Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої належить будинок [ADDRESS]. Позивач в установленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але має можливості отримати вказаний будинок у спадщину в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на будинок. Вказала, що її сестра на підставі свідоцтва № 591 про забудову садиби в сільських населених пунктах, побудувала будинок в селі Богданівна та проживала в ньому до дня своєї смерті, однак свідоцтво про право власності на будинок не отримала, про що позивачці стало відомо після смерті сестри. Просить суд визнати право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON], який побудований на підставі свідоцтва № 591 про забудову садиби в сільських населених пунктах(а.с.12-14). Остання померла [INFO] (а.с.5). Згідно довідки ПК «Знам'янське районне БТІ» правовстановлюючі документи на зазначене домоволодіння відсутні, так як реєстрація прав власності на нерухоме майно не проводилася (а.с.16). Спеціалістами Знам'янського районного КП БТІ проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: будинок [ADDRESS], за наслідками якої виготовлено технічний паспорт. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.081992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не зверталася до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, суд вважає за позивачами визнати право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Разом з тим відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання за померлою право власності на будинок, як недоцільну в даному випадку вимогу, яка тягне зайві внесення до реєстраційних документів та зайві витрати на оформлення документів. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, ч.1 ст.58 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст.5, ч.1 ст.328, ст.331, ст.1216, ст.1218 ЦК України та

Outcome: partial