Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

09.04.2013р. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28311,00грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ТОВ «ПростоФінанс» і [PERSON] був укладений кредитний договір №05005037439 від 31.03.2008р. на суму 131490грн. на строк до 10.04.2015р.. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним договором станом на 10.11.2012р. за нею рахується заборгованість в сумі 28311грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16805,34грн., по відсотках - в сумі 4387,97грн., по комісії - в сумі 3024,27грн., а також нарахований штраф в сумі 4093,42грн.. 18.05.2012р. між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ТОВ «ПростоФінанс» відступив позивачу, а позивач набув право вимоги від відповідачки грошових коштів, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ПростоФінанс». Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь вказану кредитну заборгованість (а.с.2-3). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.22, 32, 41, 45). На підставі положень ч.3 ст.122 ЦПК України судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] (фізичної особи, що не є суб'єктом підприємницької діяльності) є [ADDRESS] (а.с.26). Проте, два останні поштові судові відправлення разом з судовими повістками, надіслані на зазначену адресу, були повернуті до суду з поштовою відміткою про те, що «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.39, 44). Як зазначено у ч.5 ст.74 ЦПК України, судові повістки про виклик у суд надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене, відповідачки тричі надсилалися поштою судові повістки за її зареєстрованим місцем проживання (а.с.29, 39, 44), що відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання [PERSON] не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Встановлено, що 31.03.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №05005037439, за яким ТОВ «ПростоФінанс» (за договором - кредитодавець) надав відповідачки (за договором - позичальник) кредит в сумі 131490,00грн. з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 12,5% річних від непогашеної суми кредиту для оплати автотранспортного засобу марки Hyundai, модель Hyundai Tucson, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на 84 кредитних періодів на строк до 10.04.2015р., за що остання зобов'язалася своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити кредитодавцю всі передбачені цим договором проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати всі інші грошові зобов'язання, передбачені цим кредитним договором (п.п.1.1, 1.2, 2.1, 3.1 кредитного договору, а.с.4-6). Свої зобов'язання відповідачка у встановлений договором строк не виконує, внаслідок чого станом на 10.11.2012р. за нею виникла заборгованість в сумі 28311,00грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16805,34грн., заборгованості по процентам (відсотках) за користування кредитом в сумі 4387,97грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3024,27грн., а також за порушення графіку погашення заборгованості згідно з п.7.2 договору нарахований штраф в сумі 4093,42грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором №05005037439 від 31.03.2008р. станом на 10.11.2012р. (а.с.19). Судом встановлено, що 18.05.2012р. між ТОВ «ПростоФінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким ТОВ «ПростоФінанс» (за договором - продавець) зобов'язується продати (відступити) кредитний портфель (права вимоги до позичальників (їх поручителів) щодо погашення загальної суми заборгованості позичальників перед продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму такого боргу, комісії, усі та будь-які штрафні санкції (у разі їх наявності), та інші грошові платежі, а також права, зазначені у п.3.3 цього договору, станом на дату відступлення) ТОВ «Кредитні ініціативи» (за договором - покупець) на умовах, зазначених у договорі (а.с.11-15), у тому числі і з боржниці [PERSON], що підтверджується витягом з додатку №1 до вказаного договору (а.с.18). Також встановлено, що ТОВ «ПростоФінанс» надіслав боржниці [PERSON] повідомлення про відступлення права грошової вимоги, згідно якого відповідачки було повідомлено про те, що на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012р., укладеного між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», право вимоги щодо її заборгованості в сумі 28311,00грн. за кредитним договором №05005037439 від 31.03.2008р. відступлене ТОВ «Кредитні ініціативи», а тому вона зобов'язана сплатити вказану суму заборгованості ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст.1082 цього Кодексу встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи, що право грошової вимоги ТОВ «ПростоФінанс» до позичальниці [PERSON] за кредитним договором №05005037439 від 31.03.2008р. було передане позивачу за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012р. (тобто договором факторингу), та приймаючи до уваги, що боржниця [PERSON] є повідомленою про відступлення такого права відповідно до вимог ч.1 ст.1082 ЦК України, тому ТОВ «Кредитні ініціативи» має право на звернення до суду з вказаним позовом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. Згідно зі ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору встановлена п.7.2 цього договору у вигляді сплати неустойки (штрафу) в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по сплаті якого порушено позичальником, а також у випадку порушення позичальником зобов'язаня щодо сплати простроченої заборгованості та/або усунення істотного порушення умов цього договору після отримання вимоги кредитодавця про дострокове погашення заборгованості відповідальність встановлена п.7.3 договору у вигляді сплати позичальником неустойки (штрафу) в розмірі 20% від суми кредиту, який повинен бути сплачений достроково за вимогою кредитодавця (а.с.6). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом в сумі 16805,34грн., по відсотках - в сумі 4387,97грн., по комісії - в сумі 3024,27грн. та штрафу в сумі 4093,42грн., а всього в сумі 28311,00грн., а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 283,11грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved