Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-25 00:00:00

Позивач - приватне акціонерне товариство «Український страховий дім» звернувся до суду з позовом, де просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію завданих збитків суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3092,27 грн. Стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» компенсацію витрат, які позивач змушений був зробити для відновлення свого порушеного права - витрат позивача на сплату судового збору за поданням до суду заяви про забезпечення доказів до пред'явлення позову в розмірі 107,30 грн. Стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Українського страхового дому» відшкодування витрат позивача на сплату судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 229,40 грн. . Свої позовні вимоги мотивував тим, що 15 травня 2008 року між [PERSON] і відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» було укладено договір №1339/1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою згідно з яким банк відкрив спадкодавцю картковий рахунок і відновлювальну кредитну лінію, а спадкодавець зобов'язувався погашати кредит і відсотки за його користування. 1 серпня 2011 року між банком і приватним акціонерним товариством «Український страховий дім» було укладено договір добровільного страхування кредитів КР - 11№ 0012, предметом якого є майнові інтереси Банка, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками Банку своїх зобов'язань за кредитними угодами - договорами про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахункового - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою по програмі Арсенал та у рамках якого страховиком на страхування був прийнятий у тому числі ризик невиконання або неналежного виконання спадкодавцем як позичальником банку своїх договірних зобов'язань. У червні 2012 року Банк звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування у зв'язку із невиконанням спадкодавцем своїх зобов'язань за кредитною угодою, а саме виникнення у зв'язку зі смертю спадкодавця простроченої заборгованості за його картковим рахунком. Відповідно до пунктів 4.1,4.2 договору страхування страховим випадком є факт завдання Банку збитків внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності позичальника. Під неплатоспроможністю позичальника сторони розуміють невиконання позичальником умов кредитної угоди по своєчасній сплаті кредиту та процентів за користування кредитом понад 10 календарних днів з будь - яких причин. У зв'язку із цим згідно із умовами договору страхування страховиком було визнано заявлену подію страховим випадком і здійснено виплату Банку страхового відшкодування в розмірі 3092,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 856 від 18.07.2012 року. Згідно чинного законодавства до страховика перейшло право на отримання від спадкоємця [PERSON] компенсації завданих збитків суми виплаченого страхового відшкодування. Про відкриття спадщини спадкоємці [PERSON] страховика не повідомили про смерть спадкодавця страховику стало відомо після отримання від банку документів необхідних згідно із умовами договору страхування для виплати страхового відшкодування; при цьому, після виплати страхового відшкодування страховик набув статусу кредитора спадкодавця, отримав право вимоги до спадкоємців про відшкодування збитків і згідно із наявними матеріалами справи у встановлені строки звертався до спадкоємців [PERSON] із вимогами про відшкодування збитків, однак на даний момент вимоги страховика про відшкодування збитків спадкоємцем [PERSON] в добровільному порядку не виконані. Відповідно до листа третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори від 22 жовтня 2012 року після смерті [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON]. Таким чином до страховика перейшло право на отримання від [PERSON], як спадкоємця [PERSON], що прийняв спадщину, компенсації завданих збитків суми виплаченого страховиком банку страхового відшкодування в розмірі 3092,27 грн. при цьому вартість спадкового майна, а саме земельної ділянки площею 0,2913 га. Розташованої в с.Недогарки Кременчуцького району Полтавської області та будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS] значно перевищує розмір завданих збитків, який підлягає відшкодуванню страховику. Крім того, страховик має право на відшкодування [PERSON] витрат страховика на сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів до пред'явлення позову в розмірі 107,30 грн., оскільки страховик змушений був понести вказані витрати для відновлення свого порушеного права, зокрема встановлення особи, на яку покладено обов'язок щодо відшкодування збитків і до якої може бути пред'явлено вимогу або позов про відшкодування збитків , реалізації страховиком права вимоги до спадкоємців про відшкодування збитків і передбаченого чинним законодавством права звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав, інтересів. В судове засідання представник позивача Сисоєв Є.О.. не з'явився, але завчасно надіслав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, але завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 15 травня 2008 року між ВАТ «ОщадБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1339/1. Відповідно до кредитного договору ВАТ «ОщадБанк» відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 8600 грн. 1 серпня 2011 року між банком і приватним акціонерним товариством «Український страховий дім» було укладено договір добровільного страхування кредитів КР - 11№ 0012, предметом якого є майнові інтереси Банка, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками Банку своїх зобов'язань за кредитними угодами - договорами про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахункового - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою по програмі Арсенал та у рамках якого страховиком на страхування був прийнятий у тому числі ризик невиконання або неналежного виконання спадкодавцем як позичальником банку своїх договірних зобов'язань. 28.05.2012 року ВАТ «Ощадбанк» звернувся до приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до пунктів 4.1,4.2 договору страхування страховим випадком є факт завдання Банку збитків внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми кредиту та сплатити процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності позичальника. Під неплатоспроможністю позичальника сторони розуміють невиконання позичальником умов кредитної угоди по своєчасній сплаті кредиту та процентів за користування кредитом понад 10 календарних днів з будь - яких причин. Страховим актом від 16.07.2012 року №КР-11/0012/ГО-Пл4, приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» встановлено, що даний випадок є страховим і прийнято рішення здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно платіжного доручення № 856 від 19.07.2012 року приватне акціонерне товариство «Український страховий дім» перерахував на рахунок ВАТ «Ощадбанк» страхове відшкодування в сумі 3092,27 грн. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] року. Згідно листа виданого завідуючою третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори від 22.10.2012 року встановлено, що після смерті померлого [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON]. Відповідно до ст.. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На адресу відповідача надсилалася (вимога) про відшкодування страхового збитку, але до цього часу спадкоємець [PERSON] - [PERSON] не сплатила страховий збиток, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. (вимога № 243/07/6 від 30.08.2012 р., вимога № 243/07/7 від 30.08.2012 р. Відповідно до п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців, з урахуванням положення статті 1282 ЦК, суди мають враховувати, що спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.2 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, до судових витрат віднесені затрати на сплату судового збору. Позивачем надано платіжні доручення №84 від 02.10.2012 року та №218 від 14.05.2013 року про сплату судового збору на загальну суму 390,46 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved