Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

Прокурор Сколівського району Львівської області 24.07.2012 року звернувся в суд із позовною заявою в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, в якій просить поновити строк позовної давності за захистом порушених прав та інтересів, визнати незаконними та скасувати рішення Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області № 10 від 16.07.2008 року «Про передачу землі у приватну власність гр. [PERSON].», скасувати державну реєстрацію Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 564528 від 27.05.2009 року за № 010946000057, кадастровий № 4624583000:01:009:0015 та повернути земельну ділянку площею 0,1000 га., розташовану у [ADDRESS], кадастровий № 4624583000:01:009:0015 у власність територіальної громади с. Козьова Сколівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у червні 2012 року прокуратурою району проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за останні п'ять років при передачі безкоштовно земельних ділянок громадянам у власність, за результатами чого встановлено, що гр. [PERSON], який являється громадянином Російської Федерації, а, відтак, не міг безкоштовно отримати у власність земельну ділянку в Україні, всупереч встановленим вимогам закону, на підставі оскаржуваного рішення відповідача Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області, виготовив технічну документацію та отримав на руки Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. у с. Козьова Сколівського району Львівської області - для обслуговування належного йому житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Таким чином, вказана земельна ділянка вибула із комунальної власності територіальної громади с. Козьова у власність громадянина іноземної держави незаконно, а, відтак, підлягає поверненню із подальшим скасуванням державної реєстрації права власності на неї за гр. [PERSON]. Враховуючи виявлені значні порушення дотримання вимог земельного законодавства прокурор, у межах наданих йому повноважень, звернувся до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, для відновлення порушених прав та інтересів держави. Прокурор Сколівського району Львівської області 23.05.2013 року подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій, окрім вимог про поновлення позовної давності для звернення до суду, визнання незаконним рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки у комунальну власність, просить також витребувати спірну земельну ділянку у належного її власника - гр. [PERSON]. В обґрунтування вимог уточненої позовної заяви посилається на те, що гр. [PERSON] 05.01.2010 року відчужив спірну земельну ділянку разом із житловим будинком і господарськими будівлями, що на ній розташовані - гр. [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу. Таким чином, гр. [PERSON] являється набувачем спірної земельної ділянки і, одночасно, належним відповідачем у справі. Однак, договір купівлі-продажу, згідно якого останній набув у власність земельну ділянку по [ADDRESS], укладений особою, що не мала права відчужувати земельну ділянку. За таких обставин вимога про визнання недійсним правочину прокурором не ставиться, а ставиться питання про витребування об'єкта нерухомого майна (віндикаційний позов) та його повернення власнику - територіальній громаді с. Козьова Сколівського району Львівської області. Представник прокуратури Сколівського району Львівської області - прокурор Поліщук Р.А. у судовому засіданні заявлені і уточнені у ході судового розгляду справи прокуратурою вимоги в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 2-4) та уточненій позовній заяві (а. с. 76-79). Представник позивача Державної інспекції сільського господарства у Львівській області - головний спеціаліст відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Ільницький І.О. у судовому засіданні заявлені прокуратурою у інтересах вказаної установи позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 2-4) та уточненій позовній заяві (а. с. 76-79). У подальшому просив проводити судовий розгляд справи у його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами, про що подав суду відповідну заяву вх. № 409/13 від 29.01.2013 року (а. с. 70). Представник відповідача Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області - т. в. о. сільського голови Дубик О.І. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважала їх підставними та обґрунтованими. У подальшому подала на адресу суду заяву вх. № 2924 від 25.06.2013 року (а. с. 97), в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, за наявними у матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 96). Про причини неявки у судове засідання не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, або ж про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин суд визначив причини неявки відповідача [PERSON] у судове засідання неповажними і ухвалив проводити розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах справи доказами. Представник третьої особи Відділу держземагенства України у Сколівському районі Львівської області - головний спеціаліст-юрисконсульт Заліщук Р.Ю. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважала їх підставними та такими, що підлягають до задоволення. У подальшому у судове засідання не з'явилася без поважних на те причин, у зв'язку з чим суд визначив причини її неявки у судове засідання неповажними і ухвалив проводити розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах справи доказами. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про судовий розгляд справи, про що свідчить підтвердження Кировського районного суду м. Астрахані Російської Федерації про вручення документів (а. с. 53). Згідно протоколу судового засідання, проведеного Кіровським районним судом м. Астрахані Російської Федерації 12.11.2012 року на виконання доручення про вчинення окремих процесуальних дій (а. с. 54-55), гр. [PERSON] проти задоволення первісних позовних вимог заперечив у повному обсязі з тих підстав, що спірна земельна ділянка була отримана ним у встановленому законом порядку і на даний час така відчужена та перебуває у власності іншої особи. У зв'язку із значною віддаленістю суду від місця його проживання, не заперечував проводити розгляд справи у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора Поліщука Р.А. та твердження інших учасників процесу, взявши до уваги надані суду за місцем проживання пояснення третьої особи [PERSON], давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що прокурору слід поновити строк звернення до суду в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області з вимогою про захист прав та інтересів, а уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України для захисту цивільного права або інтересу встановлюється позовна давність. Відповідно до ст. ст. 257 та 258 вказаного Кодексу встановлюється загальна та спеціальна позовна давність. До вимог про захист права, з якими звернувся прокурор в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки, оскільки така вимога не входить у чітко визначений перелік вимог, до яких застосовується спеціальна позовна давність. Перебіг позовної давності у відповідності до ч. 1 ст. 261 вказаного Кодексу починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З поданої прокурором в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області позовної заяви, а також з пояснень представника прокуратури у судовому засіданні встановлено, що про порушення вимог земельного законодавства, які були допущені при передачі безкоштовно у власність гр. [PERSON] земельної ділянки у с. Козьова Сколівського району Львівської області, а також той факт, що останній являється громадянином іноземної держави, прокурору стало відомо лише у червні 2012 року, за результатами проведеної перевірки з участю представників позивача - Державної інспекції сільського господарства у Львівській області. Зазначене також підтверджується копією вимоги прокуратури Сколівського району Львівської області вих. № 16-2488-вих.12 від 01.06.2012 року (а. с. 16) та копією листа-відповіді Державної інспекції сільського господарства у Львівській області на вказану вимогу вих. № 900/3-10-8 від 26.06.2012 року (а. с. 17-19), де безпосередньо повідомляється прокурору виявлена за результатами перевірки інформація, у тому числі і по гр. [PERSON]. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, а сплив такої позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 5 ст. 267 вказаного Кодексу, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що прокурору Сколівського району Львівської області, та й безпосереднього позивачу - Державній інспекції сільського господарства у Львівській області про порушення земельного законодавства, що вказані у позовній заяві, стало відомо лише у червні 2012 року, будь-яких доказів на спростування таких тверджень учасниками процесу впродовж розгляду справи не подано, як і не подана заява відповідачами до ухвалення судом рішення про застосування позовної давності і такі у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку про поважність пропуску позовної давності, а порушені права та інтереси держави підлягають захисту. У судовому засіданні встановлено, що третя особа [PERSON], [INFO], являється громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого 09.10.2007 року Відділом внутрішній справ Російської Федерації по Астраханській області у Кіровському районі міста Астрахані (а. с. 12, 56). Згідно копії ухвали про затвердження мирової угоди, постановленої 14.03.2008 року Сколівським районним судом Львівської області у цивільній справі № 2-38/08 р. (а. с. 13), третій особі [PERSON] виділено у натурі житловий будинок [ADDRESS]. Факт належної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за гр. [PERSON] підтверджується копією відповідного витягу КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 19507728 від 11.07.2008 року (а. с. 14). У процесі виготовлення правовстановлюючих документів на вказаний вище житловий будинок третя особа [PERSON] 16.07.2008 року звернувся до відповідача - Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області із заявою (а. с. 10), в якій просив передати йому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування належного йому житлового будинку у [ADDRESS]. Вказана заява із доданими до неї документами, у тому числі і копією паспорта третьої особи [PERSON], була розглянута на сесії відповідача Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області, що відбулася 16.07.2008 року, за результатами чого прийняте оскаржуване рішення № 10 «Про передачу землі у приватну власність гр. [PERSON].» (а. с. 5), яким останньому передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га. для обслуговування житлового будинку у [ADDRESS]. У подальшому, на замовлення третьої особи [PERSON] ФОП [PERSON] виготовлено Технічну документацію по оформленню Державного акта на право власності на земельну ділянку (а. с. 20-34) із всіма необхідними погодженнями. В результаті, третя особа [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 564528 площею 0,10 га. у [ADDRESS] із цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, що був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державник актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010946000057 (а. с. 15). Кадастровий номер земельної ділянки - 4624583000:01:009:0015. Таким чином, третя особа [PERSON], будучи громадянином іноземної держави, отримав безкоштовно у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,10 га. у с. Козьова Сколівського району Львівської області і така земельна ділянка вибула із земель територіальної громади с. Козьова, тобто із земель комунальної власності - у власність громадянина іноземної держави. Статтею 121 ЗК України передбачено право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у встановлених розмірах виключно громадянам України. Разом з тим, частинами 2, 3 ст. 81 ЗК України встановлено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Такі земельні ділянки можуть набуватися іноземними громадянами та особами без громадянства у разі їх придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. З огляду на вказане, третя особа [PERSON], будучи іноземним громадянином, не вправі був отримати безоплатно із земель комунальної власності у визначеному розмірі спірну земельну ділянку і така не могла перебувати у його власності на зазначених підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду фізичними чи юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Відтак, третя особа [PERSON], набувши право власності на житловий будинок [ADDRESS], будучи при цьому особою, яка не могла отримати безкоштовно у власність земельну ділянку для його обслуговування, отримав право користування земельною ділянкою, на якій розміщений зазначений житловий будинок. Таке право він міг реалізувати шляхом укладення з цією метою відповідного договору оренди земельної ділянки. За таких обставин, у власності третьої особи [PERSON] не могла б надалі залишатися спірна земельна ділянка і така підлягала б поверненню у комунальну власність територіальної громади с. Козьова Сколівського району Львівської області, із скасуванням державної реєстрації права власності на неї за третьою особою [PERSON]. Не може залишатися в законній силі оспорюване рішення відповідача Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області № 10 від 16.07.2008 року «Про передачу землі у приватну власність гр. [PERSON].» і таке підлягає скасуванню як незаконне, тобто таке, що прийняте всупереч Конституції України та законів України. Крім того, ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України визначено, що правочин, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном держави чи територіальної громади, вважається таким, що порушує публічний порядок. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» наводиться перелік правочинів, які є нікчемними, зокрема і ті правочини, які спрямовані на незаконне відчуження права власності українського народу - землі, як основного національного багатства. За таких обставин суд, окрім визнання незаконним та скасування рішення відповідача Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області № 10 від 16.07.2008 року «Про передачу землі у приватну власність гр. [PERSON].», також визнає, що здійснення безоплатної приватизації третьою особою [PERSON] земельної ділянки площею 0, 10 га. по [ADDRESS] на підставі вказаного вище рішення є нікчемним правочином, недійсність якого прямо встановлена законом, а саме ч. 1 ст. 228 ЦК України. Судом також встановлено, що внаслідок зазначеної вище незаконної приватизації (нікчемного правочину) 05.01.2010 року третя особа [PERSON] уклав договір купівлі-продажу належної йому земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] із відповідачем [PERSON] (а. с. 87-88). Відповідно до вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. За таких обставин суд погоджується із думкою прокурора про те, що потреби у визнанні недійсним правочину, а саме - договору купівлі-продажу від 05.01.2010 року земельної ділянки, немає і таке б суперечило зазначеним вище нормам ЦК України, а також викладеній з цього приводу позиції Верховного Суду України у Постанові Пленуму № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно якої у визначених випадках майно може бути витребувано від добросовісного набувача шляхом подання віндикаційного позову, а не шляхом пред'явлення позову власника майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна. Згадана вище Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» також роз'яснює, що задоволення позову про повернення майна чи витребування його з чужого незаконного володіння є підставою для скасування попередньої реєстрації права власності на це нерухоме майно. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] одержала право на спірну земельну ділянку у третьої особи [PERSON], як у особи, що не мала права її відчужувати, така земельна ділянку підлягає витребуванню у відповідача [PERSON] та поверненню у власність територіальної громади с. Козьова Сколівського району Львівської області, як належному власнику нерухомого майна. Таким чином, виходячи із заявлених і уточнених позовних вимог, аналізу матеріалів справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги прокурора, заявлені в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, є підставними та обґрунтованими, доведені матеріалами справи і підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved