Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою, позовні вимоги якої пізніше уточнив, в якій просить суд стягнути в його користь з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 26 019, 98 грн., 100 000 грн. моральної шкоди та 2 000 грн., витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини справи : [INFO] [PERSON], керуючи мікроавтобусом «Мерседес-Бенц 310Д» н/з [NUMBER], який на лежить [PERSON], поблизу с. Сокільники Пустомитівського району, Львівської області проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при виїзді з головної дороги на другорядну, не дав дорогу автомобілю ОПЕЛЬ-КОМБО н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого сталося ДТП. Пасажиром автомобіля «ОПЕЛЬ-КОМБО» була дружина позивача - [PERSON], яка на місці події загинула. Відносно [PERSON], по даному факту була порушена кримінальна справа по ст. 286 ч. 2 КК України, яка Постановою попереднього розгляду судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.06.2007 р., була закрита, а [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст.. 286 ч. 2 КК України на підставі п. 6 ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 09.06.2007 р. Внаслідок цього ДТП сім'я позивача зазнала значні матеріальні збитки : на поховання дружини, на встановлення надмогильного пам'ятнику. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, дав пояснення аналогічні викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив шо його довіритель [PERSON], є власником мікроавтобусом «Мерседес-Бенц 310 Д», який станом на 12 жовтня 2006 року на підставі договору оренди був переданий та знаходився у володінні та користуванні [PERSON] А тому, просить суд відмовити в задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] майнової та немайнової шкоди, за безпідставністю. Третя особа [PERSON], в судове засідання не з'явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідачів, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO], о 16.00 год., поблизу с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області [PERSON] відповідач по справі керуючи мікроавтобусом «Мерседес-Бенц 310 Д» номерний знак [NUMBER], вчинив дорожньо-траспортну пригоду. В результаті чого загинула [PERSON] - дружина позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Автомобіль, мікроавтобус «Мерседес-Бенц 310 Д» номерний знак [NUMBER], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер [NUMBER]. По даному факту відносно [PERSON] була порушена кримінальна справа за ч. 2 ст. 286 КК України, яка Постановою попереднього розгляду судді Пустомитівського району, Львівської області від 19 червня 2007 року, була закрита, а [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 6 ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 09.06.2007 р., що підтверджується копією Постанови попереднього розгляду судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.06.2007 р. Згідно Постанови Пустомитівського районного суду Львівської області, про закриття кримінальної справи від 09.06.2007 року, вбачається, що вина [PERSON], повністю доведене в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 жовтня 2006 року о 16.00 год., на 3 км. - 150 м., дороги Львів-Меденичі, поблизу с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області. Згідно абз. 1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно матеріалів кримінальної справи № 1-132/07 по обвинуваченню [PERSON] та Постанови попереднього розгляду Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 червня 2007 року, встановлено, що транспортних засіб «Мерседес Бенц 310 Д» [NUMBER], власником якого є [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.10.2006 року, перебував на праві користуванні у [PERSON], що підтверджується копією тимчасового реєстраційного талону [NUMBER] (Том 1 а.с. 14 к.с. 1-132/07). Факт перебування мікроавтобуса «Мерседес Бенц 310 Д» [NUMBER] на час споєння [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди у володінні [PERSON], також об'єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування по вищевказаній кримінальній справі доказами та встановленими фактичними обставинами справи. Також, згідно постанови суду від 19.06.2007 року вбачається, що відповідач [PERSON] та [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не перебували у жодних трудових відносин, зокрема щодо права користування переданого йому у володіння та користування від [PERSON] на підставі договору оренди мікроавтобуса «Мерседес Бенц 310 Д» [NUMBER]. З урахуванням наведено та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що оскільки джерело підвищеної небезпеки мікроавтобус «Мерседес Бенц 310 Д» [NUMBER] станом на час вчинення ДТП у володінні [PERSON] не перебував, жодних трудових відносин та уповноважень щодо володіння та користування транспортним засобом між ним та [PERSON] не було, відсутні правові підстави на відшкодування останнім шкоди завданої [PERSON] позивачу [PERSON] внаслідок неправомірних дій, що спричинили дорожньо транспортну пригоду, яка мала місце 12.10.2006 року. Судом встановлено, що на утриманні у позивача [PERSON], залишилося двоє дітей : [PERSON] [INFO], факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] [INFO], факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Так, судом встановлено, що внаслідок ДТП позивач [PERSON] зазнав матеріальної шкоди, яка складається з витрат на надмогильний пам'яток, що становить 25 000 грн. що підтверджується копією накладної № 3 від 14 серпня 2009 року, а тому з огляду на вищенаведене, беручи до уваги те що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], позивач [PERSON] зазнав матеріальної шкоди, остання підлягає стягненню в розмірі 25 000 грн., а врешті позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди слід відмовити за безпідставністю. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1187 ЦК України, та роз'яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду позивачу, ступень вини відповідача, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, та з урахуванням вимог розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 75 000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищенаведене, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1280,19 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 84 УПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З огляду на вище наведене з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

Outcome: approved