Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання. В обґрунтування позову зазначив, що він народився [INFO] року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON], які перебували у шлюбі з 04.11.1994р. до 02.11.2006р. Позивач постійно проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що [PERSON] є студентом Запорізького національного технічного університету, у зв'язку з чим потребує допомоги батьків, [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання - на період навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення позивачем 23 річного віку або до закінчення навчання у навчальному закладі. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів з моменту звернення з позовом до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис №300 від 21.04.1995р. Позивач, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету. Термін навчання: 01.09.2012 р. - 31.05.2016 р. Як вбачається з наданої відповідачем довідки, [PERSON] працює на посаді водія легкового автомобіля в ТОВ «Терса», і його дохід за період з травня 2013 року - по жовтень 2013 року становить 11166 грн. 94 коп. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби [PERSON] в матеріальній допомозі батьків. Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить із матеріального забезпечення сторін, вартості річного навчання у навчальному закладі, стану здоров'я сторін у справі та інших встановлених у справі обставин, і вважає за розумне і справедливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення аліментів, починаючи з 22.03.2013 року, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню від дня пред'явлення позову. Позов до суду було пред'явлено [PERSON] 18.10.2013 року, відповідно з цього часу і підлягають стягненню аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial