Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 серпня 2013 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 27 вересня 2010 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельні ділянки площею 0,25 га та 0,078 га, що розташовані по вул. Леніна, с. Тадіївка, Володарського району Київської області, які належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 068521 та земельна ділянка площею 4,109 га, що розташована на території Тадіївської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 002416. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено державні акти на спадкові земельні ділянки, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкові земельні ділянки після смерті [PERSON], яка померла 27 вересня 2010 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 27 вересня 2010 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 190974 (а.с.15). Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та земельна ділянка площею 0,078 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по вул. Леніна, с. Тадіївка, Володарського району Київської області, які належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 068521 (а.с.20) та земельна ділянка площею 4,109 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тадіївської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 002416 (а.с.19). Позивач [PERSON], [INFO] є онуком померлої [PERSON], що стверджується письмовими доказами (а.с.6-17). Відповідач [PERSON], [INFO] є дядьком позивача. Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 27 вересня 2010 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не зміг у звязку з тим, що було втрачено державні акти на спадкові земельні ділянки (а.с.23), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому, позивач вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved