Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони перебували на квартирному обліку. За місцем роботи позивача [PERSON] - Закритим акціонерним товариством "Будінвест", який на даний час після реорганізації - ПрАТ "Будінвест", на їх сім'ю було надано квартиру [ADDRESS], що підтверджується рішенням спільного засідання правління та профкому ЗАТ "Будінвест-2" від 24 липня 1997 року. З дозволу голови правління цього товариства вони вселилися до спірної квартири, постійно намагаючись вирішити питання про видачу ордеру, що підтверджується копіями чисельних звернень до різних інстанцій. Протягом останніх п'ятнадцяти років вони (позивачі) постійно проживають у спірній квартирі, отримують медичну допомогу в медичній амбулаторії №2 для дорослих КМКЛ №11 у цьому ж будинку, провели ремонт в квартирі, отримують листи на цю адресу. Діти-позивачі відвідували навчальні заклади, що знаходяться у Дніпровському районі міста Києва, вони (позивачі) оплачують вартість послуг з електропостачання, житлово-комунальних послуг та експлуатаційних витрат. Однак, незважаючи на всі зусилля, вони не можуть отримати ордер на спірну квартиру через незалежні від них причини, зареєструватися за місцем фактичного проживання та реалізувати інші права, реалізація яких пов'язана з наявністю реєстрації за місцем проживання. Зазначений квартирний будинок, де вони проживають, № 63 (секція "В") було побудовано державним комунальним підприємством "Київспецтранс" на умовах пайової участі з ЗАТ "Будінвест-5", з фінансуванням в рівних частках та з подальшим планом передачі його на баланс місцевим органам. В процесі будівництва ЗАТ "Будінвест-5" залучив кошти від ЗАТ "Будінвест-2" на умовах договору №1 від 22.08.1995 року і зобов'язувався передати ЗАТ "Будінвест-2" дві трикімнатні квартири. Обумовлена сума коштів була перерахована на користь ЗАТ "Будінвест-5". Розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації №877 від 31.12.1996 року було затверджено акт державної приймальної комісії закінченого будівництвом об'єкту - житлового будинку по [ADDRESS] (секція "В") з вбудовано-прибудованими приміщеннями. Після введення зазначеного будинку в експлуатацію актом від 18.07.1997 року спірна квартира була передана ЗАТ "Будінвест-2" на підставі договору №1 від 22.08.1995 року. Отримавши зазначену спірну квартиру, ЗАТ "Будінвест-2" надало її своєму працівнику - позивачу [PERSON] у користування, що підтверджується копією протоколу №2 спільного засідання Правління та Профкому ЗАТ "Будінвест-2" від 24.07.1997 року. ЗАТ "Будінвест-2" неодноразово зверталося до Шевченківської районної адміністрації з клопотанням про затвердження вказаного рішення, однак до цього часу питання про надання позивачам ордеру не було вирішено. Розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації №729 від 03.09.1998 року секцію "В" вказаного будинку було прийнято до комунальної власності Дніпровського району міста Києва та передано на баланс та у господарче відання малому державному комунальному ремонтно-експлуатаційному підприємству "Дніпровець-14". Фактична передача відбулася на підставі авізо від 30.09.1998 року та актів прийому передачі від 30.09.1998 року. Зі змісту розпорядження Дніпровської РДА від 03.09.1998 року слідує, що секція "В" будинку [ADDRESS] передавалася після заселення будинку, тобто - територіальна громада Дніпровського району міста Києва отримала у власність будинок на 63 квартири, які вже були надані в користування фізичним особам. Відповідно з моменту переходу права власності територіальної громади Дніпровського району міста Києва місцеві адміністрації інших районів не мають права вирішувати питання про надання у користування та затвердження рішення про надання у користування спірної квартири, а питання про користування та надання ордеру повинна вирішувати Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація згідно вимог законодавства. В судовому засіданні позивачі, представник підтримали свої позовні вимоги, з наданими уточненнями, просили їх задовольнити в повному обсязі та підтримали викладені в позовній заяві підстави та обгрунтування. Представник відповідача КП "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва" в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, оскільки ордер на спірну квартиру не був виданий, протокол не був затверджений. Не заперечувала, що позивачі вселилися в спірну квартиру не самовільно, що вони постійно по сьогодні в ній мешкають, здійснюють оплати, але із-за відсутності ордеру, вважають позов не може бути задоволений. Представник відповідача Дніпровської районної у місті Києві адміністрації в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що протокол №2 спільного засідання Правління та Профкому ЗАТ "Будінвест-2" від 24.07.1997 року про виділення позивачам спірної квартири не затверджений, на спірну квартиру не було видано ордер. Зазначила, що дійсно є докази того, що позивачам була виділена спірна квартира за місцем роботи позивача [PERSON], де останній відпрацював з 1997 року по 2010 рік, що вселилися позивачі на підставі рішення правління та профкому, однак дане рішення не було належно оформлене, зареєстроване, тому відсутні підстави для видачі ними ордеру. Представники відповідача Приватного акціонерного товариства "Будінвест-2" в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності та просили задовольнити позовні вимоги позивачів. Вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню в повному обсязі. В суді встановлено та підтверджено наданими документами, що позивач [PERSON] зі своєю сім'єю перебувають на квартирному обліку з 01.12.1997 року, по категорії обліку - багатодітна сім'я, дата встановлення категорії 18.03.1996 рік, облікова справа № 24540 (довідка Св'ятошинської районної у місті державної адміністрації №151 від 04.02.2013 року). Постановка позивачів на квартирний облік була при наявності у позивачів квартири [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,5 кв.м., в якій була зареєстрована вся сім'я [PERSON] з 1989 року, та яка була ними приватизована 10.03.1994 року. В приватизацію ввійшли [PERSON], його дружина [PERSON], їх дочка [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про право власності та довідка Ф-3). З медичного заключення №123 від 05.05.1996 року слідує, що позивач [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням, не може проживати в комунальній квартирі, не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Позивач [PERSON] має другу групу інвалідності, що підтверджено довідкою МСЕК. Встановлено, що на час розгляду справи в суді позивачі за вказаною адресою по вулиці Тулузи не зареєстровані, на реєстраційному обліку ніде не перебувають (копії талонів про зняття з реєстраційного обліку та копії паспортів). В суді встановлено, що за місцем роботи позивача [PERSON] - ЗАТ "Будінвест", який на даний час після реорганізації має назву ПрАТ "Будінвест", на його сім'ю було надано квартиру [ADDRESS], що підтверджується рішенням спільного засідання правління та профкому ЗАТ "Будінвест-2" від 24 липня 1997 року. З дозволу голови правління цього товариства позивачі вселилися до спірної квартири. Неодноразово позивачі, намагаючись вирішити питання про видачу їм ордеру на спірну квартиру, зверталися до різних установ, інстанцій, що підтверджується копіями звернень, долучених до справи. В суді встановлено та підтверджено наданими до справи документами, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], що протягом останніх п'ятнадцяти років позивачі постійно проживають у спірній квартирі, отримують медичну допомогу в медичній амбулаторії №2 для дорослих КМКЛ №11, яка розташована у цьому ж будинку, провели ремонт в квартирі, отримують листи на цю адресу. Діти позивачів [PERSON] та [PERSON] відвідували навчальні заклади, що знаходяться у Дніпровському районі міста Києва, позивачі оплачують вартість послуг з електропостачання, житлово-комунальних послуг та експлуатаційних витрат. Однак, незважаючи на всі зусилля, позивачі не можуть отримати ордер на спірну квартиру через незалежні від них причини, не можуть зареєструватися за місцем фактичного проживання. З наданих до справи документів, пояснень сторін, в тому числі - пояснень представників ПАТ "Будінвест-2", встановлено, що квартирний будинок [ADDRESS], в якому розташована спірна квартира, в якій проживають позивачі, був побудований державним комунальним підприємством "Київспецтранс" на умовах пайової участі з ЗАТ "Будінвест-5", останній на даний час визнані банкрутом. З умов підрядного контракту від 18.01.1996 року слідує, що фінансування будинку здійснювалося в рівних частках та планувалася його передача на баланс місцевим органам. В процесі будівництва ЗАТ "Будінвест-5" залучив кошти від ЗАТ "Будінвест-2" на умовах договору №1 від 22.08.1995 року і зобов'язувався передати ЗАТ "Будінвест-2" дві трикімнатні квартири. Обумовлена сума коштів була перерахована на користь ЗАТ "Будінвест-5". Розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації №877 від 31.12.1996 року було затверджено акт державної приймальної комісії закінченого будівництвом об'єкту - житлового будинку по [ADDRESS] (секція "В") з вбудовано-прибудованими приміщеннями. Після введення зазначеного будинку в експлуатацію актом від 18.07.1997 року спірна квартира була передана ЗАТ "Будінвест-2" на підставі договору №1 від 22.08.1995 року. Встановленим та підтвердженим в суді є той факт, що отримавши зазначену спірну квартиру, ЗАТ "Будінвест-2" надало її своєму працівнику - [PERSON] (позивачу по справі) з його сім'єю у користування. Підтвердженням цього є копія протоколу №2 спільного засідання Правління та Профкому ЗАТ "Будінвест-2" від 24.07.1997 року. ЗАТ "Будінвест-2" неодноразово зверталося до Шевченківської районної адміністрації з клопотанням про затвердження вказаного рішення, однак до цього часу питання про надання позивачам ордеру не було вирішено. Розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації №729 від 03.09.1998 року секцію "В" будинку [ADDRESS], в якій розташована спірна квартира, було прийнято до комунальної власності Дніпровського району міста Києва та передано на баланс та у господарче відання малому державному комунальному ремонтно-експлуатаційному підприємству "Дніпровець-14". Фактична передача відбулася на підставі авізо від 30.09.1998 року та актів прийому передачі від 30.09.1998 року. Зі змісту розпорядження Дніпровської РДА від 03.09.1998 року слідує, що секція "В" будинку [ADDRESS] передавалася після заселення будинку, тобто - територіальна громада Дніпровського району міста Києва отримала у власність будинок на 63 квартири, які вже були надані в користування фізичним особам, в тому числі і спірна квартира, надана позивачам. Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Як зазначалося вище, позивачі вселилися в спірну квартиру на підставі протоколу №2 спільного засідання Правління та Профкому ЗАТ "Будінвест-2" від 24.07.1997 року з дозволу голови правління вказаного товариства. Тобто, рішення про надання позивачам спірної квартири було, є чинним по сьогодні, ніким не оспорено, не скасовано. Той факт, що юридичні особи, які наділені повноваженнями і які були зобов'язані, на підставі вказаного рішення видати ордер позивачам, але за п'ятнадцять років цього не зробили, не може бути врахований судом як підстава того, що позивачі проживають в спірній квартирі незаконно. За всі ці роки позивачі постійно проживають в спірній квартирі, здійснюють всі необхідні оплати, в квартирі здійснюють ремонти. Дані обставини підтверджені як матеріалами справи, так і показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають з позивачами по-сусідськи, в тому ж будинку [ADDRESS], і які підтвердили те, що позивачів вони бачать в указаному будинку, в спірній квартирі, постійно протягом більше десяти років, це є постійним житлом позивачів, в спірній квартирі позивачі робили ремонти, діти позивачів та діти свідків ходили разом до школи в Дніпровському районі міста Києва - територіально за місцем розташування вказаного будинку. Таким чином, позовна вимога про визнання за позивачами права користування спірною квартирою знайшла своє підтвердження в суді та підлягає задоволенню. Крім зазначених вище підстав, обгрунтувань, суд враховує і те, що відповідно до вимог житлового законодавства України позивачі не можуть бути виселені із спірної квартири із-за відсутності ордеру, оскільки виселення осіб передбачене у разі самовільного зайняття житла, а в даному випадку позивачі поселилися в спірну квартиру не самовільно, а на підставі законного рішення про надання житла (спірної квартири), що в свою чергу свідчить про їх законне користування спірною квартирою. Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації видати позивачу [PERSON] на нього та членів його сім'ї ордеру на спірну квартиру, суд приходить до того, що дана вимога підлягає задоволенню з врахуванням наданих позивачами уточнень. Як зазначалося вище розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації №729 від 03.09.1998 року секцію "В" будинку [ADDRESS], в якій розташована спірна квартира та в якій проживають позивачі, було прийнято до комунальної власності Дніпровського району міста Києва. Даний будинок був переданий вже з заселеними в нього людьми, в тому числі - і позивачами в спірній квартирі. Відповідно, з моменту переходу права власності територіальній громаді Дніпровського району міста Києва, місцеві адміністрації інших районів не мають права вирішувати питання про надання у користування та затвердження рішення про надання у користування спірної квартири, а питання про надання ордеру повинна вирішувати Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, в компетенцію якої відповідно до вимог ст.15 ЖК України входить видача ордерів на жилі приміщення. При видачі ордеру позивачам має бути враховане раніше приватизоване житло - однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З урахуванням того, що вказані вище позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню, має бути задоволена і позовна вимога про зобов'язання КП "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва" укласти договір найму з [PERSON] на спірну квартиру, на підставі ст.61 ЖК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved