Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS].. З 14.10.1964 року вона має державну реєстрацію за вищевказаною адресою, зробленою Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Згідно довідки № 170 від 17.01.2013 р. та довідки № 1982 від 30.07.2013 р. дільниці № 47 КП «Жилкомсервіс» вона є основним квартиронаймачем квартири .[ADDRESS]. Крім неї в квартирі зареєстровані її син [PERSON], [INFO] та її онука [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] стверджує , що [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають більше 2-х років, але зареєстровані до цього часу за місцем реєстрації. Відповідачі на її прохання добровільно знятися з місця реєстрації не погоджуються. Оплату комунальних послуг не проводять, через що виникає заборгованість. Позивачка [PERSON] є пенсіонером за віком, часто хворіє і не має можливості сплачувати комунальні послуги в повному обсязі (за всіх зареєстрованих членів сім'ї). Вона сплачує частину суми за комунальні послуги за себе, а відповідачі за себе взагалі не сплачують, через що на її ім'я приходять листи-повідомлення та претензії щодо заборгованості за комунальні послуги. 03 грудня 2012 року позивачка [PERSON] надсилала рекомендованого листа до відповідачів за місцем їх реєстрації з проханням про розподіл особового рахунку. Ні її син, ні онука цього листа не отримали, після чого працівники пошти повернули його їй. Факт не отримання відповідачами рекомендованого листа, на думку [PERSON] є доказом того, що вони не проживають за місцем реєстрації . Факт не проживання відповідачів за місцем їх реєстрації можуть підтвердити свідки, яких позивачка просила допитати в судовому засіданні при розгляді справи. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» державна реєстрація громадян здійснюється за їх постійним місцем проживання. У випадку тривалого не проживання громадянина за місцем його постійного проживання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» зняття з реєстрації постійного місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, слід зазначити, що відповідачі, на думку позивачки [PERSON] втратили право користування зазначеним житлом у зв'язку з його тривалою відсутністю за місцем державної реєстрації, оскільки згідно ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР у випадку відсутності наймача або членів його сім'ї за місцем їх постійного проживання більше шести місяців, вони втрачають право користування цим житловим приміщенням. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Таким чином, [PERSON] та його донька [PERSON] фактично втратили право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] з того часу, як вони перестали мешкати за місцем реєстрації більше ніж 6 місяців, без поважних причин. Позивачка [PERSON] наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі і просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов»язати Орджонікідзевський РВ у місці Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняти з державної реєстрації [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проти позову [PERSON] заперечують, та стверджують, що позовні вимоги [PERSON] не відповідають дійсності і не підлягають задоволенню, так як вони мешкають за місцем реєстрації і вони не можуть бути визнаними такими, що втратили право на спірну житлову площу. В позові позивачці поросять відмовити, так як вони постійно мешкають за місцем реєстрації та іншого мешкання не мають. Треті особи Орджонікідзевський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, Харківська міська рада, КП «Жилкомсервіс » до суду не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином . Суд вважає можливим розглядати справу у порядку ст.ст.77,169 п.2, ЦПК України - заперечень від учасників процесу не надійшло. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, представника позивача, відповідача, свідків зі сторони позивачки: [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON], свідків зі сторони відповідачів: [PERSON], [PERSON], інші докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю 3-х осіб і вважає, що позивачка [PERSON] не доказала своїх позовних вимог і їй в позові необхідно відмовити за недоказаністю і обґрунтованістю позовних вимог . При цьому із матеріалів цивільної справи вбачається, що основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON]. В спірній квартирі також мешкає її син [PERSON], [INFO] та її онука [PERSON], [INFO] - донька її сина [PERSON]. Вони займають 2-х кімнатну квартиру у комунальній квартирі загальною площею 46, 02 м.кв., житловою площею 39, 5 м. кв.. Сторони займають окремі кімнати, [PERSON] 15,7 м.кв . У [PERSON], [PERSON] склався наступний порядок користування кімнатами: [PERSON] проживає з донькою, [PERSON] займає кімнату площею 20.9 м. кв . Квартири благоустроєні з самостійними виходами на загальному коридорі. [PERSON] в квартирі з донькою [PERSON] встановив двері, проводили поточний ремонт. За місцем мешкання підтримують нормальні санітарні умови. В квартирі знаходяться всі необхідні для них речі для задоволення їх потреб. Між сторонами склались неприязні стосунки. Сторони раніше звертались до суду з позовом про розділ житла і відкриття самостійного рахунку на житло, але з технічного стану це зробити неможливо і в позові було відмовлено, але [PERSON] намагається знайти спосіб для вирішення цього питання, так як у неї є ще донька і син, які також мають проблеми з житлом, цим і можливо пояснити той факт, що [PERSON] надає не зовсім об»єктивну інформацію про житло. В ході судового розгляду справі було встановлено, що [PERSON], [PERSON] ніколи не залишали житло, постійно ним цікавились, а у зв»язку з чим вони не можуть бути визнані такими, які втратили право на спірне житло. Той факт, що вони взагалі не мають можливості оплачувати житло ( комунальні платежі), ще не свідчить про те, що вони без поважних причин не мешкають за місцем реєстрації. В ході судового розгляду справи таких підстав встановлено у суді не було. Суд об»єктивно підходить до оцінки доказів і вважає, що зібрані доказі і їх оцінка не дають суду в сукупності з доказами, прийти до висновку, що [PERSON] і [PERSON] втратили право на житло за місцем реєстрації. Більш того, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] користується послугами лікарні за місцем мешкання, про що є запис у її медичній картці за 2011-2013 рік, отримує кореспонденцію, про що також є докази в матеріалах справи. Вона визнає право на житло за батьком, який доглядає його хвору онкологічну дружину [PERSON]., [INFO], інваліда 2 групи, якій протипоказана важка праця. Цим фактом можливо пояснити те , що він не мешкає постійно у спірній квартирі, але її не залишав без поважних причин, що було встановлено у ході розгляду справи і підтверджується допитом свідків зі сторони відповідачів, яким суд дав принципову, критичну оцінку . При таких підставах суд не вбачає доказів для задоволення позовних умов позивачки і вважає , що в позові [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного , та

Outcome: dismissed