Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазаначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 02.10.2010р., від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. 02.07.2012р. шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням суду від 02.07.2012р. Згідно з рішенням Лутугинського районного суд Луганської області від 05.12.2012р. присуджено стягнення аліментів із відповідача [PERSON] в розмірі 1/4 та 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], та на її утримання на період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач вказує, що відповідач протягом тривалого часу злісно ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку з чим її сім'я опинилася в скрутному становищі. Це підтверджується довідкою про неотримання аліментів №13792 від 23.07.2013р. Згідно довідок-розрахунків заборгованості по виплаті аліментів відповідача, складених [PERSON] та затверджених в.о.начальника ВДВС Свердловського МУЮ м.Свердловська, з урахуванням довідки про розмір аліментів сплачених у твердій грошовій сумі, заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає станом на 23.07.2013р. - 7978,31 грн та 6612,21 грн. Позивач посилається на ч.1 ст.196 Сімейного Кодексу України і вказує, що на 01.08.2013р. сума заборгованості складає 14590,52 грн, а з урахуванням індексу інфляції - 14634,29 грн. Розмір неустойки позивачем визначений за період з 01.10.2012р. по 01.08.2013р. в сумі 22557,69 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість аліментів з урахуванням індексу інфляції та неустойку (пеню) на загальну суму 37191,98 грн, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за надання їй юридичних послуг у розмірі 350 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позов, наполягала на його задоволені, в судовому засіданні пояснила, що відповідач у справі частково сплачував аліменти на утримання дитини та на її утримання, на підтвердження чого надала суду довідку відділення Приватбанку щодо перерахування на її картковий рахунок грошових коштів. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, пдтвердив факт виниклої заборгованості за аліментами, але зазначив, що заборгованість виникла у зв'язку з його скрутним матеріальним становищем, поганим станом його здоров'я, пов'язаним з перенесенням ним захворювання хребта, відсутністю роботи відповідно до стану його здоров'я, а також необхідність догляду за хворим на онкозахворювання його дідом, з яким він проживає однією ссімьєю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 02.07.2012р., від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно копій виконавчих листів з [PERSON] стягнуто аліменти за рішенням Лутугинського районного суду Луганської області від 05.12.2012р. на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку та на її утримання 1/6 частини заробітку з 16.10.2012р. (а.с.4-5). Згідно копій довідок та розрахунків, які видані ВДВС Свердловським міським управління юстиції, убачається, що відповідач дійсно не сплачував аліменти в повному обсязі за період з жовтня 2012р. по липень 2013р. та у зв'язку з цим виникла заборгованість: на утримання дитини у розмірі 7978,31 коп, на утримання дружини, яка доглядає за дитиною - 6612,21 грн (а.с.6-9). Вимога позивач про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням індексу інфляції в сумі 14634,29 грн не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду . Тобто вказана норма закону визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Отже в даному випадку аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням Лутугинського районного суду Луганської області від 05.12.2012р., повторному стягненню не підлягають, а тому заборгованість відповідача за аліментами підлягає стягненню з нього у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення. Крім того, враховуючи, що індексація була нарахована позивачем лише після набрання законної сили рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 05.12.2012р., і до цього часу відповідачу не було відомо про необхідність сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції, суд, вважає, що вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції - немає. Тому підстави для стягнення індексу інфляції, яка нарахована позивачем на суму заборгованості по сплаті аліментів, відсутні. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини, з якою проживає дитина, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 Сімейного кодексу України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем, в якому виникла заборгованість. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, в якому було допущено прострочення сплати аліментів. Правова позиція Верховного Суду України містяться в постанові ВСУ від 11.09.2013 року у справі 6-81цс13, де зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд, вважає, що саме з 12.12.2012р. (з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів) відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, періодично сплачував аліменти, що не спростовується наданими доказами. Згідно ж положень ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Отже, суд вважає, що вина відповідача у несплаті аліментів з 16 жовтня 2012 року по 05 грудня 2012 року відсутня, оскільки ця заборгованість по сплаті аліментів утворилася в період, коли не було ухвалене рішення, а тому цей період підлягають виключенню з розрахунку пені. Також суд приймає до уваги розрахунок ВДВС Свердловського міського управління юстиції, де вказано скільки позивач повинен був сплатити аліментів та скільки він сплатив щомісячно (а.с.7-8). Судом при дослідженні матеріалів виконавчого провадження за номером ЄДРВП 35782612 щодо боржника [PERSON] встанволено, що відповідачем гна користь стягувача [PERSON] 03.10.12р. сплачено 99 грн, 02.11.2012р. - 49,62 грн, 05.11.2012р. - 99,00 грн, 13.11.2012р. - 398,00 грн, 11.12.2012р. - 99,00 грн, 18.12.2012р. - 199,00 грн, 27.12.2012р. - 199,00 грн, 27.01.2013р. - 199,00 грн, 27.02.2013р. - 99,00 грн, 27.02.2013р. - 99,00 грн, 19.03.2013р. - 199,00 грн, 09.04.2013р. - 99,00 грн, 06.05.2013р. - 99,00 грн, 12.06.2013р. - 99,00 грн, 17.07.2013р. - 210,00 грн. Враховуючи викладене, помісячний розрахунок пені за період з 05 грудня 2012 року по 31 липня 2013 року включно заборгованості по несплаті аліментів на утримання дитини буде становити 9304,44 грн виходячи із наступного розрахунку: за 26 днів грудня 2012 року борг по аліментам складає 407,42 грн, пеня нараховується за 238 днів (з 05.12.2012 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 969,65 гривень з розрахунку: 407,42 гривень х 1% х 238 днів; за січень 2013 року борг по аліментам складає 914 грн, пеня нараховується за 212 днів (з 01.01.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1937,68 гривень з розрахунку: 914 гривень х 1% х 212 днів; за лютий 2013 року борг по аліментам складає 1014 гривень, пеня нараховується за 181 день (з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1835,34 гривень з розрахунку: 1014 гривень х 1% х 181 днів; за березень 2013 року борг по аліментам складає 914 гривень, пеня нараховується за 153 днів (з 01.03.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1398,42 гривень з розрахунку: 914 гривень х 1% х 153 днів; за квітень 2013 року борг по аліментам складає 1113 гривень, пеня нараховується за 122 днів (з 01.04.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1357,86 гривень з розрахунку: 1113 гривень х 1% х 122 днів; за травень 2013 року борг по аліментам складає 1113 гривень, пеня нараховується за 91 день (з 01.05.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1012,83 гривень з розрахунку: 1113 гривень х 1% х 91 днів; за червень 2013 року борг по аліментам складає 1113 гривень, пеня нараховується за 60 днів (з 01.06.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 607,80 гривень з розрахунку: 1113 гривень х 1% х 60 днів; за липень 2013 року борг по аліментам складає 616.20 гривень, пеня нараховується за 30 днів (з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 184,86 гривень з розрахунку: 616.20 гривень х 1% х 30днів. Також помісячний розрахунок пені за період з 05 грудня 2012 року по 31 липня 2013 року включно заборгованості по несплаті аліментів на матері дитини, з якою проживає дитина, буде становити 7548,37 грн, виходячи із наступного розрахунку: за 26 днів грудня 2012 року борг по аліментам складає 546,64 гривень, пеня нараховується за 238 днів (з 05.12.2012 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1308,15 гривень з розрахунку: 546,64 гривень х 1% х 238 днів; за січень 2013 року борг по аліментам складає 742 гривень, пеня нараховується за 212 днів (з 01.01.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1573,04 гривень з розрахунку: 742 гривень х 1% х 212 днів; за лютий 2013 року борг по аліментам складає 742 гривень, пеня нараховується за 181 днів (з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1343,02 гривень з розрахунку: 742 гривень х 1% х 181 днів; за березень 2013 року борг по аліментам складає 742 гривень, пеня нараховується за 153 днів (з 01.03.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 1135,26 гривень з розрахунку: 742 гривень х 1% х 153 днів; за квітень 2013 року борг по аліментам складає 742 гривень, пеня нараховується за 122 днів (з 01.04.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 905,24 гривень з розрахунку: 742 гривень х 1% х 122 днів; за травень 2013 року борг по аліментам складає 742 гривень, пеня нараховується за 91 днів (з 01.05.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 675,22 гривень з розрахунку: 742 гривень х 1% х 91 днів; за червень 2013 року борг по аліментам складає 742 гривень, пеня нараховується за 60 днів (з 01.06.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 445,20 гривень з розрахунку: 742 гривень х 1% х 60 днів; за липень 2013 року борг по аліментам складає 544,13 гривень, пеня нараховується за 30 днів (з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року включно) і її розмір складає 163,24 гривень з розрахунку: 544,13 гривень х 1% х 30 днів. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 9304,44 грн, та утримання матері дитини, з якою проживає дитина, в сумі 7548,37 грн. Разом з тим, в ході судового розгляду було встановлено, що відповідач ніде не працює, не має іншої постійної роботи та доходу (заробітку), але навчається в Східноукраїнському національному університеті ім.В.Даля та сплачує за навчання (а.с.24), має на своєму утримання рідного діда (а.с.20-21) та доглядає його, так як дід тяжко хворіє (а.с.22-23). Крім того, відповідач має захворювання: грижа диска L5-S1. Обставини, на які відповідач посилається в частині зменшення розміру неустойки, можна визнати достатніми для висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру неустойки чи звільнення його як платника аліментів від передбаченої ст.196 СК України відповідальності, оскільки вони письмовими доказами підтверджені. Суд, вважає, можливим зменшити пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини з 9304,44 грн до 7958,28 грн та утримання матері дитини, з якою проживає дитина, з 7548,37 грн до 5000,00 грн. Вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 350 грн не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.84,88 ЦПК, судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права під час вирішення цивільної справи. В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги спеціаліст в галузі права по даній справі. Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 243,60 грн, оскільки у результаті його неправомірних дій позивач змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. На підставі ст.ст.184,187,196,197 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial