Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні та мотивує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2010 року вона є опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], у зв’язку з загибеллю батьків, оскільки вона бабуся по лінії батька дитини. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2010 року було зобов’язано її [PERSON] не перешкоджати [PERSON] (бабуся по лінії матері дитини) та [PERSON] (дідусь по лінії матері дитини) у спілкуванні з [PERSON], встановлений порядок спілкування та зустрічей [PERSON] та [PERSON] з онукою двічі на тиждень: кожну середу з 17 год. до 20 год. та один з вихідних днів – в суботу – з 12 год. до 19 год.30хв., у випадку наявності у [PERSON], [PERSON] путівки на оздоровлення дозволити їм проводити оздоровлення [PERSON] по путівці разом з ними. Зазначене рішення було ухвалене коли [PERSON] було 4 роки 4 місяці, на даний час їй вже 8 років 6 місяців, спілкування [PERSON] з відповідачами призводить до порушення її психічного стану та погіршення здоров’я, що порушує процес формування і виховання дитини. [PERSON] під час зустрічей з відповідачами особисто неодноразово заявляла про небажання з ними спілкуватись. Тому [PERSON] просить суд позбавити [PERSON], [PERSON] права на спілкування з [PERSON], [INFO] та прийнятті участі у її вихованні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права спілкування із онукою й участі у її вихованні, який підтримали в судовому засіданні вони та їх представник і мотивують тим, що з 2010 року [PERSON], [PERSON] зверталися з численними заявами як до правоохоронних органів, так і до виконавчого комітету Сумської міської ради, Служби у справах дітей Сумської міської ради, що їм чиняться перешкоди у спілкуванні з онукою. Зазначили, що [PERSON] негативно впливає на [PERSON], недостатньо дбає про неї, не забезпечує належне харчування тому просять суд визнати незаконними дії [PERSON] у здійсненні [PERSON] та [PERSON] права на спілкування з онукою, [PERSON], 17.01.2005р.н. та участі у її вихованні; зобов’язати [PERSON] забезпечити встановлений рішенням суду порядок спілкування та зустрічей [PERSON] та [PERSON] із онукою [PERSON] двічі на тиждень: кожну середу з 17 год. до 20 год. та один з вихідних днів – в суботу – з 12 год. до 19 год.30хв., у випадку наявності у [PERSON], [PERSON] путівки на оздоровлення дозволити їм проводити оздоровлення [PERSON] по путівці разом з ними. Представник служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні зазначив, що з часу прийняття рішення від 19.05.2010р., до органу опіки та піклування Сумської міської ради, служби у справах дітей надходили неодноразові заяви, скарги від сім'ї Логвин щодо невиконання зазначеного рішення суду, порушення [PERSON] їх права на спілкування з онукою. Взаємні обвинувачення та скарги [PERSON] та [PERSON] неодноразово розглядалися на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини. Рішення прийняті за результатами розгляду звернень та скарг [PERSON] та [PERSON] носили рекомендаційний характер і не мали правовстановлюючих чи право припиняючих наслідків. Зі слів [PERSON], [PERSON] не бажає спілкуватись з сім'єю Логвин, а поведінка останніх негативно впливає на психічний стан дитини, хоча зі слів [PERSON] при розмові наодинці з [PERSON], дівчинка виявляла бажання спілкуватися з нею. Малолітня [PERSON] має малолітній вік та не усвідомлює всього, що відбувається навколо неї. Вона перебуває у віці, коли дорослі, які її оточують, мають вагомий вплив на усвідомлення нею подій, які відбуваються. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 17 грудня 2013 року було внесено на розгляд питання про позицію органу опіки та піклування щодо позову [PERSON] про позбавлення права на спілкування з дитиною. На засіданні встановлено, що дитина нервувала під час зустрічі з [PERSON], вона переживає постійний стрес, який викликаний внутрішнім конфліктом. Вікторія погоджувалась на зустрічі у присутності вчителя. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, служба у справах дітей вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, але враховуючи інтереси та психоемоційний стан [PERSON], рекомендує зробити перерву у намаганні сім'ї [PERSON] реалізувати своє право на спілкування з онукою на два роки. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги первісного та зустрічного позовів підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2010 року опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], у зв’язку з загибеллю батьків призначена її бабуся по лінії батька [PERSON].(а.с. 6-8) Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2010 року було зобов’язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] (бабуся по лінії матері дитини) та [PERSON] (дідусь по лінії матері дитини) у спілкуванні з [PERSON], встановлений порядок спілкування та зустрічей [PERSON] та [PERSON] з онукою двічі на тиждень: кожну середу з 17 год. до 20 год. та один з вихідних днів – в суботу – з 12 год. до 19 год.30хв., у випадку наявності у [PERSON], [PERSON] путівки на оздоровлення дозволити їм проводити оздоровлення [PERSON] по путівці разом з ними.(а.с. 9-10) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходилась на лікуванні у відділенні денного стаціонару КУ «Сумської міської дитячої клінічної лікарні [PERSON]» з 31.05.2013 р. по 14.06.2013 р. (а.с.26). Між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України, Конвенцією «Про права дитини», Законом України «Про охорону дитинства». Згідно ст. 20 Конвенції «Про права дитини», та дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власний якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточені, має право на особистий захист і допомогу, що надається державою. Згідно ст. 249 ч.3 СК України передбачено, що опікун, піклувальник не має права перешкоджати спілкуванню дитини з її батьками та іншими родичами, за винятком випадків, коли таке спілкування суперечить інтересам дитини. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] склалися неприязні відносини, які відображаються на спілкуванні сім»ї Логвин з малолітньою онукою [PERSON], на підставі рішення суду, опікун дитини [PERSON] повідомила у судовому засіданні, що коли дитина виявить бажання з ними спілкуватися, то вона не буде заперечувати у їх спілкуванні, тобто [PERSON] не виконує в добровільному порядку рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 19.05.2010 р., яким був встановлений порядок спілкування та зустрічей [PERSON] та [PERSON] з онукою [PERSON], що підтверджується неодноразовими зверненнями [PERSON] до служби у справах дітей, до правоохоронних органів, щодо невиконання зазначеного рішення суду, порушення [PERSON] їх права на спілкування з онукою. На протязі 2012 -2013 років, є акти державного виконавця та фахівця із соціальної роботи про те, що [PERSON] не бажає спілкуватися з бабою [PERSON] з різних причин (а.с. 27-32). Також у судовому засіданні був оглянутий диск з відеозаписом розмов малолітньої дитини [PERSON] та відеозапису зустрічі [PERSON] з бабою та дідусем Логвин, де дівчинка висловлювалась про те, що не бажає зустрічатися з останніми ( а.с.50). Згідно ст. 249 ч.3 СК України передбачено, що опікун, піклувальник не має права перешкоджати спілкуванню дитини з її батьками та іншими родичами, за винятком випадків, коли таке спілкування суперечить інтересам дитини. З урахуванням зібраних доказів, суд вважає необхідним, позовні вимоги [PERSON] задоволити частково, позбавити право на спілкування з онукою [PERSON] та прийняття участі у її вихованні бабу [PERSON] на протязі одного року. З огляду на положення ч.3 ст. 249 СК України позивач [PERSON] не довела суду того факту, що спілкування [PERSON] з дідусем [PERSON] суперечить інтересам дитини, оскільки як вбачається з матеріалів цивільної справи [PERSON] з часу винесення рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2010 року, декілька разів зустрічався з [PERSON] у присутності опікуна [PERSON] та дівчинка ввічливо та з задоволенням з ним спілкувалась, тому вважати, що його спілкування суперечить інтересам дитини у суду немає. В частині позбавлення права на спілкування з онукою діда [PERSON] відмовити за необґрунтованістю. Згідно ч.1 ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права спілкування із онукою й участі у її вихованні задоволити частково, зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні та зустрічей [PERSON] із онукою [PERSON], [INFO] згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2010 року.

Outcome: dismissed