Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

27 вересня 2010 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, відповідно до заявлених позовних вимог просив суд: " Зобов'язати фізичну особу - підприємця [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) провести заміну товару неналежної якості на товар належної якості, а саме: 7 штук фільончастих дерев'яних міжкімнатних дверей, 2 штуки дерев'яних віконних блоків та 2 штуки дерев'яних балконних блоків виготовлених за індивідуальним замовленням згідно договору купівлі - продажу № 21-211, 21-212 від 12.07.2009 року на користь [PERSON]; стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] пеню за прострочення поставки товару у розмірі 13 860,00 грн., неустойку за кожний день затримки виконання робіт з усунення недоліків понад встановлений строк у розмірі 67 650,00 грн.; стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. та витрати на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 3000,00 грн.; стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] понесені ним судові витрати в розмірі 2 620,00 грн., що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пояснив, що 12 липня 2009 року між позивачем та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу № 21-212,21-211, за умовами договору відповідач прийняв на себе зобов'язання передати у власність позивача дверні блоки зазначені в договорі попереднього замовлення, а Позивач зобов'язувався прийняти і здійснити оплату за даний товар в порядку і на умовах визначених Договором. Під час укладання договору, відповідачем було представлено зразки товару та повідомлено, що товар виготовляється на замовлення. Відповідно до умов Договору назва, розміри, кількість і комплектність товару визначається сторонами в договорі попереднього замовлення, що є невід'ємною частиною Договору. Договорами попереднього замовлення № 21-211 від 12.07.2009 року та № 21-212 від 12.07.2010 року позивачем було замовлено у відповідача міжкімнатні двері у кількості семи штук та віконні блоки у кількості двох штук. Загальна вартість товару відповідно до п. 5.2. Договору становила 33 000,00 гривень. На виконання вимог п. 5.3. Договору позивач в момент підписання Договору здійснив повністю оплату за товар готівкою, в свою чергу відповідач повідомив, що розрахунковий документ встановленої форми позивачу буде надано під час доставки товару. Однак, всупереч умов договору, товар доставлено позивачу лише 09 вересня 2009 року, тобто відповідачем прострочено доставку товару на 14 календарних днів, що зумовлює пред'явлення до відповідача вимог щодо стягнення пені в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення, яка за розрахунками позивача складає загальну суму 13860,00грн. Крім того, отримавши товар позивачем було виявлено у придбаному товарі ряд явних недоліків, які унеможливлювали використання придбаного товару за призначенням, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою усунути недоліки проданого товару та останній повністю проігнорував дані прохання. В свою чергу, представник позивача звернувся до відповідача з письмовою претензією за №19/02-10 від 08.02.2010 року з вимогою щодо безоплатного усунення вказаних недоліків, цей лист відповідач отримав 11 лютого 2010 року ( за адресою виробництва) та 16.02.2010 року (за місцем свого проживання), однак дані вимоги не були задоволені, чим порушенні права позивача, як споживача. Також, відповідач проігнорував вимоги Управління у справах захисту прав споживачів у Київській області щодо запрошення в управління для вирішення поданої позивачем скарги по суті. Оскільки на момент подання позивачем позовної заяви до суду, відповідач не здійснив безоплатного усунення недоліків товару в розумний, що дає право позивачу пред'явити вимоги щодо стягнення пені за затримку усунення недоліків понад установлений строк по дату звернення до суду 23.09.10 року, яка за розрахунками позивача складає загальну суму 67 650,00 грн. На підтвердження факту виявлення недоліків у придбаному товарі, позивач посилається на висновок № 78 товарознавчого дослідження по визначенню якості міжкімнатних дверей, віконних та балконних блоків, що поставлені згідно договору купівлі - продажу №21-211,21-212 від 12.07.2009 року, який складений 31.08.2010 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр правової допомоги "Правозахист", яким безпосередньо встановлено, що досліджувані столярні вироби, якими є 7 штук фільончастих дерев'яних міжкімнатних дверей, 2 штуки дерев'яних віконних блоків та 2 штуки дерев'яних балконних блоків, виготовлені за індивідуальним замовленням СПД [PERSON] згідно договору купівлі - продажу № 21-211, 21-212 від 12.07.2009 року мають дефекти виробничого характеру, що виникли внаслідок порушення технології їх виготовлення, при цьому позивач зазначає, що даний висновок виготовлений на його замовлення, оплата послуг спеціаліста склала 3000,00 грн., у зв'язку з чим просить відшкодувати завдані йому збитки за рахунок відповідача. Крім того, позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3000,00 грн., яка завдана позивачу внаслідок неналежного виконання з боку відповідача договірних зобов'язань, що змусило позивача переносить постійні хвилювання та нервові стреси, пов'язані з придбанням товару неналежної якості, ці обставини не дозволили позивачу своєчасно закінчити ремонт у квартирі, що створювало значні незручності членам сім'ї позивача, перешкоджало реалізувати поточні повсякденні плани та будувати своє життя в звичайному режимі. Представник позивача - адвокат Пащенко П.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, та пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які залучено до матеріалів справи (а.с. 39), додатково пояснила, що дійсно 12 липня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу № 21-212,21-211, за умовами договору відповідач прийняв на себе зобов'язання передати позивачу дверні та балконні блоки зазначені в договорі попереднього замовлення, а позивач зобов'язався прийняти і здійснити оплату за даний товар в порядку і на умовах визначених Договором. Відповідач зазначив, що виконав взяті на себе зобов'язання щодо виготовлення дверей та балконних блоків в межах строків, визначених у договорі, при цьому передача дверних блоків була проведена на два тижні раніше до одержання позивачем віконних блоків. Разом з тим, звертаючись з даними позовом до суду, позивач не надав суду документ, що підтверджує дату фактичної оплати виконаних робіт по договору, де зазначено терміни початку і закінчення робіт по договору, що безпосередньо впливає на розрахунок неустойки та пені, які заявлено позивачем в межах даного спору. Також, позивач не зазначив, що за умовами договору позивач зобов'язувався встановити власними силами дверні та віконні блоки, а як передбачено умовами укладеного між сторонами договору, гарантія на поставлену продукцію не розповсюджується на недоліки, які виниклим в процесі неякісної установки замовником. Також відповідач наголосив, що в експертному висновку, який наданий позивачем до суду, в основному відзначаються дефекти, які виникли в результаті неякісної установки товарної продукції, в той же час за висновками судової будівельно-технічної експертизи, не вставлено у придбаному позивачем товару дефектів виробничого характеру, як зазначено судовим експертом, недоліки у виробах (вм'ятини, сколи, подряпини) могли утворитись внаслідок пошкоджень при транспортуванні, зберіганні, експлуатації, монтажу. Таким чином, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення вимог позивача, оскільки позивачем не надано доказів, які мали підтвердити, що придбаний позивачем товар має істотні недоліки, які унеможливлюють його експлуатацію за цільовим призначенням, а за відсутності наявних з боку відповідача порушень вимог Закону України "Про захист прав споживачів" не має підстав для відшкодування моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Відповідно до частини першої-третьої ст.698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно частини першої ст.706 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання. Судом встановлено, що 12 липня 2009 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі - продажу № 21-212,21-211, за умовами договору ФОП [PERSON] прийняв на себе зобов'язання передати у власність [PERSON] дверні блоки зазначені в договорі попереднього замовлення, а Позивач зобов'язався прийняти і здійснити оплату за даний товар в порядку і на умовах визначених Договором. (а.с.10-11) Відповідно до умов Договору назва, розміри, кількість і комплектність товару визначається сторонами в договорі попереднього замовлення, що є невід'ємною частиною Договору. Договорами попереднього замовлення № 21-211 від 12.07.2009 року та №21-212 від 12.07.2009 року [PERSON] було замовлено у ФОП [PERSON] міжкімнатні двері у кількості семи штук, віконних блоків у кількості двох штук та балконних блоків у кількості двох штук. (а.с. 12) Загальна вартість товару відповідно до п. 5.2. Договору становила 33000,00 гривень. Строк доставки товару складав 45 календарних днів з дати проведення попередньої оплати Покупцем 100% вартості товару (п.5.3 Договору). Конкретна дата та час доставки Товару погоджується сторонами додатково. Як з'ясовано судом, підтверджується залученими до справи доказами, 09 вересня 2009 року складено Акт прийому-здачі товару по замовленню №21-212, який підписано [PERSON] та ПП "[PERSON]", від імені якого підписано водієм-експедитором [PERSON], яким підтверджується доставка міжкімнатних дверей у кількості 6 шт. разом з комплектуючими, з визначенням загальної вартості 22100,00 грн., передоплата 22450,00 грн., доставка 350,00 грн., та міститься запис замовника "претензій до зовнішнього виду не маю". (а.с.13) В цей же день, 09 вересня 2009 року складено Акт прийому-здачі товару по замовленню №21-211, який підписано [PERSON] та ПП "[PERSON]", від імені якого підписано водієм-експедитором [PERSON], яким підтверджується доставка віконних блоків у кількості двох штук та балконних блоків у кількості двох штук, з визначенням загальної вартості 14563,00 грн., передоплата 14563,00 грн.., міститься запис замовника "п.5 скол (подряпина) на нижній стороні; п.4 скол (подряпина) на лицьовій стороні; насельники 2 шт. - погана шліфовка; п.3 отверстия (подряпини) на лицьовій стороні". (а.с.13 зворот) Відповідно до ст. 704 Цивільного кодексу України , якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов'язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи - покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Таким чином зобов'язальні відносини між сторонами мають характер відносин роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві. Згідно ч.1 ст. 689 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно положень ст. 678 ЦК України визначаються правові наслідки передання товару неналежної якості при купівлі-продажу. Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплачених за товар грошових коштів; вимагати заміни товару. Аналогічна норма міститься і в ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів". Таким чином, право покупця відмовитися від прийняття товару та вимагати повернення сплачених за товар коштів виникає виключно при встановленні наявності істотних недоліків товару в розумінні наведених вище норм. У разі, коли товар є неналежної якості, однак його недоліки не вважаються істотними, право на відмову в отриманні поставленого товару та вимоги повернення коштів у нього не виникає. Під час розгляду даної цивільної справи, за ухвалою суду, призначена судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведеної експертизи експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено Висновок експерта №7738/12-42 від 19 липня 2013 року, яким встановлено: "Дверні та віконні вироби встановлені в приміщеннях квартири [ADDRESS] за комплектністю в цілому відповідають наявній в матеріалах справи специфікації до договору купівлі-продажу №21-212,21-1 від 12.07.2009. На момент обстеження дверні та віконні блоки встановлені в приміщеннях квартири [ADDRESS], не відповідають вимогам: пунктів 5.2.5, 5.2.6 ДСТУ Б В.2.6-99:2009 "Блоки дверні дерев'яні. Загальні технічні умови"; пункту 1.1.2. (додатку 2) ГОСТ 24404-80 "Вироби з деревини і деревинних -матеріалів. Покриття лакофарбові"; пункту 5.2.7 - ДСТУ Б В.2.6-23:2009 "Блоки віконні та дверні. Загальні технічні умови"; пункту . 3.67 (таблиця 15) СНиП 3.04.01-87 "Изолящюнные отделочные покрытия". Разом з тим слід зазначити, що наявність таких недоліків, як: блокування в притворі при виконанні дії відчинення або зачинення; невідповідне жорстке кріплення штапиків по відношенню до вертикальних та горизонтальних брусків дверних полотен, що характеризується зазорами в місцях їх прилягання не нормується нормативно-правовою базою, але наявність даних недоліків впливає на експлуатаційні властивості та естетичний вигляд дверних блоків. На час проведення натурного обстеження конкретно встановити причину утворення всіх виявлених недоліків не вбачається за можливе. Разом з тим слід зазначити, що такі недоліки, як: зміна відтінку покриття; видимість місць зрощення елементів блоку; зміна однорідності кольору покриття поверхні елементів виробів, зміна однорідності покриття поверхні елементів виробів з глянцевої на матову; наявність усихання елементів дверних виробів могло утворитися в результаті виконання робіт з виготовлення виробів. Такі недоліки виробів, як вм'ятини, сколи, подряпини тощо, можливо класифікувати на ті, що могли утворитися внаслідок будь-яких пошкоджень при транспортуванні, зберіганні, експлуатації та монтажу. Недоліки які стосуються естетичного вигляду виробів фактично не впливають на функціональне призначення та експлуатацію виробів, але їх наявність не відповідає вимогам нормативних документів. Недоліки віконних та дверних виробів, які пов'язані з неякісним функціонуванням фурнітури скоріш за все можливо виправити за результатами проведення відповідних робіт з регулювання необхідних вузлів або заміною необхідних деталей. Можливість усунення недоліків з метою подальшої експлуатації віконних та дверних виробів напряму залежить від правильності вибору технологічного процесу та технології проведення відповідних робіт, правильність яких може бути визначення лише процесі виконання цих робіт від чого буде залежати їх належна подальша експлуатація. Встановити за результатами дослідження чи можуть бути усунені недоліки в віконних та дверних виробах з належною їх подальшою експлуатацією за призначенням, не вбачається за можливе". (а.с.131-137) Таким чином, позивач у зв'язку з недоліками проданого товару мав право на свій вибір або вимагати меншої ціни за нього, або усунення виявлених недоліків чи відшкодування витрат на нього. В той же час, відповідно до предмету позову позивач [PERSON] вимагає зобов'язати фізичну особу - підприємця [PERSON] провести заміну товару неналежної якості на товар належної якості, а саме: 7 штук фільончастих дерев'яних міжкімнатних дверей, 2 штуки дерев'яних віконних блоків та 2 штуки дерев'яних балконних блоків виготовлених за індивідуальним замовленням згідно договору купівлі - продажу № 21-211, 21-212 від 12.07.2009 року на користь [PERSON]. Відповідно до положень ст. 708 Цивільного кодексу України, право покупця у разі придбання ним товару неналежної якості протягом гарантійного та інших строків, визначених обов'язковими для сторін правилами чи договором, при виявленні недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару за своїм вибором вимагати від продавця або виробника заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком різниці в ціні. Права споживача у разі виявлення недоліків товару визначені у частині 1 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором (стаття 675). Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв'язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв'язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним. У разі заміни товару (комплектуючого виробу) неналежної якості на товар (комплектуючий виріб), що відповідає умовам договору купівлі-продажу, гарантійний строк на нього починає спливати з моменту заміни (стаття 676). У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до положень частини 3 статті 8 вказаного Закону споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. У пункті 12 частини 1 статті 1 вказаного Закону законодавець визначив: істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності . Як зазначено в ч. 11 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів" вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорту чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. У разі втрати споживачем технічного паспорту чи іншого документа, що його замінює, їх відновлення здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності . Відповідно до частини першої ст.60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в межах даного спору позивачем не доведено факт наявності істотних недоліків у придбаному товарі - фільончастих дерев'яних міжкімнатних дверей та дерев'яних віконних блоків, які придбано на підставі договору купівлі-продажу №21-211, 21-212 від 12 липня 2009 року, який укладено з ФОП [PERSON], які унеможливлювали їх експлуатацію за цільовим призначенням, що зумовлювало б вирішення питання про заміну придбаного товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), інших вимог, передбачених цивільним законодавством та спеціальним законом про захист прав споживачів, в тому числі щодо усунення за рахунок продавця виявлених недоліків у придбаному товарі, позивачем в межах розгляду даної справи заявлено не було. Також, суд враховує, що за умовами вищенаведеного договору купівлі-продажу передбачено, що гарантія на товар не розповсюджується на недоліки, які виникли у зв'язку з неякісним встановленням покупцем (п.2.4 Договору). Позивач в судовому засіданні не заперечував той факт, що придбані товари - фільончасті дерев'яні міжкімнатні двері та дерев'яні віконні блоки, встановлені у квартирі позивача за власний кошт та особою, яка запрошена позивачем для виконання робіт з монтажу придбаних у відповідача товарів, однак у позивача відсутні докази, які мали підтвердити наявність чи відсутність претензій до особи, яка виконувала роботи з встановлення дверей та віконних блоків, що унеможливлює з'ясувати обсяг виконаних робіт та якість їх виконання, зважаючи на обставини викладені у висновку судового експерта, де зазначено, що недоліки виробів, які були предметом дослідження, як вм'ятини, сколи, подряпини тощо, можливо класифікувати на такі, що могли утворитись внаслідок будь-яких пошкоджень при транспортуванні, зберіганні, експлуатації та монтажу. Для застосування до продавця санкцій, які є мірою цивільно-правової відповідальності (стягнення збитків, неустойки, передбаченої законом або договором), необхідно встановити його вину. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність лише за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Вина не є неодмінною умовою відповідальності за порушення зобов'язання: договором або законом може встановлюватися відповідальність боржника незалежно від його вини. Але, якщо інше не передбачене договором або законом, відповідальність за порушення зобов'язання настає за наявності вини порушника. Внаслідок придбання споживачем товару неналежної якості в нього виникає право на застосування правових способів відновлення порушених прав та законних інтересів, порядок використання яких встановлений чинним законодавством України. Згідно з ч.14 ст.8 Закону України „Про захист прав споживачів" вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Як передбачено у п.2.4 вищевказаного договору купівлі-продажу, укладеного між стронами, у випадку самостійного монтажу виробів покупцем продавець гарантій не надає. З договору не вбачається, що відповідач брав на себе обов'язок щодо установки дверей у квартирі позивача, а як вбачається з вимог позивача та долучених до позову доказів, позивачем виявлено недоліки у придбаному товарі після їх монтажу, що стало підставою для звернення позивача, через його уповноваженого представника - адвоката Пащенка П.М., до ФОП [PERSON] з претензією датованою 08 лютого 2010 року (а.с.19), яка серед іншого не містить посилання на обсяг виявлених недоліків, які виявлено під час експлуатації позивачем придбаного товару. Слід зазначити, що позивач, посилається, як на доказ виявлених у придбаних товарах дефектів виробничого характеру, на Висновок №78 товарознавчого дослідження по визначенню якості міжкімнатних дверей, віконних та балконних блоків, що поставлені згідно договору купівлі-продажу №21-211, 21-212 від 12.07.2009 року, який складено експертом ТОВ "Центр правової допомоги" 31 серпня 2010 року, однак обставини, встановлені у наданому позивачем висновку, спростовуються висновком судової будівельно-технічної експертизи, яка проведена в межах розгляду даної цивільної справи. Тому, з'ясовуючи питання наявності у придбаних позивачем товарів дефектів виробничого характеру, які унеможливлюють подальше використання придбаних товарів за їх цільовим призначенням, суд бере за основу висновок судового експерта, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування за рахунок відповідача витрат, які пов'язані з проведенням товарознавчого дослідження в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується платіжними документами про їх оплату (а.с.18 та а.с.18 зворот). Відповідно до ст.16 Закону України "Про захист прав споживачів", шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Право вимагати відшкодування зазваної шкоди визначається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем). Водночас на такого споживача покладається обов'язок довести: наявність шкоди; наявність дефекту продукції; наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом. Відповідальність перед споживачем за шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну споживача, несе сторона, яка її завдала. Вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. За кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару (стаття 709). Так, позивачем [PERSON] окремо заявлені вимоги щодо стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення поставки товару у розмірі 13 860,00 грн. та неустойку за кожний день затримки виконання робіт з усунення недоліків понад встановлений строк у розмірі 67 650,00 грн. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем підстав для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, за умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 12 липня 2009 року, передбачено строк доставки товару складає 45 календарних днів з дати передоплати покупцем 100% вартості товару (п.5.3 Договору), загальна вартість товару складала 33000,00 грн., однак при зверненні з даним позовом до суду позивачем не надано відповідний фінансовий документ, який підтверджує сам факт сплати позивачем повної вартості придбаного товару та дату фактичного розрахунку, при цьому розраховуючи розмір пені за прострочення поставки товару та неустойки за кожен день затримки виконання робіт з усунення недоліків понад вставлений строк, позивач виходить із загальної вартості придбаного товару, тобто 33000,00 грн.. Разом з тим, договором попереднього замовлення №21-211 від 12 липня 2009 року визначено, що вартість вікон та балконних дверей, замовлених позивачем, складає 14563,00 грн. (сума передоплати на день замовлення не зазначена), а договором попереднього замовлення №21-212 від 12 липня 2009 року визначено, що вартість дверних блоків 7 шт., замовлених позивачем, складає 22450,00 грн., тому за цими документами вартість придбаного товару складає загалом 37013,00 грн. В той же час, актом прийому-здачі товару на замовлення за №21-212 від 09 вересня 2009 року, а саме дверних блоків, зазначена вартість придбаного товару 22100,00 грн., передоплата - 22450,00 грн., доставка - 350,00 грн., також в акті прийому-здачі товару на замовлення за №21-211 від 09 вересня 2009 року, а саме балконних блоків, зазначена вартість придбаного товару 14563,00 грн., передоплата - 14563,00 грн., інші докази, які мали підтвердити загальну вартість придбаного товару та дату проведення між сторонами розрахунків за придбаний товар, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити той факт, що з боку відповідача були порушені договірні зобов'язання щодо строку поставки товару, не визначено період за який нараховується пеня, зважаючи на те що позов пред'явлено позивачем до суду 28 вересня 2010 року, відсутній розрахунково-фінансовий документ, який підтверджує виконання позивачем зобов'язання щодо проведення оплати за придбаний товар, в той же час позивач має зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, та зобов'язаний надати докази на підтвердження заявлених позовних вимог, цим процесуальним правом , однак позивач в межах розгляду даної справи процесуальним правом подати докази не скористався, клопотань про витребування цих доказів у відповідача під час розгляду даної справи не заявляв. Зважаючи на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем одночасно заявлено вимоги про захист прав споживача шляхом проведення обміну товару неналежної якості на товар належної якості та стягнення неустойки за кожний день затримки виконання робіт з усунення недоліків понад встановлений строк, в той же час відповідно до положень ч.1 ст.8 України "Про захист прав споживача" передбачено, що споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статі. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача неустойки за кожний день затримки виконання робіт з усунення недоліків понад встановлений строк в розмірі 67650,00 грн., яка нарахована за період з 16 лютого 2010 року по дату звернення до суду 23 вересня 2010 року, оскільки в межах даного спору позивачем не заявлено вимоги про зобов'язання відповідача безоплатно усунути недоліки товару, в той же час судом не встановлено обставин, які мали підтвердити той факт, що придбані позивачем товари мали істотні недоліки, які виникли з вини виробника товару, та унеможливлюють їх подальше використання за цільовим призначення, при цьому чинним законодавством про захист прав споживача передбачено, що виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних робах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії не переробної сили. Відповідно до частини другої ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів" при задоволенні позовних вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В той же час, що стосується вимог Закону України "Про захист прав споживачів", то відповідно до п.5 ст.4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. За ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення особистих потреб. Продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Також, положеннями статті 16 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу відповідно до статті 711 Цивільного кодексу України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару неналежної якості, відшкодовується продавцем або виготовлювачем товару відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" N 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Отже, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тільки за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не наведено підстав для відшкодування моральної шкоди в розрізі даних правовідносин, які регулюються ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", з урахуванням положень п.5 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", тому позовні вимоги позивача щодо відшкодування за рахунок відповідача моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про зобов'язання провести заміну товару неналежної якості, стягнення пені за прострочення поставки товару та неустойки за затримку виконання робіт з усунення недоліків, відшкодування моральної шкоди є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, у в'язку з ухваленням судом рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed