Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа ТОВ "Абонент ХХІ", і просить суд встановити порядок користування трикімнатною квартирою № 24 по вул.Алтайській, 30 у м. Дніпродзержинську, вселити її до квартири, зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні житлом, зобов'язати ТОВ "Абонент ХХІ" розділити особовий рахунок. В обгрунтування позову зазначила, що спірна квартира була приватизована її чоловіком та його матір`ю [PERSON]; після смерті чоловіка позивачці належить на підставі рішення суду 1/6 частина вказаної квартири, відповідачці [PERSON] 2/6 частини, а 1/2 частина відповідачці [PERSON], тому просить виділити їй у користування кімнату площею 11,7 кв.м, відповідачці [PERSON] кімнату 12,1 м кв., відповідачці [PERSON] кімнату 15 м кв., допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні. Також просить вселити її до квартири, зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні квартирою. В обгрунтування заявлених вимог також позивачкою зазначено, що вона через неприязні стосунки з відповідачами позбавлена можливості вільно користуватись належною їй 1/6 частиною квартири, оскільки відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні квртирою, застосовують до неї фізичне насильство і не допускають її у квартиру. Згоди щодо порядку володіння та користування належними частками між нею та відповідачами не досягнуто, тому звернулась до суду з зазначеним позовом. Також просить зобов'язати третю особу розділити особовий рахунок на квартиру. Представник позивачки [PERSON], позивачка, в судовому засіданні підтримали заявлений позов з наведених вище підстав, просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та її представник [PERSON], [PERSON] заявлений позов не визнали, на будь-які варіанти встановлення порядку користування квартирою не погоджувались, просили у позові відмовити з наступних підстав. На думку представника відповідача квартира не підлягає поділу, так як її поділ порушуватиме житлові права відповідачів, позивачкою встановлено замок на двері до певної кімнати і відповідачі нею не користуються, а замок на вхідні двері до квартири дійсно змінено, оскільки після візитів позивачки з квартири зникали речі; відповідачі згодні віддати ключ позивачці для виготовлення дублікату, так як зайвого ключа у них немає. Таким чином вважає, що позивачка з власної вини не користується квартирою і підстав для задоволення позову немає. Представник третьої особи ТОВ "Абонент ХХІ" у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без участі представника. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.131 ЦПК України сторони зобов`язані подати свої докази чи повідомити суд про них до або під час попереднього судового засідання; згідно ст. 60 ЦПК України сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено у судовому засіданні і підтверджується копією судового рішення, свідоцтвом про право власності, спірна квартира № 24 по вул.Алтайській у м. Дніпродзержинську належить сторонам на праві спільної часткової власності - 3/6 частини [PERSON], 2/6 частини [PERSON], 1/6 частина - позивачці [PERSON] (л.с.10-11). Як видно з технічного паспорта на квартиру (л.с. 8-9) спірна квартира складається з трьох кімнат, дві з яких є суміжними і ними можливе безперешкодне користування лише одним зі співвласників. Між сторонами склались конфліктні стосунки, що підтверджується висновками органу внутрішніх справ (л.с.23, 25). Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Відповідно ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Згідно п. 53 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених Радою Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних спілок жиле приміщення надається в межах 13,65 кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Відповідно постанови виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів та Президії Дніпропетровської обласної ради профспілок № 711 від 27 грудня 1984 року середня забезпеченість громадян жилою площею в населених пунктах Дніпропетровської області складає 9 кв. м. на одну особу. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідачем [PERSON] визнано той факт, що позивачка не має доступу до квартири, доказів вчинення нею правопорушень щодо майна відповідачів не надано, заявлено про готовність надати їй ключ від вхідних дверей до квартири, тому суд вважає вимоги щодо вселення та зобовязання не чинити перешкод у користуванні квартирою такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи дані технічного паспорта на спірну квартиру, будь-який варіант встановлення порядку користування її жилими кімнатами, про який заявлено позивачкою у позові, є на думку суду таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки порушує житлові права відповідачів, про що зазначено вище, крім того, порядок запропонований позивачкою не відповідає розміру її частки у праві власності на квартиру, так як жила площа квартири 38,8 кв.м, а частка позивачки становить 1/6, тому виділення їй у користування кімнати площею 11, 7 к.м є безпідставним. Вимоги щодо зобов'язання третьої особи ТОВ "Абонент ХХІ" вчинити певні дії, зокрема, розділити особовий рахунок, є безпідставними, оскільки заявлені не до відповідачів, а до третьої особи у справі, клопотань щодо притягнення третьої особи у якості співвідповідача не надходило. Судові витрати, які складаються з витрат на оплату надання правової допомоги в розмірі 1000 грн., судового збору в розмірі 256 грн., розподілити між сторонами пропорційно задоволенню позовних вимог: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування витрат на правову допомогу 500 грн., судового збору 114 грн. 70 коп.; надміру сплачений судовий збір у розмірі 26 грн. 60 коп. повернути позивачці [PERSON] Виходячи з викладеного,

Outcome: partial