Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

13 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого 20 вересня 2012 року. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. В обгрунування позовних вимог позивач зазначив , що 29 жовтня 2009 року в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області померла [PERSON]. Її син, а його батько [PERSON], успадкував майно померлої, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадковим майном є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,6653 га ,що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області. 20 вересня 2012 року в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області [PERSON], помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Батько заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги є він , його брат та дружина померлого, їх мати. Спадкове майно ,що залишилось складає : квартира №14 , розташована по вул.. Піонерській в с.м.т. Шевченкове та успадкована земельна ділянка. Звернувшись до нотаріальної контори для введення в права спадкоємця, стосовно земельної ділянки йому було роз’яснено, що батько за життя належним чином не оформив своє право на земельну ділянку , тому видати відповідне свідоцтво немає можливості. Звернувшись до відповідних установ для отримання підтвердження свого права на спадщину, він також отримав відмови, тому змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,6653 га ,що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області , в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] В судовому засіданні відповідачі: [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали в повному обсязі , проти задоволення позову [PERSON] не заперечували. Суд заслухавши пояснення позивача, його представника ,перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобов’язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтва про народження ( № 415988, виданого Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 20 липня 1974 року) вбачається, що 15 червня 1974 року народився [PERSON],його батьками в свідоцтві про народження відповідно вказані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть ( серія І-ВЛ № 361225 ,виданого Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області 22 вересня 2012 року) [PERSON], помер 20 вересня 2012 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ,посвідченого нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], та зареєстрованого за №1456 22 липня 2010 року, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розміром 5.6653 га., яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, З до довідки №1135 відділу Держкомагенства у Шевченківському районі Харківської області від 25 жовтня 2013 року вбачається, після смерті [PERSON] [PERSON] було виданий витяг з поземельної книги для оформлення спадщини, але для внесення змін стосовно власника [PERSON] не звертався, позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Листом №653/01-16 приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 13 листопада 2013 року позивач був повідомлений що за його зверненням була заведена спадкова справа, але відносно оформлення спадкових прав на земельну ділянку йому роз’яснено, що за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку на спадкодавця, видати свідоцтво спадкоємцю не можливо, так як за життя належним чином батько не оформив державний акт на право власності на земельну ділянку. Для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду. Довідкою №213 ,реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області від 21 листопада 2013 року, позивачу відмовлено в реєстрації державного акту на право приватної власності на землю із за вітсутності відмітки на документі який підтверджує виникнення, перехід або припинення права влсності та інших речових прав на нерухоме майно. Та для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. За змістом ст. 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. За правилами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкування відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частина 1 ст.1220 Цивільного кодексу України передбачає,що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 4.20 Наказу Мін’юсту від 22 лютого 2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів оформлених відповідно до статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”. Враховуючи викладене ,оцінивши зібрані докази та давши їм належну правову оцінку ,а також той факт , що позивач є спадкоємцем за зазаконом першої черги, визнання за ним права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню.

Outcome: approved