Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-11 00:00:00

Уточнивши свої первинні позовні вимоги (а.с.22-23), позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем має спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Первинно за рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його доходів, але в 2010 році, у зв»язку із народженням у відповідача другої дитини та стягненням з нього аліментів на утримання дитини та дружини на період соціальної відпустки по догляду за дитиною до трьох років, розмір аліментів, які стягувались з відповідача на утримання дочки [PERSON] був зменшений з 1/4 до 1/6 частини доходів відповідача. Позивач зазначає, що 09.01.2013 року стягнення з відповідача аліментів на утримання другої дружини припинено, у зв»язку з чим його матеріальне становище поліпшилось. Позивач вказує, що розміру аліментів, які в теперішній час відповідач сплачує на утримання дочки [PERSON], недостатньо для належного забезпечення дитини, тому просить збільшити розмір аліментів з 1/6 до 1/4 частини його доходів. Крім того зазначила наявність додаткових витрат на утримання дочки [PERSON]- оплату ортодонтичного лікування дитини, та витрати на придбання ліків, ? частину вартості яких в сумі 4750 грн. просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги; вказала, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, становлять приблизно 400-500 грн. в місяць, що не забезпечує 1/2 частину витрат на утримання дитини. Вказала, що вона сама постійного місця роботи не має, отримує випадкові заробітки в розмірі приблизно 500 грн. в місяць; фактично і вона і дитина перебувають на утриманні батьків позивача. Витрати на харчування дитини становлять приблизно 700 грн. в місяць; 500 грн. позивач витрачає на розвиток дитини (заняття англійською мовою, заняття танцями, відвідування басейну ). Зазначила. що дитина росте, тому потребує значних витрат на придбання одягу; також позивач несе витрати на лікування дитини, які складаються з оплати консультації лікарів та придбання ліків. Крім того зазначила, що за показаннями лікаря дитина проходить курс ортодонтичного лікування із встановленням брекет-систем на обидві щелепи; вартість брекет-систем становить 8000 грн; додаткові витрати - 1500 грн. (плата за прийом лікаря; вартість коронки; вартість ретенціонних кап), просить стягнути з відповідача 1/2 вартості додаткових витрат на дитину в сумі 4750 грн, поклавши на відповідача судові витрати в розмірі 1500 грн. , сплачених позивачем за отримання юридичної допомоги та судових витрат. Надавши пояснення, позивач надала до суду заяву з проханням закінчити розгляд справи за її відсутністю за участю її представника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала правову позицію позивача. Вказала, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, не забезпечує дитині належного харчування та не дає змоги дитині розвиватись. Зазначила. що після припинення аліментів на утримання другої дружини, матеріальний стан відповідача поліпшився, і він має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в більшому розмірі та нести додаткові витрати на утримання дитини. Позивач тривалий час перебувала на обліку в центрі зайнятості, але працевлаштуватись не змогла; в теперішній час стабільного доходу не має, разом із дитиною перебуває на утриманні батьків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав в повному обсязі. Пояснив, що з січня 2013 року з нього припинено стягнення аліментів на утримання [PERSON], з якою відповідач перебуває у шлюбі, але спільно вони не проживають. Зазначив, що в теперішній час з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його доходів. Вказав. що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на користь позивача у більшому розмірі. Вважає, що позивач має постійне місце роботи та доходи. Пояснив, що він сам працює, йому нараховується заробітна плата в розмірі приблизно 3200 грн, з яких він отримує лише 1500-1600 грн. на місяць. Вказав. що з другою родиною не проживає; має витрати: 900 грн. на харчування; 300 грн. сплачує за комунальні послуги; 200 грн. витрачає на придбання одягу; 200 грн. витрачає на хобі ( риболовля); допомагає непрацездатній матері - приблизно 50 грн. в місяць. Вказав. що дочку [PERSON] бачить рідко; іноді спілкуються по телефону. Знає, що дочка займається танцями. Про додаткові зайняття англійською та відвідування басейну відповідачу нічого не відоме. Вказав. що дійсно бачив у дочки встановлені брекет-системи; їх вартістю не цікавився. Крім усних, надав письмові пояснення (а.с.38), в яких зазначив що аліменти, які стягуються з нього, не тільки покривають потреби дитини, але забезпечують всі додаткові витрати на дитину, крім того, позивач також живе за рахунок аліментів, які він сплачує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала; підтримала правову позицію відповідача; вказала, що позивач має місце роботи, але приховує це. Щодо додаткових витрат на лікування дитини вказала, що медична допомога в Україні надається безкоштовно; витрати на придбання одягу дитині не підтверджені. Вказала, що витрати на розвиток дитини мають бути, як що дитина має певні таланти, які потрібно розвивати, а доказів того, що через наявні здібності дитина позивача має додатково займатись англійським та танцями, відсутні. Третя особа по справі [PERSON] суду пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дитину 2010 року народження, але спільно з відповідачем вона не проживає. Отримує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6частини доходів відповідача; до січня 2013 року отримувала аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини доходів відповідача; в теперішній час аліменти на її утримання припинені. Надавши пояснення, третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.53) та надала письмові пояснення, в яких заперечувала проти задоволення позову (а.с.54). Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.. 15 ЦПК України, справа підсудна суду. Відповідно до ст.. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано (а.с.2). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає з позивачем (а.с.6) Рішенням Красно донського міськрайонного суду від ё17.05.2006 року, з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів (а.с.5). Рішенням Красно донського міськрайонного суду від 14.03.2012 року, розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] були зменшені до 1/6 частини доходів через зміни в матеріальному становищі платника аліментів (а.с.4). Обов»язок батьків утримувати дітей до їх повноліття встановлений ст.. 180 СК України. Ст.. 192 Сімейного Кодексу України передбачена можливість зміни розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного становища платника або утримувача аліментів. Відповідно до ст.. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ № 789-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки дитини або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фізичних можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічне право дитини на достатній рівень життя, зафіксоване в ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з довідкою ПАТ «Краснодонвугілля» № 489 від 19.04.2013 року, розмір аліментів. які стягуються з відповідача на користь позивача, становлять 400-500 грн. в місяць (а.с.35). Із довідки вбачається, що до лютого 2013 року відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] на її утримання; на утримання дочки; та аліменти на користь позивача на утримання дочки; з лютого 2013 року аліменти на утримання [PERSON] припинені. У довідці про доходи № 490 від 19.04.2013 року (а.с.36) вбачається, що розмір заробітку відповідача, який береться для нарахування аліментів, становить в середньому 3000 грн. Таким чином суд встановив, що доход, який фактично отримує відповідач, становить: 3000 грн. (заробіток за вичетом обов'язкових стягнень) - 1000 грн. (аліменти, які стягуються на утримання двох дітей) = 2000 грн. Даний доход забезпечує прожитковий мінімум, встановлений для працездатної особи в розмірі 1147 грн, та забезпечує витрати відповідача, вказані ним в судовому засіданні в розмірі 1700 грн. на місяць. Пояснення відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатної матері суд оцінює критично, оскільки мати відповідача проживає окремо від нього, отримує пенсію, розмір допомоги непрацездатній матері в сумі 50 грн, яку вказав відповідач, не може вважатись додатковим джерелом доходів для існування непрацездатної особи. Оцінивши надані відповідачем докази на підтвердження його доходів та витрат суд дійшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в більшому, ніж 1/6 частина його доходів, розмірі, оскільки з припиненням стягнення аліментів на утримання [PERSON] матеріальний стан відповідача поліпшився. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК ( 2947-14 ) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Визначаючи розмір аліментів, який має бути стягнутий з відповідача, суд приймає до уваги наявність у відповідача постійного місця роботи та заробітку, який перевищує прожитковий мінімум; наявність у нього інших аліментних зобов»язань, те, що позивач не має постійного місця роботи, фактично перебуває на утриманні батьків, з якими проживає. Також суд приймає до уваги підтверджені позивачем в судовому засіданні витрати на утримання дитини. Також суд бере до уваги, що згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1210 грн., і розмір аліментів. які в теперішній час сплачує відповідач, менше ? частини прожиткового мінімуму, встановленого в державі. Пояснення відповідача в тій частині, що батьки позивача є забезпеченими особами, суд до уваги не приймає, оскільки обов»язок по утриманню дитини покладений саме на батьків дитини. Також суд критично оцінює пояснення відповідача та його представника щодо наявності у позивача високооплачуємої роботи, оскільки це не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні; за записами в трудовій книжці позивача вона не працює; останні записи стосуються перебування на обліку в центрі зайнятості. Оцінивши всі надані сторонами докази відповідно до положень ст.. 212 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що розмір аліментів. які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] має бути збільшений з 1/6 до 1/5 частини доходів відповідача. Розглянувши позов в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, суд встановив наступне. Відповідно до ст.. 185 СК України, той із батьків, з кого присуджені аліменти на дитину, зобов»язані приймати участь в додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, його хворобою та інше). Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача вартості ? частини додаткових витрат за ортодонтичне лікування та лікування дитини під час хвороби. На підтвердження витрат на лікування дитини під час хвороби позивачем належних доказів надано не було. Довідка лікаря (а.с 25) не може бути визнана належним доказом , оскільки інформацію, викладену в довідці, неможна прочитати. Також суд не приймає до уваги квитанції на придбання медикаментів (а.с.28), оскільки необхідність їх придбання саме для лікування дитини не підтверджена медичними документами. Разом з тим суд приймає до уваги довідки лікаря-ортодонта (а.с.26-27), з яких вбачається, що лікування стоматологічних вад у дитини необхідно за медичними показниками, є профілактикою захворювань шлунково-кишкивникового тракту та зазначена вартість лікування. У довідці лікаря - ортодонта (а.с.54) вказано, що позивач оплатила вартість брекет-систем в сумі 8000 грн. Згідно з довідкою КУ «Красно донська стоматологічна лікарня» № 114 від 08.05.2013 року, данним медичним закладом лікування ортодонтичних патологій за допомогою брекет-систем не здійснюється (а.с.55). В судовому засіданні відповідач підтвердив, що дитині встановлені брекет-системи. Оцінивши надані сторонами докази, приймаючи до уваги наявність медичних показань для лікування ортодонтичної патології у дитини, неможливість проведення даного лікування в комунальній установі безкоштовно, підтвердженість факту оплати позивачем лікування дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 4000 грн. Розподіл судових витрат, до яких віднесено витрати на отримання юридичної допомоги, здійснюються за вимогами ст.. 88 ЦПК України. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт оплати позивачем послуг адвоката в сумі 1500 грн (а.с.24). Але враховуючи частку задоволених судом вимог позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на отримання юридичної допомоги в сумі 750,00 грн. Крім того, згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору, а з відповідача сума судового збору підлягає стягненню в розмірі, пропорційному частині задоволених вимог, тобто 114,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial