overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги централізованого опалення 1452, 14 грн. та суму витрат на оплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з опалення та гарячого водопостачання, однак не оплачує дані послуги, у зв'язку утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про день, час і місце проведення судового розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. (а.с.17) Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в квартирі [ADDRESS], вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Згідно особового рахунку № [NUMBER], відповідач за період з 01 жовтня 2009 р. по 01 жовтня 2012 року за розрахунком відповідача заборгувала 1452,14 грн. за послуги з централізованого постачання теплої енергії, від отримання послуг не відмовлялася, про що також свідчить часткова оплата за надані послуги. (а.с. 5) Між КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради як надавачем послуг з однієї сторони та відповідачем як споживачем наданих послуг з іншої сторони існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. За змістом ст. 162 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, між сторонами фактично існують правовідносини по наданню та отриманню послуг з централізованого постачання теплової енергії. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1452 грн. 14 коп. заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 16 серпня 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Батько дитини, відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 16 вересня 2009 року, актовий запис №1584, сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Дитина проживає разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджено довідкою Навчально наукового дослідного центра Білоцерківського державного аграрного університету від 18.07.2013 року №202, проте, що на утриманні [PERSON] перебуває син [PERSON] [INFO]. Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та рішенням про розірвання шлюбу, довідкою з місця проживання позивачки, поясненнями позивачки та відповідача, який не заперечував в судовому засіданні про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є повнолітнім, працездатним, на утриманні інших осіб не має, а тому на утримання свого неповнолітнього сина, на думку суду, може сплачувати аліменти в розмірі по 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 02 лютого 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки в сімї постійно виникають сварки, непорозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, мають окремі бюджети, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 02 лютого 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 103. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивачки, відповідача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є не можливим. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Також, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, де зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На теперішній час Анастасія є студенткою першого курсу денного відділення Донецького національного університету. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 30 відсотків від доходу щомісяця і до закінчення дочкою навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, яка на даний час є повнолітньою, але продовжує навчання. Згідно копії свідоцтва про народження дитини відповідач записаний її батьком. Відповідно вимог ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що його батьком був [PERSON], який 16.01.2005 року помер. За життя батьку належала квартира № 3, розташована в будинку № 9 по вул. Горького в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. Після його смерті він, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлим не проведено первісну реєстрацію права власності на квартиру. На день смерті батька він проживав разом з ним і фактично прийняв спадщину. Крім нього право на спадщину має його мати, яка не бажає приймати спадщину. Просить визнати за ним право власності на квартиру № 3, розташовану в будинку № 9 по вул. Горького в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області, що залишилась після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що за життя [PERSON] належала на праві власності квартира № 3, розташована в будинку № 9 по вул. Горького в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. 16.01.2005 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з ним та у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім нього право на спадщину має дружина померлого [PERSON], яка не бажає приймати її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON]., ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

18.09.2013 р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилалася на те, що 03.06.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 36 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу маєть неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилась проте через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, натомість через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.06.2006 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 36. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що йому належить домоволодіння № 113-а по вул. Змагання в м. Дніпропетровську. Проте, у вказаній квартирі залишаються бути зареєстрованими відповідачі, які не проживають за зазначеною адресою та виписуватись не збираються. На підставі викладеного просив суд, усунути перешкоди у користуванні домоволодінням № 113-а по вул. Змагання в м. Дніпропетровську шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідачів. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про слухання справи без його участі. Відповідачі в судове засідання у справі не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області свого представника для участі у розгляді справи не направив, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі рішення № 498 від 11.10.1991 року, довідки про землекористування та реєстраційного посвідчення № 14 від 28.11.1991 року належить на праві власності домоволодіння № 113-а по вул. Змагання в м. Дніпропетровську. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі у спірному домоволодінні не проживають з 2009 року, особистих речей не мають, комунальні послуги не сплачують. Згідно довідки № 59, виданої головою квартального комітету № 4, відповідачі не проживають у спірному домоволодінні понад шість місяців. Факт реєстрації відповідачів у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки останній оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави. А також суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати повязані з оголошенням про виклик в пресі в розмірі 150,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Зважаючи на необхідність витрачання значного часу для викладення повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтувань всіх доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів позивача, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

12 вересня 2013 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 17 серпня 1985 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Логвинської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникають постійні суперечки та непорозуміння, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги. Відповідач позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ По справі встановлено, що 17 серпня 1985 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Логвинської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 9 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач пояснив, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинено, спільного господарства не ведуть та разом не проживають, проживає з іншою жінкою, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. В наданий термін для примирення між сторонами, сторони не примирились. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що причиною розірвання шлюбу є подружня зрада позивача та проживання його з іншою жінкою, з якою проживає, веде спільне господарство, підтримує матеріально. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

13 вересня 2013 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 13 березня 2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникають постійні суперечки та непорозуміння, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги. Відповідач до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Заперечень щодо позову відповідач до суду не направляв та не надавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ По справі встановлено, що 13 березня 2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Ожегівської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 01 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач пояснила, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинено, спільного господарства не ведуть та разом не проживають, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Від примирення з відповідачем позивач відмовилась. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення суду, повязану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного тексту рішення суду здійснити протягом пяти днів. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed