Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що на підставі договору купівлі продажу від 27.11.2009 року вона є власником квартири [ADDRESS]. У січні 2010 року відповідачем було відкрито особовий рахунок на її ім'я, та без належних правових підстав відповідачем покладено на неї обовязок по сплаті заборгованості за житлово комунальні послуги, що утворились у звязку з неналежним виконанням своїх обовязків по оплаті послуг, попереднім власником квартири [PERSON] Відповідно до п. 6 вказаного договору купівлі продажу покупцю відомий стан комунальних та інших обовязкових платежів на день укладання цього договору. Борги по комунальним та іншим обовязковим платежам зобовязується оплатити Продавець. На думку відповідача КП «ЖЕО № 45» власник житла в правовідносинах є лише носієм певних прав та обовязків, що суперечить законодавству України, ч.1 ст. 29 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Покладення на неї обовязку щодо сплати заборгованості [PERSON] (попереднього власника квартири) можливе виключно за умови зміни боржника у зобовязані, вчиненого у визначеному законом порядку, та за обовязкової згоди нового боржника. Вона правочин стосовно заміни боржника у зобовязані з кредитором не укладала, згоди на прийняття на себе зобовязання замість первісного боржника не надавала. Вона постійно, своєчасно сплачує комунальні послуги. 04.10.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за заявою відповідача, ухвалений судовий наказ. Відповідно до якого з неї стягнуто на користь КП «ЖЕО № 45» заборгованість у розмірі 1297, 41 грн., за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2007 року по 01.09.2010 року, та на користь держави судові витрати на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн., та судовий збір у розмірі 25,50 грн. 28.12.2011 року представниками відповідача її квартиру було відключено від постачання електричної енергії , у звязку з чим вона була вимушена сплатити суму заборгованості у розмірі 1297,41 грн. 19.02.2013 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу вищевказаний судовий наказ скасовано. Вважає, що посадові особи КП «ЖЕО № 45» достовірно знаючи про неналежність їй заборгованості за житлово комунальні послуги безпідставно заволоділи її коштами, ввівши в оману суд, надавши суду неправдиві документи. Також вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яка виразилася у її душевних стражданнях. Моральну шкоду оцінює у 11 470,00 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь суму оплати за не отримані житлово комунальні послуги у розмірі 1297,41 грн., моральну шкоду у розмірі 11470,00 грн., та судові витрати у розмірі 344,60 грв. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], кожний окремо, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що сума 1297,41 грв. позивачем сплачена добровільно на підставі судового наказу. За заявою позивача судовий наказ був скасований, з позовною вимогою до суду про стягнення тієї ж суми КП " ЖЕО № 45 " не зверталися. На момент винесення судового наказу власником квартири була [PERSON], тому з заявою про стягнення заборгованості звернулися КП " ЖЕО № 45 " саме до позивача. Вважають , що моральна шкода в даних правовідносинах не передбачена, до того ж позивачем не доведено її спричинення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 27.11.2009 року придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], у звязку з чим набула права власності на квартиру (л.с. 5-6 договір купівлі продажу, л.с. 7 витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно). Відповідно до пункту 6 договору купівлі продажу від 27.11.2009 року, у якому зазначено, що борги по комунальним та іншим обовязковим платежам зобовязується оплатити продавець, тобто колишній власник квартири - [PERSON] На підставі судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.10.2010 року (л.с. 13) виданого на підставі заяви КП «ЖЕО № 45» (л.с. 9), з [PERSON] на користь відповідача КП «ЖЕО № 45» стягнуто заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з 01.09.2007 року по 01.09.2010 року у розмірі 1297,41 грн. (л.с. 10-12 виписка з особового рахунку). Хоча позивач 01.02 2010 року зверталась до відповідача з заявою про зняття з її особового рахунку заборгованості [PERSON] (л.с. 8). 28.12.2011 року позивач сплатила на користь відповідача суму заборгованості у розмірі 1297,41 грн. (л.с. 20 - квитанція). Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Позивач [PERSON] своєї згоди на прийняття на себе зобов'язання замість [PERSON] не надавала. Отже , кошти у розмірі 1297,41 грн., безпідставно отримані відповідачем. Крім того як вбачається з виписки з особового рахунку (л.с. 10-12) [PERSON] з моменту придбання вказаної квартири та по вересень 2010 року своєчасно сплачувала комунальній послуги та сплатила всю суму, яка була нарахована, крім того в грудні 2009 року в рахунок погашення заборгованості сплачено 1700 грв. ( л.с. 11- оборот ). Ухвалою Довгинцівського районного суду від 19.02.2013 року вищевказаний судовий наказ скасовано. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином повозові вимоги в частині стягнення з КП «ЖЕО № 45» суми оплати за не отримані житлово комунальні послуги в розмірі 1297,41 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стосовно позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив з положень, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, згідно яких особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав , моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить , а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, закон у вказаних правовідносинах ставить можливість покладання відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди в залежність від наявності вини заподіювача. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не надали суду належних та допустимих доказів про наявність протиправних дій з боку відповідача щодо позивача та щодо заподіяння позивачу відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, які б змусили позивача докласти додаткових зусиль для організації свого життя, щоб усунути негативні наслідки, якщо такі були. Відтак, виходячи з аналізу перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Підлягають також стягненню з відповідача на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 230 грв, пропорційно задоволеним вимогам, відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial