Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-28 00:00:00

19 липня 2013 року представник позивача [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд до відповідача [PERSON] та просить стягнути на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики. 27 серпня 2013 року позивач [PERSON] подала письмову заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 05 вересня 2006 року та за договором позики, підтвердженим розпискою від 05 вересня 2006 року в загальній сумі 627 600 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору. В суді представник позивача [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 627 600 грн. підтримує та просить справу розгялдати у її відсутності. Відповідач [PERSON] збільшені позовні вимоги в суді визнала повністю та пояснила, що вона фактично позичила у позивача 70 000 доларів США та зобов"язувалася повернути до 5 вересня 2010 року з відсотками. Позивачем правильно визначена сума боргу згідно розрахунку з відстоками, а саме в розмірі 627 600 грн. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та відповдіача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства . Якщо у зобовязанні встановлений строк/термін/його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Судом встановлено, що відповідно до досліджених оригіналів договору позики від 5 вересня 2006 року [PERSON] позичила у [PERSON] 176750 грн., що на день передачі грошей на 05 вересня 2006 року складало 35 000 доларів США із обов"язком повернути одноразово або частинами не пізніше 5 вересня 2010 року; та розписки від 05 вересня 2006 року відповідач отримала від позивача 176750 грн., що еквівалентно 35 000 доларів США, та зобов"язалась повернути з відсотками за позикою до 05 вересня 2010 року. Проте ні у зазначений строк, ні на час ухвалення судом рішення, відповідач своїх зобовязань не виконала, а тому борг згідно поданого позивачем розрахунку, про відповідність та правильність якого в суді підтвердила відповідач, складає 627 600 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору 3441 грн. На підставі викладеного, ст. 525,526,530,625,1049 ЦК України

Outcome: approved