Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача та просила суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона є наймачем вказаної квартири. Квартира знаходиться у комунальній власності, не приватизована. На протязі тривалого часу проживання у зазначеній квартирі позивач здійснює її утримання, поточний ремонт, натомість відповідач починаючи з 1989 року в спірній квартирі не проживає, участі в утриманні квартири [ADDRESS] не приймає. Причини, з яких відповідач у вказаній квартирі не проживає, позивачу не відомі. Вказуючи на те, що за обставин, які склалися, права позивача як наймача вказаної квартири обмежуються, та вона несе додаткові витрати на утримання квартири, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення в друкованих засобах масової інформації, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача ухвалює про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно довідки ТОВ «Ліс-Центр С» №603 від 03.09.2013 року спірне житлове приміщення квартири [ADDRESS] до державного житлового фонду, та в ній зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Факт непроживання відповідача за вказаною адресою підтверджується Актом про непроживання від 04.09.2013 р., згідно якого відповідач за вказаною адресою не проживає з 1989 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, особа що відсутня за місцем реєстрації понад 6 місяців втрачає права користування житловим приміщенням в якому вона була зареєстрована. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з вказаних обставин та зазначених правових норм суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved