Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON], (далі-позивач) звернулась до Макарівського районного суду з позовом до Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, треті особи: Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції, відділ Держземагенства у Макарівському районі, в якому з урахуванням уточнення до позовних вимог просила визнати дійсним заповіт [PERSON], за яким вона є спадкоємцем та визнати за нею право власності на спадкове майно згідного даного заповіту, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, що [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,1500 га з цільовим признання для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та на земельну ділянку площею 0,1751 га з цільовим признання для ведення особистого селянського господарства, які також розташовані по [ADDRESS] та грошові вклади. В позові посилалась на те, що вона - [PERSON], Рішенням виконкому Кодрянської селищної ради №6 від 14.09.2007 року була призначена опікуном гр. [PERSON], яка [INFO] року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене вище нерухоме майно, яке померла згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Кодрянської селищної ради 06 серпня 2007 року, заповіла їй - [PERSON]. Вона спадщину після смерті [PERSON] прийняла своєчасно, подавши у визначений законом строк до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області відповідну заяву про її прийняття. Проте державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно, посилаючись в своєму листі на те, що заповіт було посвідчено з порушенням норм чинного законодавства, а саме в присутності одного свідка, що прямо суперечить ч.2 ст. 1253 Цивільного кодексу України, яка свідчить про те, що присутність не менше як двох свідків при посвідчені заповіту є обов'язковою, та порекомендувала звернутись до суду для вирішення даного питання. Позивач в судове засідання не прибула, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в своїй письмовій заяві просив слухати справу у відсутності його представника, позов визнав. Треті особи - Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області, відділ Держземагенства у Макарівському районі Київської області згоди на участь у справі у якості третіх осіб не надали, а тому справа згідно ст. 36 ЦПК України розглядається без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи та спадкової справи №252 за 2013 рік до майна померлої [INFO] року [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою, суд встановив на ступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконкому Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області №6 від 14.09.2007 року позивач [PERSON] була призначена опікуном над гр. [PERSON],[INFO]. [INFO] року гр. [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,1500 га з цільовим признання для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та на земельну ділянку площею 0,1751 га з цільовим признання для ведення особистого селянського господарства, які також розташовані по [ADDRESS] а також грошові вклади в Ощадбанку України. Належність померлій [PERSON], житлового будинку, що по [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19.08.2008 року державним нотаріусом Макарівського районної державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О.В., зареєстрованим у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.09.2008 року за №23326960. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР «Північним бюро технічної інвентаризації», до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м. - під літерою «А», веранда «а», гараж «Б», сарай «В», літня кухня «Г», убиральня «З», ганок до «а», огорожа №3, хвіртка №4, огорожа №5, огорожа №6, ворота з хвірткою №7, вартістю 107386 грн. Належність померлій [PERSON], земельної ділянки площею 0,1500 га, що розташована по [ADDRESS] цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №339059, зареєстрованим 20.07.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №322270001008826, кадастровий номер земельної ділянки -3222755401:01:012:0005. Належність померлій [PERSON], земельної ділянки площею 0,1731 га, що розташована по [ADDRESS] цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №339051, зареєстрованим 20.07.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №322270001008827, кадастровий номер земельної ділянки - 3222755401:01:012:0006. Також померлій [PERSON], належали грошові вклади на загальну суму 4263,89 грн., що підтверджується відповідно ощадною книжкою, виданою Макарівським відділенням Ощадбанку України в смт. Кодра, філіал №031, рахунок [NUMBER] Згідно заповіту, посвідченого 06 серпня 2007 року секретарем виконкому Кодрянської селищної ради Макарівського району Гапоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №120, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу в справі - [PERSON]. Згідно архівних даних Кодрянської селищної ради станом на день смерті заповідача даний заповіт не змінений та не скасований. Як вбачається із спадкової справи №252 за 2013 рік до майна померлої [INFO] року [PERSON], позивач спадщину після смерті останньої прийняла своєчасно, подавши до Макарівської районної державної нотаріальної контори у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців а ні за заповітом, а ні за законом немає. Державний нотаріус відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно, посилаючись в своєму листі №2583/02-31 від 22.10.2013 року на те, що заповіт було посвідчено з порушенням норм чинного законодавства, а саме в присутності одного свідка, що прямо суперечить ч. 2 ст. 1253 ЦК України, яка вказує на необхідність присутності не менше як двох свідків при посвідчені заповіту, та порекомендувала звернутись до суду для вирішення даного питання. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 11), а саме копії заповіту, посвідченого 06 серпня 2007 року секретарем виконкому Кодрянської селищної ради Макарівського району Гапоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №120, яким померла [PERSON] все своє майно заповіла позивачу в справі - [PERSON], останній був посвідчений секретарем виконкому селищної ради в присутності лише одного свідка - [PERSON], тоді як відповідно до ч.2 ст.1253 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, при посвідченні заповіту є обов'язковою присутність не менш як двох свідків. Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Поряд з тим, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 215 ЦК України, у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Так, відповідно до ст. 219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання заповіту дійсним підлягає задоволенню, оскільки заповіт відповідає справжній волі заповідача [PERSON], про що свідчить її особистий підпис в даному заповіті. Крім того заповіт на день смерті гр. [PERSON], не змінений та не скасований, що також підтверджує справжню волю заповідача на розпорядження своїм майном. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як передбачено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України). Враховуючи викладене, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], інші спадкоємці відсутні, спадщину у встановлені законом строки позивач прийняла, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

Outcome: approved