Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Представник [PERSON]-[PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визначення [PERSON] додаткового тримісячного строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що відкрилась після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] р. При цьому, посилається на те, що [INFO] р. помер батько [PERSON]- [PERSON], який 21.02.1996 р. склав заповіт, відповідно до якого він заповів [PERSON] все своє майно, і вказаний заповіт був посвідчений 21.02.1996 р. секретарем виконкому Недрянської сільської ради народних депутатів Баришівського району Київської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, що знаходиться на території КСП «Комсомолець» та належала йому на підставі сертифікату №586 на право на земельну ділянку серії РН №329772, виданого КСП «Комсомолець Полісся» Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області 15.03.2001 р. Також після смерті [PERSON] залишились його ощадні книжки, відкриті у філії №024 та 3030/024 Ощадного банку України, на яких зберігаються особисті заощадження вказаної особи. Про прийняття спадщини за заповітом 14.03.2013 р. [PERSON] звернулася до Дванадцятої Київськї державної нотаріальної контори, але в цей же день державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що вона пропустила передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини. Але [PERSON] є спадкоємцем першої черги за заповітом, фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] і вступила у володіння зазначеним спадковим майном, інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має. [PERSON] не змогла подати заяву у шестимісяний термін до нотаріальної контори про прийняття спадщини по причині того, що фактично прийняла спадщину та управляла нею, володіла та користувалась і вважала, що до нотаріальної контори слід звертатись після спливу шестимісячного строку. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, належним чином відповідач про час, місце слухання справи повідомлявся, тому суд, враховуючи думку позивача, представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без представника відповідача згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, провіши заочний розгляд справи. Представник притягнутого до участі в справі в якості третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, належним чином про час, місце слухання справи третя особа повідомлялась, тому суд, враховуючи думку позивача, представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] р. помер батько [PERSON]- [PERSON], який 21.02.1996 р. склав заповіт, відповідно до якого він заповів [PERSON] все своє майно та належний йому на праві особистої власності жилий будинок, і вказаний заповіт був посвідчений 21.02.1996 р. секретарем виконкому Недрянської сільської ради народних депутатів Баришівського району Київської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, що знаходиться на території КСП «Комсомолець» та належала йому на підставі сертифікату №586 на право на земельну ділянку серії РН №329772, виданого КСП «Комсомолець Полісся» Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області 15.03.2001 р. Також після смерті [PERSON] залишились його ощадні книжки, відкриті у філії №024 та 3030/024 Ощадного банку України, на яких зберігаються особисті заощадження вказаної особи. Про прийняття спадщини за заповітом 14.03.2013 р. [PERSON] звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, але державний нотаріус постановою від 14.03.2013 р. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON] у зв'язку з тим, що вона пропустила передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини (а.с.6-15, 33-47). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Даний порядок передбачений також Законом України «Про нотаріат». Як передбачено п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд прийшов до висновку, що не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні обґрунтування подавачем позову про правомірність позовних вимог щодо визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкоємства, бо такий строк був пропущений без поважних причин, а законних підстав визначати такий строк не має. У суду не має будь-яких даних про поважність пропуску подачі заяви до нотаріального органу у шестимісячний строк, суду вони не представлені й в матеріалах справи вони відсутні. Після смерті [PERSON] та відмови державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] в квітні 2013 р. звернулася до Святошинського райсуду м. Києва з позовною заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 8.04.2013 р. їй було надано п'ятиденний строк для усунення недоліків позову, але недоліки позову не були усунуті і ухвалою судді від 7.08.2013 р. позовну заяву [PERSON] було визнано неподаною та повернуто її подавачу (а.с.22, 23). Вказана ухвала судді не оскаржувалась та набула законної сили, ніщо не заважало [PERSON] усунути недоліки позову в період з квітня 2013 р. по серпень 2013 р., що є значним строком. Як вбачається з наданої представником позивача довідки середньої загальноосвітньої школи №67 м. Києва від 9.12.2013 р., [PERSON], працюючи у школі вчителем початкових класів, перебувала на лікарняному з 25.06.2013 р. по 19.06.2013 р., у відпустці-з 20.06.2013 р. по 16.08.2013 р. (а.с.56). Однак, вказаний період стосується того часу, що настав після спливу шестимісячного терміну, необхідного для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріального органу. Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку про неправомірність позовних вимог, і діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Незнання законодавства, що регулює питання про прийняття спадщини, не може бути підставою, що викликала труднощі для звернення [PERSON] із заявою до нотаріального органу про прийняття спадщини, враховуючи також вік позивача, її професійну діяльність, що давало змогу вказаній особі вчасно звернутись до відповідного органу про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed