Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]; квартири [ADDRESS]; грошових вкладів у банку ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», ПАТ «Терра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», а також 323 простих іменних акцій ВАТ «Полюс Золото» та ВАТ «Ощадбанк Росії ». Спадкоємцями першої черги за законом стали рідні, а саме мати позивача - [PERSON] та дядько позивача [PERSON]. В установлений законом строк [PERSON] та [PERSON] подали заяви на прийняття спадщини за законом. Після спливу шестимісячного строку [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна, однак [PERSON] не встигла отримати свідоцтво на спадщину за законом на ? спадкового майна , оскільки [INFO] померла. Заповіту [PERSON] - мати позивача не залишила, тому позивач як донька померлої є її законним спадкоємцем. В установлений законом порядку вона подала до Норильського нотаріального округу, за місцем останнього проживання своєї матері заяву про прийняття спадщини. Спадкові справи після померлої [PERSON] були відкритті нотаріальними конторами двох держав України та Росії, якими були виданні відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі свідоцтво про право на спадщину позивачем було переоформлено право власності на спадкове майно за виключенням ? частки п'яти грошових вкладів, розміщених [PERSON] у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», які після смерті останньої не встигла отримати [PERSON]. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частку банківського вкладу за договорами укладеними між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] та стягнути з відповідача суму вкладів та відсотки. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив відмовити в їх задоволенні. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області/а.с.26/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]; квартири [ADDRESS]; грошових вкладів у банку ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», ПАТ «Терра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», а також 323 простих іменних акцій ВАТ «Полюс Золото» та ВАТ «Ощадбанк Росії », що підтверджується повідомленням першої Криворізької нотаріальної контори № 1903/02-17/6-21 від 21 червня 2012 року /а.с. 22/. Заповіту [PERSON] не залишила, спадкоємцями першої черги за законом стали рідні діти, а саме мати позивача - [PERSON] та дядько позивача [PERSON]. В установлений законом строк [PERSON] та [PERSON] подали заяви на прийняття спадщини за законом. Після спливу шестимісячного строку [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна, однак [PERSON] не встигла отримати свідоцтво на спадщину за законом на ? спадкового майна , оскільки [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлоград Павлоградського міскрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 16 лютого 2010 року /а.с.27/. Заповіту мати позивача [PERSON] не залишила, єдиною спадкоємицею за законом після її смерті є позивач. В установлений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Спадкові справи після померлої [PERSON] були відкриті нотаріальними конторами двох держав України та Росії . Першою Криворізькою державною нотаріальної конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку нерухомого майна. Нотаріусом Норильського нотаріального округу Красноярського краю було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на все інше майно, що підтверджується повідомленням Першої Криворізької державної нотаріальної контори № 1903/02-17/6-21 від 21 червня 2012 року, повідомленням нотаріуса Норильського нотаріального округу Красноярського краю № 258 від 19 жовтня 2012 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] від 11 березня 2013 року, виданим нотаріусом Норильського нотаріального округу Красноярського краю /а.с.22,23,24/. На підставі даних свідоцтв позивач переоформила на себе все належне їй за законом спадкове майно за виключенням ?? частки п'яти грошових вкладів, розміщених [PERSON] у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», та які після смерті [PERSON] не встигла отримати її мати [PERSON] , оскільки відповідач відмовляється повернути їй вклади. Між сторонами виник спір який в досудовому порядку вирішити не вдалося. Так, [PERSON] посилається на спосіб захисту свого права шляхом визнання за нею права власності на кошти, що знаходяться на поточних рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] разом з тим, вказані ж кошти позивач просить суд стягнути з банку. Згідно ст. 1058 ЦК, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Кошти, що перебувають на поточних рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] не є власністю Банку, а отже спосіб захисту у виді стягнення коштів з Банку буде порушувати положення ст. 321 ЦК, оскільки банком не взято перед позивачем жодних зобов'язань по сплаті власних коштів. З огляду на вказане, позивач фактично просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що перебуває на поточних рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] та стягнути з Банку суму коштів, еквівалентну сумі спадщини. Водночас, жодних правових підстав стягнення коштів з Банку у позові наведено не було. Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог стосовно вимог [PERSON] про визнання права власності на відсотки нараховані по день фактичного повернення вкладу з огляду на наступне. Згідно з ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків померлої фізичної особи до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час смерті та не припинилися у зв'язку із нею. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Тобто сторонами зобов'язального правовідношення є банк і вкладник. Зі смертю кредитора (тобто вкладник) вибуває із цих правовідносин, вони припиняються, так як без контрагента ці правовідносини неможливі. Виходячи з наведеного спадкування тягне не заміну сторони за депозитними договорами, укладеними між спадкодавцем та відповідачем, та продовження їх виконання з нарахуванням процентів, а перехід до позивача права вимоги до банку у тому обсязі, який мав спадкодавець на час смерті, у тому числі і в частині процентів, нарахованих до цього часу. За таких обставин, вимоги щодо стягнення процентів за наступний період після смерті не ґрунтуються на законі. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, заслухавши та дослідивши пояснення сторін, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про визнання прав власності на ? частину банківських вкладів в порядку спадкування за законом та стягнення суми вкладів, разом не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, разом з тим суд роз'яснює позивачу її право на звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту прийняття спадщини на грошовий вклад. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed