overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якій просить розірвати шлюб із відповідачкою, зареєстрований 14 травня 1977 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 891. Вказує, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, шлюбні відносини подружжя фактично припинили з березня 1997 року, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, несумісністю характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вказує, що шлюб із відповідачкою розпався, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що з відповідачкою з 1997 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, подружні відносини не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, миритись не бажає, просить розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно з 2004 року вони проживають окремо. Причиною припинення подружніх відносин є те, що відповідач зловживав спиртними напоями, порушував подружню вірність, постійно їй говорив не правду, вона не знала, чого від нього очікувати. Спільно придбане майно відповідач оформив на своїх родичів, а тому у неї є спір про майно і вона має намір його вирішувати в іншому провадженні. Просила шлюб не розривати, хоча відповідач їй не потрібен та зберігати сім'ю вона не бажає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 14 травня 1977 року у відділі РАЦСу Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 899 (а.с.4), Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами через порушенням відповідачем подружньої вірності, зловживанням спиртними напоями, через що були припинені подружні стосунки, сторони не бажають спілкуватися між собою, що призвело до розпаду сім'ї. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Враховуючи складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з необхідністю у обґрунтуванні доводів сторін, висловлених у судових засіданнях, а також письмового викладення опису досліджених по справі доказів, що вимагає витрачення тривалого часу, на підставі ст.ст. 209 ч.3, 218 ЦПК України, суд вбачає доцільним проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері [PERSON], що померла [INFO], у вигляді квартири [ADDRESS] та 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті матері позивач звернувся до державної нотаріальної контори у встановлений законодавством строк, але йому було роз'яснено що в зв'язку з тим, що спадкодавець не оформив право власності на спадкове майно, державна нотаріальна контора не в змозі оформити свідоцтво про право на спадщину на ім'я позивача та рекомендували звернутися для вирішення цього питання до суду. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник СМДА в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Можливих третіх осіб, прав та інтересів яких можливо стосуватиметься рішення суду під час розгляду справи не встановлено. Рішень судів або відкритих судових проваджень, які могли б стосуватися повноти розгляду справи під час розгляду не встановлено. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Так судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина у вигляді у вигляді квартири [ADDRESS], що належала померлій внаслідок виплати паю в житлово-будівельному кооперативі, що підтверджено довідкою ЖБК «Сліп» № 181 від 08.09.2009 року. Також, померлій належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 16.06.2011 року ПН СМНО [PERSON] за реєстровим № 180, що підтверджується копією договору. Але, [PERSON] за життя не зареєструвала своє право власності в органах реєстрації, що позбавляє її спадкоємців оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, так як без таких документів нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується наданими документами, які підтверджують родинні відносини. Інших спадкоємців першої черги немає, спадкодавець на час смерті на набуття спадкового майна в шлюбі не перебував. За таких обставин, враховуючи положення п. б ч 11 Постанови ПВСУ № 20 від 22.12.1995 року, а також те, що іншим чином спадкоємець позбавлений можливості оформити свої спадкові права, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Вини відповідача в створенні обставин, що стали підставою для позову суд не вбачає, позивач не наполягає на стягненні судових витрат, а тому суд вважає недоцільним розподіляти судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 04 грудня 2007 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 2293. Від шлюбу дітей немає. Проте відповідач не бажає розривати шлюб через органи РАЦС. Основною причиною розірвання шлюбу між ними є те, що в нього з відповідачем різні погляди на життя та сім'ю. Внаслідок чого вони вже протягом останніх п'яти років не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. В даний час він прийшов до твердого переконання, що їхня сім'я розпалася повністю, шлюб існує формально, зберігати такий шлюб недоцільно. Просить розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити позовну заяву повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 04 грудня 2007 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони не проживають разом протягом останніх п'яти років. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 19.09.2013р. вона купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Перед укладанням договору купівлі-продажу попередній власник зняв з реєстраційного обліку всіх членів своєї родини, окрім відповідача, який добровільно не бажає це робити. Тому позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути їй перешкоди у здійсненні права власності вказаною квартирою шляхом виселення з неї відповідача без надання іншого жилого приміщення. До судового засідання позивач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 19.09.2013р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідок ОСББ «Авіатор» та Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] з 26.07.2007р. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що права члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Отже, виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Суд вважає встановленим та доведеним вказаними доказами, що реєстрація місця проживання відповідача мала місце до купівлі її позивачем, тобто минулим власником. За таких обставин, права відповідача, як члена сім'ї минулого власника квартири [ADDRESS] на користування цією квартирою припинилися з моменту втрати минулим власником права власності на цю квартиру. Наявність у належній позивачу нерухомій власності зареєстрованого відповідача, тобто сторонньої для позивача та її сім'ї особи, безсумнівно створює для неї певні перешкоди для вільного користування та розпорядження своїм майном, тому вони підлягають усуненню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 вересня 2003 р. вони одружилися. Неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне проживання припинили в вересні 2005 р. через відсутність взаєморозуміння. Він, позивач, втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне сумісне проживання вважає неможливим. Розірвати шлюб в органі державної реєстрації актів цивільного стану відповідачка не бажає. До судового розгляду справи від позивача надійшла заяви з проханням розглядати справу за його відсутності. Позов він підтримує. Відповідачка, належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання на повторний виклик не з'явилася. Причини неявки не повідомила, заперечень проти позову , заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 вересня 2003 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис № 394). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Спільне сумісне проживання припинило ще в вересні 2005 р. через відсутність взаєморозуміння і на даний час проживає нарізно. Шлюб існує формально. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 лютого 2004 р. вони одружилися. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В липні 2013 р. спільне сумісне проживання між ним, подружжям, припинено через несумісність характерів та різні погляди на життя, що призводило до сварок та розладу в подружніх відносинах. Подальше спільне проживання позивач вважає неможливим. До судового розгляду справи від сторін надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. При цьому позивач наполягає на розлученні, а відповідачка - проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 лютого 2004 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис № 38). Подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За згодою сторін діти проживають з матір'ю - відповідачкою. Спільне сумісне проживання подружжя припинило в липні 2013 р. через відсутність взаєморозуміння і на даний час проживає нарізно. До цього часу сторони відносини не налагодили. Шлюб існує формально. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилася. Письмово надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що 30 травня 2003 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 88. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею і батьком якого є відповідач. Сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружні відносини припинили. Мешкають разом, але як єдина родина не існують. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення вони не знаходили. Спору про розподіл майна між подружжям не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з нею. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини буде вирішуватися в окремому порядку. Позивачка вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах суд вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України слухати справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружні відносини припинили. Мешкають разом, але як єдина родина не існують. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою і батьком якого є відповідач. Спору про розподіл майна між подружжям не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з позивачкою. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини буде вирішуватися в окремому порядку. Позивачка вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

30 липня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 11.12.1965 року вона уклала шлюб з [PERSON]. 16.04.1973 року [PERSON] зробив обмін з житлової площі яка складалась з 1 кімнати на житло площу з 2 кімнат, що підтверджується ордером №400 Міського Житлового Господарства. Вона була зареєстрована в квартирі з 24 квітня 1979 року. 19.01.1988 року у належній подружжю Марусяк квартирі була зареєстрована невістка [PERSON] З 1995 року відповідач припинила мешкати в квартирі оскільки вибула у невідомому напрямку. [INFO] року [PERSON] помер. Визнання відповідача втратившою право користування жилим приміщенням необхідно для того, щоб зняти її з реєстрації. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Суду пояснила, що коли її син у 1995 році поїхав працювати в м. Москва РФ, невістка поїхала в невідомому напрямку. Син помер у 2003 році. Відповідач родичів в м.Дзержинську не має, її матір померла приблизно у 2007 році, на похорон якої [PERSON] не приїздила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації, заяву про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Вислухав позивача, дослідив матеріали справи суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі. Так у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрована [PERSON] (а.с.4). Згідно ст.ст.71 і 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] понад 18 років, що також підтверджується актом вуличного комітету від 26.07.2013 року (а.с.7). Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

25.07.2013 року ДКП "Дзержинськжитлосервіс" звернулося до суду з позовом до [PERSON], про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за цією адресою не з`являється з 2011 року. Квартира однокімнатна, державна, знаходиться на 3 поверсі, триповерхового будинку. В квартирі ніхто не мешкає Доступу до квартири для обстеження технічного стану немає, двері зачинені на ключ. [PERSON] квартиру не відвідує, комунальні послуги не оплачує, станом на 01.04.2013 року борг за комунальні послуги складає 2693,04 грн. На теперішній час виникла потреба зняття з реєстрації квартиронаймача, тому як житлове приміщення повинно бути надане для заселення категорії пільговиків та потребуючих в житлі. В судовому засіданні представник позивача Субічева Є.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволені позову. Відповідач до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи була належно повідомлена, заяву про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, по справі постановлене заочне рішення. Вислухавши представника позивача, дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки він обґрунтований та документально підтверджений. Так з матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] ( а.с. 4, 13). Згідно актів від 17.04.2013 року, від 16.10.2013 року квартира однокімнатна, державна, знаходиться на 3 поверсі, триповерхового будинку. [PERSON] квартиру не відвідує, комунальні послуги не оплачує. (а.с. 5,18). Згідно ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні за вказаною адресою понад 2 роки. Тому позов слід задовольнити і визнати [PERSON] втратившою право користування жилим приміщенням за адресою квартира [ADDRESS].

Outcome: approved