Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2013 року звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудований магазин, розташований у [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він у 2011 році у [ADDRESS] успадкував згідно заповіту житловий будинок, що належав свого часу його бабусі. Вступивши в управління та володіння спадковим майном, він вирішив здійснити ремонтні роботи. Враховуючи той факт, що він забезпечений житлом у м. Стрий Львівської області, він вирішив реконструювати згаданий вище житловий будинок у с. Плав'я Сколівського району під магазин продовольчих товарів. На даний час роботи по реконструкції житлового будинку під магазин продовольчих товарів уже закінчені і магазин придатний для експлуатації. Відповідну проектну документацію він не виготовляв і за дозволом на початок проведення робіт по реконструкції не звертався, оскільки не знав про необхідність вчинення таких дій. На даний час він має намір експлуатувати магазин, а тому змушений звертатися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні 08.10.2013 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 3). У подальшому представником позивача [PERSON] - адвокатом [PERSON] на адресу суду подано заяву вх. № 5411 від 28.11.2013 року (а. с. 28), в якій останній просив закінчувати розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Належним чином уповноважений представник відповідача Плав’янської сільської ради Сколівського району Львівської області - секретар ради [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила їх задовольнити, так як позивач [PERSON] дійсно за власні кошти самовільно провів реконструкцію належного йому житлового будинку під магазин продовольчих товарів, має намір експлуатувати його. Прав та інтересів сільської ради чи будь-яких інших осіб самочинне будівництво не порушує, відповідних скарг від мешканців села не надходило, а навпаки, територіальній громаді буде корисним робота новозбудованого магазину. З огляду на вказане, сільська рада, враховуючи, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірний магазин продовольчих товарів, знаходиться у власності позивача [PERSON], не заперечує проти задоволення позовних вимог. У подальшому представник просила закінчувати розгляд справи у її відсутності, подавши суду відповідну заяву вх. № 5413 від 28.11.2013 року (а. с. 50). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, що були надані ними у судовому засіданні 08.10.2013 року, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0396 га. у с. Плав'я Сколівського району Львівської області із цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7359903 від 31.07.2013 року (а. с. 42). Вказану земельну ділянку він отримав у спадок від бабусі [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.07.2013 року (а. с. 41). Окрім вказаної земельної ділянки. позивач [PERSON] успадкував також і житловий будинок за вказаною адресою по [ADDRESS]. Вступивши в управління та володіння таким нерухомим майном. Вступивши після смерті бабці [PERSON] у відповідні права, позивач [PERSON] у 2012 році розпочав та закінчив роботи по реконструкції житлового будинку під магазин продовольчих товарів, загальною площею 53, 8 кв. м., що стверджується копією технічного паспорта на магазин, виготовленого 04.06.2013 року КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а. с. 8-12). В цілому, реконструкція житлового будинку [ADDRESS] під магазин проходила без отримання на те відповідних дозволів контролюючих служб та погоджень, а також без затвердженого у встановленому законодавством порядку проекту. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда чи будь-яке інше нерухоме майно, якщо вони будуються або збудовані без належного на те дозволу чи належно затвердженого проекту, вважаються самочинним будівництвом. Проте, відповідно до ч. 5 вказаної норми, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. Суд встановив, що позивач [PERSON] здійснив реконструкцію житлового будинку під магазин на земельній ділянці, що на даний час належить йому на праві власності. Прав та інтересів інших осіб самочинно збудований магазин не порушує. Крім того, згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта - магазину [ADDRESS], виготовленого на замовлення позивача [PERSON] ліцензованою установою - ТзОВ «БуТОН (а. с. 30-49) за результатами такого обстеження встановлено відповідність вказаного об'єкта нерухомого майна вимогам надійності та безпечної експлуатації, його можна експлуатувати. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити. На підставі вказаного вище, а також враховуючи той факт, що позивач [PERSON] має намір експлуатувати самочинно реконструйований за власні кошти житловий будинок під магазин продовольчих товарів, суд дійшов до висновку, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на спірний магазин (позначений на плані літерою А-1) загальною площею 53, 8 кв. м., розташований у [ADDRESS].

Outcome: approved