Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В липні 2012 р. позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів за вкладом. Ухвалою суду від 28.08.2013 року справу передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що є спадкоємцями у рівних частках спадкового майна їх померлого [INFO] року батька [PERSON]. До складу спадкового майна, на яке їм видані свідоцтва про право на спадщину входять серед іншого, також грошові кошти з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться у Білоцерківському відділенні Київського Головного регіонального управління «ПриватБанк», на депозитному рахунку [NUMBER], який відкрито 30.12.2009 року на суму 20000 доларів США, та на депозитному рахунку [NUMBER] на суму 100000 грн., який відкрито 20.01.2010 року на імя покійного батька. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що на звернення до Білоцерківського відділення ПАТ КБ «Приватбанк», з проханням повернути суми вкладів та проценти нараховані станом на 13.01.2012р., відповідач відмовив посилаючись на те, що зі смертю вкладника припинилися зобов'язання банку по нарахуванню відсотків. Вважають, що відповідачем порушено умови договору та їх права як спадкоємців, просили суд стягнути на користь кожного позивача по 36883,60 грн. процентів та судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка також на підставі довіреності діє від імені позивачки [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» проти позову заперечував, та зазначив, що вимоги позивачів є безпідставними та необґрунтованими, просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» 30.12.2009р було укладено договір № SАМD25000708958391. Згідно з яким відповідач прийняв грошові кошти (вклад) в розмірі 20000 дол. США на строк 12 місяців, тобто по 20.01.2011р. під 12,25 річних. Згідно з п.1 депозитного договору нарахування процентів по вкладу розпочинається із першого робочого банківського дня, наступного за днем надходження коштів в банк і проводиться на суму коштів на кожному базовому рахунку за кожен календарний день розміщення грошових коштів в банку. Згідно з п. 11 договору, у випадку, якщо у строк не пізніше дня закінчення строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу письмово у відділенні банку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, зазначений в п.1 договору. Також, 20.01.2010р між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № SAMDN25000709173957 (вклад «Мультивалютний»). Згідно умовами договору відповідач прийняв грошові кошти (вклад) в розмірі 100000грн. на строк 12 місяців, тобто по 20.01.2011 р. під 22,5 річних, а згідно з п.2 договору - проценти нараховуються по ставкам, визначеним в п.1, з врахуванням п.п.8,11,12 договору. Згідно з п.8 договору - виплата суми нарахованих відсотків проводиться банком починаючи з першого робочого банк по закінченню строку вкладу. Згідно з п. 11 договору - у випадку, якщо у строк не пізніше дня закінчення строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу письмово у відділенні банку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, зазначений в п.1 договору. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року вкладник [PERSON] помер. Згідно з свідоцтвами про право на спадщину за законом від 18.11.2011р., виданих державним нотаріусом Білоцерківської районної держнотконтори та зареєстрованих в реєстрі № 1-2705, та № 1-2732, спадкоємцями померлого [INFO] року [PERSON] є його дочки - позивачі [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину у вигляді автомобіля «Нісан Алмера», грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в Білоцерківському відділенні № 211 ВАТ «Державний ощадний банк», на рахунках [NUMBER] на загальну суму 19682,64 та грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться в Білоцерківському відділенні Київського Головного Регіонального управління «Приватбанк» м. Біла Церква на депозитних рахунках [NUMBER] від 30.12.2009р. на суму 20000 доларів США та [NUMBER] від 20.01.2010 на суму 100000 грн. Як вбачається з листа за № 112 від 14.06.2013 р. направленого на ім'я [PERSON] у виплаті процентів на суму вкладу з дня смерті [PERSON] до дня виплати коштів спадкоємцю ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовив, вважаючи, що нарахування процентів на суму вкладу припиняється з дня смерті вкладника. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1216, 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Тобто сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор). Оскільки зобов'язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов'язане з особою вкладника, у зв'язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов'язання не припиняється. До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів. З урахуванням наведеного слід зазначити, що виконання банком зобов'язань виплачувати вкладникові проценти на суму вкладу не пов'язане з особою останнього, а тому не припиняється внаслідок смерті вкладника та входить до складу спадщини. Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України, прийнятої за наслідками розгляду судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що виникли між сторонами, викладених у постанові Верховного Суду України № 6-67цс13 від 04.09.2013 р., яка згідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. В даному випадку суд вважає, що усі права, що належали спадкодавцю спадкують спадкоємці померлого [PERSON], а тому відмова ПАТ КБ «Приватбанк» у виплаті позивачам процентів по депозитних вкладах не ґрунтується на вимогах закону. Сума процентів, нарахованих за вкладом, розміщеним за договором № SАМD25000708958391 від 30.12.2009р. на суму 20000 дол. США із дня смерті спадкодавця по 28.02.2012р. (день повернення владу) становлять - 4295,89 дол. США, що еквівалентно 36620,69 грн.(згідно з курсом НБУ 798,79 грн. за 100дол. США). Сума процентів, нарахованих за вкладом, розміщеним за договором № SAMDN25000709173957 від 20.01.2010р. на суму 100000 грн. із дня смерті спадкодавця по 28.02.2012р. (день повернення владу) становлять - 39767,20 грн. Всього, до стягнення на користь позивачів підлягають сума процентів 36620,69 грн. + 39767,20 грн. = 7376720 грн.. Оскільки спадщина прийнята кожним із спадкоємців в рівних частинах, а тому до стягнення на користь позивачів підлягають кошти в розмірі по 36883,60грн. на кожного з позивачів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення процентів по депозитних договорах ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивачів з відповідача підлягає до стягнення судовий збір по 367 грн. на кожного.

Outcome: approved