Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, визнання права власності на квартиру. Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним. З [PERSON] позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1977 року. Відповідно до ордеру № 2186 від 25 жовтня 1990 року чоловіку позивачки була надана кооперативна квартира [ADDRESS], на склад родини з трьох осіб. Квартира складається з трьох кімнат площею 17,8 кв.м., 11, 6 кв.м., 11.3 кв. м. Загальна площа квартири становить 69,3 кв. м. Чоловік позивачки був членом ЖБК « МИР-180». В період спільного життя вони внесли перший внесок за квартиру , а в 1992 році повністю виплатили пайовий внесок. В силу ст.. 384 ЦК України , при викупі квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Однак чоловік позивачки свідоцтво про право власності на квартиру не отримав. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та дочка [PERSON]. Позивачка на момент відкриття спадщини проживала в квартирі та перебувала на реєстраційному обліку. Вона вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння спадковим майном. До теперішнього часу вона проживає в квартирі , оплачує квартплату та комунальні послуги, зробила ремонт в житловому приміщенні. Донька позивачки [PERSON] в нотаріальну контору м. Донецька з заявою про прийняття спадщини не зверталася, на спадкове майно не претендує. Вона не заперечує, щоб за позивачкою було визнано право власності на квартиру. Позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки квартира не зареєстрована на чоловіка. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд встановити, що її чоловіку [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS], встановити факт своєчасного прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], житловою площею 40,7 кв.м, загальною площею 69,3 кв. м. Позивачка в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання з'явилася, позовні вимоги [PERSON]. визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 17.07.1997 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу [PERSON]. присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до ордеру № 2186 від 25 жовтня 1990 року [PERSON] була надана квартира [ADDRESS], на склад родини з трьох осіб. Як вбачається з довідки № 59 від 16.08.2004 року, виданої ЖБК « Мир-180», пайовий внесок на вищевказану квартиру в сумі 13 434,65 гривень був виплачений повністю в березні 1992 року. Частина 3 ст. 384 ЦК України передбачає, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Свідоцтво про право власності на квартиру [PERSON] не отримав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції в м. Донецьку, [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та дочка [PERSON]. Позивачка на момент відкриття спадщини проживала в квартирі та перебувала на реєстраційному обліку. Вона вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння спадковим майном. До теперішнього часу вона проживає в квартирі , оплачує квартплату та комунальні послуги, зробила ремонт в житловому приміщенні. Відповідачка на спадкове майно не претендує та не заперечує, щоб за позивачкою було визнано право власності на квартиру. У зв'язку з тим, що спадкові правовідносини виникли до введення в дію Цивільного Кодексу України 2004 року, суд вважає за необхідне при вирішення справи керуватися нормами Цивільного Кодексу України 1963 року. Згідно ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. На підставі п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 4 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадщину» передбачений ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи або доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у встановлений строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про призначення права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи, що позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved