Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після батька [PERSON], померлого 22 жовтня 2012 року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 22 жовтня 2012 року після смерті [PERSON], відкрилась спадщина – земельна ділянка площею 1,29 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІV-ОД №081088, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Він є спадкоємцем за заповітом. Звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку – державний акт на право власності, який був утрачений. Залишилася лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування до газети «Вісті Кодимщини». Все вище викладене змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,29 га. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача (Сербівської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Представник третьої особи (відділу Держземагенства в Кодимському районі) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, третьої особи та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцеми за заповітом (заповіт від 30 березня 2005 року , зареєстрований в реєстрі за №44 по Сербівській сільській раді 30 березня 2005 року) після смерті 22 жовтня 2012 року [PERSON]. Згідно заповіту позивачеві було заповідане майно в рівних частинах з [PERSON]. Згідно нотаріально посвідченої заяви, [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині після смерті [PERSON] ( заява від 12 березня 2013 року, зареєстрована в реєстрі за №4П-1755 по місту Зернограду, Ростовської області, Російської Федерації). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України спадкоємець не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті 22 жовтня 2012 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №317736, видане Сербівською сільською радою, Кодимського району, Одеської області 23 жовтня 2012 року). Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,29 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованих на адміністративній території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Відповідно до статті 1235 ч.1 ЦК Українизаповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення позивача до суду за захистом свого права є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Залишилась лише ксерокопія державного акту на право власності на землю на ім»я [PERSON]. Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №45 від 09 листопада 2013 року. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №1031/02-14 від 02 листопада 2013 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,29 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №081088, виданого Кодимською районною державною адміністрацією і розташовану на адміністративній території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села та зареєстровану в Книзі записів державних актів на право приватної власності землю по Сербівській сільській раді за №279 від 21 лютого 2004 року на ім»я [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved