overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2009 року, ухваленому по справі № 2-2224/09 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, позовні вимоги [PERSON] були задоволенні. Даним рішенням було визнано за [PERSON] право власності на садовий будинок [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,06 га., яка надана для садівництва, який в цілому складається з: літ. «А» - садового будинку, літ. «а» - підвалу, літ. «а'» - веранди, літ. «Б» - сараю, №1 - огорожі, №2 - хвіртки, №3 - цистерни. У своїй заяві [PERSON] просить ухвалити додаткове рішення, у зв'язку з тим, що при ухваленні рішення від 03 березня 2009 року, суд не вказав повний склад садового будинку, а саме: загальна площа 114,5 кв.м, житлова площа 73,3 кв.м. У зв'язку з виниклими обставинами, заявник не має змоги зареєструвати право власності та вимушена звернутися до суду. Заявник - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена, причина неявки суду не відома. Представник Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з'явились, згідно заяви з вимогами [PERSON] згодні, просили справу розглядати за їх відсутністю та ухвалити додаткове рішення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо по якоїсь позовної вимоги, по відношенню до якої сторони надавали докази та давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, на земельну частку (пай), що розташована на території Петрівської сільської ради. На випадок своєї смерті він залишив заповіт за яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті заповів [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом фактично прийняв спадщину, вступивши в володіння та управління спадковим майном та подавши заяву до нотконтори. Але оформити право на спадщину у нотаріуса позивач не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений. Просить визнати за ним право на зазначену земельну частку (пай), що розташована на території Петрівської сільської ради. В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Петрівська сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] помер [INFO], що засвідчено копією свідоцтва про смерть. Згідно довідки № 02-10/545 від 23.09.2013р. [PERSON] отримав сертифікат ЧН 0302341 від 24.02.2000 р. по колишньому КСП ім.. Ватутіна на земельну частку (пай), розміром 2,85 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Петрівської сільської ради Бобровицького району. Грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 2013 рік становить 51544 грн. Дублікати сертифікатів на померлих не видаються. Згідно довідки виконкому Петрівської сільради № 416 від 27.09.2013 року, [PERSON] фактично в шестимісячний термін прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Заповітом, посвідченим Петрівською сільською радою Бобровицького району 01.07.1993 року, [PERSON] своє майно, що буде йому належати на день смерті заповідав [PERSON]. В газеті „Наше життя" за 05.10.2012 оку № 40 опубліковане оголошення про втрату сертифікату на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЧН № 0302341 виданого КСП ім.. Ватутіна на ім`я [PERSON]. Позивач прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори після смерті [PERSON], що підтверджено довідкою наданою державним нотаріусом Бобровицької держнотконтори Кучерявець Л. О. Інших спадкоємців не має. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу України (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

19 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житлом, вказуючи наступне. 04 травня 2013 року було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між відповідачем по справі [PERSON] та матір'ю позивача по справі - [PERSON] Відповідно до умов договору відповідачі зобов'язувались знятись з реєстрації у зазначеній квартирі в строк до 25 травня 2013 року. Проте відповідачі не виконали умов договору та з реєстрації не знялись. 27 травня 2013 року на підставі договору дарування зазначена квартира від [PERSON] перейшла у власність її сина - позивача по справі [PERSON] Отримавши квартиру у власність позивач [PERSON] не може повновладно користуватися своїм майном, сплачує зайві комунальні послуги за осіб, що не проживають в квартирі, тому змушений звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратило право користування жилим приміщенням, так як добровільно відповідачі не знімаються з реєстрації із квартири. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, були повідомлені про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у їх відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04 травня 2013 року було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між відповідачем по справі [PERSON] та матір'ю позивача по справі - [PERSON] (а.с.5-6) Відповідно до умов договору відповідачі зобов'язувались знятись з реєстрації у зазначеній квартирі в строк до 25 травня 2013 року. Проте відповідачі не виконали умов договору та з реєстрації не знялись. 27 травня 2013 року на підставі договору дарування зазначена квартира від [PERSON] перейшла у власність її сина - позивача по справі [PERSON] (а.с.8-9) На теперешній час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області від 03 вересня 2013 року (а.с.12, 13), та довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 3» від 09 липня 2013 року (а.с.10). Отримавши квартиру у власність позивач [PERSON] не може повновладно користуватися своїм майном, сплачує зайві комунальні послуги за осіб, що не проживають в квартирі. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не мешкають в квартирі, належній позивачу [PERSON], факт їх реєстрації в квартирі позбавляє позивача права розпоряджатися належною йому квартирою повною мірою, є порушенням права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 01.08.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 542. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені із червня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 542, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

13 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заяви вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі ? доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з часу її роздільного проживання з відповідачем з червня 2012 року він матеріальної допомоги на утриманки доньки не надає, участі у її вихованні не приймає. Вона працює черговою залізничної станції Туркули Херсонської дирекції залізничних перевезень, отримує заробітну плату в середньому 2000 грн. на місяць, однак цього не вистачає. Просить позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, одночасно зазначивши, що ніде не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи сторони є батьками малолітньої доньки -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини за № [NUMBER], виданим 17.07.2006 року Василівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (актовий запис про народження № 9). Сторони разом не проживають з червня 2012 року, динина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ніде не працює, є працездатним, інших утриманців не має, має задовільний стан здоров'я. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Також, суду не представлено доказів про наявність у дитини хронічних захворювань, дарованого, спадкового майна та самостійних джерел матеріального забезпечення. Вище зазначені обставини відповідач не заперечив. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. За такого суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23 квітня 2010 року, в зв'язку з тим, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений не був, та не зміг з'явитись до суду, та тому не був присутній в судовому засіданні та був позбавлена можливості дати пояснення та заперечення по справі, а також надати суду докази в підтвердження своїх заперечень. В судове засідання представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка діє за довіреністю, в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23 квітня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволені; стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором станом на 20 березня 2009 року 30061,90 доларів США, що по курсу Національного банку України складає 240 194,58 грн., у тому числі: заборгованість по кредиту 22 014,57 долари США, що по курсу Національного банку України складає 175 896,41 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 4879,58 долари США, що по курсу Національного банку України складає 38978,84 грн., пеня - 3167,75 доларів США, що по курсу Національного банку України складає 25 310,32 грн, та сплачені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрати з ІТЗ - 120 грн. Відповідач [PERSON] просить суд переглянути заочне рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23 квітня 2010 року, в зв'язку з тим, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений не був, та не зміг з'явитись до суду, та тому не був присутній в судовому засіданні та був позбавлена можливості дати пояснення та заперечення по справі, а також надати суду докази в підтвердження своїх заперечень. Суд вважає, що виходячи з змісту ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази в на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Про час та місце розгляду відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином, однак до суду не з'явився, та не направив до суду заяву, в якої прохав би відкласти розгляд справи, крім того в заяві про перегляд судового рішення не наведено доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23 квітня 2010 року, не підлягає задоволенню, з тих підстав, що не приведено доказів, поважності причин не прибуття до судового засідання, не приведено доводів, щоб суд мав можливість переконатись, що вони мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевказаного, ст. ст. 228 - 232 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Заявник Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Сімферопольського ГУЮ в АР Крим В’юнік В.А. звернувся до суду с заявою про видачу дублікату виконавчого листа № 2-335/07, виданого 12.03.2003р. Залізничним районним судом м. Сімферополя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1028,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність. Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що у провадженні Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим перебувала справа № 2-335/07, за якою ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 25 жовтня 2007 року була визнана мирова угода, укладена між [PERSON] та [PERSON], за умовами якої: 1. [PERSON] визнає, що [PERSON], [INFO], є його сином; 2. [PERSON] згодний на сплату аліментів на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] в розмірі, еквівалентному 143 євро, що на 25 жовтня 2007 року складає 1028,17грн., щомісячно до повноліття дитини (18 років), згідно з вимогами Сімейного кодексу України, починаючи з моменту затвердження мирової угоди судом; 3. [PERSON] з моменту затвердження мирової угоди в подальшому відмовляється від будь-яких претензій матеріального характеру в інтересах [PERSON] до [PERSON] у зв'язку з визнанням ним батьківства (крім отримання аліментів на утримання [PERSON]); 4. від позовних вимог в частині стягнення коштів в сумі 9000 грн. на утримання [PERSON] в період вагітності [PERSON] відмовляється; 5. Неповнолітній дитині [PERSON] при отриманні нового свідоцтва присвоїти прізвище - [PERSON]. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів було закрито. Дана ухвала ніким з осіб, які приймали участь у розгляді справи, в апеляційному порядку оскаржена не була і набрала законної сили. Згідно заяви Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Сімферопольського ГУЮ в АР Крим В’юнік В.А. на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого документу № 2-335/07, виданого 12.03.2003р. Залізничним районним судом м. Сімферополя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1028,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вищевказаний виконавчий документ було втрачено у зв'язку з передачею виконавчого провадження від одного виконавця до іншого. Відповідно до вимог ст. 370 Цивільного процесуального кодексу України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. За таких підстав, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб 19 травня 1982 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. За час спільного життя постійно виникали сварки із-за несумісності характерів. На теперішній час сім'ю зберегти неможливо. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і просила шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, дослідивши усі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 19 травня 1982 року Новомихайлівській сільській раді. Мар»їнського району, Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 7. Судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя, в результаті чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України, яка надає право одному з подружжя звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позов підлягає задоволенню, так як на цьому наполягає позивачка. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Криворізьке міське управління УМВС України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні власно належним майном - квартирою, з якого вбачається, що позивачка, на підставі свідоцтва про право власності, яке зареєстроване у встановленому законі порядку є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Окрім позивача в вище зазначеній квартирі зареєстрована та проживає - [PERSON]. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. До судового засідання не з'явилася позивачка, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про свідчить поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача, суд не має відомостей. Третя особа до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність та винесення рішення на розсуд суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що у них постійно виникали сварки. Між ними припинилися шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 726, зроблений 16.06.2011року. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON],[INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції 09.08.2011року). Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь позивача судові витрати, а саме 114,70 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved