Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] з вимогами про стягнення боргу за договором позики в сумі 5000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24.09.2013 року становило 39965 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у січні 2010 року взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 50000 доларів США, як він пояснив, з метою перепозичити, та зобов'язався повернути їх до 01.10.2012 року. Факт передачі коштів відповідачу підтверджується розпискою відповідача від 01.01.2010 року. У визначений у розписці строк відповідач [PERSON] взяте на себе зобов'язання виконав частково, сплативши 01.10.2012 року та 12.04.2013 року по 1000 доларів США, а разом 2000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON], між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 01.09.2010 року. Позивач звертався до поручителя з вимогою виконати зобов'язання [PERSON], однак [PERSON] зобов'язання не виконала також. Оскільки у квітні 2012 року відповідач [PERSON] вчинив дії - повернув частину коштів, які свідчать про визнання боргу, тому позивач вважає, що строки звернення до суду не пропустив. Просить стягнути солідарно з відповідачів частину боргу - суму 5000 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позову дорівнює 39965 грн., оскільки не має можливості заявити вимогу про стягнення всієї суми боргу через скрутне матеріальне становище, яке позбавляє його можливості сплатити судовий збір виходячи з усієї суми боргу. До початку розгляду справи, позивач подав заяву про уточнення позовних вимог. Просив стягнути частку боргу в сумі 5000 доларів США тільки з відповідача [PERSON], оскільки з відповідачем [PERSON] після подання позову було досягнуто певної домовленості та розірвано договір поруки. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, уточнені позові вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила врахувати той факт, що зобов'язання між нею та позивачем припинені, оскільки укладено договір про розірвання договору поруки. До заяви додано договір від 22.11.2013 року про розірвання договору поруки від 01.09.2010 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнав в повному обсязі. При цьому пояснив, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання в повному обсязі не зі своєї вини, а через те, що отримані в борг від позивача кошти, він в свою чергу надав у борг [PERSON] для придбання останньою квартири в м. Чернігові. Оскільки [PERSON] не виконала своїх зобов'язань перед відповідачем [PERSON] та не повернула йому грошові кошти, то [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. Таким чином після повернення боргу [PERSON] він зможе виконати свої зобов'язання перед позивачем в повному обсязі. У зв'язку з наведеним, представник відповідача просив залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], яка фактично і використала грошові кошти в сумі 50000 доларів США, взяті відповідачем в борг у позивача, тому рішення у даній справі може вплинути на її права та обов'язки. Крім того, оскільки на день виникнення зобов'язань перед позивачем, відповідач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], то представник відповідача просив також і її залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги. Крім того, представник відповідача посилаючись на відсутність вини відповідача [PERSON] у невиконанні зобов'язання, просив у позові відмовити. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступних висновків. З розписки від 01.01.2010 року встановлено, що відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 у.е. (п'ятдесят тисяч доларів США) та зобов'язався повернути їх до 01.10.2012 року. (а.с.4) Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як визначено в ст.ст. 1046,1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Факт отримання відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] коштів в сумі 50000 доларів США в повному обсязі не заперечується сторонами. Сторонами також визнається той факт, що боржник [PERSON] не виконав зобов'язання в повному обсязі, а частково повернув борг, сплативши позивачу 2000 доларів США. Як встановлено з пояснень представника відповідача, кошти в сумі 50000 доларів США, отримані від позивача за розпискою від 01.01.2010 року, [PERSON] передав в борг в січні 2010 року [PERSON] для придбання останньою майна. Зазначені доводи представника відповідача підтверджені доводами позивача, викладеними у позові, копією розписки [PERSON], копією позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та копією рішення Деснянського районного суду Чернігівської області від 11.09.2013 року. Однак, неможливість виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] через наведені обставини не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання, оскільки згідно зі ст.ст. 625,1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. При цьому, суд приходить до висновку про те, що не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача [PERSON] про необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи [PERSON], якій було передано в борг кошти, отримані [PERSON] від [PERSON] за розпискою від 01.01.2010 року, у зв'язку з наступним. Як встановлено судом з пояснень представника відповідача, між позивачем [PERSON] та [PERSON] відсутні договірні зобов'язання з приводу грошових коштів переданих за розпискою відповідачу [PERSON] В свою чергу [PERSON] не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом у разі порушення [PERSON] його законних прав та інтересів чи невиконання зобов'язань з повернення йому коштів, отриманих в борг. Також не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача [PERSON] про необхідність залучення до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] Представник відповідача обґрунтовує це клопотання тим, що в період до 01.04.2010р. [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки [PERSON], яка може оспорити розписку від 01.01.2010р. через відсутність її письмової згоди на укладення цього правочину. Проте, оскільки [PERSON] надав у позику [PERSON] не спільні з [PERSON] кошти, а кошти отримані в позику від [PERSON], то [PERSON] не має відношення до вказаних коштів, а відтак не повинна відповідати по зобов'язаннях [PERSON] Тому клопотання про залучення вказаних осіб в якості третіх осіб по справі суд розцінює як недобросовісне використання відповідачем прав, яке спрямоване на затягування розгляду справи. Таким чином, на день звернення до суду відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість в сумі 48000 доларів США. Вимога позивача про стягнення з відповідача частини боргу підлягає задоволенню оскільки відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно положень ЦК України, кредитор не обмежений у праві вимагати від боржника виконання зобов'язання в частині. В забезпечення зобов'язання [PERSON] між позивачем [PERSON] та [PERSON] 01.09.2010 року укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником згідно умов основного договору. Відповідно до договору про розірвання договору поруки від 22.11.2013 року, зобов'язання, що виникли у [PERSON] перед [PERSON] згідно договору поруки від 01.09.2010 року припинені. Таким чином, позов щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача частини боргу підлягають задоволенню в межах заявлених вимог. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 399 грн. 65 коп.

Outcome: approved