Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

29.05.2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, згідно уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 28201,79 доларів США, що еквівалентно 225416,19 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1924,65 грн., в якості забезпечення позову накласти арешт на усе майно та грошові кошти, що належать відповідачу та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 114,70 грн. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову з викладених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за можливим розглянути справу по суті та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи|речі|, суд вважає|лічить|, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Позивач, АТ "Ощадбанк або Банк) та гр. [PERSON] (далі - Відповідач) у відповідності до вимог чинного законодавства України у письмовій формі було укладено договір про іпотечний кредит №159 (далі - Кредитний договір), згідно з яким останній отримав на умовах поворотності та платності грошові кошти у розмірі 49000,00 (сорок дев'ять тисяч) доларів США під 14 % річних строком до 13 серпня 2028 р. на придбання квартири на вторинному ринку. У якості забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором 14 серпня 2008 року був укладений іпотечний договір, згідно умов якого предмет іпотеки - об'єкт нерухомості, а саме: однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею30,00 кв. м., житловою площею 13,20 кв. м. був переданий Відповідачем в іпотеку. Відповідно до п.1.5. кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов'язаний щомісячно до 13 числа місяця, починаючи з липня 2008 р., здійснювати погашення кредиту рівними частинами та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк», на відповідні рахунки Позичальника, відкрити в Банку. Останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком відсотків Відповідач зобов'язаний здійснити не пізніше 13 серпня 2028 р. Відповідно до п.1.6.1. Кредитного договору, проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Відповідно до п.4.3. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний належним чином виконувати зобов'язання за цим договором, а саме повернути кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Право одержання Банком процентів за користування кредитом, якщо інше не встановлено договором або законом, встановлено ч.1 ст.1048 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦКУ). Ст. ст. 525, 526 ЦКУ встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А згідно зі ст. 629 ЦКУ, договір є обов`язковим до виконання. Взявши на себе зобов'язання щодо повернення Кредиту та сплаті процентів в строки, що передбачені п.п. 1.1., 1.5, 4.3, договору про іпотечний кредит, починаючі з грудня 2008 р. Відповідач належним чином їх не виконує. Згідно п.4.3.3. кредитного договору у разі порушення його умов позичальник зобов'язаний достроково повернути з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісій та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. Якщо позичальник відмовляється належним чином виконувати зобов'язання за кредитом, то згідно ст.1052 ЦКУ, п.3.4. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати. Ч.2 ст. 1050 ЦКУ передбачає наслідки порушення договору позичальником, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. За ч.1 ст.549 та ч.1 ст.550 ЦКУ, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Cт. 610 та ч.1 ст. 612 ЦКУ передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання в строк, встановлений договором. Відповідно до ст.611 ЦКУ, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. 08 грудня 2009 р. рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя з відповідача була стягнута заборгованість за договором про іпотечний кредит у сумі 420908,44 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн. Згідно з актом про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21.06.2011, що є предметом іпотеки, квартира [ADDRESS], була реалізована 10.06.2011 за 202591,95 грн. У подальшому в межах виконавчого провадження було здійснено звернення на інший об'єкт нерухомості, який був реалізований за 49500,00 грн. 30 грудня 2012 нарахування відсотків за кредитним договором зупинено. Станом на 21 листопада 2013 р. розмір заборгованості Відповідача перед Банком за Кредитним договором становить 28201,79 доларів США, що еквівалентно 225416,19 грн. Вказана сума складається з: 16192,74 доларів США, що еквівалентно 129428,57 грн. - заборгованість за відсотками; 12008,96 доларів США, що еквівалентно 95987,62 грн. - пеня за простроченою заборгованістю по кредиту та відсоткам. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконує свої зобов'язання належним чином. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Оскільки позивач не наполягав на розгляді заяви про забезпечення позову, судом зазначена заява розглянута не була, а тому підлягає поверненню позивача сума судового збору, сплачена позивачем при поданні заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК| України з відповідачів також підлягає стягненню на користь позивача сплачені при подачі позову судовій збір у розмірі 1372,27 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial