Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

07 жовтня 2013 року позивач звернувся з позовом до суду, просить визнати відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, кімнатою [NUMBER] у гуртожитку Комунального підприємства «Житлосервіс-15», розташованого за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачам була надана для проживання кімната [ADDRESS], за цією адресою відповідач є зареєстрованим. Проте вже понад 6 місяців відповідачі не проживають у зазначеній кімнаті, плату за проживання та комунальні послуги не здійснюють, поштову кореспонденцію за місцем реєстрації не отримують, будь-яких дій щодо збереження за ними права користування житлової площею не приймають, у встановленому законом порядку відповідачі з реєстраційного обліку не знялися, про причини своєї відсутності або місця перебування адміністрацію КП «Жилсервівс-15» не сповіщають, у зв'язку з чим, на думку представника позивача, відповідачі втратили право користування житловим приміщенням. Представник позивача також вказує на те, що у результаті перебування відповідачів на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, підприємство позивача не має можливості у встановленому законом порядку вселити та зареєструвати у спірному приміщенні громадян, які потребують надання житлової площі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити по викладеним у ньому підставам. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання сповіщені належним чином, заяв про відкладення слухання справи або про розгляд справи за їх відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника позивача по справі, відповідача, свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] передано підприємству позивача на баланс розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації від 06.02.2003 № 193 і знаходиться в його повному господарському веденні (а.с.6). Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані у кімнаті [ADDRESS] (а.с.9.10). З матеріалів справи вбачається, що відповідачам була надана кімната [NUMBER] у користування, але ж вони тривалий час не мешкають за цією адресою, про що свідчить акт фактичного проживання мешканців житлового будинку від 30.09.2013 року (а.с.11). Шляхом допиту свідків [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні встановлено, що вони є колегами [PERSON] та [PERSON], тому їм відомо, що відповідачі не проживають в спірній кімнатіта ніколи не проживали, тому вважають, що вони не використовують житлову площу. Відповідно ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України про тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У статті 72 ЖК України передбачена можливість визначити у судовому порядку особу, такої що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлених законом термінів. Таким чином, судом безперечно встановлено, що відповідач не користуються спірною житловою площею, не здійснює оплату за помешкання протягом тривалого часу, доказів наявності поважних причин відсутності суду не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач не ставить вимог про стягнення судових витрат з відповідачів, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача. На підставі ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved