Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини у усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей на її користь. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що з 21 грудня 2001 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 389. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. Батьком дітей є [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. З жовтня 2013 року вони припинили подружні стосунки, проживають разом, але спільне господарство не ведуть. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює офіційно на підприємстві ВАТ «ДМКД». Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим слухати спаву у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та повністю перебувають на її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач у добровільному порядку не здійснює. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова та працездатна людина, працює у підприємстві ВАТ «ДМКД» у конверторному цеху майстром, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 28 листопада 2013 року.

Outcome: approved