Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за порушення договору. На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. 09 серпня 2002 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Росток (надалі „Товариство) придбало нежитлові будівлі, які складаються з: будинка механізаторів (літ.А), кузні (літ.Б), складу запчастин (літ.В), що знаходяться в [ADDRESS] , згідно договору купівлі продажу нерухомого майна від 09 серпня 2002 року, зареєстрованого в КП НМБТІ 26 вересня 2002 року за реєстровим № 24. Для більш ефективного використання зазначеного комплексу та ведення сільськогосподарського виробництва Товариством було вирішено побудувати склад зерносховища. Для здійснення зазначеної мети, після узгодження всіх істотних умов договору, 30 січня 2012 року Товариство в особі директора Каліберди Андрія Вікторовича уклало договір з [PERSON] про надання послуг по збору, підготовці, оформленню та погодженню усієї документації, пов`язаної з будівництвом та введенню в експлуатацію складу зерносховища в [ADDRESS] . Відповідачу були надані всі необхідні документи і він запевнив, що виконання зобов`язань, згідно п.6.1 зазначеного договору до 30.12.2012 року виконає повністю. В червні 2012 року було завершено будівництво складу зерносховища (літ.Д), загальною площею 2 926,4 кв.м., в [ADDRESS] . 07 серпня 2012 року відповідач надав до Товариства виданий КП НМБТІ новий технічний паспорт, де зазначені всі об`єкти нерухомості, належні ТОВ „Агрофірма Росток, які розташовані за адресою: с. [ADDRESS] , [ADDRESS] , в тому числі і побудований склад зерносховище (літ.Д), загальною площею 2 926,4 кв.м. На підставі зазначеного, Товариство поставило на баланс підприємства склад-зерносховище початковою вартістю 40\~ 000 гривень. Наприкінці 2012 року Товариство звернулось до відповідача надати всі документи для звернення до КП НМБТІ, щоб здійснити державну реєстрацію зазначеного зерносховища. Відповідач повідомив, що за особистими обставинами не зміг повністю виконати свої зобов`язання по зазначеному договору. Таким чином, відповідач взагалі відмовився від виконання укладеного між ними договору. Відповідно до п.3.3 зазначеного договору передбачено, що в разі порушення терміну надання послуг Виконавець виплачує Замовникові неустойку у розмірі 10 % від суми операції. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі зазначеного вважають, що відповідачем не виконані в строк умови договору і він повинен сплатити Товариству суму неустойки в розмірі 1 800 гривень. Крім того, ТОВ „Агрофірма Росток є власником побудованого за власні кошти складу - зерносховища (літ.„Д), але не має жодного правовстановлюючого документа. З метою встановлення відповідності всім нормам побудованого складу зерносховища, Товариством був замовлений технічний висновок у фізичної особи підприємця [PERSON] (сертифікат № 226 від 17.04.2012 року), згідно до якого склад - зерносховище (літ.„Д) за адресою: [ADDRESS] відповідає будівельним, санітарним та пожежним нормам і рекомендований до прийняття в експлуатацію. Частиною 1 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Але зараз Товариство опинилось в ситуації, коли несумлінні дії відповідача по справі позбавляють їх можливості реалізовувати своє право на розпорядження належним майном, а саме використовувати склад - зерносховище за цільовим призначенням, фактично позбавляють права власності. В звязку з чим вимушені звернутись до суду. В судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримав і просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове зсідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами погодилась, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ч.1 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Ч.2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як встановлено в судовому засіданні, 09 серпня 2002 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Росток придбало нежитлові будівлі, які складаються з: будинка механізаторів (літ.А), кузні (літ.Б), складу запчастин (літ.В), що знаходяться в [ADDRESS] , згідно договору купівлі продажу нерухомого майна від 09 серпня 2002 року, зареєстрованого в КП НМБТІ 26 вересня 2002 року за реєстровим № 24 (а.с.7-11). Для більш ефективного використання зазначеного комплексу та ведення сільськогосподарського виробництва Товариством було вирішено побудувати склад зерносховища. Для здійснення зазначеної мети 30 січня 2012 року Товариство в особі директора Каліберди Андрія Вікторовича уклало договір з [PERSON] про надання послуг по зібранню, підготовці, оформленню та погодженню усієї документації, пов`язаної з будівництвом та введенню в експлуатацію складу зерносховища в [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідачу були надані всі необхідні документи, а в червні 2012 року було завершено будівництво складу зерносховища (літ.Д), загальною площею 2 926,4 кв.м., в [ADDRESS] . 07 серпня 2012 року відповідач надав до Товариства виданий КП НМБТІ новий технічний паспорт, де зазначені всі об`єкти нерухомості, належні ТОВ „Агрофірма Росток, які розташовані за адресою: с.Новоіванівка, вул.Фрунзе, [ADDRESS] , в тому числі і побудований склад зерносховище (літ.Д), загальною площею 2 926,4 кв.м. (а.с.12-24). Даний склад зерносховище Товариством було поставлено на баланс підприємства, початковою вартістю 40\~ 000 гривень (а.с.25). Наприкінці 2012 року Товариство звернулось до відповідача з проханням надання всіх документів для звернення до КП НМБТІ про здійснення державної реєстрації зазначеного зерносховища. Відповідач не виконав свої зобов`язання по зазначеному договору. Відповідно до п.3.3 зазначеного договору передбачено, що в разі порушення терміну надання послуг Виконавець виплачує Замовникові неустойку у розмірі 10 % від суми операції. За таких обставин суд вважає. що відповідачем не виконані в строк умови договору і з нього необхідно стягнути на користь Товариства суму неустойки в розмірі 1 800 гривень. Крім того, відповідно до технічного висновку фізичної особи підприємця [PERSON] , склад - зерносховище (літ.„Д) за адресою: [ADDRESS] відповідає будівельним, санітарним та пожежним нормам і рекомендований до прийняття в експлуатацію (а.с.32-39). За таких обставин суд вважає за можливе визнати за ТОВ „Агрофірма Росток право власності на будівлю складу - зерносховища (літ.„Д). Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 400, 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved