Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

07 грудня 2013 року Кредитна спілка «Глобинська» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.11.2011 року між КС «Глобинська» та членом цієї спілки [PERSON] було укладено кредитний договір №234, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит у сумі 3000,00 гривень зі сплатою процентів за його користування у розмірі 42% річних, строком повернення до 17.11.2012 року. В забезпечення кредитного договору 17.11.2011 року був укладений Договір поруки з [PERSON], за умовами якого він виступив поручителем по зобов'язаннях [PERSON] за кредитним договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, у встановлені договором строки не повернув суму кредиту і не сплатив відсотки за користування кредитом, а тому станом на 06.11.2013 року заборгованість по кредитному договору склала 3012 грн 38 коп., з яких 1994 грн. 06 коп.- сума боргу по кредиту, 1018 грн. 32 коп.- борг по відсоткам за користування кредитом. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 3012 грн 38 коп. та судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, але завчасно надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, прохав позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. На підставі абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Виходячи з викладеного, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 610, 625, 1050 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), порушення зобов'язання є його невиконанням, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що 17.11.2011 року між КС «Глобинська» та членом цієї спілки [PERSON] було укладено кредитний договір №234, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит у сумі 3000,00 гривень зі сплатою процентів за його користування у розмірі 42% річних строком повернення до 17.11.2012 року. В забезпечення кредитного договору 17.11.2011 року був укладений Договір поруки з [PERSON], за умовами якого він виступив поручителем по зобов'язаннях [PERSON] за кредитним договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, у встановлені договором строки не повернув суму кредиту і не сплатив відсотки за користування кредитом, а тому станом на 06.11.2013 року заборгованість по кредитному договору склала 3012 грн 38 коп., з яких 1994 грн. 06 коп.- сума боргу по кредиту, 1018 грн. 32 коп.- борг по відсоткам за користування кредитом. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 ст.1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). В ході розгляду спору було встановлено, що відповідачем [PERSON], як позичальником, були допущені порушення договірних зобов'язань, зокрема, щодо строків повернення кредиту та відсотків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги кредитної спілки в частині стягнення з відповідача на користь позивача сум заборгованості по кредитному договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення суми заборгованості, що виникла з умов кредитного договору, з поручителя [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. В той же час згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, за змістом зазначеної норми права остаточний строк кредитного договору, який визначений сторонами як строк дії договору та повернення кредиту, є строком настання строку виконання основного зобов'язання. З умов Кредитного договору вбачається, що граничним терміном повернення кредиту є 17.11.2012 року, а відтак - кінцевим строком пред'явлення Кредитною спілкою до поручителя [PERSON] вимог про виконання ним зобов'язань [PERSON] по кредитному договору є 17 11.2012 року. Кредитна спілка звернулася до суду 07.11.2013 року, тобто після спливу строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З огляду на вищевикладені обставини, норми матеріального права та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ суд дійшов висновку, що порука відповідача [PERSON] за договором поруки припинила свою дію 17.11.2012 року в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України, а відтак - позовні вимоги щодо стягнення з поручителя суми заборгованості, що виникло у останнього перед КС «Глобинська» за кредитним договором, задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 229 грн.40 коп.

Outcome: partial