overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що 10.08.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Під час даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Вказувала на те, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя та внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припиненні з жовтня 2012 року. Вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, оскільки у них постійно виникають сварки, відповідач нехтує сімейними цінностями та подальше спільне життя суперечило б її інтересам, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з’явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з’явилася в судове засідання незважаючи на те, що двічі належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 10 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1268 (а/с 5). Під час даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 6). Сторони не підтримують між собою подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. При таких обставинах, суд вважає, що сім’я у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, відповідач заявила про своє бажання залишити за собою дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка просить розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 407. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], проживає разом з нею. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя у них припинилося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач пре"являє до неї необгрунтовані претензії, робить спільне життя нестерпним, ображає та принижує її честь та гідність. На даний час їх не пов"язує спільний побут, подружніх стосунків не підтримують з грудня 2012 року, шлюб існує формально,оскільки між ними втрачені фізичні та духовні зв"язки. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати в її відсутності, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позову визнає. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін, та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У Любомльський районний суд з позовною заявою звернулась [PERSON] яка просить суд постановити рішення, яким визнати її в порядку спадкування власником нерухомого майна вартістю 52479 гривень, яке розташоване по [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 21.06.2012 року. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя він не розпорядився належним йому майном. Спадкове майно раніше належало [PERSON] матері її чоловіка [PERSON] За життя [PERSON], уклала договір дарування спадкового майна своєму синові, а її померлому чоловікові [PERSON], цей договір підлягав державній реєстрації, проте зареєстрований в Бюро державної інвентаризації не був. Крім позивачки спадкоємцем першої черги за законом є її дочки [PERSON], [PERSON], однак вони відмовилися від прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON], на користь [PERSON], що стверджено їх заявами, які нотаріально посвідчені. Позивачка спадщину прийняла, що доводиться довідкою виконавчого комітету Полапівської сільської Ради Любомльського району Волинської області №754 від 24.09.2013 року. [PERSON], не може оформити спадкові права, оскільки майно не було зареєстроване за спадкодавцем у державних органах. Будівлі відповідають державним нормам і правилам, придатні для експлуатації і проживання, а самочинне будівництво не виявлене. В судове засідання позивач не з'явилась, в канцелярію суду подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, в канцелярію суду подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Полапівський сільський голова у канцелярію суду подав заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника сільської Ради. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст. 328, 392, 1223, 1235, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані норми матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд вважає що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України фактичні обставини справи, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням відповідачем позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

14.11.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату судового засідання повідомлялася належним чином, на адресу суду направила заяву про слухання справи без її участі, позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на адресу суду не направив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 11.01.12 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 3; місцем реєстрації шлюбу є Крюківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили з жовтня 2012 року. Причинами розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та довіри; різні погляди на життя та обов'язки подружжя; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 08.11.08 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис № 1003; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили в серпні 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та обов'язки подружжя; втрата почуття любові та поваги; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 29.04.11 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис № 211; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили у вересні 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та обов'язки подружжя; втрата почуття любові та поваги; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У жовтні 2013 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2008 року. Від сумісного шлюбу у сторін народилась дитина, донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначала, що шлюб видався невдалим. Сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього були несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася у лютому 2013 року. Відновлення сім'ї неможливе. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. В судовому засіданні позивач позов підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]» та визначити місце проживання дитини разом із нею. Відповідач не заперечував проти позову. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 15.11.2008 року. Від сумісного шлюбу у сторін народилась дитина, донька [PERSON] [INFO] Позивач зазначала, що шлюб видався невдалим. Сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього були несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Відносини між сторонами постійно погіршувалися і сім'я фактично розпалася у лютому 2013 року. Відновлення сім'ї неможливе. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. У судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду направила заяву про слухання справи без її участі, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином; про причини неявки суд не повідомляв; заяви про розгляд справи в його відсутності суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, давши аналіз і оцінку наданим доказам, приходить до наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27.08.04 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач суду ніяких даних про розмір своїх доходів не надав, добровільно грошової допомоги дитині не надає. За таких обставин, виходячи із інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, суд прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 06 серпня 2011 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 481. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі між нею та [PERSON] досить часто виникали непорозуміння і конфлікти, причиною яких є різні характери та погляди на життя. Відповідач не піклується про побудову сімейних відносин. Між ними втрачені почуття любові та довіри один до одного. З метою збереження сім'ї вона неодноразово вживала заходів для примирення, намагалася налагодити стосунки, проте позитивних результатів це не дало. Протягом двох років вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання вважає неможливим. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 06 серпня 2011 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 серпня 2011 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 481. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом двох років сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У вересні 2013 року до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 14.09.07 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис № 872; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили у грудні 2012 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та обов'язки подружжя; втрата почуття любові та поваги; відповідач зловживає спиртними напоями; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. У строк, наданий судом, сторони не примирилися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

19.11.13 року до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У судовому засіданні позивач заяву підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на адресу суду не направив. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 26.07.91 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблений актовий запис № 29; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають 9 дітей - 5 повнолітніх та 4 неповнолітніх: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили у січні 2006 року. Причинами розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та довіри; різні погляди на життя та обов'язки подружжя; спільне господарство сторонами не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved