Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 18.05.1985 року у Урожайновській сільській раді Сімферопольського району Кримської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів того ж дня зроблено запис №10. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач зловживає спиртними напоями. В період з 1995 по 1996 рік відповідач пройшов курс лікування від алкоголізму, що дозволило йому три роки вести тверезий спосіб життя. Проте, через вказаний період він знов захворів алкоголізмом і на цьому ґрунті у сім'ї виникали часті сварки, що не сприяло скріпленню шлюбу а навпаки. В теперішній час відповідач споживає спиртне цілодобово. Внаслідок цього, у грудні 2011 року позивачка перенесла інсульт. Проте, це не вплинуло на стосунки подружжя. Влітку 2013 року спільне життя подружжя було припинено. Позивачка наполягає, що примирення сторін неможливе. Позивачка про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином; у судове засідання не з'явилася; подала до суду заяву, в якої просить розглянути справу за її відсутності, вимоги позову підтримала повністю та просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином; у судове засідання не з'явився; подав до суду заяву, в якої просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 18.05.1985 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Урожайновській сільській раді Сімферопольського району Кримської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів того ж дня зроблено запис №10. Від шлюбу сторони мають не мають неповнолітніх дітей. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання відповідачки прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судом приймається такий вибір. Відповідно до частин 1, 3 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статтею 112, частиною 3 статті 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved