Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

18 листопада 2013 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона з 05 лютого 2005 року по 25 травня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого була народжена малолітня донька - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, аліменти за період з 01 травня 2013 року по 01 листопада 2013 року в сумі 24 000,00 грн., а також додаткові витрати на утримання дитини за період з 28 травня 2013 по 04 листопада 2013 року в сумі 7 274,00 грн. (а. с. 2-3). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що відповідач надає грошові кошти позивачу на утримання їх доньки. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості часткового задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 квітня 2005 року по 25 травня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджуються матеріалами справи (а. с. 4, 6-7). Також встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, а також приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 191 СК України, за якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а також те, позивачем не надано належних доказів на підтвердження саме додаткових витрат на дитину у сумі 7 274,00 грн., суд приходить до висновку щодо можливості часткового задоволення позовних вимог позивача та вважає необхідним стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18 листопада 2013 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ „Про судовий збір" позивач у справах щодо стягнення аліментів, при зверненні до суду, звільняється від сплати судового збору. Враховуючі вищезазначене суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 229,40 гривень. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial