Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 4682,79 гривень, мотивуючи тим, що 15.09.2011 року між Приватним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем був укладений договір № 006-04026-150911, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 6720,00 гривень. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік, а також за введення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 3,42 % в місяць. Невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості у розмірі 4682,79 гривень. Представник позивача Леонова Г.В. в судове засідання не з'явився, доповнень та уточнень не надав, просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі, заявив клопотання про відстрочення або розстрочення суми боргу, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 15.09.2011 року між Приватним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 006-04026-150911, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 6720,00 гривень (а.с. 5-8). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік, а також за введення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 3,42 % в місяць. У порушення зазначених умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 25.07.2013 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 4682,79 гривень, з них: - заборгованість за сумою кредиту - 2680,32 гривень; - заборгованість за відсотками - 0,09 гривень; - заборгованість за комісіями - 2002,38 гривень; що підтверджується на що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11-11а). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати гроші (кредит) позичальникові у розмірі та ну умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, у відповідності зі ст. 530 ЦК України якщо зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, у відповідності зі ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до щодо стягнення заборгованості з [PERSON] є доведеними перед судом та підлягають задоволенню, також підлягає задоволенню клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду. Позивач вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. У відповідності до ст. 79 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судових витрат у виді судового збору Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення підлягають відшкодуванню понесені судові витрати, які документально підтверджені, а саме - у сумі 229,40 гривень (а.с. 1). На підставі ст. ст. 525-527, 530, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved