overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

До суду звернулася представник КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь КП "Житомирводоканал" Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 4 216,12 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що відповідач проживає в [ADDRESS], користується послугами з водопостачання та водовідведення, не сплачує вказані послуги і має станом на 01.03.2013 року борг у розмірі 4 216,12 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала та не повідомила про поважні причини неявки. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідності до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS], користується послугами з водопостачання та водовідведення. Згідно наданого розрахунку відповідач заборгував по оплаті за надані позивачем послуги в період з 01.11.2012 року по 01.03.2013 року у розмірі 4 216,12 грн., від отримання послуг не відмовлявся. Відповідно до вимог статті 67 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, тепловаенергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно статті 68 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов'язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в тому числі і за послуги з водопостачання та водовідведення. Таким чином, між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, відповідач користувався спірний період послугами, але зобов'язання по оплаті послуг не виконав належним чином. Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась за період з 01.11.2012 року по 01.03.2013 у розмірі 4 216,12 грн. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов»язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

05.11.2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що 30.03.2013 року помер його батько. Після смерті батька відкрилася спадщина. В зв’язку з тим, що після смерті батька він знаходився у тяжкому морально-психологічному стані, працює у м. Кривому Розі, з вересня 2013 року знаходився на амбулаторному лікуванні, тому на протязі шести місяців після смерті батька він не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вказаної заяви, він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169,224,225 ЦПК України – заочно. В зв’язку з наданням заяви позивачем та неявкою представника відповідача, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 30 березня 2013 року помер [PERSON], який є батьком позивача. У встановлений законом строк [PERSON] не звернувся із заявою про прийняття спадщини в зв’язку з хворобою, тяжким морально-психологічним станом. Крім того, [PERSON] працює та на теперішній час проживає у м. Кривому Розі. Відповідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, встановивши його до 31.12.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач 09 квітня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22.08.2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Сторони не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Тому просив суд шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу відповідачу присвоїти прізвище «[PERSON]». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 22 серпня 2003 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.3). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] народження (а.с.4). В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що більше чотирьох років він з відповідачем не проживає та в нього є інша родина. З кінця 2009 року, ще до народження їх спільної дитини, позивач не проживав у сім'ї взагалі, оскільки в нього з'явилась нова сім'я. Відповідач заперечуючи проти позову пояснила, що вона кохає свого чоловіка та в них є спільна дитина, тому вона бажає зберегти сім'ю, а відтак шлюб не підлягає розірванню. В судовому засіданні встановлено, що в лютому 2009 року у сторін відбулась сварка, після якої з червня 2009 року сторони разом не проживають. Відповідач намагалась повернути позивача в сім'ю, але він не повернувся навіть після народження дитини. Позивач постійно приїжджає до їх спільної дитини, але з квітня 2013 року стосунки дуже погіршились. Враховуючи, що відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу судом було надано строк для примирення терміном один місяць. Після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося, тому суд позбавлений можливості примусити позивача жити з відповідачем навіть враховуючи інтереси їх малолітнього сина. Таким чином, суд вважає, що наміри суду примирити сторін не дали позитивних результатів, а тому збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбне життя у них не склалось, спільне господарство не ведеться, спору щодо майна та місця проживання дитини не має. В судове засіданні сторони надали заяви, в яких позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, відповідач - визнав та просили слухати справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2009 року сторони уклали шлюб, перебуваючи в якому народили дочку, [PERSON] [INFO] На момент розгляду справи судом сторони фактично припинили шлюбне життя, проживають окремо та не ведуть спільне господарство починаючи з березня 2013р. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з небажання позивача продовжувати подальше спільне життя, що випливає з факту пред»явлення даного позову, зважаючи на те, що спору між останніми щодо місця проживання дитини та поділу майна подружжя немає, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбне життя у них не склалось, спільне господарство не ведеться, спору щодо майна та місця проживання дитини не має. В судове засіданні сторони надали заяви, в яких позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, відповідач - визнав та просили слухати справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2005 року сторони уклали шлюб, перебуваючи в якому народили дочку, [PERSON] [INFO] На момент розгляду справи судом сторони фактично припинили шлюбне життя, проживають окремо та не ведуть спільне господарство починаючи з листопада 2010р. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з небажання позивача продовжувати подальше спільне життя, що випливає з факту пред»явлення даного позову, зважаючи на те, що спору між останніми щодо місця проживання дитини та поділу майна подружжя немає, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб. Свої вимоги позивачка мотивує тим, 11 жовтня 2010 р відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції між ними зареєстровано шлюб. Вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Побудувати спільне життя на почуттях взаємної любові та поваги не вдалося. Подружні відносини між ними розладилися через постійні сварки, які переростали у скандали, при цьому вона наражалася на грубощі та образи з боку чоловіка. Намагання залагодити конфлікти та знайти спільну мову не справдилися. Починаючи з червня 2013 р. вони припинили спільне проживання До судового розгляду справи від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 жовтня 2010 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис № 321). Подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сумісне проживання подружжя припинило через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові та починаючи з червня 2013 р. мешкає окремо. До цього часу відносини не налагодило. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Згідно позовної заяви, 20.01.2007 року сторони уклали шлюб. У шлюбі, [INFO], народився син [PERSON]. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки та проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним, аліментних зобов'язань стосовно інших осіб не має. Позивачка самостійно не спроможна належним чином утримувати дитину, а тому в заяві ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, згідно заяви позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу. Розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є його батьком. Встановлено, що позивачка та відповідач проживають окремо, батько дитини допомоги на її утримання не надає, таке [PERSON] не оспорив, що є невиконанням з його боку вимог вищеназваної норми закону стосовно утримання дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. При прийнятті рішення у справі суд враховує, що відповідачем не надано будь-яких доказів щодо його матеріального становища, наявності на утриманні інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Третя Дніпродзержинська нотаріальна контора про встановлення права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка всказала, що відповідачка по справі її мати. [INFO] помер її дідусь - [PERSON]. Єдиними спадкоємцями за законом після його смерті залишилися вона та її мати. До спадкового майна входить: двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 43,9 м.кв, житловою площею 30,2 м.кв. Право власності на спірну квартиру належало дідусеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 листопада 2009 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 листопада 2009 року. Таким чином, після смерті її дідуся залишилось спадкове майно-квартира. 14 серпня 2013 року її мати - [PERSON], подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини на її користь. При житті її покійним дідусем заповіту складено не було. У теперішній час вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на квартиру. Однак, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на квартиру було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить позов задовольнити. Відповідачка пред'явлений позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1261 ЦК України: "У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки." Згідно зі ст.1268 ЦК України: "Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї." У судовому засіданні було встановлено, що нині покійному дідусеві позивачки - [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 43,9 м.кв., житловою площею 30,2 м.кв., що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 листопада 2009 року. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті дідуся залишилися позивачка. Мати позивачки - [PERSON], від прийняття спадщини відмовилася на користь позивачки. Однак, у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на квартиру було відмовлено, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове майно. При житті покійним дідусем заповіту складено не було. При таких обставинах суд,вислухавши сторони, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Уповноважений представник [PERSON]- [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії КП "Харківські теплові мережі" по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню квартири [ADDRESS], яка на праві власності належить його довірителю такими, що не відповідають діючому законодавству України, заборонити КП "Харківські теплові мережі" використання безпідставно відкритого особового рахунку с персональними даними власника вказаної квартири, зобов"язати КП "Харківські теплові мережі" припинити вчинення протиправних дій відносно власника квартири щодо проведення нарахувань та направлення вимог щодо погашення суми заборгованості. Свої вимоги уповноважений представник позивача [PERSON] обґрунтовує тим, що його довіритель є власником квартири [ADDRESS] , однак позбавлена можливості отримувати послуги по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню у відповідності до вимог ст.. ст.. 19, 20,26,29, 32 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" №1875-ІУ від 24.06.2004 року та п.п.8, 9 Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги, через недотримання даних законодавчих актів КП "Харківські теплові мережі" , яке ігнорує права його довірителя, нав"язує свої послуги, вимагає оплати, однак його довіритель не надавала своєї згоди на отримання нею таких послуг, а відповідно проведення за них оплат. Вважає, що відповідач своїми протиправною поведінкою та діями порушує право [PERSON] на свободу договору, на вільний вибір послуг, захист персональних даних. В судовому засіданні уповноважений представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених в їх обгрунтування. Уповноважені представники відповідача, які діють на підставі довіреностей, вимоги позивача в судовому засіданні не визнали та заперечували проти їх задоволення. Свої заперечення мотивують тим, що КП " Харківські теплові мережі" здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг з теплопостачання споживачам м. Харкова,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем зареєстровано шлюб 08 січня 2003 року. За час шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюб не розірваний. Дитина проживає з нею. Вказує, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлений - у справі поштове повідомлення про отримання повістки-виклику. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 та ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 січня 2003 року (актовий запис від 08.01.03 р. № 01). За час шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO] (актовий запис № 02 від 04.02.04 р.). Дитина проживає з матір'ю (довідка з місця проживання від 05.06.13 року № 208). Враховуючи викладене, виходячи з матеріального становища позивача та дитини, матеріального становища відповідача, суд вважає доцільним встановити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з дати звернення позивача до суду до повноліття дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем зареєстровано шлюб 14 червня 2006. За час шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано рішенням суду від 10 жовтня 2012 року. Дитина проживає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала заяву про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 500 гривень щомісяця та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав до суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог в сумі 500 грн. щомісяця та про розгляд справи за його відсутності. Аналізуючи докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 та ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 червня 2006 року (актовий запис від 14.06.06р. № 258). За час шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO] (актовий запис № 194 від 14.03.07р.). Дитина проживає з матір'ю (рішення суду від 10.10.12 року справа № 801/9384/2012). Враховуючи викладене, виходячи з матеріального становища позивача та дитини, матеріального становища відповідача, суд вважає доцільним встановити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з дати звернення позивача до суду до повноліття дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved