Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON] 25 травня 2012 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] року помер її дід [PERSON] який мешкав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] Її батько [PERSON] , помер [INFO] року , тому вона є спадкоємцем діда за правом представлення. 11 травня 2008 року за домовленістю зі своєю тіткою, [PERSON] вона зі своєю сім»єю переїхала в спадкову квартиру, де проживала, поки тітка її з квартири не вигнала. У зв»язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда , Друга Дніпропетровська держнотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначала, що пропустила строк з поважних причин, тому просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці, протягом якого вона зможе подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач вказала, що відповідач ввела її в оману, повідомивши, що саме вона є єдиною спадкоємицею за заповітом, крім того, для подання заяви про прийняття спадщини, їй потрібно було надати необхідні документи, для підтвердження спорідненості. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд їх задовольнити. . Відповідач, представник відповідача проти позову заперечували, просили суд відмовити позивачу у задоволені позову. До суду надійшло повідомлення Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням розглядати справу без участі їх представника відповідно до діючого законодавства. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2013 року позов [PERSON] задоволено частково та визначено їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] - один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. У решті позову - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2013 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, що складається в тому числі з квартири [ADDRESS] [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України. 16 травня 2012 року позивачка звернулася до Другої Дніпропетровської держнотконтори із заявою з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] , але їй було відмовлено та роз»яснено, що вона протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця не вчинила дій, що свідчить про прийняття спадщини, не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для звернення із заявою про прийняття спадщини. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається що вона майже через чотири роки з дня відкриття спадщини звернулася до суду з указаним позовом, зазначивши поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини те, що зі слів [PERSON] вважала її єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, і лише у травні 2012 року дізналась, що дід у 1998 році склав на ім.»я [PERSON] заповіт не на все своє майно, а лише на квартиру [ADDRESS]. Однак ця квартира, у 2004 році була продана, а на [ADDRESS] спадкодавець заповіту не залишив, тому вона повинна спадкуватися за законом, і вона є спадкоємцем за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] помер [INFO] Крім того, [PERSON] було відомо про смерть діда , і вона з сім»єю 11 травня 2008 року вселилась в спадкову квартиру. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які зокрема, пов»язані з тривалим відрядження, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. Отже, наведена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини не є поважною для наданням судом додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того,позивач на момент відкриття спадщини перебувала в м. Дніпропетровську, була повнолітня, дієздатна, не хворіла, знала про смерть діда та не була позбавлена можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку , суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктив ними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, зібрані у справі докази, та їх належна оцінка вказує на відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed