Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в м. Кривому Розі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його матері [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення №3302 була надана квартира [ADDRESS] в м. Кривому Розі, з правом вселення до квартири, як членів її сім'ї, її чоловіка [PERSON] та його - її сина. З 23.06.1990 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 19.06.2011 року. Відповідач є зареєстрованою у вказаній квартирі, однак з 1991 року в ній не проживає і речей її у квартирі немає, на неї продовжують нараховуватись комунальні платежі, які він вимушений сплачувати самостійно. Позивач в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі у судовому засіданні. Відповідач також надала в судове засідання письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35», будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, [PERSON], яка є матір'ю позивача, на підставі ордеру на житлове приміщення №3302 була надана квартира [ADDRESS] в м. Кривому Розі, з правом вселення до квартири, як членів її сім'ї, її чоловіка [PERSON] та її сина - позивача у цій справі (а.с.8). З 23.06.1990 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який 29.06.2011 року було розірвано (а.с.9-10). Відповідач є зареєстрованою в зазначеній квартирі, однак з 1991 року в ній не проживає, що підтверджується її заявою про визнання позову (а.с.6, 23). Судом установлено, що відповідач з 1991 року в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] в м. Кривому Розі підтверджується актом від 07.08.2013 року, складеним мешканцями будинку №3 (а.с.4). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишила зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняв, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутня без поважних причин, позов визнала, позовні вимоги знайшли своє підтвердження, відтак є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved