Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 07 вересня 2011р. між нею та [PERSON] був укладений шлюб про що в книзі реєстрації актів про одруження Чернівецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції 07 вересня 2011р. зроблено запис №1544. В даний період позовна заява про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді в Шевченківському районному суді м. Чернівці. Як вказано в позовній заяві, від даного шлюбу народився син, [PERSON] [INFO] народження, про що, зроблено запис комуна Фано ( провінція Пезаро і Урбіно ) служби для громадянина, реєстратор актів цивільного стану на основі реєстрів актів про народження 2012 року частина 2 серія В № 266. У даний час сторони мешкають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Малолітній син проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Позивачка вказує, що з моменту проживання окремо відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дитини. Знаючи, що малолітній син [PERSON] потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що змушує позивачку звернутись до суду з даною позовною заявою. У ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 48 Конституції України зазначено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе та своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Позивачка вказує, що вона не працює, ніяких доходів у неї немає, живе на доходи своєї матері, тому вона не може самостійно утримувати їх малолітнього сина. Виходячи з вище зазначеного, позивачка вважає, що матеріальне становище їх малолітнього син є недостатнім для нормального розвитку, повноцінного харчування, забезпечення одягом та взуттям, саме тому просить суд призначити стягувати з відповідача на її користь аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що в тому разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначає позивачка, їй відомо, що відповідач не працює, матеріальне становище відповідача задовільне, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає, тому позивачка просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та призначити до стягнення з відповідача на її користь аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні надала покази аналогічні викладеним в позовній заяві, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, позивач вказав що він погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн., більшу суму він не в змозі виплачувати, оскільки він зобов'язаний щомісяця проводити виплати по кредиту. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 07 вересня 2011р. між позивачкою та [PERSON] був укладений шлюб про що в книзі реєстрації актів про одруження Чернівецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції 07 вересня 2011р. зроблено запис №1544 ( а.с. 6). Від даного шлюбу народився син, [PERSON] [INFO], про що зроблено запис у комуна Фано ( провінція Пезаро і Урбіно) служби для громадянина, реєстратор актів цивільного стану на основі реєстрів актів про народження 2012 року частина 2 серія В № 266, згідно якого батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] ( а.с. 8-11). Згідно заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. ( а.с. 43). Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Як встановлено судом, відповідач офіційно не працює, має задовільний стан здоров'я, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, чого в судовому засіданні не заперечував сам відповідач. На основі викладеного, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача саме у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не отримує регулярного доходу, має мінливий заробіток, а саме оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] як батько малолітнього [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 550 гривень щомісячно починаючи з 21.11.2013 року до настання ним повноліття. Також, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial