overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив відшкодувати шкоду, заподіяну рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства у розмірі 34,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та у разі відсутності відповідача розглянути справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 10.05.2012 року старшим державним інспектором Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Миколаївській області відносно відповідача було складено протокол №001253/1108 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП. 12.06.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва винесено постанову по справі №3/1412/1671/12, згідно якої [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 гривен з конфіскацією знаряддя лову. Відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконно добування або знищення городянами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об’єктах, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №1209 від 21.11.2011 р. неправомірними діями [PERSON] заподіяв рибним запасам України шкоду в розмірі 34,00 гривень. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Правил рибальства України, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача шкоду, заподіяну рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства в розмірі 34,00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У березні 2012 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання договорів припиненими. Обґрунтовуючи позов посилалась на те, що 09.08.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») був укладений договір про надання споживчого кредиту №11196184000, відповідно якого АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у сумі 220 000 дол. США, а [PERSON] у свою чергу зобов"язувався погасити кредит та сплатити за його користування відсотки у розмірі 9,5% річних. З метою забезпечення виконання вказаного договору, 09.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №132811, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувалась відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань перед АКІБ «УкрСиббанк» за кредитним договором №11196184000 від 09.08.2007 року. Крім того, 09.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки №4100, згідно якого [PERSON] з метою забезпечення зобов'язання за кредитним договором №11196184000 від 09.08.2007 року передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0599 га, по [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності. Після укладання вказаних договорів, між позивачем та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» було відсутнє будь-яке спілкування до серпня 2011 року, однак на початку серпня 2011 року [PERSON] отримала повістку-виклик до суду у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, з доданих документів до вказаного позову позивач [PERSON] дізналась, що договір про надання споживчого кредиту №11196184000 було змінено шляхом збільшення розмір відсоткової ставки до 15% річних. Проте, [PERSON], як поручителя за кредитним договором №11196184000 від 09.08.2007 року, про такі зміни не було повідомлено, хоча вказані зміни стали причиною збільшення зобов'язання [PERSON] перед банком, внаслідок чого збільшився і обсяг відповідальності перед банком і у поручителя [PERSON] На підставі викладеного [PERSON] звернулась з цим позовом до суду та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 12.05.2006 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки цьому перешкодою стали різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. З листопада 20011 року вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим. Дитина буде проживати з нею, з боку відповідача на це надана згода. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та розірвати шлюб. Зауважила, що строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.05.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2011 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Сторони не бажають зберегти сім'ю, подальше сумісне життя вважають неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду 27 вересня 2013 р. із цим позовом просила стягувати з відповідача на її користь, на утримання спільних неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], і [PERSON], 28.12.2004 р., аліменти у твердий грошовій сумі в розмірі 400 (гривень) на кожного з дітей, щомісячно з дня звернення до суду і по досягненню ними повноліття. Проте, 24 грудня 2013 р. позивач до суду подав заяву про залишення позову без розгляду посилаючись на позасудове досягнення домовленості із відповідачем, згідно положень ст.207 ЦПК України. Згідно п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення його позовної заяви без розгляду. Розглянувши подану заяву суд вважає її такою що підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз’яснити позивачці, що згідно ч.2 ст.207 ЦПК України вона має право на повторне звернення до суду. Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не підлягає повернення у разі залишення заяви без розгляду за клопотанням позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Представник ПАТ "Дельта Банк" - Тафіїв В.Ф. звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитним договором у розмірі 2364437, 55 грн., судових витрат по справі. При, посилається на те, що 18.03.2008 р. між АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступник АТ «УкрСиббанк»), і [PERSON] був укладений кредитний договір №11316696000, згідно якого останній банк надав грошові кошти як кредит в сумі 959500 доларів США зі сплатою 11, 90 % річних за весь час фактичного користування кредитом строком по 18.03.2033 р. 8.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору від 18.03.2008 р. Згідно умов договору (п.1.2.2 кредитного договору) повернення суми кредиту здійснюється у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору. Згідно умов договору (п.п.1.3.1, 1.3.3, 1.3.4) проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати процентів: з 1 по 8 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком проценти. Відповідно до п. 3.1.3 кредитного договору у випадку непогашення кредиту та/або процентів у терміни, передбачені договором, банк відповідно до чинного законодавства має право видавати наказ про примусову оплату боргу за договором. Відповідно до п.6.1 договору сторони,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст. 33, 35, 36-38 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 526, 549, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне Возняк) О.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.02.1999 року Першотравневою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №02, мотивуючи тим, що стосунки не склались у зв’язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні стосунки та обов’язки по веденню сумісного господарства, виховання дітей, втрати почуття любові один до одного, вважає збереження шлюбу неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 16.02.1999 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 100717 від 16 лютого 1999 року, виданим Першотравневою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №054022 від 25.08.2006 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №294877 від 14.10.1999 року. Сторони з початку серпня 2013 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з підстав відсутності взаєморозуміння, наявності різних поглядів на сімейне життя, виховання дітей, втрати почуття любові один до одного, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Діти залишаються проживати з матір’ю. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім’єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Наслідки визнання позову відповідачу роз’яснено відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

05 січня 2005 року померла мати заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ЖД № 408818, виданим Ульянівською сільською радою Миколаївського району, Одеської області. Та обставина, що [PERSON] являється матір'ю заявниці, підтверджується рішенням Миколаївського районного суду Одеської області. Після смерті матері [PERSON] на підставі рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 07 квітня 2008 року за нею визнано право власності на спадщину після її смерті, а саме на земельну ділянку площею 6, 36 га на території Ульянівської сільської ради Миколаївського району, Одеської області, яку вона мала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 484964. На даний час заявниця не може виготовити технічну документацію на земельну ділянку на своє ім’я, оскільки в Державному акті по батькові мати заявниці записана „Пантилеївна”, а в свідоцтві про смерть - „Пантеліївна”. Дана помилка була допущена при переведенні по батькові з російської мови. Оскільки в свідоцтві про смерть вона записана „Пантеліївна”, то вона так була записана так і в паспорті, на підставі якого було виписано свідоцтво про смерть. В рішенні суду від 07 квітня 2008 року мати також записана по батькові „Пантеліївна”. Встановлення факту, що дійсно Державний акт на право приватної власності на землю , виписаний на ім’я [PERSON], дійсно належить [PERSON], заявниці необхідно для виготовлення технічної документації на земельну ділянку на своє ім’я. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як те, що Державний акт на право власності на землю серії Р1 № 484964, виданий Ульянівською сільською радою, Миколаївського району, Одеської області 17.06.2002 року [PERSON] дійсно належав [PERSON], яка померла 05 січня 2005 року, підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON]П.( а.с. 3 ), ксерокопією державного акту на ім'я [PERSON] ( а.с. 4 ), Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та сама особа, підтверджується її свідоцтвом про смерть, де її записано по батькові «Пантеліївна». В п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України зазначено, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім’я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім’ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

З 27 листопада 2007 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області 27 листопада 2007 року, актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І – ЖД № 062831. Дощлюбне прізвище позивачки – [PERSON]. Від щлюбу дітей немає. Кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Такі погляди привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не підтримують подружні стосунки, фактично сім’я розпалась і подальше її збереження не можливе, разом не проживають. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого 04.02.2000 року, так як подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у зв’язку з чим з вересня 2010 року вони проживають окремо. Позивачка, просила шлюб між ними розірвати, на примирення не згодна. Відповідач позовні вимоги визнав, також просила шлюб з позивачкою розірвати, вважає, що зберегти сім’ю вони не зможуть. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Закону. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволенню позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину – сина [PERSON] [INFO], який проживає з відповідачем. Сторони спільного господарства не ведуть, з вересня 2010 року проживають окремо і не підтримують жодних сімейних стосунків, позивачка фактично створила ноау сім’ю. При цьому обоє наполягають на розлученні, на примирення не згодні. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв’язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

ПАТ КБ “Приватбанк” звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 15.10.2010 року, що утворилася станом на 31.10.2013 року, загальною сумою 17872 грн. 80 коп. На обгрунтування вимог у позовній заяві зазначають, що за умовами вказаного договору банк надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп., вподальшому збільшений до 10100 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідач взяв на себе зобов”язання по його поверненню і сплаті відсотків у строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а у випадку порушення зазначеного договору — сплатити штрафні санкції. Проте, [PERSON] умов договору не виконує, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.45). Відповідач [PERSON] вимоги позову визнала повністю і не заперечує їх задоволенню. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем і не суперечать закону. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із представленого розрахунку вбачається, що станом на 31.10.2013 року, загальна сума заборгованості становить 17872 грн. 80 коп. (а.с.5-8). Оскільки добровільно кредит не погашається, то вказану заборгованість слід стягнути примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.07.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство “Дельта Банк”, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-21982-300707, за умовами якого відповідачу було відкрито, випущено та надано платіжну картку та було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000грн. з встановленим лімітом на рахунку на суму 7581грн.87коп., відповідач належним чином умови вказаного кредитного договору не виконував, внаслідок чого станом на 16.09.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 4210грн.14кроп., просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4210грн.14коп. та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без присутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначений час в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: ПАТ «Дельта Банк», відповідно до статуту, затвердженого 15.09.2009 року, та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, є юридичною особою та здійснює банківську діяльність. Відповідно до кредитного договору № 006-21982-300707 від 30.07.2007 року, між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було відкрито, випущено та надано платіжну картку та було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. з встановленим лімітом на рахунку на суму 7581грн.87коп. Згідно довідки про заборгованість станом на 16.09.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 006-21982-300707 від 30.07.2007 року становить 4210грн.14коп. Враховуючи вищевикладене, на підставы ст. 526, 611, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved