Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, як непрацюючої, в зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Позов мотивує тим, що вона та відповідач по справі є батьками п'ятьох неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON],[INFO], які проживають разом з позивчакою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не проживає спільно із сім'єю, а також не займається вихованням дітей та не виділяє кошти на їх утримання. Оскільки позивачка перебуваючи у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, тому просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, направила до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в телефонному режимі повідомив про визнання позову, не заперечує щодо стягнення аліментів, просив розглянути справу у його відсутності, вказавши, що не може прибути на вказаний день та час в судове засідання в зв'язку з тимчасовим перебуванням за межами області. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданих заяв та на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено факт перебування у зареєстрованому шлюбі сторін, який 27 червня 2013 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області було розірвано. Від шлюбу подружжя мають п'ятеро неповнолітніх дітей, а саме: дочку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. За даними свідоцтв про народження, батьком дітей вказаний відповідач [PERSON]. На час розгляду справи позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за найменшим сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним 3-х річного віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, при визначенні розміру стягнення аліментів на дружину, враховує всі обставини встановлені у судовому засіданні, а саме те, що позивачка на час подачі до суду позовної заяви не працює, оскільки знаходилася у відпустці по догляду за дитиною, у відповідача стан здоров'я задовільний, він є дієздатним, працюючим, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки. Оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved