Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій вказала, що 13.10.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Згідно рішення Борівського районного суду Харківської області шлюб між сторонами розірвано, про що відділом РАЦС Борівського РУЮ Харківської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 43 від 29.09.2009 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Борівського районного суду Харківської області від 24.12.2008 року з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу кожного місяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму з дня подачі заяви до суду, тобто з 15.12.2008 року та до досягнення дитиною 18 - річного віку. Позивач бажає разом з дитиною виїжджати на відпочинок за кордон з метою оздоровлення, в зв'язку з чим для оформлення проїзного документа на виїзд неповнолітньої дитини за кордон звернулася до Борівського районного сектору головного управління міграційної служби України в Харківській області. Їй в усній формі було відмовлено в прийнятті відповідних документів, так як у позивача була відсутня нотаріально посвідчена згода відповідача на виїзд їхньої дитини за кордон. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з даного питання, але відповідач безпідставно відмовляє у наданні згоди на виїзд їхнього неповнолітнього сина за кордон України, вимагаючи від позивача натомість, щоб вона відмовилася від отримання аліментів, які він сплачує на утримання дитини. Таким чином позивач вимушена звернутися до суду про надання дозволу на виїзд її неповнолітнього сина разом з нею за кордон України. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд дозволити неповнолітньому [PERSON] виїзд за кордон України за відсутності згоди його батька - [PERSON], до досягнення [PERSON] 18-річного віку. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що позивач може вивезти дитину за кордон на постійне місце проживання і тоді він не зможе спілкуватися з дитиною.. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. В ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріалі справи, вважає що в інтересах дитини позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач має намір виїжджати з дитиною за кордон для оздоровлення дитини та розширення її кругозору, однак до теперішнього часу вона не має нотаріально посвідченої згоди батька дитини - [PERSON] на виїзд неповнолітнього сина [PERSON] за кордон. Останній безпідставно відмовляється надати згоду на оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України, на усні звернення позивача не реагує. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року, №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданим дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзним документом дитини, виданим відповідно до Правил; паспортом громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта /проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р. встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення дитиною 18 -річного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не надає згоди на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина разом з матір'ю за межі України. Крім того, відповідач не довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, чим не виконав вимоги ст. ст.10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Крім того встановлені факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі матеріалами: копією паспорту позивача (а.с.4-5), копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8), довідкою про склад сім'ї позивача (а.с.9), копією рішення Борівського районного суду Харківської області від 24.12.2008 року про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.10). Судові витрати стягуються відповідно до ст. 88 ЦПК України, в якій зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved