Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 22.12.1994 року була прийнята на роботу на посаду ветеринарного лікаря ДЛВСЕ № 7, яка розташована на ринку «Центральний» за адресою: м. Херсон, вул. Белінського, 19. Наказом від 16.06.1998 року ветеринарний лікар [PERSON] була переведена на посаду завідуючої лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи № 7, яка розташована на ринку «Центральний» за адресою: м. Херсон, вул. Белінського, 19. Позивач працювала на зазначеній посаді виконуючи обов'язки завідуючої лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи № 7 до 22.06.2013 року. З 22 червня 2013 року наказом № 17-к [PERSON] було звільнено з займаної посади згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання, без поважних причин, обов'язків покладених на неї посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Позивачка вважає своє звільнення незаконним, оскільки в основу наказу про звільнення лягли результати перевірки організації роботи державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7, проведеної головним спеціалістом-лікарем ветеринарної медицини відділу ветеринарно-санітарної експертизи та безпечності харчових продуктів Департаменту ветеринарної медицини Держветфітослужби Наумчуком В.М. Посилаючись на порушення порядку проведення перевірки очолюваної нею лабораторії та незаконність її висновків, а також порушення Відповідачем порядку та строків застосування дисциплінарного стягнення, позивачка просила скасувати наказ № 17-к від 22 червня 2013 року, поновити на попередній посаді, стягнути з відповідача у справі 14191,72 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000,0 гривень моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. В судовому засіданні 07.08.2013р, 04.09.2013р., 09.09.2013р. проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивача звільнено правомірно відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема - за неналежне виконання працівником без поважних причин обов'язків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку. Тому вважає позовні вимоги безпідставними. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачка відповідно до відомостей трудової книги з 22.12.1994 року перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Наказом від 16.06.1998 року ветеринарний лікар [PERSON] була переведена на посаду завідуючої лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи № 7, яка розташована на ринку «Центральний» за адресою: м. Херсон, вул. Белінського, 19, де працювала на зазначеній посаді до 22.06.2013р. 22 червня 2013року наказом № 17-к [PERSON] було звільнено з займаної посади у відповідності до пункту 3 статті 40 КЗпП, у зв'язку з невиконанням вимог «Інструкції з оформлення державними органами ветеринарної медицини матеріалів про адміністративне правопорушення, невиконанням п. 4..8., п. 4.3 посадової інструкції завідуючого ДЛВСЕ, порушення вимог ГОСТ 23453-90 та ДСТУ 4948:2008, невиконанням завідуючої держаної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку «Центральний» «Правил передзабійного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м'яса та м'ясних продуктів», затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини 07.06.2002 № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21.06.2002 р. за № 524/6812, а саме п.п. : 17.2, 17.8, 17.23, 3.7, 7.1, 5.16, та на виконання п.1 наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини м. Херсона № 19 від 20.06.2013 року «Про усунення порушень». Однією з підстав для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності стала позапланова перевірка організації роботи державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7, проведена 26.04.2013 року головним спеціалістом-лікарем ветеринарної медицини відділу ветеринарно-санітарної експертизи та безпечності харчових продуктів Департаменту ветеринарної медицини Держветфітослужби Наумчуком В.М. та довідка до неї. При цьому підставою для здійснення даної позапланової перевірки став наказ Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 26.02.2013 року № 29 «Про результати перевірки роботи ринку «Центральний» (м. Херсон), яким було наказано Департаменту ветеринарної медицини Держветфітослужби в квітні 2013 року організувати перевірку роботи саме продовольчих ринків м. Херсон, а не перевірку роботу розташованих в них державних лабораторій ветеринарно-санітарної експертизи. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З пояснень позивачки випливає, що про проведення перевірки діяльності лабораторії, її як завідуючу лабораторії, не повідомляли, направлення на перевірку не надавали. А посилання відповідача на правомірність проведення даної позапланової перевірки, оскільки вона була проведена у виконання наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 26.02.2013 року № 29, судом не приймається до уваги, оскільки в даному наказі, зазначається проведення позапланових перевірок Департаментом ветеринарної медицини Держветфітослужби в квітні 2013 року щодо роботи саме продовольчих ринків м. Херсон, а не державних лабораторій, що розташовані в них. Згідно Положення про державну лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи на ринку № 16 від 15.04.2002 перевірка діяльності лабораторій може проводитись за умови обов'язкової участі спеціалістів державної установи ветеринарної медицини, якій вона підпорядковується. Утручання будь-яких інших служб у методику та проведення досліджень, що проводяться спеціалістами лабораторій, забороняється. Однак, як вбачається зі змісту довідки від 14.05.2013 року, перевірка роботи ДЛВСЕ № 7 була проведена 24.04.2013 року одноособово лікарем ветеринарної медицини відділу ветеринарно-санітарної експертизи та безпечності харчових продуктів управління ветеринарно-санітарної експертизи та безпечності харчових продуктів Департаменту ветеринарної медицини Держветфітослужби Наумчуком В.М. без участі працівників Херсонської міської державної лікарні ветеринарної медицини, що є порушенням вимог вищезгаданого Положення № 16. Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини від 09.02.2004 № 14 затверджено введення документації при проведенні державного ветеринарно-санітарного контролю на підконтрольних об'єктах. Відповідно до цієї схеми за результатами перевірки підконтрольного об'єкта складається акт обстеження такого об'єкта. За результатами перевірки ДЛВСЕ № 7 на ринку «Центральний» м. Херсона головним спеціалістом-лікарем ветеринарної медицини відділу ветеринарно-санітарної експертизи та безпечності харчових продуктів управління ветеринарно-санітарної експертизи та безпечності харчових продуктів Департаменту ветеринарної медицини Держветфітослужби Наумчуком В.М. було складено довідку, яка не передбачена жодним нормативно-правовим актом та суперечить вимогам вищезазначеного наказу. За таких обставин, перевірка діяльності державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку «Центральний», проведена з порушенням порядку та наказу Держкомветмедицини від 18.03.2009р. № 43, наказу Державного департаменту ветеринарної медицини від 09.02.2004 № 14, та не у встановлений законом спосіб, тому результати такої перевірки не можуть бути належними доказами по справі, оскільки вони отримані не у визначеному законом порядку. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано дисциплінарне стягнення. Статтею 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Як було встановлено в судовому засіданні, перевірка організації роботи ДЛВСЕ № 7 на ринку «Центральний» була проведена 26 квітня 2013 року. За результатами даної перевірки 14.05.2013 року було складено довідку. Однак наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивачки був виданий начальником Херсонської міської державної лікарні ветеринарної медицини Шаховим Ю.М. лише 22 червня 2013 року, тобто після спливу місячного терміну, в період якого згідно закону можливе застосування дисциплінарного стягнення, що в свою чергу є порушенням ст. 148 КЗпП України. Звільняючи позивачку з займаної посади за п.3 ст. 40 КЗпП України, відповідач також послався на систематичне порушення [PERSON] трудової дисципліни, до неї наказом № 4-с від 17 квітня 2013року застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, а тому вона підлягає звільненню. На підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Частиною 2 ст. 147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами стягнення є догана і звільнення (ч. 1 ст. 147 КЗпП України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 зазначеної постанови, за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року. Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення. Як убачається з матеріалів справи, наказом № 4-с від 17 квітня 2013року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за вчинення дисциплінарного проступку. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон від. 16.09.2013р., залишеним в силі Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27 листопада 2013р. вищезгаданий наказ за № -с від 17 квітня 2013року визнано незаконним та скасовано. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно звільнив позивача з займаної посади на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, оскільки зазначеною статтею передбачено звільнення з займаної посади за систематичне невиконання службових обов'язків, однак, як встановлено судом, що застосування до Позивачки дисциплінарного стягнення за порушення вимог чинного законодавства виявлені в ході перевірки від 26.04.2013 року є незаконним, а жодного іншого доказу про систематичне притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] Відповідач не надав. В процесі судового розгляду справи відповідачем було надано Наказ № 77 від 01.07.2013р. «про зміни в структурі та штатній чисельності Херсонської міської державної лікарні ветеринарної медицини та Херсонської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини», відповідно до якого лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи в м. Херсон, як структурний підрозділ Херсонської міської лікарні ветеринарної медицини, були передані в підпорядкування Херсонської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини ім. Л.С. Ценковського. Працівники даних лабораторій відповідно до даного наказу були переведені до Херсонської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини ім. Л.С. Ценковського. З урахуванням клопотань позивачки та заявлених нею в процесі судового розгляду справи уточнень до позову суд залучив у дану справу Херсонську регіональну державну лабораторію ветеринарної медицини ім. Л.С. Ценковського у якості третьої особи. Та з огляду на те, що під часу розгляду даної справи була змінена підпорядкованість лабораторії, яку очолювала позивачка до її звільнення, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання позивачки в частині зазначення посади, на яку поновлюється позивачка з урахуванням відповідних змін, а саме «поновити [PERSON] на посаді завідуючої державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи, що розташована на ринку «Центральний», по вул. Белінського, 19 у м. Херсон, державного інспектора ветеринарної медицини, лікаря ветеринарної медицини Херсонської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини ім. Л.С. Ценковського». Оскільки суд прийшов до висновку, що звільнення позивачки відбулося без законної підстави, то відповідно до ст. 235 КЗпП України її необхідно поновити на посаді з часу звільнення із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно довідки про середню заробітну плату [PERSON] вона працювала із 6-ти денним робочим тижнем. Кількість робочих днів з 22.06.2013 року по 10.12.2013 року складає 148 днів. Середній заробіток для розрахунку заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі п.8 розділу IV постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати"( із подальшими змінами). Заробіток за квітень, травень 2013 року складає 4890,40 гривень. З урахуванням заробітку за квітень, травень 2013 року, та кількості відпрацьованих робочих днів - 51, заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню, складає 14191,75 гривень, а саме (4890,40 : 51) х 148. Суд вважає, що незаконним звільненням [PERSON] причинена і моральна шкода, оскільки її звільнення було незаконним, що було причиною переживань та моральних страждань позивачки. З урахуванням всіх обставин, суд вважає, що на користь Позивачки стягненню підлягає у відшкодування моральної шкоди 5000,00 гривень. Відповідно до п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved