overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що 22.04.2008 року між ПАТ « Дельта Банк» який є правонаступником ТОВ « Комерційний Банк « Дельта» та відповідачкою укладено кредитний договор № 001-04217-220408 від 22.04.2008 року. Станом на 24.10.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 2550,48 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Позивач у судове засідання не з»явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника Романченко А.С, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов"язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 22.04.2008 року між ПАТ « Дельта Банк» який є правонаступником ТОВ « Комерційний Банк « Дельта» та відповідачкою укладено кредитний договор № 001-04217-220408 від 22.04.2008 року. Станом на 24.10.2013 року відповідачка має заборгованість у розмірі 2550,48 грн, яку необхідно стягнути з неї на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів, Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області про відшкодування шкоди, посилаючись на наступні обставини. Між [PERSON] та ТОВ «Банк Фамільний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Фамільний», (надалі - «Банк») було укладено Угоду про залучення коштів на умовах субординованого боргу до капіталу Банку від 25.01.2008 року (надалі - «Угода-1»), Договір про внесення змін до Угоди про залучення коштів на умовах субординованого боргу до капіталу Банку від 26.03.2007 року (надалі - «Угода-2») (відповідно до вказаного Договору у Угоді-2 було змінено сторону-інвестора на [PERSON].), Договір про внесення змін до Угоди про залучення коштів на умовах субординованого боргу до капіталу Банку від 15.12.2005 року (надалі - «Угода-3») (відповідно до вказаного Договору у Угоді-3 було змінено сторону-інвестора на [PERSON].), Договір про внесення змін до Угоди про залучення коштів на умовах субординованого боргу до капіталу Банку від 26.09.2005 року (надалі - «Угода-4») (відповідно до вказаного Договору у Угоді-4 було змінено сторону-інвестора на [PERSON].), Договір про внесення змін до Угоди про залучення коштів на умовах субординованого боргу до капіталу Банку від 28.01.2005 року (надалі - «Угода-5») (відповідно до вказаного Договору у Угоді-4 було змінено сторону-інвестора на [PERSON].). Згідно з Угодами Банк прийняв від [PERSON] вклади та зобов'язувався щомісяця виплачувати Заявнику проценти на вклади. При нарахуванні та виплаті зазначених процентів на Вклад за Угодами Банк незаконно, у якості податкового агента Позивача, утримував податок з доходів фізичних осіб із суми нарахованих процентів та безпідставно сплачував їх до місцевого бюджету м. Донецька.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що шлюб з відповідачем зареєстрований 23.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1924. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально, а тому позивач просить суд його розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, однак до початку розгляду справи по суті надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до початку розгляду справи по суті надав суду нотаріально засвідчену заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд ухвалив проводити розгляд справи без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 23.08.2008 року, актовий запис №1924, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи та враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 25 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Проте судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не з‘явилися, їх присутність не є обов‘язковою. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Таким чином суд ухвалює додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, тобто з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 114,70 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів – трудової книжки, виданої 18 березня 1977 року, де в графі «прізвище» помилково його прізвище зазначено як «Калинников» та диплому, виданого 06.06.1976 позивачу, в якому зазначено прізвище "Калінінков", що також відрізняється від прізвища позивача за паспортом. На теперішній час, встановлення вищезазначеного факту йому необхідно для подальшого вирішення питання про отримання пенсії. При зверненні [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в місті Єнакієве йому було відмовлено, оскільки у трудовій книжці та дипломі маються розбіжності із павпортом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НЕ № 205416, виданого Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області від 03 вересня 2001 року, прізвище позивача зазначено як «Калинінков» (а.с.4). В трудовій книзі, виданої 18 березня 1977 року, в графі «прізвище» помилково його прізвище зазначено як «Калинников»(а.с.5). У дипломі, виданого 06.06.1976 позивачу, зазначено прізвище позивача "Калінінков", що також відрізняється від прізвища позивача за паспортом (а.с.6). В свідоцтві про народження позивача, серії ЯЭ № 287357 від 10 вересня 1957 року, прізвище вказано як «Калінінков» (а.с.6). Крім того, у військовому квітку позивача, серії НУ № 7628077 від 19 червня 1977 року, його прізвище вказано як «Калінінков», мається фото позивача (а.с7). Дата народження, ім'я та по батькові позивача у зазначених документах співпадають. У відповідності до ч.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, у суду маються всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 05.08.1978 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що фактично сімейні відносини між ним та відповідачкою припинені приблизно 10 років потому, у зв’язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, у зв’язку з чим просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до переконання щодо доцільності задоволення позовних вимог [PERSON] При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 05.08.1978 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спір про розділ майна між сторонами відсутній. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON], [PERSON] 1-ЖД № 159646, зареєстрованим 05.08.1978 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 486 від 05.08.1978 р.). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Сергєєва». З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім’я розпалася остаточно, у зв’язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім’ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, та уточнивши свої позовні вимоги, [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що дитина постійно проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона не працює, знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Відповідач працює на шахті «ім.. [PERSON]» на посаді прохідника і має можливість сплачувати їй аліменти. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час сплачує дружині аліменти на утримання дітей. Сплачувати аліменти ще й на утримання дружини не бажає. Просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 лютого 2008 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач. За довідкою ПП “Комсомольський» діти проживають зі своєю матір'ю – [PERSON] [PERSON] є інвалідом третьої групи та отримує соціальну пенсію, що підтверджується довідкою Микитівського УПСЗН Горлівської міської ради від 06 вересня 2013 року. Окрім цього, відповідно до довідки Микитівського УПСЗН Горлівської міської ради [PERSON] отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює прохідником на шахті «ім.. [PERSON]» і отримує стабільний прибуток, матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Згідно із ст. 84 СК України -дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, матеріальне становище відповідача, який працює прохідником на шахті «ім.. [PERSON]», сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, та має можливість надавати матеріальну допомогу дружині, однак у меншому розмірі ніж цього просить позивач, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

12.12.2013 до суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивачем зазначено, що 04.02.2006 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Новомлинівською селищною радою Розівського району Запорізької області, актовий запис №02. Від шлюбу мають спільну дитину – [PERSON], що народився 17.05.2006 (а.с.8). З квітня 2011 року шлюбні відносини припинились. Разом з відповідачем не проживають, та на теперішній час вже має другу сім’ю. Просить суд розірвати шлюб між ними, після розлучення бажає відновити своє дошлюбне прізвище та просить судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] 25.12.2013 подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не оспорює. Позивач [PERSON] 23.12.2013 подала до суду заяву в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, обставини викладені в позовній заяві підтверджує та просить розглянути справу без її участі. Дитина за згодою сторін буде проживати з нею. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що сторони уклали шлюб 04.02.2006 року (а.с. 7). Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України – шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як видно з позовної заяви шлюб виявився невдалим. Між подружжям припинились шлюбні відносини. За таких обставин у сукупності суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя. Таким чином, визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд вирішує задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв’язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати – сплачену суму судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800 гривень щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 27 серпня 2005 року сторонами укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину – [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги друг до друга, відсутність спільних інтересів, що суперечить інтересам подружжя. Подальше спільне життя неможливе. Протягом року не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В теперішній час дитина за спільною домовленістю сторін проживає з позивачем. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Не має на утриманні непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. На даний час відповідач офіційно не працює, перебуває на обліку в Токмацькому МРЦЗ, але позивачу з особистої бесіди з ним стало відомо, що він працює неофіційно, від чого має гарний дохід. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, заперечень на позов суду не надав. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 130250 від 09.11.2013 року. Від шлюбу мають спільну дитину – [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 029518 від 28.02.2006 року. На теперішній час сторони шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають. При таких обставинах, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливо, та суперечить інтересам сторін, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідач проживає окремо від дитини, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Всупереч вимог ст. 60 ЦПК України, позивач не надала суду доказів на підтвердження того факту, що відповідач працює не офіційно, має нерегулярний та мінливий дохід, що відповідно ст. 184 СК України є підставою для призначення аліментів в твердій грошовій сумі. Натомість, відповідно довідки Токмацького МРЦЗ від 22.11.2013 № 1491, відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, що має регулярний характер. В зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Дана справа є складною у зв»язку з чим суду необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Ці обставини суд вважає винятковими і тому приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 209 ч. 3 ЦПК України складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п»ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що вона з 09.06.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON]. Від шлюбу в них народився син – [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносити з листопада 2012року та стали проживати окремо, зв’язок не підтримують. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить суд стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення сином трирічного віку. Позивач та її представник у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що з відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання сина, [PERSON], а також на утриманні відповідача знаходиться його рідна матір, яка отримує мінімальну пенсію. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. Сторони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року . Від спільного життя мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо друг від друга. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Згідно ст. 75, 80 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду міста Горлівки Донецької області від 27.12.2012року стягнуті з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який зареєстрований за адресою [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 12 грудня 2012 року, аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст..182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму починаючи з 12.07.2013 р. та до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років.

Outcome: partial