overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

8 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 17 березня 2009 року у виконкомі Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного проживання вони дітей не мають. У липні 2012 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що сторони 17 березня 2009 року у виконкомі Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області зареєстрували шлюб. Від спільного проживання вони дітей не мають. У липні 2012 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

У проваджені Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-і особи: Орган опіки та піклування Оболонської у місті Києві державної адміністрації, державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, [PERSON], про визнання договору дарування квартири недійсним . Позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS] загальною площею 57,2 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON], оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зважаючи на характер спірних правовідносин та обсяг позовних вимог, зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, яке може бути в будь-який час відчужене на користь третьої особи, а отже невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004 року до липня 2013 року. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004 року по 21.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 102, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.07.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 439, довідкою про склад сім'ї від 10.10.2013 року. Відповідач працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання сина відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 27 квітня 1985 року. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує на те, що одруження з відповідачем виявилось не вдалим, шлюбні відносини фактично припинились з березня 2013 року. Підставами для розірвання шлюбу стало те, що сторони втратили почуття один до одного, через це часто виникають сварки та непорозуміння. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 1985 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом РАГС Фастівського міськвиконкому Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 155 (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні просила у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що 08 серпня 1987 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у відділі РАГС м.Херсон. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2013 року даний шлюб між сторонами було розірвано. Від подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON]. Дитина після розірвання шлюбу залишились проживати позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач від надання добровільної допомоги на утримання дитини [PERSON] ухиляється, участі у вихованні дитини не приймає. Тому позивач вимушена звернутися до суду з заявою стягнення з відповідача аліментів. В судове засідання позивач не з'явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися в шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 1987 року міським відділом РАГС м.Херсон, актовий запис №702 (а.с.2). Від даного шлюбу народився син [PERSON] - [INFO] (а.с.3). Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначене, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] - [INFO] народженняу розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач проживає в квартирі [ADDRESS]. В даній квартирі також зареєстрований але не проживає його вітчим, [PERSON] Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з 2012р. не проживає в даній квартирі, а переїхав проживати на інше місце проживання. Кошти на утримання квартири відповідач не сплачує. Не проживає в даній квартирі більше одного року. Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про день та час слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду неповідомив. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. В судовму засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Це підтверджується довідкою про склад сім»ї та прописку. Однак відповідач в 2012р. переїхав на інше місце проживання, а з квартири [ADDRESS] з реєстрації не знявся і в даній квартирі не проживає. Це підтверджується матеріалами справи, та Актом обстеження житлових умов. Кошти за утримання будинку не сплачує. В добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що 14.09.2009 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1179-003/06Р від 14.09.2006 року, відповідно до умов якого їй надано кредит на суму 8 853,00 доларів США, з платою за користування 12 % річних з кінцевим терміном його повернення до 14.09.2011 року. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач встановленого порядку погашення позики не дотримувалася, в зв'язку із чим позивач змушений був проводити перерахунок сум. Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення коштів за договором кредиту до відповідачки, посилаючись на те, що виплати, передбачені договором повністю припинились, гроші до цього часу не повернуті, на неодноразові звернення з вимогою повернути кошти відповідач не реагує. В судове засідання представник позивача не з'явився, а подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та позовні вимоги підтримав і просить стягнути на користь позивача заборгованість з відповідача в сумі 208 769,14 грн., а також судові витрати по справі в сумі 2 087 грн. 69 коп. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи у відсутність відповідачів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач взяла на себе зобов"язання по поверненню коштів, отриманих згідно кредитного договору № 1179-003/06Р від 14.09.2006 року, та не виконала в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов"язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути кредитодавцю грошові кошти..., у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позов про стягнення з відповідачки заборгованості на суму 208 769,14 грн., та судові витрати по справі є підставним та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Представник позивача - Залізничної районної адміністрації ЛМР подав в суд позовну заяву в якій просить суд зобов'язати [PERSON], власника квартири [ADDRESS] демонтувати самочинно обладнані приміщення на частині площі горища будинку [ADDRESS] та самочинно встановленого у подвір'ї на землях комунальної власності міста дерев'яного сараю розміром 1,9х1,9м.. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 10.06.2013 року представниками ЛКП «Левандівка» встановлено, що гр.. [PERSON] самовільно здійснив перепланування горища, що знаходиться у мезоніні будинку, а також здійснив самочинне будівництво дерев'яного сараю у подвір'ї будинку на землях комунальної власності міста, без фундаменту розміром 1,9х1,9м. Розглянувши інформацію ЛКП «Левандівка»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Позивачка та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [INFO] у позивачки та відповідача народилась дитини - син [PERSON], який мешкає разом з матір'ю,та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини у свідоцтві про народження вказаний відповідач. На утримання сина відповідач матеріальної допомоги не робить. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

29 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000 грн., про що останній надав розписку та передав ключі та правовстановлювальні документи на квартиру. Однак посвідчити договір в нотаріальній конторі вони не можуть, оскільки відповідач уникає зустрічі з [PERSON] Оскільки фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 29 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на квартири [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області по справі № 2-1694/2009 року від 17 квітня 2009 року (а.с.4-5) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 29 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000 грн., про що останній надав розписку (а.с.23) та передав ключі та право встановлювальні документи на квартиру. Однак посвідчити договір в нотаріальній конторі вони не можуть, оскільки відповідач уникає зустрічі з [PERSON] У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

[PERSON], [INFO] знаходиться під диспансерним наглядом в Алчевській обласній психіатричній лікарні з 26.12.2012 року з діагнозом - шизофренія параноїчна, ускладнена ЧМТ, епізодична з наростаючим дефектом за змішаним типом (психопатоподібний і виражений психоорганічний синдром, експлозивний варіант), затяжний афективно-маячний тип приступу. Вперше амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку була призначена рішенням Алчевського міського суду 11.12.2012 року у зв'язку з наявністю психопатоподібних форм поведінки, агресивних та ауто-агресивних тенденцій, відсутністю критики до свого захворювання, а також відмовою від прийому ліків в повному обсязі. Алчевська обласна психіатрична лікарня звернулася до суду з заявою про призначення [PERSON] лікування у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку терміном на 6 місяців. У судовому засіданні представник Алчевської обласної психіатричної лікарні підтримав заяву. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Законий представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст. 12 Закону України " Про психіатричну допомогу" № 1489-111 від 22.02.2000 року, питання надання особам амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без їх згоди та згоди їх законних представників вирішується судом за наявності до того підстав. Взявши до уваги наявність у хворого тяжкого психічного розладу, психопатоподібних форм поведінки, агресивних та ауто-агресивних тенденцій в минулому, відсутність критики до свого захворювання, ЛКК зробила висновок, що на даний час [PERSON] необхідне продовження лікування у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без його особистої згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі будинку сплатила [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально, з'ясувалось, що ані [PERSON], ані [PERSON] не приватизували земельну ділянку під спірним будинком та не присвоїли земельній ділянці кадастрового номеру. Оскільки фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], укладений 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.22). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10) житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 22 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі будинку сплатила [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000 грн., про що останній надав розписку (а.с.21) та домовились засвідчити договір нотаріально. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально, з'ясувалось, що ані [PERSON], ані [PERSON] не приватизували земельну ділянку під спірним будинком та не присвоїли земельній ділянці кадастрового номеру, що унеможливлює посвідчення договору. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: approved