Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

10 липня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON], відповідно до заявлених позовних вимог позивач просив стягнути з підприємця на свою користь неустойку в розмірі 2517,00 грн. і моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн., а всього на загальну суму 4017,00 грн., що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити , пояснив, що 06 січня 2012 року позивач придбав в Інтернет-магазині "[INFO]" (ФОП [PERSON].) ноутбук АСЕR Аsріrе 57332Z-Р622G032Мікк (LХ.RJW0C.050) №LХ.RJW0C.0501410407А1601. З 03 листопада 2012 року по 17 листопада 2012 року ноутбук перебував на гарантійному ремонті, що підтверджується квитанцією до замовлення за № 849469 від 03.11.2012 року. 19 січня 2013 року позивач вдруге звернувся до відділу рекламацій відповідача з питання гарантійного ремонту ноутбуку, який був прийнятий працівниками відповідача, що підтверджується квитанцією до замовлення за № 849469 від 19.01.2013 року. 22 січня 2012 року позивач отримав телефонограму про відмову в гарантійному ремонті без зазначення конкретних підстав щодо відмови. 02 лютого 2013 року, після спливу 14 днів, позивач направив листа відповідачу, який в копії направлено до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві, з нагадуванням про порушення строку ремонту і проханням надати заміну товару на час ремонту, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів". 04.02.2013 року на адресу позивача надійшов лист відповідача з відмовою в гарантійному обслуговуванні, у зв'язку з закінченням гарантійного строку, встановленого на придбаний позивачем товар. 12 березня 2013 року позивач отримав у відділі рекламацій відповідача відремонтований ноутбук, в свою чергу вручив відповідачу лист з нагадуванням про порушення строків ремонту, ненадання заміни та розрахунком розміру неустойки, на підставі п.9 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів". Позивач вважає, що неправомірні дії відповідача порушують законні права та інтереси позивача, передбачені Законом України "Про захист прав споживачів", які не усунуто відповідачем у добровільному порядку, тому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку за невиконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) в розмірі 1224,72 грн. та неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві в розмірі 1292,76 грн., а також відшкодувати моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 1500,00 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які залучено до матеріалів справи (а.с.16-20). Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Відповідно до частини першої-третьої ст.698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно частини першої ст.706 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання. Судом встановлено, що 06 січня 2012 року [PERSON] придбав в Інтернет- магазині "[INFO]" (ФОП [PERSON]) ноутбук АСЕR Аsріrе 57332Z-Р622G032Мікк (LХ.RJW0C.050) №LХ.RJW0C.0501410407А1601. (далі по тексту -Товар). Відповідно до гарантійної карти - термін гарантії, що надається через мережу авторизованих сервісних центрів, складає для даного товару 1 рік від дня продажу товару, тобто до 06 січня 2013 року. (а.с.23) 03 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] зі скаргою на те, що у придбаному товарі не завантажується операційна система, товар був прийнятий працівниками відповідача та переданий до авторизованого сервісного центру ERC ПП "Монблан". За результатами діагностики товару виявлено, що "жорсткий диск в нормі, тести всі проходить, необхідно перестановити ОС", у зв'язку з чим товар повернутий позивачу 21 листопада 2012 року, як зазначено у квитанції до замовлення №849469 від 03 листопада 2012 року "Замовник товар отримав, претензій не має". (а.с.4) 19 січня 2013 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] зі скаргою на те, що придбаний товар "з великою періодичністю сам виключається", та просив прийняти товар для виконання гарантійного ремонту, що підтверджується квитанцією до замовлення №849469 від 19 січня 2013 року. (а.с.3). 25 січня 2013 року комісією у складі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], складено Акт технічного стану до замовлення №849469, яким встановлено: ноутбук АСЕR Аsріrе 57332ZР622G032Мікк серійний номер №LХ.RJW0C.0501410407А1601, заявлена несправність "з великою періодичністю сам вимикається", проведена діагностика: "при діагностиці виявлено пил на системі охолодження", висновок "Виріб потребує чищення системи охолодження. Не є гарантійним випадком". (а.с.26) 29 січня 2013 року ФОП [PERSON] направив на адресу [PERSON] повідомлення про неможливість проведення гарантійного ремонту, придбаного позивачем товару, оскільки згідно з гарантійного регламенту виробника, гарантія дійсна на виріб протягом 12 місяців з дати придбання, в даному випадку гарантійний строк на придбаний позивачем ноутбук закінчився 06 січня 2013 року, що не позбавляє права позивача звернутись в будь-який сервісний центр, який здійснює оплатне післягарантійне обслуговування, також запропоновано позивачу забрати ноутбук, який залишився на зберіганні за адресою: [ADDRESS]. (а.с.6) 01 лютого 2013 року [PERSON] направлено на адресу ФОП [PERSON] лист з вимогою повідомити про результати проведення гарантійного ремонту ноутбука, який передано відповідачу 19 січня 2013 року, та на час проведення ремонту надати ( з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації). (а.с.5) 28 лютого 2013 року ФОП [PERSON] направив на адресу [PERSON] повідомлення наступного змісту, що сервісний центр усунув недоліки шляхом очищення системи охолодження, у зв'язку з чим просили забрати ноутбук за адресою [ADDRESS]. (а.с.30) Відповідно до положень ст. 678 Цивільного кодексу України визначаються правові наслідки передання товару неналежної якості при купівлі-продажу. Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплачених за товар грошових коштів; вимагати заміни товару. Статтею 708 Цивільного кодексу України встановлено право покупця у разі придбання ним товару неналежної якості протягом гарантійного та інших строків, визначених обов'язковими для сторін правилами чи договором, при виявленні недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару за своїм вибором вимагати від продавця або виробника заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком різниці в ціні. Права споживча у разі виявлення недоліків товару визначені у частині 1 статті 8 Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунені протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Згідно частини 11 зазначеної статті передбачено, що вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорту чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Отже зазначеним законом передбачено право споживача на безоплатне усунення недоліків товару, а також порядок та умови за якими реалізується таке право. Таким чином, відносно товару, на який продавцем надана гарантія , продавець відповідає за недоліки товару, якщо не доведе, що недоліки товару виникли після його передачі покупцю внаслідок порушення покупцем правил використання товару або його зберігання, або дій третіх осіб, або непереборної сили. Тобто, тягар доказування того, що недоліки товару виникли з причини незалежної від продавця, покладається на продавця - виконавця. Відносини між споживачами, які придбавають технічно складні побутові товари для власних побутових потреб, та їх виробниками, продавцями і виконавцями робіт з гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни товарів, регулюються Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 р. № 506. (далі - Порядок). Гарантійне обслуговування полягає у тому, що виробник (продавець, виконавець) протягом гарантійного терміну зобов'язується організувати, якщо це передбачено експлуатаційним документом, роботи із спеціальної установки (підключення) товару чи його складання та технічного обслуговування. В експлуатаційному документі на товар як вітчизняного, так і іноземного виробництва (технічному паспорті чи в іншому документі, що додається до товару) зазначається: гарантійний термін зберігання - термін, протягом якого споживчі властивості товару не повинні погіршуватися за умови дотримання вимог нормативних документів. Гарантійний термін зберігання обчислюється від дати виготовлення товару і закінчується датою, визначеною виробником. Гарантійний термін експлуатації товару, який реалізовано через торговельну мережу, обчислюється від дати його продажу споживачеві. Закінчення гарантійного терміну означає вичерпання дії гарантійних зобов'язань виробника (продавця, виконавця). Як передбачено у пунктах 31 та 35 Порядку, після прийняття товару на гарантійний ремонт виконавець видає споживачеві квитанцію за формою №7-гарант (додаток 9), в якій зазначаються усі недоліки та термін виконання ремонту. Закінченням терміну гарантійного ремонту вважається дата одержання споживачем товару з ремонту, про що вноситься відмітка до гарантійного талона. До гарантійного талона вноситься відмітка про продовження гарантійного терміну експлуатації, яка скріплюється печаткою виконавця. Відповідно до винятків з гарантійних умов викладених у Гарантійній карті, яка оформлена в момент придбання позивачем товару, гарантійні зобов'язання не розповсюджуються на: п. 2.1.3.5. використання неліцензійного програмного забезпечення; п.2.1.3.9. дії або проникнення всередину виробу комах, тварин, рідин, пилу, тютюнового диму тощо; п.2.1.5. втрату або пошкодження будь-яких програм. Звертаючись з позовом до суду, позивачем [PERSON] пред'явлено вимоги до ФОП [PERSON] про стягнення неустойки за невиконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації), яка розрахована за період з 04 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року, та складає загальну суму 1224,72 грн. (34,02 грн. х 36 днів), та неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві, яка розрахована за період з 02 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року, та складає загальну суму 1292,76 грн. (34,02 грн. х 38 днів), на підставі ч.9 ст.8 Закону України "Про захист прав споживача". Відповідно до частини першої ст.60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Для застосування до продавця санкцій, які є мірою цивільно-правової відповідальності (стягнення збитків, неустойки, передбаченої законом або договором), необхідно встановити його вину. Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність лише за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Вина не є неодмінною умовою відповідальності за порушення зобов'язання: договором або законом може встановлюватися відповідальність боржника незалежно від його вини. Але, якщо інше не передбачене договором або законом, відповідальність за порушення зобов'язання настає за наявності вини порушника. Внаслідок придбання споживачем товару неналежної якості в нього виникає право на застосування правових способів відновлення порушених прав та законних інтересів, порядок використання яких встановлений чинним законодавством України. Разом з тим, строки виявлення недоліків і пред'явлення вимоги у зв'язку з недоліками проданого товару визначені у статті 680 Цивільного кодексу України, де безпосередньо передбачено, що покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, 19 січня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] з вимогою проведення гарантійного ремонту придбаного товару - ноутбуку АСЕR Аsріrе 57332ZР622G032Мікк серійний номер №LХ.RJW0C.0501410407А1601, після спливу визначеного для даного товару гарантійного строку, який відповідно до гарантійної карти діяв з 06 січня 2012 року (дата придбання товару) до 06 січня 2013 року. Крім того, на підставі Акту технічного стану до замовлення №849469 від 25 січня 2013 року встановлено, що виріб (ноутбуку АСЕR Аsріrе 57332ZР622G032Мікк серійний номер №LХ.RJW0C.0501410407А1601) потребує чищення системи охолодження, що не є гарантійним випадком, в той же час відповідачем надано докази, які підтверджують факт усунення виявлених при діагностиці недоліків шляхом очищення системи охолодження за рахунок власних коштів відповідача, які виконанні Підприємством зі 100% іноземною інвестицією "Монблан", що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт за №9/497300 від 28 лютого 2013 року, вартість виконаних робіт склала 250,00 грн. (а.с.29) Аналізуючи зібрані по справі докази, надані сторонами пояснення та заперечення з приводу заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення неустойки за невиконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) в розмірі 1224,72 грн. та неустойки за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві в розмірі 1292,76 грн. є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в межах даного спору позивачем не доведено обставин, які мали підтвердити допущення з боку ФОП [PERSON] порушень прав позивача, як споживача, які зумовлювали настання відповідальності, яка передбачена ч. 9 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів". В свою чергу, позивачем не надано належних доказів, які мали спростувати висновок ФОП [PERSON] з приводу виявлених порушень експлуатації придбаного позивачем товару, про що зазначено в акті технічного стану до замовлення №849469 від 25 січня 2013 року, яким підтверджено, що виявлена несправність товару класифікована як така, що виключає проведення гарантійного ремонту, про що в межах визначеного законодавством строку відповідач повідомив позивача, тому відсутні підстави для застосування до відповідача санкцій, передбачених ч.9 ст.8 Закону України "Про захист прав споживача". Відповідно до частини другої ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів" при задоволенні позовних вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В той же час, що стосується вимог Закону України "Про захист прав споживачів", то відповідно до п.5 ст.4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. За ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення особистих потреб. Продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до частини другої ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів" при задоволенні позовних вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В той же час, що стосується вимог Закону України "Про захист прав споживачів", то відповідно до п.5 ст.4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. Також, положеннями статті 16 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу відповідно до статті 711 Цивільного кодексу України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару неналежної якості, відшкодовується продавцем або виготовлювачем товару відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" N 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведено тих обставин, які б мали свідчити про наявність допущенних з боку фізичної особи - підприємця [PERSON] вимог Закону України "Про захист прав споживача", в той же час підстави для відшкодування моральної шкоди в розрізі даних правовідносин регулюються відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", та можуть бути задоволені судом лише у разі виявлення порушень прав споживача в межах норм даного Закону. Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, у в'язку з ухваленням судом рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed