overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що працює сестрою медичною поліклініки кардіологічного кабінету в КУ "Центральна міська лікарня". На підставі наказу відповідача від 01.02.2010 року № 5 вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Луганськ на 20 днів. Однак, відповідач не забезпечив позивача грошовими коштами (авансом) при вибутті до відряджень, а також не відшкодував ці витрати і після повернення позивача. З розрахунку позивача, сума відшкодування складає 631,10 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, якою підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Від представника відповідача - Комунального установи "Центральна міська лікарня" також надійшла письмова заява, якою він визнав позов у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи виконавчого комітету Краснодонської міської ради надійшла письмова заява, якою він просив розглянути справу на розсуд суду за його відсутності. Перевірівши письмови матеріали справи, суд важає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] працює сестрою медичною поліклініки кардіологічного кабінету в КУ "Центральна міська лікарня" (а.с. 4-9). На підставі наказу відповідача від 01.02.2010 року № 5 вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Луганськ на 20 днів (а.с. 11). Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачу було видано посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані: факт виїзду у відрядження і прибуття в м. Луганськ, а також вказані дати вибуття (а.с. 10). Згідно Звіту про використання коштів № 34 та квитків, позивач витратила на дані відрядження 631,10 грн. (а.с. 10). Відповідно до ч.1, 2 ст. 121 та 122 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. При направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на відрядження у сумі 631,10 грн. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь держави у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 121, 122 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що працює сестрою медичною стаціонару (процедурною) хірургічного відділення в КУ "Центральна міська лікарня". На підставі наказу відповідача від 05.09.2013 року № 14 вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Луганськ на 20 днів. Однак, відповідач не забезпечив позивача грошовими коштами (авансом) при вибутті до відряджень, а також не відшкодував ці витрати і після повернення позивача. З розрахунку позивача, сума відшкодування складає 600,00 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, якою підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Від представника відповідача - Комунального установи "Центральна міська лікарня" також надійшла письмова заява, якою він визнав позов у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи виконавчого комітету Краснодонської міської ради надав письмову заяву, якою він просив розгоянути справу на розсуд суду за його відсутності. Перевірівши письмови матеріали справи, суд важає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] працює сестрою медичною стаціонару (процедурною) хірургічного відділення в КУ "Центральна міська лікарня" (а.с. 6-7). На підставі наказу відповідача від 05.09.2013 року № 14 вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Луганськ на 20 днів (а.с. 9). Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачу було видано посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані: факт виїзду у відрядження і прибуття в м. Луганськ, а також вказані дати вибуття (а.с. 8). Згідно Звіту про використання коштів № 91, позивач витратила на дане відрядження 600,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч.1, 2 ст. 121 та 122 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. При направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на відрядження у сумі 600,00 грн. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь держави у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 121, 122 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

26 листопада 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час ат місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 11 березня 2011 року. Протягом семи місяців сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

11 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 21 травня 1996 року між нею та відповідачами був укладений договір № 4286 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивачка придбала квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 07.02.1995 року, зареєстрованого БТІ 24.02.1995 року за р.№18364.В рахунок укладеного договору вона передала відповідачам відповідну грошову суму, а вони фактично передала їй у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату та місце слухання справи повідомлялися судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, договір № 4286 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Південній товарній біржі у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 4286 від 21 травня 1996 року, зареєстрованого в ММБТІ. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачкою при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

02 грудня 2013 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу. Свої вимоги мотивує тим, що 17 квітня 1985 року прибала 3/100 частини домоволодіння, які розташовані в [ADDRESS]. При укладанні договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку була допущена описка в написанні її прізвища «[PERSON]» замість «[PERSON]». Посилаючись на викладене, заявник просила суд встановити факт належності їй Договору купівлі-продажу 3/10 частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] від 17 квітня 1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1727, оскільки іншим чином спір вирішити неможливо. Заявник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа надали суду заяви про розгляд справи у її відсутність, просила прийняти рішення на розсуд суду. Ухвалою суду справу розглянуто ту відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 1985 року [PERSON] придбала 3/100 частини домоволодіння, які розташовані в [ADDRESS], посвідченого нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в МБТІ 20.04.1985 року. У вищевказаному житловому будинку, [PERSON] зареєстрована з 13.11.1985 року, про що свідчить відмітка у паспорті. При зверненні до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори позивачу в усній формі було відмовлено, оскільки при укладенні договору була допущена описка в написанні прізвища,а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]». Як вбачається з паспортних даних, прізвище заявника вказано «[PERSON]». Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Заявник [PERSON], яка народилася [INFO], звернулася до суду з дійсною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона з травня 2013 р. перебуває з [PERSON], [INFO] у фактичних шлюбних відносинах, від якого у теперішній час чекає та має намір народити дитину. Шлюб вони зареєструвати не можуть, оскільки вона не досягла шлюбного віку. В зв»язку з чим просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] У судове засідання заявник надала письмову заяву, де підтримала свої вимоги у повному обсязі, та просила розглянути справу за її відсутністю. Зацікавлена особа - [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву, де вказав, що не заперечує проти надання права на шлюб його доньці з [PERSON], просив розглядати справу за його відсутність. Зацікавлена особа - [PERSON], у судове засідання надала письмову заяву, де вказала, що також не заперечує проти задоволення вимог [PERSON], просила розглядати справу за її відсутністю. Зацікавлена особа - [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій вказав, що бажає зареєструвати шлюб з заявником [PERSON], також просив суд розглянути справу без його участі. Представник зацікавленої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського МРУЮ в Луганській області, у судове засідання надав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог [PERSON], просив розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню. У відповідності з ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду ій може бути надане право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO], про що свідчить копія паспорта, що додана до матеріалів справи. В свідоцтві про народження [PERSON] батьками записані - [PERSON] та [PERSON] , яка уклала шлюб зі [PERSON] та обрала прізвище чоловіка, та у теперішній час є [PERSON], що також підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з березня 2013 р. мешкають разом за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується актом КП «ЖЕК-9». Відповідно до довідки КУ «Краснодонський пологовий будинок» від 04.11.2013 року за № 4150, що долучена до матеріалів справи, [PERSON] перебуває на обліку з приводу вагітності та строк її вагітності складає - 30 тижнів. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про те, що надання заявнику права на шлюб відповідає її інтересам, тому вважає за необхідне надати заявнику [PERSON] право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 16.09.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою і проживав разом з нею до 17.10.2005 року. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, з тих причин що позивач скоїв злочин та відбуває покарання у виправній колонії. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2005 року, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження сім'ї неможливо. Просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, з тих причин, що відбуває покарання у виправній колонії, однак, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 110, 112 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 16 вересня 2000 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Будьоннівського РУЮ в місті Донецьку, актовий запис №281. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №461. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, з огляду на те, що сім'я розпалась, відновити сімені стосунки неможливо, в зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння між ними та взаємної поваги. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачкою необхідно розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлений факт, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може. Примирення між сторонами не можливо. Спору майнового характеру між ними не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем вона мешкала у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. На даний час вони мешкають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (прибутку), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON], являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 472. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стану здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші істотні обставини. Судом встановлено, що позивачка мешкає разом з дитиною окремо від відповідача, та самостійно утримує дитину На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини - обґрунтовані, відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, розмір аліментів необхідно встановити в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 79, 80, 81, 88 ПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

В зв'язку зі складністю викладання мотивувальної частини судового рішення, суд вважає можливим оголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст судового рішення, буде виготовлено до 31 грудня 2013 року. На підставі ст.ст.22,23,1167,1180 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом вказуючи, що після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна частка(пай) розміром 2,96 в умовних кадастрових гектарах ,яка розташована на території Пятигірської сільської ради . Позивачка стверджує,що після смерті матері ,їй не було відомо про начявність заповіту від 19 травня 2008 року , згідно якого покійна заповіла вищевказану земельну частку (пай) позивачці, лише у грудні 2013 року у звязку з цим пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. А тому, просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка, до суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить справу розглянути без її участі. Від Пятигірської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про скасування усиновлення. В обґрунтування заяви служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації посилається на те, що рішенням Старобільського районного суду від 29.10.2013 року було скасовано усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO] із актового запису № 05 Книги реєстрації народжень від 02 березня 2007 рокувідділу реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області були виключені як батьки дитини [PERSON] та [PERSON], змінено прізвище дитини [PERSON] на [INFO], змінено по батькові дитини з [PERSON] на [INFO], змінено місце народження дитини з м. Старобільськ Луганської області, Україна на м. Лисичанськ Луганської області, Україна. До суду особи, що брали участь у справі не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи № 2/431/948/2013 року приходить до наступного. Пунктом 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В рішенні Старобільського районного суду від 29.10.2013 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про скасування усиновлення не зазначено, кого в книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області вказати батьками дитини. З урахуванням вищевикладеного, суд заяву служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про ухвалення додаткового рішення задовольняє.

Outcome: approved