Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що 28 липня 2012 року вона надала відповідачеві [PERSON] грошову позику в сумі 11000 грн., яку останній зобов’язався повернути до 28 червня 2013 року, шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі по 1000 грн. Відповідач не виконав своїх договірних зобов’язань, повернув позику лише в сумі 2000 грн., решту позики в сумі 9000 грн. не повернув. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 9000 грн., три проценти річних від простроченої суми позики в сумі 248,55 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з’явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання повернені до суду, у зв’язку з відсутністю адресата. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судові повістки вважаються врученими відповідачеві [PERSON] належним чином. За згодою позивача та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 28 липня 2012 року позивач [PERSON] надала відповідачеві [PERSON] грошову позику в сумі 11000 грн., про що між сторонами був укладений договір позики. 28 липня 2012 року договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1780. За умовами договору позики відповідач [PERSON] зобов’язався повернути позику до 28 червня 2013 року, шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі по 1000 грн. Крім того, на підтвердження укладення договору позики та його умов 28 липня 2012 року відповідач [PERSON] склав розписку, якою підтвердив факт отримання ним від [PERSON] грошової позики в сумі 11000 грн. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав своїх договірних зобов’язань, повернув позику лише в сумі 2000 грн., решту позики в сумі 9000 грн. не повернув. Таким чином, відповідач [PERSON] прострочив виконання свого грошового зобов’язання перед позивачем [PERSON] на суму 9000 грн. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до умов п.7 договору позики, укладеного між сторонами, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми позики відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] становить 248,55 грн., із розрахунку : (9000 грн. х 3 % / 365 днів) х 336 дні прострочення (з 30 вересня 2012 року по 30 серпня 2013 року). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 9000 грн. та три проценти річних від простроченої суми позики в сумі 248,55 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved