Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 червня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис № 28. Сторони не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо. Від даного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який як зараз так і після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Але наразі між сторонами не досягнуто угоди про утримання дитини та участь у її забезпеченні. Відповідач не приймає участі у виховані та навчанні дитини. Спір про майно у сторін відсутній. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь, на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Як встановлено в судовому засіданні, сторони 10 червня 2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис № 28. Сторони не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо. Від даного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який як зараз так і після розірвання шлюбу за згодою сторін буде проживати з позивачкою. Примиритися сторони відмовились, зазначили, що це вже є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено свідоцтвом про народження дитини, батьком [PERSON], 29.09.2006року народження є відповідач [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки, сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін а також стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], 29.09.2006року народження в розмірі ?? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10. 2013 року і до досягненню дитини повноліття. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України. Судові витрати на користь позивачки стягнути з відповідача у сумі 114.70грн. При подачі позову про стягнення аліментів позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved