Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зустрічними позовними заявами до відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення моральної шкоди та визнання договору недійсним, посилаючись на наступні обставини. 15 листопада 2007 року між позивачем та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений договір №ОДХRFО02460405 на строковий споживчий кредит в сумі 7910,86 грн., який позивач сплачував протягом 2008 року. В зв'язку з його звільненням у вересні 2008 року з роботи, як пенсіонера, він подав до Банку заяву про надання кредитних канікул з початком кризи. Півроку він намагався знайти роботу, але як пенсіонеру, йому всюди відмовляли, тому він вимушений був повернутися з м.Одеси до м.Татарбунари на проживання. Пенсії, яку він отримував, ледь вистачало на життя. 13.03.2012 року позивач отримав пакет документів від Банку, в якому було якесь рішення суду про стягнення з нього заборгованості та повідомлення про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, обмеження його виїзду за кордон. Однак, позивачу стало відомо, що вказане рішення суду було сфальсифіковано Банком, що передбачає кримінальну відповідальність і зроблено це було з метою його залякування і вибивання боргу за кредитом. Позивач вважає, що такими діями Банк завдав йому моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, що він зазнав внаслідок порушення його прав, тому він вважає доцільним стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Крім того, позивач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання договору недійсним, вказуючи на те, що під час укладення кредитного договору Банк не надав йому повний пакет документів, які стосуються інформації про договір, представник Банку, скориставшись короткозорістю позивача, ввела його в оману і він підписав договір. Також процедура підписання договору на той час проходила в несприятливих умовах, при наявності великої кількості клієнтів, що стояли в чергах, нікому не давали документи для ознайомлення, крім коротенького договору з посиланням на те, що в комп'ютері ці документи є але немає часу їх роздруковувати. Позивач вважає, що кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним і зважаючи на те, що йому Банком не надано повний пакет документів про умови надання кредиту, він просить визнати укладений між ним та Банком кредитний договір недійсним. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що зустрічні позовні заяви задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був кладений кредитний договір №ОДХRFО02460405 від 15.11.2007 року в розмірі 7910,86 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.40), для придбання у торгівельно-сервісному підприємстві товару з використанням банківського кредиту (а.с.41,42). Вказаний кредит позивачем частково погашався, що він також підтвердив у судовому засіданні. Тобто [PERSON] чітко був усвідомлений про зобов'язання за кредитним договором від 15 листопада 2007 р., але до звернення Банку до суду з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за даним кредитом [PERSON] не заявляв до Банку вимоги про визнання кредитного договору недійсним з підстав, викладених ним у зустрічній позовній заві. Крім того, подальше часткове погашення кредиту підтверджує факт усвідомлення позивачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК на момент вчинення правочину. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Суд вважає, що позивач [PERSON] не надав суду належних і відповідних доказів у підтвердження свого зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним, а тому відстуні правові підстави для його задоволення. Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає, що, оскільки позивач [PERSON] в своїй зустрічній позовній заяві про відшкодування моральної шкоди поставив питання про стягнення моральної шкоди у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, що виникли з укладення кредитного договору між ним та Банком, крім того [PERSON] у своєму позові посилається на ст.ст.23,1167 ЦК України, а відповідальність за невиконання зобов'язань, відповідно до вищевказаних норм закону, виникає не з угод, а з інших винних дій, тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed