Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Відділ Держкомзему у Новомосковському районі, Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, яким просила визнати неправомірною відмову [PERSON] у підписанні акту погодження меж земельної ділянки; визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] без підпису відповідача, зобов'язати Новомосковську міську раду Дніпропетровської області, Відділ Держкомзему у Новомосковському районі видати державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згодом вона вирішила приватизувати земельну ділянку, відведену під її домоволодіння. На її замовлення було виготовлено технічну документацію, отримано всі необхідні дозволи та висновки, а також надано акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, що передається у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Однак, власниця суміжної земельної ділянки - [PERSON] відмовилася підписувати вказаний акт, не вказуючи належних підстав. Рішенням комісії з розгляду земельних спорів Виконавчого комітету Новомосковської міської ради встановлено, що відповідач не має підстав для не підписання їй акту узгодження меж земельної ділянки. У зв'язку з тим, що відповідач безпідставно відмовляється підписувати Акт обстеження та встановлення меж земельної ділянки, вона позбавлена можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, у зв'язку з чим вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, мотивуючи його обставинами, викладеними у позовній заяві, просила суд задовольнити його у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представники третіх осіб - Відділу Держкомзему у Новомосковському районі, Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Суд, вислухавши сторін та інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач, згідно Договору купівлі-продажу від 29.09.2010 року, є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). На замовлення позивача [PERSON] було виготовлено технічну документацію, отримано всі необхідні дозволи та висновки, а також надано акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, що передається у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.7). Однак, власниця сумісної земельної ділянки - [PERSON] відмовилася підписувати вказаний акт, не вказуючи належних підстав. Суду надано Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, що передається у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, в якому відсутній підпис землекористувача земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 158 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування межрайонів у містах. Рішенням комісії з розгляду земельних спорів Виконавчого комітету Новомосковської міської ради встановлено, що власник домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], не має підстав для не підписання акту узгодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.9). Згідно із ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян - заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Згідно з ч.1 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Однак, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 ЗК України, зокрема для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження її розмірів. Частиною 3 ст. 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. За змістом ст. 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Крім того, відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права. Таким чином, суду не доведено зв'язок позовної вимоги про визнання неправомірною відмови у підписанні Акту погодження меж земельної ділянки із способами захисту прав на земельну ділянку, визначеними ст. 152 ЗК України, як не доведено і того факту, що саме по собі визнання неправомірною судом відмови [PERSON] в дачі згоди на приватизацію земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], поновить порушене право [PERSON], за захистом якого вона звернулася до суду в обраний нею спосіб, а тому і в частині визнання права [PERSON] на приватизацію земельної ділянки без підпису відповідача, також не підлягають задоволенню, оскільки дана позовна вимога не містить способу захисту порушеного права. Щодо зобов'язання Відділу Держкомзему у Новомосковському районі та Новомосковської міської ради видати позивача [PERSON] акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, торо в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити. Ще і з тих підстав, що дані дії не відносяться до компетенції зазначених органів. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позов необґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинен бути стягнутий сплачений судовий збір у розмірі 107,30 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed