Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45102 гривень 96 копійок. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Відповідно до укладеного договору № DNH4КР30390616 від 06 березня 2006 року [PERSON] 06 березня 2006 року отримав кредит у розмірі 2 993 гривень 90 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4062.30 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач на 10 червня 2013 року має заборгованість у розмірі 45 102 гривень 96 копійок, яка складається з наступного: 2993 гривень 90 копійок - заборгованість за кредитом; 14 146 гривень 48 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 25 338,63 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина); 2 123,95 гривень - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але суду спрямував заяву, у якій просить суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, відповідач із позовними вимогами не погодилися, просили суд позовні вимоги залишити без задоволення. Зокрема, суду надали наступні пояснення. Відповідно до кредитного договору № DNH4КР30390616 від 06 березня 2006 року строк його дії з 06 березня 2006 року по 06 березня 2008 року. Тобто при відсутності належного виконання умов кредитного договору № DNH4КР30390616 від 06 березня 2006 року станом на момент його закінчення, тобто станом на 06 березня 2008 рік позивачу стало відомо про порушення його права, у зв'язку з чим, починається дія трирічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Таким чином, строк позовної давності сплинув 06 березня 2011 року, а позивач звернувся до суду лише 31 липня 2013 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Відповідно до укладеного договору № DNH4КР30390616 від 06 березня 2006 року [PERSON] 06 березня 2006 року отримала кредит у розмірі 2 993 гривень 90 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем в судовому засіданні було заявлено клопотання щодо застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно до статті 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного, відповідно до ст. 256,257, 265,267 ЦК України,

Outcome: dismissed