Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визнання права на 1\\2 домоволодіння,що є часткою у спільній сумісній власності подружжя та право власності на спадкове майно. В позові вказувала, що 03.11.2012 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1\\2 домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області по вул. Горішній,47. За життя її чоловік склав заповіт на її ім»я, який був посвідчений ,17 серпня 2012 року за реєстром №1581 приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] Цим заповітом він зробив розпорядження щодо всього майна ,яке належало йому на випадок смерті, заповівши його їй. Зазначала, що крім неї інших спадкоємців та осіб, які мали б частку в спадковому майні не має. Вказала, що вона своєчасно прийняли спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законом строку подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність спадкодавцеві права власності на зазначене нерухоме майно. Також зазначила, що спадковий будинок хоча і значиться за [PERSON], але він є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки збудований в період перебування в зареєстрованому шлюбі з нею. Просили визнати за нею визнати за право власності на 1\\2 на домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями, що є спільною власністю подружжя та на 1/2 спадкового майна , яке входить до складу спадщини після смерті чоловік [PERSON], померлого 03.11. 2012 року, а саме: на домоволодіння з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в селі Іспас по вулиці Горішній, 47 Вижницького району Чернівецької області. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, послались на обставини, викладені в позовній заяві, просили заявлені вимоги задовольнити. Представник Іспаської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] була дружиною [PERSON] з 14.02.1963 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія І-УР №060628 Під час шлюбу побудували домоволодіння в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області по вул. Горішній,47. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також встановлено, що 03.11.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-МИ №112107, виданого 05.11.2012 року виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. За життя [PERSON] склав заповіт на ім»я позивача, який був посвідчений ,17 серпня 2012 року за реєстром №1581 приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] Цим заповітом він зробив розпорядження щодо всього майна ,яке належало йому на випадок смерті, заповівши його їй.Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1\\2 домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за вищевказаною адресою. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом після смерті спадкодавця своєчасно прийняли спадщину, оскільки постійно проживали у спадковому будинку по день смерті спадкодавця та у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців та осіб, які мали б частку в спадковому майні не має. Однак позивач не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом, оскільки за життя [PERSON] не зареєстрував у бюро технічної інвентаризації свій будинок і свідоцтво про право власності на нього не отримував, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від №401/02-31 від 13.05.2013 року виданою державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.60, 70 СК України, ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved