Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

29 серпня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк), звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відшкодування судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань. Представник позивача - Сорока М.С., який діє на підставі довіреності юридичної особи, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Зі змісту позовної заяви убачається, що 01 жовтня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування грошима у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладені кредитного договору від 01 жовтня 2007 року [PERSON] ознайомився з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Між тим відповідач належним чином не виконав зобов'язання за вказаним договором, тому станом на 31 липня 2013 року утворилась заборгованість у загальній сумі 25689,85 грн., яка складається з: 7001,68 грн. - заборгованості за кредитом; 13025,81 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4200,94 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; а також штрафів відповідно до пункту 8.6. Умов надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина) та 1211,42 грн. (процентна складова). Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, Банк просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позові заборгованість за кредитним договором у сумі 25689,85 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 256,90 грн. Відповідач [PERSON], який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, повторно в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою представника позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Приписами частини 1 статті 1054 цього Кодексу визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 01 жовтня 2007 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (30 квітня 2009 року найменування банку було змінено на публічне акціонерне товариство у зв'язку зі зміною його типу) і [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір, шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до умов вказаного договору Банк надав позичальнику кредит у сумі - 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] зі сплатою: за користування грошима відсотків у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії за користування кредитом згідно з п. 9.6. Умов та Правил надання банківських послуг та інших витрат. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з норми статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав належним чином. Позичальник [PERSON] отримав вказану в договорі суму грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [NUMBER], що підтверджено документально. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що позичальником не здійснювались платежі згідно умов кредитного договору. Тим самим, враховуючи викладене, судом встановлено існування у публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суб'єктивного цивільного права щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором у зв'язку з встановленим фактом порушення відповідачем його умов. У розрахунку публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» зазначено, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 01 жовтня 2007 р. становить - 7001,68 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 13025,81 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 4200,94 грн. Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості за кредитом, відсотками за його користування та комісії. Правовим наслідком порушення виконання зобов'язання та одним із видів цивільно-правової відповідальності у відповідності до частини 1 статті 546 та пункту 3 частини 1 статті 610 ЦК України є встановлена договором або законом неустойка. Поняття неустойки дано в статті 549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума чи інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок сум штрафів: його фіксованої частини в сумі 250 грн. та процентної складової в сумі 1211,42 грн., який відповідає умовам кредитного договору. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд визнає, що [PERSON] належним чином не виконав обов'язки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по кредитному договору та неустойки у виді штрафів підлягають задоволенню у встановлених судом розмірах. У частині 1 статі 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 256,90 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved