Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] 07.11.2013 р. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу та відсотків за договором позики, в якому зазначив, що 01.07.2013 р. він та відповідач уклали договір позики за яким він позичив [PERSON] 17900,00 грн. терміном на три місяці. Виплата боргу повинна була здійснитись однією сумою 01.09.2013 р., про що було складено розписку. Але свої зобов»язання за договором позики відповідач не виконала та у встановлений договором строк гроші йому не повернула. Просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в сумі 17900,00 грн. та подвійну ставку НБУ від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 884,26 грн., , а всього 18784,26 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій підтримав позов та просив розглянути справу без його участі. Не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено, що згідно договору позики, 01.07.2013 р. було укладено договір позики між [PERSON] та [PERSON]В.([PERSON]В.), згідно якого [PERSON] надав позику [PERSON]В.([PERSON]В.) в розмірі 17900,00 грн. строком повернення на три місяці. Остаточною датою повернення позики вважається 01.09.2013 р. Згідно п.4.4. Договору позики, якщо позика не повертається до 01.09.2013 р., то позичальник зобов»язаний сплатити позикодавцю подвійну облікову ставку НБУ від суми позики за кожен день прострочки, починаючи з 01.09.2013 р., але не більше суми позики. Додатком до договору позики є розписка від 01.07.2013 р., згідно якої [PERSON] , що проживає за адресою: 85487, м.Гірник Донецької області, пров. Степний, 29 передав, а [PERSON]В.([PERSON]В.), що проживає за адресою: [INFO], прийняла грошові кошти у розмірі 17900,00 грн. та зобов»язалась повернути 17900,00 грн. до 01.09.2013 р. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання. Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов’язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позичальник) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки у розписці від 01.07.2013 р., що є невід»ємною частиною договору позики, зазначені сторони(позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передається, строк повернення боргу та особистий підпис позичальника. Отже між сторонами було досягнуто згоди стосовно усіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст..1046 ЦК України. Відповідачка не оскаржувала договір позики з підстав неотримання нею грошових коштів. Наявність у позикодавця оригіналу розписки свідчить про наявність невиконаного зобов»язання. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 229,41 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved