Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із заявленими вимогами. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її рідним братом. 24.12.2009 року померла їх мати [PERSON], яка весь час по день смерті проживала в. м. Дзержинську с. Новгородське вул.. Артема, 101. Після смерті матері вона та відповідач прийняли спадщину. Відповідач прийняв спадщину, оскільки постійно мешкав з матір'ю, а , вона звернулась із відповідною письмовою заявою 22.06.2010р. до приватного нотаріуса м. Дзержинська. Але свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно, що залишилось після смерті матері, було видане її брату [PERSON], чим порушено її право як спадкоємця. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позивача підтримала, суду пояснила, що нотаріус м. Москви, де мешкає позивача під час прийняття заяви від позивачки про прийняття спадщини помилково визначив дату смерті матері заявниці [PERSON] 26.12.2009р, що відповідало даті її похорон. 22.06.2010р. заява позивача була зареєстрована у спадковому реєстрі приватним нотаріусом м. Дзержиська [PERSON], а згодом, внесені виправлення в реєстр дати смерті [PERSON] на « 24.12.2009р.» відповідно до свідоцтва про смерть, в зв’язку з чим, було виданий новий витяг щодо реєстрації у спадковому реєстрі від 01.02.2013р. Коли позивач звернулась до державної нотаріальної контори, то їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, адже фактично спадщина вже була прийнята її братом [PERSON] Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину жилого будинку за адресою м. Дзержинськ с. Новгородське, вул.. Артема, 101 та двох земельних ділянок, площею 0,08 га та 0,15 га, розташованих за вказаною адресою, залишити вказане майно в натурі відповідачу, оскільки майно є неподільним та стягнути з [PERSON] на її користь вартість ? частки спадкового майна. Відповідач із заявленими вимогами погодився частково. Суду пояснив, що він разом зі соєю сім'єю та матір'ю проживав в будинку матері за адресою м. Дзержинськ с. Новгородське, вул. Артема, 101 до часу смерті матері, здійснював за нею нагляд, Позивач багато років назад виїхала з будинку та мешкає в м. Москва РФ., зв’язки з ними не підтримувала. За час життя у вказаному будинку, він займався його благоустроєм, ремонтом, вчинював дії, направлені на поліпшення стану будинку, внаслідок чого, його вартість порівняно з тим періодом, коли в будинку проживала позивач значно збільшилась. Не заперечує, що [PERSON] має право на ? частину спадкового майна, але не згодний з вартістю домобудови та земельних ділянок, оціненою експертом, згодний виплатити позивачу 30000 грн. Представник відповідач [PERSON] державна нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою відповідача, добре знала померлу [PERSON], яка мала дві земельні ділянки працювала на них. Вирощувала помідори. Бачила позивачку, яка приїжджала на похорон матері. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є його колишньою дружиною. У 1996 році позивач поїхала до м. Москви, у 1997 році вони розлучились. В с. Щербинівка в м. Дзержинську у позивачки є будинок, де мешкає їх син. Відповідач постійно мешкав у спірному будинку, здійснював там ремонт та догляд за матір'ю. Заслухав пояснення сторін, свідків, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наступне. [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], яка померла 24.12.2009року, що підтверджується свідоцтвами про народження, укладення шлюбу та смерть відповідно. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 29.06.2009 р. № 1609 та № 1607 виданих нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, житловий будинок за адресою м. Дзержинськ с Новгородське вул.. Артема, 101., загальною площею 83,9 кв.м. та надвірні споруди, також дві земельні ділянки, площею 0,1500 га та 0,08 га відповідно, які розташовані також за адресою м. Дзержинськ с. Новгородське вул.. Артема, 101 перейшли у власність [PERSON], Право власності за відповідачем на вказане майно зареєстровано в БТІ м. Дзержинська. Як вбачається із заяви [PERSON] 01.11.2012 р. вона звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про внесення змін у раніше видане свідоцтво про право спадкування [PERSON] від 29.06.2010р. № 1609 на житловий будинок, розташований за адресою м [PERSON] с. Новгородське, вул.. Артема, 101 Постановою від 03.11.2012р. № 664.02/31 державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що нотаріусом вже видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON]. Як вбачається з наданих позивачем документів, [PERSON] в шестимісячний термін після відкриття спадщини, а саме, 22.06.2010р. звернулась з письмовою, заявою до нотаріуса м. Дзержинська про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 24.12.2009 року., що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 22.06.2010р. Але у вказаному витягу № 24021582 від 22.06.2010 р. дата смерті [PERSON] визначена , як 26.12.2009р., що зі слів обох сторін відповідає даті похорон матері. А , отже, зазначений факт узгоджується з поясненнями позивача в тому, що в заяві останньої про прийняття спадщини нотаріусу м. Москва була допущена помилка в частині визначення дати смерті матері заявниці, та вказано замість дати смерті 24.12.2009р., дата її похорон 26.12.2009р. Вказана помилка усунута приватним нотаріусом м. Дзержинська [PERSON], який і приймав первинну заяву позивачки, про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 33175940 від 01.02.2013р. де дата смерті спадкодавця визначена правильно, тоб то 24.12.2009р. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині того, що вона, як спадкоємиця першої черги відповідно до ст.. 1267 ЦК України має право на ? частину спадкового майна, що залишилось після смерті матері. На час звернення позивача до суду із заявленими вимогами єдиним власником спірного майна є [PERSON], відповідно до виданих державним нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом від 29.06.2010р. № 1607, № 1609 та реєстрації права власності останнього в БТІ. Відповідно до ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні відповідної згоди досягнуто між спадкоємцями не було. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким випадками відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 27 ч.3) можуть бути, зокрема порушення у зв’язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. Так як судом встановлено порушення у зв’язку з видачею свідоцтва про право на спадщину право позивача на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], то свідоцтва про право на спадщину за законом видані на ім’я [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 29.06.2010р. необхідно визнати недійсними в частині визнання права власності за [PERSON] на все спадкове майно, яке складається з житлового будинку та двох земельних ділянок за адресою м. Дзержинськ с. Новгородське вул.. Артема, 101. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3994/23, 4867/23, 4868/24 від 24.10.2013р. ринкова вартість домоволодіння № 101 по вул.. Артема с. Новгородське в м. Дзержинську Донецької області станом на дату проведення експертизи складає 115278 грн. Провести розділ житлового будинку лит. А-1 в капітальних стінах в натурі на дві частки з організацією двох квартир, що задовольнять вимоги діючих будівельних норм, не можливо. В ринкову вартість домоволодіння, визначену вище, входе не тільки вартість будівель та споруд, але і вартість земельної ділянки. Виділити з вказаної ринкової вартості окремо вартість будівель та споруд та окремо вартість земельної ділянки не надається можливим, оскільки земельна ділянка, на якій розташоване спірне домоволодіння, невід’ємно пов’язане з дослідженим об’єктом і є з ним єдиним цілим. Враховуючи, що розділ житлового будинку є неможливий, розділ земельної ділянки не проводився. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділу натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. За таких обставин є обґрунтованими і вимоги позивача в частині визнання з нею права власності на ? частину спадкового майна та стягнення з відповідача на її користь вартості її частки у праві власності на вказане майно, адже воно є неподільним, а позивач не заперечує та наполягає на компенсації. Враховуюче викладене,

Outcome: approved