Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 06.12.2012року в справі №2-а-6331/12 визнано незаконною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 25.05.2012року про закінчення виконавчого провадження ВП № 29329955 на підставі виконавчого листа виданого 23.09.2011 року Тальнівським районним судом у справі №2-а-3854/11 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі здійснити перерахунок та виплату моїх основної та додаткової пенсій по інвалідності відповідно до положень ст.ст.49,50,54,67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із загальновстановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який визначається з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України" на відповідний рік, починаючи з 15.12.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум. Позивач вважає, що приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження державний виконавець свідомо проявив надто малу повагу до фактів, що призвело до порушення ним права на своєчасне виконання судового рішення та змусило звернутися до суду за захистом своїх прав стягувача. Дані обставини призвели до негативних наслідків морального характеру, її душевних страждань, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї внаслідок порушення державним виконавцем її прав. Позивач просив суд стягнути з Держави Україна, в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, кошти в розмірі 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй незаконним діянням - рішенням (постановою) від 25.05.2012 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 29329955. У судове засідання позивач не з»явився, скерува заяву про розгляд спрви без його участі. Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Коваленко А.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Представники Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Авраменко Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Заслухавши представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що : - по справі №2-а-3854/11 виданий виконавчий лист 23.09.2011 року Тальнівським районним судом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі здійснити перерахунок та виплату моїх основної та додаткової пенсій по інвалідності відповідно до положень ст.ст.49,50,54,67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із загальновстановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який визначається з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого Законом України „Про Державний бюджет України" на відповідний рік, починаючи з 15.12.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум. - постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 06.12.2012року в справі №2-а-6331/12 визнано незаконною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 25.05.2012року про закінчення виконавчого провадження ВП № 29329955; - Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2013 № 2а-6331/11 відмовлено у відкритті апеляційого провадження за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ на постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 06.12.2012 р. у справі за адміністративним позовом [PERSON] до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ про визнання незаконною постанови та зобов'язання вчинити певні дії; - 10.10.2013 на адресу УДВС ГУЮ надійшла ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2013р. У зв'язку з чим, державним виконавцем на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», 15.10.2013р. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР «моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру». Крім того, відповідно до судової практики та роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 «підставою для цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995) В судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи в суді, на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» держєавним виконавцем 15.10.2013 р. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. Згідно з ст..60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачем не доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не доведено факту завдання позивачу відповідачем моральної шкоди та не надано жодного доказу. Згідно з положеннями ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи наведене, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає , що позивач не довів обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed