Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] 20 серпня 2010 року, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 500 грн. щомісячно та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що фактично сім"я припинила своє існування, повністю припинені подружні стосунки, не ведеться спільне господарство. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі в її вихованні. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вказав, що від утримання дитини не відмовлявся, надавав і має намір у подальшому надавати матеріальну допомогу, однак сума аліментів, яку просить позивач, значно завищена. Він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, якому вона просить у зв'язку з важким майновим станом. Зазначив, що на даний час не працює, а тому стягнення аліментів просить визначити в розмірі 600-700 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому 20 серпня 2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1063 та засвідчується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спір про визначення місця проживання дитини відсутній. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам дитини. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Відповідач проживає окремо, він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дочки. Дитина проживає з матір'ю, повністю перебуває на її утриманні. Вказані факти відповідачем не оспорюються, тому суд вважає їх доведеними. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Положення статті 184 кодексу, передбачає можливість визначення судом розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини, з нього слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного ст.ст. 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved