Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що 31.01.2011 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. За умовами договору відповідач [PERSON] зобов'язався не пізніше п'яти днів з моменту повної оплати за домоволодіння нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Розрахунок відбувся у повному обсязі 31.01.2011 року, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, в зв'язку з чим позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував та звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на самочинні будівлі. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що йому на підставі рішення Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська №273/17 від 12.04.1991 року було відведено земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] за власні кошти у 1991 року побудував житловий будинок літ.А-2 з мансардою та підвалом під А-2, загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м., терасу літ. а-1, ґанок літ. а, що у технічному паспорті від 19.10.2012 року зазначені як самовільні будівлі. Відповідно до розпорядження Дніпропетровського міського голови №581-р від 06.09.2012 року, житловому будинку по [ADDRESS]. Згідно з технічним висновком, складеним 06.11.2012 року Приватним підприємством «Архітектурне бюро «Крамаров тектонік груп»» (ліцензія серія АВ №591084 від 10.08.2011 року, дійсна до 10.08.2016 року), проведеним інструментальним обстеженням будівельних конструкцій житлового будинку з мансардою, терасою, ґанком, розташованого по [ADDRESS] встановлено відповідність вимогам надійності, безпечної експлуатації та придатності до подальшої безпечної експлуатації. Вказаний житловий будинок зведений на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, не порушує інтереси та права інших осіб, у зв'язку з чим позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок літ.А-2 з мансардою та підвалом під А-2, загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м., що складається з: підвалу: сход.клітина І площею 2,6 кв.м.; коридор ІІ площею 12,0 кв.м.; підсобне ІІІ площею 6,5 кв.м.; підсобне IV площею 3,9 кв.м.; підсобне V площею 19,9 кв.м.; коридор VІ площею 9,1 кв.м.; перший поверх: сход.клітина 1 площею 13,6 кв.м.; санвузол 2 площею 4,3 кв.м; кухня 3 площею 12,4 кв.м.; вітальня 4 площею 25,4 кв.м.; мансардний поверх: коридор 5 площею 13,0 кв.м.; житлова 6 площею 12,0 кв.м.; житлова 7 площею 15,5 кв.м.; житлова 8 площею 15,0 кв.м.; санвузол 9 площею 5,6 кв.м.; в тому числі терасу літ.а-1, ґанок літ. а, які розташовані в домоволодінні [ADDRESS]. В ході розгляду справи позивачка за основним позовом надала суду заяву, в якій просила залишити її позов без розгляду, справу слухати без її участі, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала. Представник відповідача за основним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи - Дніпропетровської міської ради просив справу слухати без його участі та постановити рішення відповідно до чинного законодавства, про що надав суду письмову заяву. Вислухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності залишити без розгляду, а зустрічні позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська №273/17 від 12.04.1991 року було відведено земельну ділянку площею 0,08 га по «[ADDRESS]» для будівництва індивідуального житлового будинку. Відповідно до розпорядження Дніпропетровського міського голови № 581-р від 06.09.2012 року, житловому будинку по [ADDRESS]). [PERSON] у 1991 році на відведеній земельній ділянці побудував згідно з технічним паспортом від 19.10.2012 року житловий будинок літ.А-2 з мансардою та підвалом під А-2, загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м., терасу літ.а-1, ганок літ. а, що у технічному паспорті від 19.10.2012 року зазначений як самовільний, оскільки збудований без належного дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно з технічним висновком, складеним 06.11.2012 року Приватним підприємством «Архітектурне бюро «Крамаров тектонік груп»» (ліцензія серія АВ №591084 від 10.08.2011 року, дійсна до 10.08.2016 року), проведеним інструментальним обстеженням будівельних конструкцій житлового будинку з мансардою, терасою, ґанком, розташованого по [ADDRESS] встановлено відповідність вимогам надійності, безпечної експлуатації та придатності до подальшої безпечної експлуатації. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N91, «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.» Ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки питання про визнання права власності на самовільні будівлі вирішується в судовому порядку, враховуючи, що самовільно зведений будинок побудований на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, не порушуючи інтересів інших осіб, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ.А-2 з мансардою та підвалом під А-2, загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м., що складається з: підвалу: сход.клітина І площею 2,6 кв.м.; коридор ІІ площею 12,0 кв.м.; підсобне ІІІ площею 6,5 кв.м.; підсобне IV площею 3,9 кв.м.; підсобне V площею 19,9 кв.м.; коридор VІ площею 9,1 кв.м.; перший поверх: сход.клітина 1 площею 13,6 кв.м.; санвузол 2 площею 4,3 кв.м; кухня 3 площею 12,4 кв.м.; вітальня 4 площею 25,4 кв.м.; мансардний поверх: коридор 5 площею 13,0 кв.м.; житлова 6 площею 12,0 кв.м.; житлова 7 площею 15,5 кв.м.; житлова 8 площею 15,0 кв.м.; санвузол 9 площею 5,6 кв.м.; в тому числі терасу літ. а-1, ґанок літ. а, які розташовані в домоволодінні [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved