Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків у сумі 33315 грн. 02 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2012 року об 16.45 годині на дорозі між с.Ульянівка та м.Миколаїв на 53 км.+ 700 м. с.Мічуріно Миколаївської області, [PERSON] керуючи автомобілем марки «Ford» державний номер АА 5835, порушила п.12:14.2 (в:г) Правил дорожнього руху України, допустивши зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить позивачу. Відповідачку [PERSON] 07 грудня 2012 року постановою Деснянського районного суду м.Києва було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили постановити рішення про задоволення позову. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Відповідно до відповіді адресно-довідкового бюро ГУДМС, УДМС України в м.Києві від 18.09.2013 року відповідачка зареєстрована [INFO]. Судові повістки відповідно до вимог абз. 3 ч.5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені їй належним чином. Однак відповідачка свідомо ухилялася від явки до суду, адже їй було відомо про розгляд даної справи в суді. Крім того, відповідно до ст. 77 ЦПК України відповідачка, як учасник процесу, несе обовязок повідомляти суд про причини своїх неявок. Однак [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомила, тому наявні підстави вважати, що вона не зявлялася в судові засідання без поважних причин. Заява про розгляд справи за відсутності відповідачки не надходила. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду докази суд приходить до наступного висновку. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва № 3-5983,2012 рік від 07 грудня 2012 року, [PERSON] на дорозі між с.Ульянівка та м.Миколаїв, на 53 км. 700 м. біля с.Мічуріно Первомайського району Миколаївської області, керуючи автомобілем марки «Ford» державний номер АА 5835 05.10.2012 року об 16.45 год., під час обгону автомобіля [NUMBER] не переконалася, що смуга на яку вона виїзджатиме вільна від транспортних засобів на достатній відстані для обгону, а також після виконання обгону зможе не створюючи перешкод транспортному засобу, якого обганяла повернутися на займану смугу, що призвело до зіткнення транспортних засобів та механічних пошкоджень, та травмування водія автомобіля [NUMBER], тобто своїми діями [PERSON] порушила п. 12.1:14.2 (в.г) ПДР України. Внаслідок чого транспортному засобу «ЗІЛ-431812» державний номер [NUMBER] було спричинено механічні пошкодження. За вчинення адміністративного правопорушення відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП у вигляді адміністративного штрафу на користь держави. У звіту з визначення вартості збитку складеного 30.10.2012 року вбачається, що вартість завданого збитку транспортному засобу «ЗІЛ-431812» державний номер [NUMBER] складає 30147 грн. 02 коп. Згідно довідки ПП «Яровенко» від 16.10.2012 року виданої [PERSON] витрати на погрузку та перевезення автомобіля з місця ДТП складає 2170 грн. Згідно квитанції ФОП Васильєва від 01.02.2013 року вартість консультативних послуг наданих [PERSON] з приводу ДТП автомобіля складає 1000 (одна тисяча) грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст. ст. 1166, 1187 ЦК України. З [PERSON] на користь позивача слід стягнути 33317 грн. 02 коп. на відшкодування матеріальних збитків. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністі та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved