Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між ЗАТ «СК «Інгосстрах», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Інгосстрах», та відповідачем 01.08.2006 року було укладено договір страхування № К4Н0АК00016623, який пролонговано до 31.07.2011 року. Згідно даного договору страхова компанія зобов'язалася у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах передбачених договором. Об'єктом страхування є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER], 2002 року випуску. 05.03.2011 року близько 11.15 годин в с. Яблуниця Івано-Франківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «ВАЗ 212140», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.05.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Розмір матеріального збитку, завданого власнику застрахованого транспортного засобу відповідно до звіту № 235 від 22.04.2011 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП «[PERSON]» про оцінку автомобіля «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER], складає 19 827,91 грн. з врахуванням фізичного зносу автомобіля. Страхове відшкодування [PERSON] виплачено 05.05.2011 року з виключенням безумовної франшизи, яка склала 1 338,25 грн., на підставі Страхового акту № И-2098 від 29.04.2011 року, що складає 18 489,66 грн. Після виплати страхового відшкодування по них перейшло право вимоги до відповідальної особи. Згідно наданої винною особою інформації, його цивільно-правова відповідальність застрахована в ВАТ НАСК «Оранта». 10.08.2012 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування. В судовому засіданні з матеріалів справи та доказів, що було надано ВАТ НАСК «Оранта» було встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта» за полісом № АА175749 від 22.01.2011 року. Згідно листа та платіжного доручення про виплату страхового відшкодування № 44969 від 01.07.2011 року [PERSON] отримав від страховика ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у зв'язку з ДТП в сумі 24 874,86 грн. Таким чином, страхувальник порушив умови договору страхування № К4Н0АК00016623, а саме п. 13.2.10, яким передбачено, що він має інформувати страховика про одержання від третіх осіб будь-яких відшкодувань збитків, що підлягають відшкодуванню за цим договором у триденний строк з моменту одержання та одночасно повертати ці суми страховикові, якщо вони одержані після виплати страхового відшкодування; п. 16.1.4 щодо отримання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні. Таким чином, після отримання страхового відшкодування [PERSON] від ВАТ НАСК «Оранта» у ПрАТ «СК «Інгосстрах» з'явилося право у відмові у виплаті страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Інгосстрах» було направлено лист-претензію, згідно якого [PERSON] було запропоновано повернути страхове відшкодування в сумі 18 489,66 грн., але кошти повернуто не було. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та постановити заочне рішення в разі неявки відповідача по наявним у справі документам. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що між ЗАТ «СК «Інгосстрах», правонаступником якого є ПрАТ «СК «Інгосстрах», та відповідачем 01.08.2006 року було укладено договір страхування № К4Н0АК00016623, який пролонговано до 31.07.2011 року. Згідно даного договору страхова компанія зобов'язалася у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах передбачених договором. Об'єктом страхування є майнові інтереси [PERSON] пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER], 2002 року випуску. 05.03.2011 року близько 11.15 годин в с. Яблуниця Івано-Франківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (на підставі нотаріально посвідченої довіреності), та автомобіля «ВАЗ 212140», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.05.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Розмір матеріального збитку, завданого власнику застрахованого транспортного засобу відповідно до звіту № 235 від 22.04.2011 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП «[PERSON]» про оцінку автомобіля «Volkswagen LT35», державний номер [NUMBER], складає 19 827,91 грн. з врахуванням фізичного зносу автомобіля. 05.05.2011 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 18 489,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3055 від 05.05.2011 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта» за полісом № АА175749 від 22.01.2011 року. 10.08.2012 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування. Як було з'ясовано при розгляді даної справи, [PERSON] отримав від страховика ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у зв'язку з ДТП в сумі 24 874,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 44969 від 01.07.2011 року. Таким чином, [PERSON] порушив умови договору страхування № К4Н0АК00016623, а саме п. 13.2.10, яким передбачено, що він має інформувати страховика про одержання від третіх осіб будь-яких відшкодувань збитків, що підлягають відшкодуванню за цим договором у триденний строк з моменту одержання та одночасно повертати ці суми страховикові, якщо вони одержані після виплати страхового відшкодування; п. 16.1.4 щодо отримання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні. ПрАТ «СК «Інгосстрах» було направлено лист-претензію, згідно якого [PERSON] було запропоновано повернути страхове відшкодування в сумі 18 489,66 грн., але кошти повернуто не було. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 229,40 грн., дані витрати підтверджені належним чином, а тому підлягають відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved