Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

17.01.2013 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.07.2006 року їй з відповідачем на праві особистої часткової спільної власності належить спірний будинок по 1/2 частки кожному, в [ADDRESS]. Згоди від відповідача на добровільний розподіл будинку немає. Тому позивачка просила суд, постановити рішення, яким виділити їй в користування: житлову кімнату 1-6, площею 14,8 м2, житлову кімнату 1-3, площею 10,7 м2, веранду 1-1, площею 6,3 м2, 1/2 частки передпокою 1-2, площею 15,5 м2. Відповідачу [PERSON] залишити: житлову кімнату 1-5, площею 1 1,7 м2, житлову кімнату 1- 4, площею 8,1 м2, кухню 1-7, площею 9,4 м2, 1/2 частки передпокою 1-2, площею 15, 5 м2. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розділити будинок по другому варіанту судової експертизи. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала заперечувала проти розподілу будинку по другому варіанту судової експертизи, просила суд розділити будинок по четвертому варіанту таблиця 11. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСХ № 882762 спадкоємицею 1/2 частини майна [PERSON] є [PERSON], у тому числі з урахуванням 1/12 частини майна від якої відмовилась спадкоємиця [PERSON].(а.с. 4) Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкоємець [PERSON] є [PERSON].(а.с. 5) Згідно витягу про державну реєстрацію прав серія ССУ № 044035 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину /Р № 3-1856/ 18.07.2010/ є власником ? частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] (номер запису 479 в книзі 2). Відповідно до довідки № 450 від 04.03.2009 року видана виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], не приватизована, правовстановлюючий документ на неї не виготовлявся. На вказаній земельній ділянці знаходиться будинок, що належав [PERSON]. На 1/2 частину спадкового майна [PERSON] видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON].(а.с. 10) Згідно рішення виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області включено до складу будинковолодіння самовільно побудований гараж розмірами 6.0 х 4.0м та до житлового будинку виконану прибудову розмірами 3,5 х 9.0м, з обладнанням в ній приміщень площами 15,5 кв.м, 9,4 кв.м. в [ADDRESS]. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статті 358 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно з вимогами ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Для визначення можливих варіантів поділу спірного будинку була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої було визначено можливі варіанти поділу майна. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, є доказами. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно ст. 66 ЦПК України передбачено, що доказом в цивільній справі є висновок експерта - докладний опис проведеного експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 20.11.2013 року № 5787/11529/13-42 можливі чотири варіанта розділу житлового будинку [ADDRESS] Судом встановлено, що зазначений висновок експертизи є обґрунтованим, повним, сумніву не викликає, експерт попереджений про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову від надання висновку попереджено, тому суд приймає даний висновок як належний і допустимий доказ по справі. Так як сторони не досягли домовленості про поділ будинку в натурі, суд вважає, що за таких обставин необхідно провести поділ житлового будинку відповідно до часток співвласників та другого варіанту поділу, викладеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи: Виділити в натурі [PERSON] 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд, а саме: веранда 1-1 площею 6,3 м2, вартістю 7601 грн., кухня 1-2 площею 8,6 м2, вартістю 25659 грн., передпокій 1-3 площею 10,7 м2, вартістю 14363 грн., житлову кімнату 1-6 площею 14,8 м2, вартістю 19865 грн., Всього по житловому будинку: площею 40,4 м2, вартістю 67488 грн., Господарські будівлі і споруди: ганок площею 1,8 м2, вартістю 245 грн., погріб "Б" площею 13,5 м2, вартістю 11524 грн., сарай - літня кухня "В" площею 35,7 кв.м.,вартістю 22312 грн., навіс "Е" площею 7,5 м2, вартістю 3678 грн., ворота з хвірткою №1 площею 9,3 м2, вартістю 2697, колодязь №3 площею 8м.п., вартістю 4413 грн., Всього по господарським будівлям і спорудам: вартість 44869 грн. Виділити в натурі [PERSON] 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель і споруд, а саме: вітальня 1-4 площею 8,1 м2, вартістю 10873 грн., житлову кімнату площею 11,7 м2, вартістю 15704 грн., кухню 1-7 площею 9,4 м2, вартістю 28045 грн.,їдальню 1-8 площею 6,9 м2, вартістю 20586 грн., всього по житловому будинку: площею 36,1 м2, вартістю 75208 грн., Господарські будівлі і споруди: вбиральню «Г» площею 1,2 м2, вартістю 2696 грн., гараж «Д» площею 24 м2, вартістю 30158 грн., погріб «Ж» площею 13,9 м2, вартістю 15692 грн.,ворота № 4 площею 13,9 м2, вартістю 2206 грн., Всього по господарським будівлям і спорудам: вартість 50752 грн. Переобладнання по будинку покласти на сторін в рівних частках, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6801 грн. 50 коп. різницю в ідеальних частках. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позивач, як співвласник, має рівне з відповідачем право володіння, користування та розпоряджання належним їм майном. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо, позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 21, 24, 41, 47 Конституції України, ст. ст. 317, 319, Цивільного кодексу, ст. 150 Житлового кодексу УРСР та

Outcome: approved