Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

13.09.2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті брата [PERSON], померлого [INFO], на земельну ділянку площею 4,4498 га, надану для ведення сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Золочівської селищної ради Харківської області, що належала йому на підставі державного акту [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він є єдиним спадкоємцем після брата. Після його смерті він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, тобто державного акту на право приватної власності, який було втрачено братом за життя. Від представника позивача за дорученням [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Від відповідача- Золочівської селищної ради Харківської області також надійшло письмове клопотання про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник відділу держземагенства в Золочівському районі Харківської області до суду не з'явився. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 23.04.2010 року ВДРАЦС Золочівського РУЮ Харківської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 29 років в с.Цапівка Золочівського району Харківської області (а.с.9). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст.1223, 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його не дійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри , його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Факт родинних відносин як рідних братів між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER], виданим Лютівською сільською радою 01.06.1980 року, та [NUMBER], виданим Лютівською сільською радою Золочівського району 03.05.1975 року (а.с.8, 9). Реалізуючи права спадкоємця, на виконанян вимог ст.1269 ЦК України, [PERSON] звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року 296/5, визначено підстави видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у відповідності до якого підставою для видачі свідоцтва є документи, оформлені відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний акт на право власності визначено як підставу проведення державної реєстрації відповідних прав. Позивач [PERSON] як на правовстановлюючий документ, що підтверджує належність спадкодавцеві [PERSON] на праві власності земельних ділянок площею 2,6011 га (кадастровий номер [NUMBER]) та площею 1,8487 га (кадастровий номер [NUMBER]), наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованих на території Золочівської селищної ради Харківської області, посилається на державний акт [NUMBER], виданий 26.11.2002 року (а.с.12). Але зважаючи на втрату оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу, що підтверджується оголошенням, опублікованим в міжрайонній газеті "Зоря" 27.07.2013 року, у позивача виникли перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, про що свідчить постанова державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.09.2013 року (а.с.10, 13). Зважаючи на відсутність оригіналу державного акту, факт належності [PERSON] на праві власності спірних земельних ділянок підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2013 року за №НВ-6300284052013 та №НВ-6300284102013. Таким чином, державна реєстрація права власності [PERSON] на зазначені земельні ділянки мала місце, записи не скасовано, [PERSON] значиться власником земельних ділянок. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до положень ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельну ділянку внаслідок прийняття спадщини. Статтею 1268 ч.5 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, дослідиши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність та обгрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На відшкодування судових витрат позивач не наполягає. Виходячи з вищевказаного, згідно ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1235, 1236 ч.1, 1268 ч.5, 1269 ЦК України,-

Outcome: approved