Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, за період з березня 2012 року по липень 2013 року в розмірі 5329,00 грн. У позові посилається на те, що за рішенням суду з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Однак позивач вказане рішення не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів станом на 24.07.2013 року у розмірі 5329,00 грн. 89 коп. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 19454, 13 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 19454, 13 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що відповідач постійно змінював місце роботи та вважав, що бухгалтерія самостійно відраховує аліменти на користь позивача. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позов частково з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні на підставі рішення суду з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки, що сторонами не оспорювалось. Як вбачається з довідки відділу ДВС Голопристанського районного управління юстиції заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.07.2013 року становить 5329,90 грн.. Відповідач не заперечував факт наявності заборгованості по аліментам в зазначеній сумі, визнав вказану суму та не заперечував проти її сплати на користь позивачки. Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить з наступного. Як зазначено у ч.1 ст.196 СК України, неустойка може бути стягнена з того, хто винен у прострочені сплати аліментів. Отже, якщо платник аліментів доведе, що несплата аліментів була наслідком незалежної від нього обставини або необхідних витрат, розмір неустойки може бути зменшений з урахуванням вказаних обставин. Як встановлено в судовому засіданні відповідач сплачував аліменти у 2012 році. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працював у ПрАТ «Голо пристанське АТП № 16540» 3 25.01. 2011 року по 31.12.2011 року та з 06.09.2012 року по 01.01.2013 року згідно договору оренди транспортного засобу. З 20.03.2013 року працює на посаді водія та отримав дохід за шість місяців у розмірі 5056, 21 грн. При наведених вище обставинах та відповідно до ст. 196 СК України, ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів, оскільки заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача. Разом з тим, суд приймає до уваги вимоги ч.2 ст.196 СК України і враховує матеріальний стан відповідача, який має невеликі доходи, а саме згідно наданої довідки з основного місця роботи його посадовий оклад становить 939 грн. 64 коп. в місяць. З огляду на викладене, відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального стану платника аліментів. За таких обставин суд вважає за необхідним зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів до суми заборгованості, тобто до 5329,90 грн. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати судовий збір. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial