Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ Приватбанк про визнання договору недійсним, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача зявився та підтримав позов. Відповідач з`явився у судове засідання та заперечував проти задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: 07 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09/0718 МТ, банк відповідно зобовязався надати [PERSON] кредит в сумі 7000 доларів США на термін і на умовах передбачених у даному договорі, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки у встановлені даним договором терміни. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Погашення кредиту, відсотків і винагороди за користування кредитом повинно було здійснюватися відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, який є додатком № 1 до кредитного договору № 09/07/18 МТ від 07 вересня 2007 року. Відповідно до п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору [PERSON] взяв на себе зобовязання використати кредитні кошти за цільовим призначенням, сплачувати відсотки за користуванням кредитом, здійснювати погашення кредиту в дату сплати, яка встановлена графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди. Заборгованість по кредитному договорі № 09/0718 МТ, яка виникла перед ПАТ КБ Приватбанк, [PERSON] у добровільному порядку не погасив. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Однак, представник [PERSON] в судовому засіданні стверджував, що позивач [PERSON] грошові кошти за кредитним договором № 09/0718 МТ не отримував та документів на підтвердження отримання коштів не підписував. 05 квітня 2013 року Ухвалою Теребовлянського районного суду була призначена почеркознавча (графологічна) експертиза для визначення підпису на заяві на видачу готівки № 5 від 07 вересня 2007 року на видачу готівки отримувану [PERSON] Однак, Київським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз Тернопільське відділення надіслано повідомлення про неможливість надання висновку у звязку з відсутністю оригіналу заяви [PERSON]на видачу готівки № 5 від 07 вересня 2007 року, а також документи із вільними зразками підписів документів [PERSON] Оригінали цих документів, згідно ухвали суду, мали бути надані на вимогу експерта ПАТ КБ Приватбанк, а тому 15 квітня 2013 року за № 22/06-16/1737/488 направлено клопотання експерта щодо надання для проведення почеркознавчої експертизи оригіналу досліджуваного документу та документів із зразками підписів особи, що перевіряється. Станом на 03 липня 2013 року документи на дослідження не поступили. Із повідомлення надісланого ПАТ КБ Приватбанк вбачається, що надати документи для проведення судової-почеркознавчої експертизи тобто заяву на видачу готівки № 5 від 07 вересня 2007 року немає можливості в звязку із закінченням їх строку зберігання, оскільки строк зберігання касових документів становить пять років згідно Переліку № 327 від 23 грудня 1996 року, затвердженого постановою Правління НБУ від 23 грудня 1996 року. Вказану обставину у судовому засіданні підтвердив представник відповідача. Як вбачається із матеріалів справи та із змісту позовних вимог, позивачем [PERSON] не наведено жодних доказів, які б свідчили про порушення його прав відповідачем ПАТ КБ Приватбанк, щодо надання кредитного договору № 09/0718 МТ від 07 вересня 2007 року та отримання ним готівки, хоча відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, як вбачається з матеріалів справи та пояснення представника відповідача позивач [PERSON] періодично погашав заборгованість за кредитним договором, що свідчить про отримання ним готівки по вказаному договорі. Також згідно рішення Теребовлянського районного суду від 29 серпня 2012 року позов задоволено та стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 09/07/18 МТ у розмірі 6845,40 доларів США, еквівалент яких у національній валюті України складає 54694 грн.75 коп. Згідно рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2012 року, з часу підписання кредитного договору відповідачем [PERSON], даний договір не оспорювався, як і не визнавався неукладеним. Навпаки, часткове виконання поручителем [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення заборгованості саме й свідчить про дійсність даного договору, а наявні в матеріалах справи копії розпорядження про видачу кредиту та заяви про видачу готівки № 5 від 07 вересня 2007 року, у якій стоїть підпис одержувача [PERSON] з вказівкою на документ, який був предявлений при видачі кредиту паспорт, належний саме відповідачу [PERSON], а не будь-якій інші особі, - є доказом отримання кредитних коштів в сумі 7000 доларів США., саме [PERSON] Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON] не довів факту порушення умов договору зі сторони ПАТ КБ Приватбанк, а тому суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ Приватбанк про визнання договору недійсним відмовити, у зв`язку з безпідставністю вказаних позовних вимог.

Outcome: dismissed