Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 88785,75 грн, поклавши на відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги; в обґрунтування вказав, що 12.03.2008року з відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір №ABDYRC 17470138, у відповідності до якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 14 245,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.03.2011 року. Однак, відповідачем умови договору належно не виконувалися, в результаті чого станом на 12.02.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 88785,75 грн., із розрахунку: 13514,00 - заборгованість за тілом кредиту; 2337,76 грн - заборгованість за відсотками; 5128,20 грн. - заборгованість по комісії; 63101,71 грн. - пеня за порушення зобов»язань; 500,00 грн. - фіксована частина штрафу; 4204,08 грн. - процентна складова штрафу. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує. У зв'язку з чим представник позивач просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість по кредитному договору в зазначеному розмірі, поклавши на відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника. Представник відповідача за довіреністю (а.с.41) [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, а саме: не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення тіла кредита в розмірі 13514,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 2337,76 грн; заборгованості за комісією в сумі 5128,20 грн; фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн; процентної складової штрафу в сумі 4204,08 грн. Заперечує проти стягнення суми пені; посилається на ст. 61 Конституції України, вказує на неприпустимість повторного притягнення до юридичної відповідальності одного виду. Факт укладення між сторонами кредитного договору та факту порушення відповідачем взятих на себе зобов»язань не оспорює. Ознайомившись з розрахунками заборгованоті; представник відповідача не оспорює правильність їх нарахування. Вислухавши пояснення спедставників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10, ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, вказаних у договорі, а позичальник зобов»язується повернути кредит та виплатити відсотки, встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановлено, що 12.03.2008 року відповідач по справі [PERSON] звернулась до ПАО «АкцентБанк» з письмовою заявою, якій був присвоєний №№ABDYRC 17470138, та просила надати кредит в розмірі 14245,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % на місць (12,00 % на рік) на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 256,41 грн. та надання єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1295,00 грн. в обмін на зобов'язання по повернення кредиту та сплати, обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» Стандарт (надалі - Умови), на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення 12.03.2011 року (а.с.6). Відповідач зобов'язалась щомісячно з 12 по 17 число сплачувати Банку грошові кошти у сумі 730,68 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Пунктами 3.2.3, 3.2.7, 4.1, 4.2 Умов був встановлений обов'язок відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом, штрафи, пеню у разі виникнення заборгованості. Згідно п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки - пені, штрафів, був узгоджений сторонами тривалістю п'ять років (п. 5.5 Умов). Поставивши свій підпис у вказаній заяві, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» Стандарт та отримав повну інформацію про умови кредитування. Факту укладення договору приєднання між сторонами, ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, представник відповідача в судовому засіданні не оспорював. Через порушення взятого на себе зобов'язання [PERSON] має заборгованість за кредитним договором станом на 12.02.2013 року в розмірі 88785,75 5 грн., яка складається з: 13514,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2337,76 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5128,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 63 101,71 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. штраф (фіксована частина); 4204,08 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 7-8). Представник відповідача в судовому засіданні визнав факт порушення відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобов»язань; правильності нарахування заборгованості за кредитом, наданої позивачем, не оспорює. За правилами ст. ст. 525 - 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, тобто повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують договірні кредитні відносини, відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання за кредитним договором, заборгованість за кредитним договором, яка становить предмет позову, утворилася у результаті неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання за кредитним договором, враховуючи, що законом встановлено право позивача вимагати повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у разі неналежного виконання відповідачем умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору: 13514,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2337,76 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 5128,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафи за порушення взятих зобов»язань в сумі 4704,08 грн. (500,00 грн. фіксована частина та 4204,08 грн - процентна складова штрафу). Розглянувши заявлені вимоги в частині стягнення пені за невиконання грошового зобов»язання в сумі 63101,71 грн, суд встановив наступне. Згідно з п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), при порушенні позичальником будь якого іззобов»язань, передбачених заявою та п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грівні за кожень день прострочки платежу. На підставі зазначеного, позивачем нарахована пеня за порушення відповідачем зобов"язань за кредитним договором в розмірі 63101,71 грн. Твердження представника відповідача щодо неправомірності стягнення з відповідача за порушення кредитних зобов»язань і суми штрафу і суми пені суд оцінює критично, оскільки згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 27 квітня 2012 року, одночасне стягнення з учасника договірних відносин, який порушив зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення договірних зобов»язань узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожень день прострочення виконання. Із розрахунків розміру пені, пред»явленої позивачем до стягнення, вбачається, що пеня розрахована за весь період прострочення виконання відповідачем грошового зобов»язання. За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналіз зазначеної правової норми свідчить про те, що судом може бути самостійно зменшений розмір неустойки, який пред»являється до стягнення, при наявності для цього певних підстав. При визначенні розміру пені, яка має бути стягнута з відповідача за неналежне виконання зобов»язання, суд враховує, що розмір нарахованої позивачем пені (63 101,71 грн.) значно перевищує розмір заборгованості за кредитом (13514,00 грн), також суд приймає до уваги наявність між сторонами договірного строку позовної давності в п»ять років (що є більшим, ніж передбачено законодавством), суд враховує, що позивачем тривалий час не здійснювались заходи щодо витребування з відповідача заборгованості за кредитним договором, сума пені нарахована за весь період прострочення грошового зобов»язання. Оцінивши в сукупності всі обставини, які мають значення для розгляду справи по суті, враховуючи відсутність у позові посилань на реальні збитки, понесені позивачем через невиконання відповідачем грошового зобов»язання в обгрунтування розміру пені, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 14 000,00 грн. На підставі наведеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 39 684,04 грн., із розрахунку 13514,00 грн. (тіло кредиту) + 2337,76 грн. (заборгованість за відсотками)+ 5128,20 грн. (заборгованість за комісією)+ 14000,00 (пеня)+ 500,00 (фіксований штраф) + 4204,08 грн. (процентна складова штрафу). Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягають документально підтверджені судові витрати в сумі, яка пропорційна частині задоволенних позовних вимог, в сумі 399,54 грн. На підставі ст. ст. 525- 527, 530, 1050 ЦК України,

Outcome: partial