Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON], Рогатинської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном шляхом демонтажу встановленої огорожі та визнання недійсним рішення Рогатинської міської ради від 27.12.2012 року про затвердження акта комісії від 29.11.2012 року «Відносно розподілу земельних ділянок» громадян [PERSON] та [PERSON] по вул.Панаса Мирного, буд.№4 в м.Рогатині. У позовній заяві зазначено, що позивач з 08.08.1970 року по 05.07.1988 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] Після розірвання шлюбу рішенням Рогатинського районного суду від 18.09.1989 року за його позовом було проведено розподіл в натурі житлового будинку та господарських будівель в м.Рогатині по вул.П.Мирного, 4 між ним та [PERSON] Додатковим рішенням Рогатинського районного суду від 15.04.2011 року було встановлено, що виділені судом приміщення в житловому будинку та господарських спорудах належать [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до рішення виконавчого комітету Рогатинської міської ради № 75 від 31.05.2011 року було вирішено оформити право власності на 14% частини житлового будинку по вул..Панаса Мирного, 4 в м.Рогатині за громадянкою [PERSON], житловою площею - 15,2 кв.м., загальною площею - 32,7 кв.м., згідно розрахунку ідеальних часток в загальній власності на будинковолодіння; на 86% частини житлового будинку по вул.Панаса Мирного, 4 в м.Рогатині за громадянином [PERSON]П, житловою площею - 81,0 кв.м., загальною площею - 208,5 кв.м., згідно розрахунку ідеальних часток в загальній власності на будинковолодіння. 30.05.2013 року на вище вказаний житловий будинок та господарські споруди позивачем було виготовлено технічний паспорт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ». 27.06.2013 року було проведено державну реєстрацію права власності на 86/100 домоволодіння по вул.Панаса Мирного, 4 в м.Рогатині за [PERSON] За вищевказаним домоволодінням закріплено земельну ділянку площею 0, 0493 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На даний час земельна ділянка не приватизована і перебуває у спільному користуванні. Відповідно до чинного законодавства України при переході права власності на будівлі та споруди до набувачів майна переходить у власність (користування) та частина земельної ділянки, яка зайнята під їхньою частиною нерухомого майна, а також частина земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування приміщень, пропорційно до площі цих приміщень. При розподілі земельної ділянки, яка закріплена за вищевказаним домоволодінням або при передачі її у власність, позивач має право користуватися земельною ділянкою, або отримати її у власність в розмірі 86% від загальної площі земельної ділянки, яка закріплена за даним домоволодінням, а відповідачка - відповідно 14%. На даний час між сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розподілу земельної ділянки. Відповідно до правовстановлюючих документів (рішень Рогатинського районного суду від 18.09.1989 р. та від 15.04.2011 р.) позивачу виділено у власність біля вище вказаного житлового будинку господарську будівлю - стайню площею 16,1 кв.м., яка в технічному паспорті ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» зазначена під літеою «Б». Відповідачка по справі [PERSON], без погодження з ним відгородила собі частину присадибної земельної ділянки таким чином, що встановлена нею огорожа перешкоджає йому у вільному доступі до належної йому господарської будівлі - стайні, і відгороджена відповідачкою частина присадибної земельної ділянки більша від площі, якою вона мала би право користуватися або отримати у власність. Крім того, відповідачка [PERSON] виготовила у Приватному підприємстві «Західний континент» схему поділу земельної ділянки. Вказану схему відповідачка з ним не погоджувала. Комісією Рогатинської міської ради, до складу якої увійшли - голова земельної комісії при Рогатинській міській раді [PERSON], секретар міської ради [PERSON], спеціалісти І категорії міськвиконкому [PERSON] та [PERSON], 29.11.2012 року було складено акт, згідно якого комісія рекомендувала затвердити схему розподілу земельної ділянки та дозволити громадянці [PERSON] виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку відповідно до свідоцтва на право власності на житло. Рішенням 27-ї сесії Рогатинської міської ради 6-го демократичного скликання від 27.12.2012 року було затверджено акт комісії від 29.11.2012 року «Відносно розподілу земельних ділянок» громадян [PERSON] та [PERSON] по вул.П.Мирного, 4 в м.Рогатині. Вказане рішення Рогатинської міської ради від 27.12.2012 року є незаконним, таким, що підлягає до скасування, оскільки встановлена [PERSON]огорожа перешкоджає йому у вільному доступі до господарської будівлі - стайні, а по-друге, відгороджена [PERSON] частина присадибної земельної ділянки більша від площі, якою вона мала би право користуватися або отримати у власність. Схема розподілу з ним не погоджена, а комісія при складанні акта від 29.11.2012 року не врахувала його прав та законних інтересів. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Зобовязати відповідачку не чинити йому перешкод у користуванні присадибною земельною ділянкою та нерухомим майном господарською спорудою (стайнею), яка входить до складу його домоволодіння за адресою м.Рогатин. вул.П.Мирного, буд.№4 шляхом демонтажу встановленої нею огорожі на присадибній ділянці. Визнати незаконним та скасувати рішення 27 сесії Рогатинської міської ради 6 - го демократичного скликання від 27.12.2012 року в частині затвердження акта комісії від 29.11.2012 року «Відносно розподілу земельних ділянок гр..[PERSON] і [PERSON] по вул.П.Мирного,4 в м.Рогатині". Стягнути з відповідачів на його користь понесені ним і документально підтверджені судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснили, що встановлена відповідачкою огорожа перешкоджає [PERSON] у доступі до його господарської будівлі, оскільки для того, щоб зайти до стайні, де він утримує домашню птицю, йому необхідно вийти з подвіря на громадську дорогу і таким чином зайти до господарської будівлі, що створює йому незручності. Крім того, в користування [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,0069 га, що в процентному співвідношенні становить 18%, йому в користування залишено земельну ділянку площею 0,0316 га, що в процентному співвідношенні становить 82 %.. Такий розподіл не відповідає вимогам діючого земельного законодавства. Крім того, при такому розподілі земельної ділянки відповідачці відійшла встановлена ним бетонна обмостка біля домоволодіння, і в нього немає доступу до стіни житлового будинку. При необхідності відремонтувати фасад будинку такої можливості не буде. Просили позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовних вимог [PERSON] не визнала зовсім і пояснила, що вона є власником 14/100 домоволодіння по вул. Панаса Мирного, 4 в м.Рогатині, Власником 86/100 є позивач по справі. Виходячи із загальної площі земельної ділянки 0,0493 вона має право на користування земельною ділянкою площею 0,0069 га, що становить 14/100 від загальної площі земельної ділянки. Крім того, позивач має доступ до господарської будівлі. Оскільки не було погоджено схему розподілу ділянки добровільно, межі земельної ділянки були встановлені земельною комісією. В присутності усіх членів земельної комісії [PERSON] не заперечував щодо такого розподілу земельної ділянки. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представники Рогатинської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності №02-25/655 від 17 червня 2013 року, позову не визнала зовсім і пояснила, що позивач по справі в присутності усіх членів комісії не заперечував щодо розподілу земельної ділянки. Пояснював, що самостійно забезпечить собі доступ до господарської будівлі. Після досягнення згоди на розподіл земельної ділянки комісією 29.11.2012 року було складено акт. Акт було затверджено рішенням 27 сесії Рогатинської міської ради 27.12.2012 року. Будь-яких порушень прав позивача при такому розподілі не було встановлено. Іншого варіанту розподілу земельної ділянки немає.Просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] пояснила, що знайома зі сторонами по справі. Проживає по-сусідству. Між сторонами постійно виникають непорозуміння з приводу користування земельною ділянкою. Їй відомий той факт, що в присутності членів земельної комісії [PERSON] дав згоду на розподіл земельної ділянки, погодився із запропонованою схемою. Свідок [PERSON] пояснив, що працює секретарем Рогатинської міської ради. Спір між сторонами по справі триває давно. Комісія, до складу якої він входив, намагалася врегулювати питання щодо розподілу земельної ділянки. Між сторонами було досягнуто згоди і комісією було складено відповідний акт погодження меж розподілу земельної ділянки. Межові знаки не встановлювалися, межовими знаками служили малі архітектурні спорудження, що є на земельній ділянці. Позивач [PERSON] в подальшому не підписав схеми розподілу земельної ділянки. В позивача є доступ до господарської споруди з виходом на дорогу загального користування. Свідок [PERSON] пояснила, що до міської ради поступали неодноразові звернення від [PERSON] про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки. Міською радою було дано такий дозвіл. Між сторонами було досягнуто згоди щодо розподілу. З її точки зору це єдиний можливий варіант розподілу земельної ділянки. Чи було встановлено межі в натурі, зараз пригадати не може, можливо, були побиті кілки. Свідок [PERSON] пояснив, що спір між сторонами по справі триває давно. На заяву [PERSON] про виділення їй у користування земельної ділянки було створено комісію, яка на місці врегульовувала дане питання. Між [PERSON] і [PERSON] було досягнуто згоди щодо розподілу ділянки. На його запитання до [PERSON], як він буде добиратися до господарської будівлі, в присутності комісії [PERSON] пояснив, що встановить хвіртку з боку громадської дороги і таким чином буде добиратися до господарської споруди. На момент виходу комісії була план-схема розподілу земельної ділянки. Комісія встановила кілки згідно плану-схеми. Свідок [PERSON] пояснив, що працює директором ПП «Західний континент» Ним було виготовлено схему розподілу земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності позивача та відповідачки по фактичному користуванню. Він виходив на місце розташування земельної ділянки і в присутності представника міської ради [PERSON] і співвласників провів обміри. В подальшому було виготовлено схему, яку [PERSON] не підписав. На його думку варіантів розподілу земельної ділянки між сторонами є кілька. По заяві [PERSON] він визначив розміри земельних ділянок у відсотковому співвідношенні без урахування площі, яку займає житловий будинок. При такому розрахунку площа земельної ділянки [PERSON] становить 18%, [PERSON] 82%. На даний час не існує єдиної методики визначення площі земельних ділянок, що перебувають у частковому користуванні. Одна із меж земельних ділянок проходить по стіні житлового будинку. Для проведення ремонту фасаду необхідно встановити сервітут. Рішенням Рогатинського районного народного суду від 18.09.1989 року між сторонами по справі [PERSON] і [PERSON] було проведено розподіл домоволодіння (а.с.9-11). Додатковим рішенням Рогатинського районного суду від 15 квітня 2011 року встановлено, що виділені судом приміщення в житловому будинку та господарських спорудах належать [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності (а.с.12-13). Відповідно до рішення виконавчого комітету Рогатинської міської ради №75 від 31.05.2011 року «Про вирішення заяв по індивідуальному сектору» було вирішено оформити право власності на 14% частини житлового будинку №4 по вул.П.Мирного за гр.[PERSON] житловою площею 15,2 м2, загальною площею 32,7 м2 згідно розрахунку ідеальних часток в загальній власності на домоводіння; на 86% частини житлового будинку №4 по вул.П.Мирного за [PERSON], житловою площею 81 м2, загальною площею 208,5 м2 згідно розрахунку ідеальних часток в загальній власності на домоволодіння (а.с.22). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником 86/100 часток у спільній частковій власності домоволодіння за адресою м.Рогатин вул.П.Мирного, 4 (а.с.23). Рішенням двадцять сьомої сесії міської ради шостого демократичного скликання від 27.12.2012 року "Про затвердження акта комісії від 29.11.2012 року «Відносно розподілу земельних ділянок гр.[PERSON] та гр.[PERSON]П." було затверджено акт комісії від 29.11.2012 року (а.с.24). 29.11.2012 року комісією Рогатинської міської ради в складі голови земельної комісії при міській раді [PERSON], секретаря міської ради [PERSON], спеціалістів І категорії міськвиконкому [PERSON], [PERSON] було розглянуто заяву [PERSON] відносно розподілу земельної ділянки. На місці було проведено розяснення відносно розподілу земельної ділянки (приблизно) до користування житловою площею будинку [PERSON] та [PERSON] Комісія рекомендувала затвердити схему розподілу земельної ділянки та дозволити [PERSON] виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку згідно свідоцтва на право власності на житло, акт і схему, яка додається до акта. На схемі поділу, доданій до акта, підпис [PERSON] відсутній (а.с.25-26). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.06.2011 року Рогатинською міською радою, [PERSON] є власником 14/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою м.Рогатин, вул.П.Мирного (провулок Пушкіна), будинок №4 на підставі рішення виконавчого комітету №75 від 31.05.2011 року (а.с.41). Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності українського народу. Від його імені права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Гарантоване у статті 14 Конституцї України право власності на землю може набуватися і реалізовуватися громадянами виключно відповідно до закону. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленим законом. Поняття спільної часткової власності викладене в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За ч.1 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до положень ст.367 ЦК України співвласники мають право поділити майно, що є у спільній частковій власності. Згідно положень ч.1 ст.377 ЦК України до власника нерухомості обовязково переходить право користування землею. Право власності на землю відповідно до статті 78 Земельного кодексу України це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельної ділянки, що раніше були надані їм у користування. За статтею 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Власники земельних ділянок відповідно до статті 90 Земельної кодексу України мають право самостійно господарювати на землі. Відповідно до ст.103 Земельного кодексу власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Згідно із ч.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлі та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно розяснення викладеного у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст.88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів між ними. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначений або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою мають позивач, відповідач, слід виходити з розміру їх частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення останньої. Відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. За частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені та у їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин. Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~а) розпорядження землями територіальних громад; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. На підставі наведеного саме Рогатинська міська рада є органом місцевого самоврядування, який наділений повноваженнями щодо розпорядження землями відповідної територіальної громади. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні встановлено, що частина земельної ділянки, яка передана у користування [PERSON] відповідно до акта погодження меж становить 18%, земельна ділянка в користуванні [PERSON]- 82%. В той час відповідно до рішення виконавчого комітету Рогатинської міської ради від 31.05.2011 року оформлено право власності на 14% частини житлового будинку №4 по вул.П.Мирного в м.Рогатині за [PERSON], на 86 % частини житлового будинку №4 по вул. П.Мирного в м.Рогатині за [PERSON] Межа земельної ділянки, виділена [PERSON], проходить по стіні житлового будинку, унеможливлює доступ до фасаду у випадку потреби провести ремонтні роботи, крім того, [PERSON] ускладнено доступ до господарської споруди. Надвірна будівля [PERSON] вбиральня, знаходиться на земельній ділянці [PERSON], що ускладнює їй доступ до цієї споруди (з пояснення відповідачки [PERSON] вона на даний час вбиральнею не користується, а тому такий розподіл їй труднощів не створює). За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що при затвердженні акта розподілу земельної ділянки, яка перебуває у спільному частковому користуванні Рогатинською міською радою не обрано способу, який завдає найменше незручностей користувачам, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved