Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-11 00:00:00

[PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради, треті особі КП Придніпровська СУБ, Служба у справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання наймачем житлових кімнат у гуртожитку. Свій позов обґрунтовує тим, що він разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] з 30 січня 2002 року проживає на законних підставах в кімнатах №123,125 гуртожитку по [ADDRESS]. У вказані кімнати він вселився разом з дружиною та донькою на підставі ордеру №24/100 від 28 грудня 2001 року, який був виданий на імя дружини. [INFO] його дружина [PERSON] померла. В 2012 році гуртожиток по [ADDRESS] було передано до комунальної власності територіальної громади м. Черкаси та поставлено на баланс і обслуговування КП Придніпровська СУБ. Після передачі гуртожитку до комунальної власності у нього з донькою виникло право приватизувати кімнати №123,125 гуртожитку по [ADDRESS]. Він звернувся до КП Придніпровська СУБ з проханням змінити договір найму, але йому було відмовлено в звязку з тим, в ЖК України відсутнє правове регулювання зміни договору найму в гуртожитку. Вказані житлові приміщення є єдиним для нього та його доньки місцем проживання. Просить суд визнати його наймачем кімнат №123№125 будинку [ADDRESS] та визнати за ним та його неповнолітньою донькою право користування кімнатами №123№125 будинку [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник відповідача - виконавчого комітету Черкаської міської ради проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - КП Придніпровська СУБ в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути в його відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. На підставі ст.1 ЖК України, ст.ст. 310, 311 ЦК України громадяни України мають право на житло та право на місце проживання і недоторканість житла. 28 грудня 2011 року [PERSON] та членам її сімї [PERSON] та [PERSON] видано ордер № 24/100 на право заселення в кімнати №123,125 в гуртожиток по [ADDRESS]. Як вбачається з свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно паспорта позивача, він зареєстрований в кімнатах №123,125 по [ADDRESS] з 30 січня 2002 року. Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона- власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. У відповідності з ч. 2 ст. 61 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст.1 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків сфера дії Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Відповідно до ст. 4 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які проживають у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, мають право на приватизацію займаного житла у вигляді окремої кімнати (кількох кімнат, жилих блоків, секцій). Громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність та за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках правомірно і тривалий час (не менше п'яти років). Рішенням Черкаської міської ради №3-513 від 29 грудня 2011 року Про згоду щодо безоплатної передачі у власність територіальної громади м. Черкаси гуртожитків та зовнішніх інженерних мереж ПАТ Азот надана згода на безоплатну передачу у власність територіальної громади міста Черкаси гуртожитку по вул.. Гоголя, 555 в м. Позивач 3 червня 2013 року звернувся до КП Придніпровська СУБ з заявою, в якій просив винести рішення, яким змінити договір найму кімнат 123,125 по [ADDRESS] з померлої дружини на нього. Листом КП Придніпровська СУБ від 14 червня 2013 року позивачу було відмовлено в задоволені його заяви, оскільки у КП Придніпровська СУБ відсутні правові підстави змінити договір найму кімнат, та було рекомендовано звернутися до суду. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.01.90 року, ратифікована Україною 27.02.91 року, набрала чинності для України 27.09.91 року , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи те, що позивач разом з неповнолітньою дитиною вселився у вказані кімнати відповідно до діючого законодавства на підставі ордеру, виданого на його дружину, яка померла [INFO], продовжують проживати в кімнатах, утримують їх в належному стані, сплачують комунальні послуги, дані кімнати в гуртожитку являються їх постійним місцем проживання, іншого житла не мають, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати наймачем кімнат №123№125 будинку [ADDRESS] після смерті своєї дружини та визнати за ним та неповнолітньою [PERSON] право користування кімнатами №123№125 будинку [ADDRESS] На підставі наведеного, ст. 810 ЦК України, ст.ст. 9,61 ЖК України, Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків,

Outcome: approved