Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до суду про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № КР-180Д від 08.05.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 1 800 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 08.05.2012р. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 13.09.2012р. року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 3 256 503,04 доларів США, що по курсу НБУ становить 26 029 228,80 грн. Вимоги до відповідача, що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року та договору поруки № КР-180Д/П1 від 08.05.2007 року з відповідачем [PERSON], договору поруки № КР-180Д/П2 від 08.05.2007р. з відповідачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Театр Танцю» у звязку з чим останні є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. З урахування викладеного позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], ТОВ «Театр Танцю», ПАТ «Акцент-Банк», на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 029 228,80 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «Акцент [PERSON]» у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON], [PERSON], ТОВ «Театр Танцю» в судове засідання у справі не зявлялися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № КР-180Д від 08.05.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 1 800 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 08.05.2012р. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 13.09.2012р. склала 3 256 503,04 дол. США, що по курсу НБУ становить 26 029 228,80 грн., яка складається з: заборгованість із повернення кредиту 1 366 665,26 дол. США; заборгованість із сплати відсотків 1 129 863,00 дол. США; заборгованість по пені 759 974,40 дол. США. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами договору поруки № КР-180Д/П1 від 08.05.2007 року з [PERSON], договору поруки № КР-180Д/П2 від 08.05.2007р. з відповідачем [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Театр Танцю» та ПАТ «Акцент [PERSON]» № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Однак, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості з поручителів [PERSON], ТОВ «Театр Танцю», то в цій частині суд змушений також відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Проте, з договору поруки вбачається, що в ньому встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п. 11 Догоовру) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 ЦК України та ч.1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За таких обставин, у [PERSON] виникло право предявити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту починаючи з моменту виникнення заборгованості [PERSON] перед банком 16.05.2008 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителів [PERSON] предявив лише 01.10.2012 року, тобто після спливу встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed