overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають дитину, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є сварки, конфлікти, непорозуміння, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, суперечить його інтересам. За таких обставин шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 лютого 2005 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, а/з № 173. (а.с.5) Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 11 січня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 01, мотивуючі свої вимоги тим, що сімейні відносини не склалися внаслідок різних поглядів на життя. Сторони не проживають разом майже 2 роки, не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з матір'ю. Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач підтримав позовну заяву, відповідач проти задоволення позову не заперечувала, що підтверджується нотаріально завіреною заявою ( ас. 12,18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 січня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 01 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина сторін проживає з матір'ю. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.07.2008 року в Октябрській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис № 2. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає і буде проживати з позивачкою. В позовній заяві позивачка просила шлюб розірвати, тому що почуття поваги та любові втрачені, з відповідачем стосунки, як подружжя, припинені з червня 2013 року, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, між ними немає взаємопорозуміння, через що в сім'ї виникають часті сварки. Вважає, що їх сім'я повністю розпалася, примирення неможливе. Майнового спору між ними не має. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений 08.10.2013 року при оголошенні ухвали про зупинення провадження у справі та надання строку для примирення, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені, їх сім'я розпалась повністю. При таких обставинах збереження сім'ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства, тобто позовну заяву про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

18 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 08 вересня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка працює, але не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп. та 25 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов посилаючись на те, що син повністю знаходиться на її утриманні, і вона не має змоги самостійно сплачувати усі витрати, пов'язані з навчанням, з його хворобами (ОРВІ, обстеження з метою запобігання погіршення зору). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з нього ? частину від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки працює офіційно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 08 вересня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), працює офіційно, має постійний дохід, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Що стосується витрат, які пов'язані з навчанням та лікуванням сина [PERSON], то відповідно до ст. 185 СК України це є додатковими витратами на дитину, що не позбавляє права позивача звернутися до суду з окремим позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 229 грн. 640 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

05 листопада 2013 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Свої вимоги заявник мотивує тим, що з 1970 по 1999 рік перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. 06 квітня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, проте сімейних відносин не припиняли, продовжили проживати однією сім'єю, вели спільне господарство. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Однак, при зверненні до нотаріальної контори заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що факт спільного проживання зі спадкодавцем не підтверджений належними документами. Ухвалою суду [PERSON], [PERSON], [PERSON] залучено у якості зацікавлених осіб по справі. Посилаючись на викладене, заявник просив встановити факт її проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] Заявник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Зацікавлені особи надали суду заяви, в якій підтвердили факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з 1971 по 06 квітня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 06 квітня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, сторони продовжили проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, спільний бюджет, мали доброзичливі стосунки. З довідки Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 20 грудня 2012 року передбачено, що [PERSON] зареєстрована з 28 серпня 1971 року по теперішній час у будинку [ADDRESS]. Разом з нею, проживав та був зареєстрований з 17 травня 1973 року по 21 червня 2012 року [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, площею 5,55 гектарів, розташованих на території Кривобалківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Однак, при зверненні до нотаріальної контори заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не підтверджено факт спільного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

20 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 08 грудня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею неповноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 08 грудня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття.ввіічс Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS], належний померлому [INFO] його батькові [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на яку позивач має право по закону, як спадкоємець першої черги. Однак переоформити на себе спадкове майно в позасудовому порядку не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач не з'явився, але письмово просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської Ради на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності та про визнання позову. Згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів в судовому засіданні.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Законними підставами для задоволення позову є ст.ст. 1261, 1268 ЦК України. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку(пай) розміром 5.13 га. в умовних кадастрових гектарах , яка знаходиться в КПСП « Червоний партизан» с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області на підставі сертифікату серії ЧН № 0300632 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 25 жовтня 1997 року за № 628 , належний померлій [INFO] року її бабі по лінії матері [PERSON] та на майновий пай в розмірі 1021 грн. 00 коп.. відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого рішенням зборів колишніх членів КПСП «Червоний партизан» с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області від 19 березня 2010 року протокол №2, внесеного у список під номером 188, належний померлому [INFO] року її дідові [PERSON]. Внаслідок їхньої смерті відкрилася спадщина на яку позивачка має право за законом, оскільки після смерті [PERSON], вступила в управління та розпорядження спадковим майном, в судовому порядку встановила факт належності правовстановлюючих документів, що підтверджується відповідними документами. Однак переоформити на себе спадкове майно в позасудовому порядку не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивачка не з'явилася, але письмово просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Гмирянської сільської Ради на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності та про визнання позову. Згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів в судовому засіданні.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Законними підставами для задоволення позову є ст.ст. 1266, 1268 ЦК України. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту того, що [PERSON], який помер [INFO] року є його батьком. Свої вимоги заявник мотивував тим, що [INFO] року помер батько заявника - [PERSON], [INFO] року померла мати заявника - [PERSON]. Заявник подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у зв'язку з тим, що у свідоцтві про смерть ім'я його батька вказане - «[PERSON]», а в свідоцтві про народження заявника в графі «відомості про батька» його ім'я вказано -«[PERSON]», видати свідоцтво про право власності нотаріус не має можливості. Просить встановити факт того, що [PERSON], який помер [INFO] року є його батьком. У судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи - Білогірської державної нотаріальної контори АР Крим в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю. Представник заінтересованої особи - Багатівської сільської ради Білогірського району АР Крим в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України розглянув справу за відсутності осіб, які не з'явилися, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав і взаємовідносин сторін. У зв'язку із зазначеним фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши й оцінивши докази, які маються у справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту повні дані заявника зазначено - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження - [INFO] року народився [PERSON], в графі «відомості про матір» вказано - [PERSON], в графі «відомості про батька» вказано - [PERSON] (а.с.5). Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] року помер [PERSON]. (а.с.10). Відповідно свідоцтва про смерть - [INFO] року померла [PERSON]. (а.с.11). Відповідно до експертного висновку №056/124-с від 20.03.2013 року експертом зроблений висновок, про те, що дані різночитання в документальних записах виникли внаслідок розмовної форми офіціального кримськотатарського імені арабського походження. (а.с.7). За такими обставинами, враховуючи характер невідповідностей у зазначених документах, той факт, що інші анкетні дані осіб цілком збігаються між собою, суд вважає за необхідне заяву задовольнити у повному обсязі. На підставі ст.ст. 256-259 ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

20.11.2013 Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 13.11.2006 відповідач та Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" уклали договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до закінчення строку дії платіжної картки. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 31.10.2013 відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 20642,22 гривень (двадцять тисяч шістсот сорок дві гривні 22 копійки) . Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився. Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 13.11.2006 Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" уклали кредитний договір № б/н, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг строки. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 20642,22 гривень (двадцять тисяч шістсот сорок дві гривні 22 копійки) .

Outcome: approved