Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

20.05.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчиненого 21 вересня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №5957, щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Обюгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 21 вересня 2011 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5957, яким запропонував звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору від 22.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 754, передане в іпотеку ПАТ „Сведбанк". Оспорюваним виконавчим написом пропонується за рахунок коштів отриманих від реалізації квартири [ADDRESS] задовольнити вимоги ПАТ „Сведбанк" у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником [PERSON] умов Кредитного договору №2608/0108/71-005 від 22.01.2008 року у загальному розмірі 229`051, 05 доларів США та 79`922,14 грн. та 15`200,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Позивач посилається на те, що вказаний вище виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства України. Позивач стверджує, що він не отримував від відповідача письмової вимоги про усунення порушень, як цього вимагає ст. 35 Закону України „Про іпотеку", тому у відповідача були відсутні правові підстави позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач стверджує, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки було порушено порядок його вчинення, а саме даний напис вчинявся на підставі документів, на підставі яких, згідно чинного законодавства не передбачається можливість вчинення виконавчих написів. Також, на думку позивача, відповідачем невірно зазначено залишок заборгованості та штрафних санкцій за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Ті суми які зазначені у виконавчому написі значно завищені, не відповідають реальній заборгованості Позивача, оскільки позивач сплатив за зазначеним вище кредитним договором біля 68`612, 00 доларів США на підтвердження чого є квитанції про сплату кредиту. До того ж, при вчиненні Напису нотаріус не отримував від Банку та позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед Банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у Написі, є безспірними. Позивач також посилається на те, що нотаріус при вчиненні Напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за Написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України „Про нотаріат", п.п. З.1., п.п. 3.5. п. 3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. На думку позивача означене вказує на відсутність у Напису сили виконавчого документу, через що, на думку позивача, Напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Посилаючись на наведені вище обставини позивач просить задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] повністю і просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча позивач був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в суді в порядку передбаченому ст.74 ЦПК України. Про причини неявки свого представника в судове засідання відповідач суд не повідомив. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві - в судове засідання не з`явилися і не направили до суду своїх представників. Про час та місце розгляду справи в суді повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №2608/0108/71-005, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 200`000,00 доларів США на строк з 22.01.2008 року по 21.01.2033 року включно на умовах передбачених договором, зі сплатою 11,9 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.01.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 22.01.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №754, за умовами якого іпотекодавець передав іпотекожержателю в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником за кредитним договором №2608/0108/71-005 від 22.01.2008 року всіх його зобов'язань. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] перед ПАТ «Сведбанк» утворилася заборгованість. 05.08.2011 року відповідачем ПАТ «Сведбанк» на адресу [PERSON] направлено повідомлення - вимога про усунення порушень та іпотечна вимога. З зазначеної вимоги вбачається, що станом на 03.08.2011 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед Банком становить 228`947, 16 доларів США з якої: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 17`342,00 доларів США та прострочена заборгованість за процентами в сумі 37`554, 00 доларів США, та пеня в розмірі 92`176, 41 грн. (а.с. 67). Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана вимога отримана [PERSON] 09.08.2011 року (а.с. 68). 21 вересня 2011 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5957, яким запропонував звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до зазначеного виконавчого напису нотаріус [PERSON] пропонує за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири [ADDRESS], задовольнити вимоги ПАТ „Сведбанк" у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником [PERSON] умов Кредитного договору № 2608/0108/71-005 від 22.01.2008 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 189`328, 00 доларів США, яка виникла з 18.08.2011 року; заборгованість за відсотками в розмірі 39`723,05 доларів США, яка стягується за період з 11.02.2009 року по 20.09.2011 року, пеня в сумі 79`922, 14 грн., яка стягується за період з 21.09.2010 року по 20.09.2011 року, та 15`200,00 грн. плати за вчинення цього виконавчого напису, що загалом становить 229`051,05 доларів США та 79`922, 14 грн. пені та 15`200,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 53). Стаття 33 Закону України „Про іпотеку" передбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 35 Закону України „Про іпотеку" передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, передбачено вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 2.3. п. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається з матеріалів справи, в досудовій вимозі від 05.08.2011 року про усунення порушень позивачу в тридцяти денний термін пропонувалося сплатити банку заборгованість в загальному розмірі 228`947,16 доларів США з якої: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 17`342,00 доларів США та прострочена заборгованість за процентами в сумі 37`554,00 доларів США та пеня в розмірі 92`176,41 грн. Вказана сума є меншою ніж сума, зазначена у виконавчому написі нотаріуса як сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. Так, в досудовій вимозі від 05.08.2011 року зазначено, що сума заборгованості за кредитом становить 17`342,00 доларів США, а у виконавчому написі нотаріуса заборгованість за кредитом становить - 189`328, 00 доларів США; в досудовій вимозі зазначено, що заборгованість [PERSON] перед Банком за відсотками за користування кредитом складає 37`554,00 доларів США, а у виконавчому написі нотаріуса заборгованість за відсотками зазначена - 39`723,05 доларів США. Таким чином, у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості зазначена вище ніж у досудовій вимозі від 05.08.2011 року, яку отримав боржник. При цьому, Банк в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», не повідомив позивача про збільшення розміру заборгованості та звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса на суму, яка перевищувала суму заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, зазначену в вимозі від 05.08.2011 року. З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позичальник [PERSON] належним чином повідомлений про збільшення розміру заборгованості за кредитним договором і сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, є безспірною. Враховуючи, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідача витрати на оплату судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved