Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради про визнання за ними, як спадкоємцями за законом першої черги, права власності по 1/60 частки спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та складається із 1/30 частки домоволодіння [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги уточнили, остаточно просили визнати за ними право власності по 1/60 частки спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та складається із 1/30 частки домоволодіння [ADDRESS] Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання представника не направив, звернувшись із заявою про визнання позову та розгляд справи у його відсутності (а.с.28). Вислухавши позивачів, перевіривши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 1/30 частки нежилого приміщення [ADDRESS] Одеської області, належали на праві особистої власності [PERSON], що підтверджено дублікатом свідоцтва на нерухоме майно за №236 від 11.05.2005 року, виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради 11.09.2013 року (а.с.7, 29-34). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.01.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8, 37). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 19.09.2013 року, та дочка [PERSON]., що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим Лівобережним ЗАГС м.Магнітогорськ 17.07.1986 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Ізмаїльським відділом ЗАГС 23.04.1988 року (а.с.9-11). За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру № 35328332 від 09.10.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня (а.с.14). Відповідно до ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено копією будинкової книги та копією паспорту; позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем, однак у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.13-15, 27, 38-41). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, не встановлено. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №2179/02-14 від 09.10.2013 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.12). Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved