Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-11 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Баженова Н.С. звернулася до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], був госпіталізований 09.08.2013 року в відділення № 3 Лисичанського ОПЛ. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON], с діагнозом: судинна деменція середнього ступеня вираженості, афективно-галлюцинаторний синдром. Усвідомленої згоди на госпіталізацію отримати не вдалося. [PERSON] був оглянутий в.о. зав. відділом № 3 Лисичанського ОПЛ Орловою І.С., яка підтвердила необхідність госпіталізації хворої. На підставі цих відомостей гр. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів відділення № 3 Лисичанського ОПЛ у складі в.о. зав. відділом № 3 Орловою І.С., в.о. зав. відділом № 2 Баутіною Ю.О. та лікарем-ординатором відділення № 1 [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність його госпіталізації та обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування гр. [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. Згода гр. [PERSON] на госпіталізацію відсутня у зв'язку з відмовою гр. [PERSON] від запропонованої госпіталізації. На підставі викладеного та згідно ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», просять винести ухвалу про примусову госпіталізацію гр. [PERSON] у психіатричний заклад. В судовому засіданні представник психіатричного Орлова І.С. підтримала доводи, викладені в заяві та просила суд заяву задовольнити. В судовому засіданні законний представник [PERSON]. заяву підтримала у повному обсязі, пояснила, що [PERSON] дійсно потребує госпіталізації. Вислухавши представника психіатричного закладу, законного представника, думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS]. З висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що [PERSON] [INFO] року народження, був встановлений діагноз: судинна деменція середнього ступеня вираженості, афективно-галлюцинаторний синдром. Анамнестичні відомості: Спадковість псих. захворюваннями не обтяжена. Перебуває на пенсії за віком, до 2012 року працював на шахті ім. Мельникова електрослюсарем. Проживає з дружиною (паралізована), дві дочки померли. Опікується сусідкою. З перенесених захворювань: простудні, дитячі інфекції. У 2010 році переніс операцію з приводу раку шлунка. Страждає ГБ, діф.кардіосклерозом. Алергологічний анамнез, зі слів, не обтяжений. Епідемічний стан по малярії, дифтерії, ГКІ, туберкульозу, вир.гіпатітам, зі слів, благополучне. Психічні розлади у вигляді зниження мнестичних функцій, дратівливості з 2012 року, після смерті дочки. В останні місяці приєдналася галлюцінаторна симптоматика - розмовляє сам з собою, жестикулює. Не в змозі себе обслуговувати, потребує постійного догляду, опікується сусідкою. Вперше звернувся до психіатра в січні 2013 року, амбулаторно приймав мелперон, риссет, без істотного ефекту. Лікувався стаціонарно у відділенні № 3 з 16.05.2013 року по 06.08.2013 року з діагнозом: судинна деменція середнього ступеня вираженості, афективно-галлюцинаторний синдром. Був виписаний з поліпшенням на тлі прийому труксал, алзепіла, мема. Вдома відмовлявся від підтримуючого лікування, став збуджений, не спав дві ночі. Направлений на стаціонарне лікування в ЛОПЛ № 3 Психічний стан: Контакт малопродуктивний. На запитання відповідає найчастіше не по суті. Дезорієнтований в місці та часі. Правильно називає свої ПІБ, повторює їх кілька разів. Поведінкою виявляє наявність обманів сприйняття - розмовляє сам з собою, жестикулює. Інтелектуально-мнестичні функції знижені в помірному ступені. Фон настрою нестійкий. Афективно лабілен, запальний, категоричний. Мова емоційно не виразна, обсяг слів обмежений. Мислення уповільнене, формальні логічні зв'язки збережені. Заявляє про те, що «багато разів сходив на Везувій». Психомоторна розгальмований, постійно йде з будинку, бродяжить. Навички самообслуговування обмежені, соціально і в побуті дезадаптований, потребує постійного догляду і контролю, апетит підвищений. Сон з утрудненим засинанням. Критика до свого стану повністю відсутня. У зв'язку з тим, що гр. [PERSON] становить небезпеку для себе і оточуючих внаслідок неадекватної поведінки, схильний до бродяжництва, має виражене зниження мнестичних функцій, не може обслужити себе та необхідністю проведення реабілітаційних заходів, вважають, що пацієнт потребує госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку. Виходячи з вищевикладеного вважають, що пацієнт потребує госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність його примусової госпіталізації, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Баженової Н.С. про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved