Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Фідокомбанк» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи це тим, що 30.05.2012 р. між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/ZB2RWG/3/001. Відповідно до умов даного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн., зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, із сплатою 35 % річних, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути вказаний кредит та виконати інші зобов'язання, визначені умовами договору. Однак, останній не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 21 106,04 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 21 106,04 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 30.05.2012 р. між ПАТ «Ерсте Банк», який змінив своє найменування на ПАТ «Фідокомбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/ZB2RWG/3/001, надалі - договір. Згідно умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн., зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, із сплатою 35 % річних, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути вказаний кредит та виконати інші зобов'язання, визначені умовами договору. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн., на терміни і на умовах, передбачених у даному договорі. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно умов договору, позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням, погашати його та сплачувати проценти в порядку визначеному цим договором, надавати банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання кредиту. Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно пунктів 3.1, 3.2 договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, інших платежів, що передбачені договором, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також, штраф у розмірі 1 % від суми наданого кредиту за кожний факт порушення строків повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, інших платежів. За порушення позичальником будь-яких інших не грошових зобов'язань згідно з договором, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 1 % від суми наданого кредиту за кожний факт порушення. Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається із статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, відповідач має загальну заборгованість у розмірі 21 106,04 грн., яка складається з: 17 886,36 грн. - неповернутий кредит; 2 912,63 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 14,29 грн. - відсотки за користування кредитом, нарахованих на поточну заборгованість по кредиту; 145,94 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту; 146,82 грн. - пеня за порушення строків сплати відсотків. Таким чином, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання за договором, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 21 106,04 грн. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved