overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2008 року в Соснівській сільській раді Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від спільного проживання з відповідачкою в них народилася донька [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через подружню невірність відповідачки і зловживання нею спиртними напоями. На даний час відповідачка залишила сім"ю, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, і на даний час збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, наведених в позовній заяві та пояснив, що з травня 2013 року вони з відповідачкою проживають окремо та не підтримують шлюбні відносини, за строк, наданий судом на примирення вони не порозумілися щодо збереження сім"ї. Відповідачка [PERSON] позов визнала, підтвердила обставини, на які посилається позивач, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2008 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), від якого в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір"ю в с. Соснівка Ярмолинецького району Хмельницької області. З травня 2013 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільне господарство, примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а також підтверджуються свідоцтвами про одруження та про народження дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Наданий судом строк на примирення наслідків не дав. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати з відповідачки на користь позивача не стягуються за клопотанням позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

19.08.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 23.09.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає з позивачкою. Шлюбні відносини не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя. Сімейно-шлюбні відносини та ведення сумісного господарства припинені з серпня 2012 року. Позивач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з’явився, був належним чином неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач згідно акту про передачу житла у власність від 1996 року є власником квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька. В квартирі також зареєстровані та мешкають [PERSON] – дочка позивача, з двома неповнолітніми дітьми. У 2008 р. в спірній квартирі був зареєстрований чоловік [PERSON] – [PERSON], відповідач по справі. У 2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, з того часу відповідач в спірній квартирі не мешкає, ніяких речей його в квартирі немає. На неодноразові вимоги знятися з реєстрації добровільно, відповідач не реагує. Оскільки відповідач значиться зареєстрованим в спірній квартирі, позивач сплачує за комунальні послуги за відповідача, який в ній не мешкає. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з’явився та не повідомив про причини неявки, хоча були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому суд, відповідно до ст. 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. Згідно копії технічного паспорту позивач є власником квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька. ( а.с. 10-13). Згідно довідки «Комітету мікрорайону «Шахта ім. Челюскінців» в Петровському районі м. Донецька відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] в Петровському районі м. Донецька, однак з червня 2010 р. по теперішній час в спірній квартирі не мешкає. ( а.с. 6) В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач її сусід, [PERSON]- це колишній чоловік дочки позивача, з 2010 р. в квартирі відповідач не мешкає, його речей теж не має, позивач не чинить перешкод відповідачу в користуванні житловим приміщенням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала аналогічні пояснення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в спірному житловому приміщенні з 2010 р. не мешкає, забрав усі свої речі та виїхав. Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України, члени сім’ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім’ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищевказане свідчать про те, що відповідач понад 1 рік в житловому приміщенні, не мешкає, що відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач втратив почуття поваги та кохання до дружини, розірвав з нею шлюбні стосунки та не бажає їх поновлення. В судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, суду пояснив, що 30 грудня 2005 року, він зареєстрував шлюб з відповідачкою, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з дружиною не склались, оскільки вони з відповідачкою різні за характером люди, він втратив почуття поваги та кохання до дружини, розірвав з нею свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що 30 грудня 2005 року, сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 514. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки примирення між ними неможливе. При цьому суд враховує, що спору між сторонами щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини, а також майнового спору немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності, в якому вказує, що 22.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу у письмовій формі ? частини домоволодіння № 24 по вул. Червонофлотській с. Стара Збуріївка, в рахунок купівлі якої було сплачено договірну суму у розмірі 4000 грн., про що, свідчить розписка. Спірна частина домоволодіння належить відповідачу на праві власності. На теперішній час виникла необхідність оформити правовстановлюючі документи на спірну частину домоволодіння, однак відповідач відмовляється оформили договір нотаріально. У зв'язку з наведеним, просить суд, визнати за ним право власності на ? частину домобудівні № 24 по вул. Червоноармійській с. Стара Збуріївка Голо пристанського району Херсонської області, вартістю 4 000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд встановив, що відповідно договору купівлі-продажу від 22.11.2011 року [PERSON] придбав у [PERSON] ? частину домобудівні № 24 по вул. Червонофлотській с. Стара Збуріївка Голопристанського району Херсонської області, в рахунок купівлі якої було сплачено суму у розмірі 4000 грн. ? частина домобудівні № 24 по вул. Червонофлотській с. Стара Збуріївка Голо пристанського району Херсонської області належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується довідкою Старозбурівської сільської ради № 1217 від 07.11.2013 року. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Ст.319 ЦК України, надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ст.638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути аліменти з [PERSON]В з яким перебуває з 09 червня 2012 року в зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. З серпня 2012 року шлюбні відносини припинилися із відповідачем і донька проживає разом з позивачем. Відповідач здійснює матеріальну допомогу на сім"ю та утримання дитини, але не в повному обсязі. Тому звернулася із позовною заявою про стягнення аліментів. Під час судового розгляду позивачка свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з урахуванням індексації. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд ссправи за його відсутності у звязку зі службовою зайнятістю, позовні вимоги визнав повністю, щодо сплати аліментів на утримання непонолітньої доньки, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з урахуванням індексації. Заслухавши позивачку та оголосивши заяву відповідача та додані до неї документи, дослідивши надані докази, суд, вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року, місце реєстрації шлюбу - Нижньосірогозький районий відділ РАГС Херсонської області, актовий запис № 17 (а.с.5). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком є відповідач [PERSON] ( а.с. 8). Вирішуючи вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідачем має постійний дохід (заробітну плату) і, аліменти на утримання неповнолітньої дитини можливо стягнути в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з урахуванням індексації. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз'яснити сторонам, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитися через п'ять днів в канцелярії суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

У серпні 2013 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"(далі - позивач, Виконавець) з позовом до [PERSON](далі - відповідач, Споживач) про зобов'язання укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В обґрунтування позову зазначено те, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у Шевченківському районі м. Києва. Як зазначає позивач, відповідач є власником(орендарем) нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг, що надає позивач. На виконання вимог ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач підготував договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно із типовим договором та направив його відповідачу для підписання. Проте, відповідач у порушення вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не вчинив жодних дій для його підписання, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача Денисюк В.В. позов підтримав з підстав викладених у ньому, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про розгляд справи. Суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне. 07 травня 2011 року вони зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №319. Від вказаного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з причини різних поглядів на життя і ведення господарства. У родині з цього приводу постійно виникали сварки, у з»язку із чим з січня 2012 року вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Вважає, що зберегти вказаний шлюб неможливо, почуття любові і поваги один до одного вони втратили. З огляду на викладене, просила суд розірвати її шлюб з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, якою просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: між сторонами припинені шлюбні відносини, вони не підтримують ніяких стосунків, спільне господарство не ведеться. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено з матеріалів справи мати позивача [PERSON], має на праві власності дві земельні ділянки площею відповідно 0,3607 га і 0,5337 га за межами с. Іваничі Костопільського району Рівненської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державними актоми на право приватної власності на землю серії ЯЗ №326723 та №326724. [INFO] мати позивача [PERSON] померла (батько, [PERSON], помер [INFO] ). Після її смерті відкрилась спадщина на вказані земельні ділянки. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач та його сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. Сестра не претендує на вказане спадкове майно і не заперечує щоб на це майно було видано свідоцтво про право власності на позивача, про що свідчить відповідна заява. Позивач пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, оскільки помилково вважав, що маючи на руках державні акти на вказані земельні ділянки в будь-який час може оформити спадщину, він користується вказаними земельними ділянками. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому є всі підстави для його продовження. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 05.07. 2003 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, запис акту №1113. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачкою мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте сім»я не склалася по причині відсутності порозуміння, різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства, вирішення сімейних проблем, налаштування відносин, постійно виникали сварки у присутності дитини, що призвело до втрати почуттів взаємоповаги і любові. З вересня 2012 р. шлюбні відносини припинили, проживають окремо, вважає примирення неможливим. Спорів майнового характеру між ними не існує, син проживає з відповідачкою, матеріально утримують його спільно. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, з вини обох із подружжя, по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, ведення домашнього господарства, вирішення сімейних проблем, постійно виникали сварки у присутності малолітнього сина, що призвело до втрати почуттів взаємоповаги і любові. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їхнім інтересам і інтересам малолітнього сина, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання недійсним договору дарування незакінченого будівництвом будинок, готовністю на 53%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнання права власності на будинок, при цьому позивач посилається на погіршення його майнового стану після укладення договору, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

7 листопада 2013 року представник Комунального підприємства «Севміськводоканал» Севастопольської міської ради звернувся із зазначеною позовною заявою в порядку цивільного судочинства до Балаклавського районного суду міста Севастополя і просить суд : - Стягнути солідарно з [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], - на користь Комунального підприємства «Севміськводоканал» Севастопольської міської ради суму боргу за надані житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з 1 травня 2010 року по 30 квітня 2013 року в розмірі 3086 (три тисячі вісімдесят шість) гривень 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються Комунальним підприємством «Севмісьководоканал» Севастопольської міської ради за їх місцем постійного проживання, проте свого обов'язку з оплати згаданих послуг вони не виконують. У судове засідання представник Комунального підприємства «Севміськводоканал» Севастопольської міської ради не прибув, але надав письмову заяву, за змістом якої просив суд розглянути справу за його відсутності і не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів заочно. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку. За таких обставин, ураховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача, суд,

Outcome: approved