Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

22.05.2013 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № R53113261388B від 23.05.2012 року, мотивуючи її тим, що 23.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], був укладений вищезазначений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 50 000,00 грн., строком до 23.05.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 27,00 % річних. Однак взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування [PERSON] належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 14.05.2013 року складає 53 539,08 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю - просить суд їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд в порядку ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 23.05.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53113261388B, згідно умов якого останній отримав кредит у сумі 50 000,00 грн., строком до 23.05.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 27,00 % річних. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № R53113261388B від 23.05.2012 року, станом на 14.05.2013 року складає 53 539,08 грн., з яких: 44 306,30 грн. - заборгованість за кредитом з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, 5058,97 грн. - заборгованість за процентами з врахуванням 3 % річних, 4173,81 грн. - пеня. У ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № R53113261388B від 23.05.2012 року (далі - договору) позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених у договорі, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені договором. Згідно з розділом 3 зазначеного договору позичальнику надано кредит у сумі 50 000,00 грн., строком до 23.05.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 27,00 % річних, із встановленою датою списання платежів - 28 число кожного місяця. Пунктом 5.3.1 договору визначено, що позичальник зобов'язався сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені договором. Згідно п. 5.2.1 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку невиконання зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених договором, та в разі затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Розділом 7.1 договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що вимога позивача ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № R53113261388B від 23.05.2012 року в розмірі 53 539,08 грн. є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved