною адресою. Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності. Тому придбане відповідачкою майно є набутим за час шлюбу. Вирішуючи питання про поділ неподільної речі - будинку і земельної ділянки, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що є об`єктом права спільної власності, суд вирішив наступне. Враховуючи, що вказаний будинок і земельна ділянка не можуть бути реально поділені між позивачем та відповідачкою, суд визнає ідеальні частки - по 1/2 частці за кожним і залишає це майно у спільній частковій власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що, ВО „Краматорськміжрайтепломережа” ОКП „Донецьктеплокомуненерго” здійснює постачання теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу по справі, який мешкає за адресою: вул.О.Вишні, 33-37 в м.Краматорську. Відповідно до положень ЖК України, Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», постави КМУ від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відповідачі зобов'язані проводити оплату отриманих комунальні послуги в строки, встановлені чинним законодавством. Однак протягом тривалого часу відповідач оплату здійснює не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого за період з жовтня 2010 року по грудень 2012 року утворилася заборгованість у сумі 2763,34 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також відповідно до ст.625 ЦК України витрати від інфляційних процесів в розмірі 72,33 грн., 3% річних за прострочення виконання зобов’язання у сумі 142,40 грн., відшкодувати оплату судового збору в сумі 229,40 грн. Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст.64,67,68,151,156 ЖК України, повнолітні члени сім’ї (наймачі або власники) несуть солідарну відповідальність за зобов’язаннями, що випливають з користування (володіння) житлом, повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги, яка нараховується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до довідки відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Як вбачається з виписки з особового рахунку заборгованість відповідачів за період з жовтня 2010 року по грудень 2012 року становить 2763,34 грн., яку належить стягнути з відповідача на користь позивача. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів інфляційних та 3% річних суд вважає необґрунтованими, положення ст. 625 ЦК України в даному випадку не регулює правовідносини між сторонами, письмовий договір щодо постачання комунальних послуг між сторонами відсутній, має місце фактичне споживання відповідачами послуг з теплопостачання, за які вони повинні проводити оплату за встановленими тарифами, додаткова відповідальність сторін між ними не встановлювалася. Таким чином в цій частині позову слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати: судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що, ВО „Краматорськміжрайтепломережа” ОКП „Донецьктеплокомуненерго” здійснює постачання теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам по справі, які мешкають за адресою: вул.Гв.Кантемирівців, 25-200 в м.Краматорську. Відповідно до положень ЖК України, Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», постави КМУ від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відповідачі зобов'язані проводити оплату отриманих комунальні послуги в строки, встановлені чинним законодавством. Однак протягом тривалого часу відповідачі оплату здійснюють не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого за період з квітня 2010 року по лютий 2013 року утворилася заборгованість у сумі 3524,29 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також відповідно до ст.625 ЦК України витрати від інфляційних процесів в розмірі 99,06 грн., 3% річних за прострочення виконання зобов’язання у сумі 248 грн., відшкодувати оплату судового збору в сумі 229,40 грн. Відповідачі у судове засідання не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи заперечень на позов не надали. Зі згоди позивача відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст.64,67,68,151,156 ЖК України, повнолітні члени сім’ї (наймачі або власники) несуть солідарну відповідальність за зобов’язаннями, що випливають з користування (володіння) житлом, повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги, яка нараховується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до довідки відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO]. Як вбачається з виписки з особового рахунку заборгованість відповідачів за період з квітня 2010 року по лютий 2013 року становить 3524,29 грн., яку належить стягнути з відповідачів на користь позивача. Вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів інфляційних та 3% річних суд вважає необґрунтованими, положення ст. 625 ЦК України в даному випадку не регулює правовідносини між сторонами, письмовий договір щодо постачання комунальних послуг між сторонами відсутній, має місце фактичне споживання відповідачами послуг з теплопостачання, за які вони повинні проводити оплату за встановленими тарифами, додаткова відповідальність сторін між ними не встановлювалася. Таким чином в цій частині позову слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати: судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні питання щодо задоволення позову залишив на розсуд суду . Судом були вислухані пояснення позивача, пояснення відповідача, досліджені такі матеріали справи як: свідоцтво про шлюб, копія свідоцтва про народження. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований сторонами 10 березня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, сварки. Сторони знаходились у сімейно-правових відносинах. Надані судом строки для примирення не дали результатів. Позивач категорично наполягає на розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. При таких обставинах суд вважає, за необхідне, позов задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного ст.ст.104,105,110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Відповідно до ч.3 ст.209 та ч.1 ст.218 ЦПК України у зв*язку зі складністю судового рішення оголосити в судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення суду виготовити до 09 грудня 2013 р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності йому правовстановлюючого документу – свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 12.12.2000 року [PERSON], державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстровий №6-2505. Заявник вказав, що встановлення даного факту необхідно йому для надання можливості реалізувати свої право власності на майно. Заявник просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав. Зацікавлена особа у судове засідання не з’явилась, заперечень проти задоволення заяви не надала. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.12.2000 року [PERSON], державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстровий №6-2505, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями в рівних частках кожний після смерті [PERSON]. Вказане свідоцтво про право на спадщину зареєстровано в КП ММБТІ 03.01.2001 року. Відповідно до паспорту громадянина України, серії ЕО 352267, виданого Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 27.06.1997 року, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданої 06.06.2000 року, прізвище, ім’я та по-батькові заявника зазначено як «Маленко Василь Мусійович». Згідно листа державного нотаріуса Державного нотаріального архіву Миколаївської області від 03.10.2013 року, заявнику запропоновано звернутись до суду. Згідно п.6.13. Правил ведення нотаріального діловодства, у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів. Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. За такого, внесення змін до вказаного правовстановлюючого документу не можливе. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів. Факт належності вказаного правовстановлюючого документу заявнику підтверджується копією паспорту, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідкою ТОВ «Соляні», свідоцтвом про право на житло від 04.03.1997 року. Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, про яке просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає останньому право реалізувати своє право власності на отримане у спадок майно. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її братом [PERSON], який помер 05.04.2013 року, встановлення якого необхідно для оформлення права на спадщину. Заявник вимоги заяви підтримала, просила про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Зацікавлена особа у судове засідання не з’явилась. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність учасників процесу, які не з’явились. Обставини справи, встановлені судом. 05.04.2013 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку № 38 по вул. Піщаній в м. Миколаєві, що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.06.1995 року, виданого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстровий №4754. 04.07.2013 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. Постановою від 15.10.2013 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджували б факт родинних відносин. Листом від 18.06.2013 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області, роз’яснено, що поновити актовий запис про народження [PERSON] не зберігся. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про народження заявника її батьками є [PERSON] та [PERSON] (1-ФП №278098). 17.07.1960 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, та заявник змінила прізвище на «Димо». Згідно свідоцтва про право на спадщину від 15.06.1995 року, виданого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстровий №4754, спадкоємцем [PERSON] є син – [PERSON], дочка – [PERSON]. Свідок [PERSON] підтвердила факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 05.04.2013 року . Враховуючи вищевикладене, те, що встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

КЗ «Борщанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» звернулося з позовом до [PERSON], при цьому наполягало на стягнені з відповідачки 52832,28 грн., у відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на акт ревізії Державної фінансової інспекції України Котовської об’єднаної державної фінансової інспекції від 10 жовтня 2012 року № 830-38/072 про необґрунтоване списання вугілля у кількості 36,868 тон на вищевказану суму. Відповідачка позов не визнала з тих підстав, що паливо надавалося у борг позивачу і тільки після належної оплати казначейством платіжних документів, останні належним чином переписувалися та складалися відповідними числами. Всі товарно-матеріальні цінності належним чином використовувалися і ніяких зловживань з їх боку з цього приводу не було. Зауважила, що ніяких договорів між нею та адміністрацією позивача про її матеріальну відповідальність не укладалося. Вислухавши сторін, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] на період проведення бухгалтерської ревізії працювала в установі позивача на посаді заступника директора по господарству, ревізія фінансово-господарської діяльності позивача проводилося у жовтня 2012 року за період з 01 вересня 2009 року по 10 жовтня 2012 року. Але, згідно довідки №352 від 28 жовтня 2013 року з нею на період з 24 квітня 2004 року по 31 грудня 2011 року адміністрацією договору про повну матеріальну відповідальність не укладалося. Крім того, проаналізувавши виявлені актом від 10 жовтня 2012 року факти необґрунтованого списання вугілля у кількості 36,868 тон на загальну суму 52832,28 грн., суд вважає що ревізією були по суті встановлені факти порушення фінансово-бухгалтерського обліку урахування отримання та розходу товарно-матеріальних цінностей (коли вугілля надавалося у борг для потреб установи і тільки після оплати фінансових документів казначейством приводилися у відповідність зі звітністю за вимогою керівника адміністрації). Ст. 134 КЗпП України передбачає виключні випадки настання повної матеріальної відповідальності працівників у повному обсязі, заподіяної у підсумку їх неправомірних дій або бездіяльності. При цьому, мова іде про пряму дійсну заподіяну шкоду. У згаданому випадку порушення фінансово-бухгалтерського обліку містять в собі лише несвоєчасне отримання товарно-матеріальних цінностей та їх фінансово-облікове оформлення (коли вугілля отримувався заздалегідь до оформлення належним чином фінансових документів). Але, такі порушення не призвели, на думку суду, до вчинення прямої матеріальної шкоди позивачу, враховуючи при цьому відсутність між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність за зберігання, використання та облік товарно-матеріальних цінностей. Ст. 60 ЦПК України зобов’язує сторони довести ті обставини на які вони посилалися, як на підстави своїх позовних вимог або заперечень. У розглянутому випадку, на думку суду, не доведено, яким саме діями відповідачів заподіяно матеріальну шкоду позивачу і в чому саме та якому розмірі складається матеріальна шкода.

Outcome: dismissed