Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

18.10.2013 року позивач звернувся із позовною заявою про відшкодування збитку. В обгрунтування позову зазначивши, що наказом № 237к від 13.09.2012 року відповідач був прийнятий на ВП “Шахта ім. Я.М. Свердлова” ТОВ “ДТЕК Свердловантрацит” учнем електрослюсаря/слюсаря/чергового по ремонту обладнання та був направлений на навчання в ВП “Центр підготовки кадрів” за спеціальністю електрослюсар/слюсар/черговий по ремонту обладнання. 15.09.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено контракт № 43 від 15.09.2012 року, відповідно до якого підприємство зобов’язується направити працівника та сплатити вартість навчання, а працівник зобов’язується сумлінно відвідувати заняття та після закінчення навчання відпрацювати на підприємстві протягом 3 років. У випадку невиконання умов контракту і звільнення на підставі п.3, 4, 7, 8 ст. 40 КЗпП України, а також у випадку розірвання трудового договору з ініціативи працівника протягом трьох років після закінчення навчання, відповідач зобов’язаний був відшкодувати вартість навчання, сплачену підприємством. Відповідач навчався з 15.09.2012 року, але не виконав умов конторку та 18.12.2013 року відповідно до наказу № 323 к від 19.12.2013 року відповідач був звільнений з підприємства згідно з ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, чим порушив умови договору та зобов’язаний відшкодувати вартість навчання, сплаченого підприємством. Витрати підприємства за навчання складають 1717 грн. 09 коп. На адресу відповідача була направлена претензія №726 від 02.07.2013 року про необхідність сплатити суму заборгованості перед підприємством у добровільному порядку. Оскільки відповідач до теперішнього часу не сплатив суму заборгованості за навчання, був повідомлений підприємством про нарахування заборгованості, але до теперішнього часу суму заборгованості не погасив, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму збитків, завдану підприємству у розмірі 1717 грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Представник позивач у судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не з’явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у звязку із чим суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом, відповідно до наданих доказів у справі встановлено, що наказом № 237 к від 13.09.2012 року [PERSON] був прийнятий до ВП “Шахта ім. Я.М. Свердлова” ТОВ “ДТЕК Свердловантрацит” учнем електрослюсаря/слюсаря/чергового по ремонту обладнання. Згідно контракту № 43, який було укладено між позивачем та відповідачем 15.09.2012 року, позивач направляє відповідача на навчання до ВП “Центр підготовки кадрів”. Відповідно до п.1 контракту позивач зобов’язується сплатити вартість навчання, а відповідач після закінчення навчання зобов’язаний відпрацювати на ВП “Шахта ім. Я.М. Свердлова” ТОВ “ДТЕК Свердловантрацит” протягом трьох років. Згідно п. 3 контракту в разі розірвання трудового договору з ініціативи відповідача протягом трьох років після закінчення навчання, він повинен відшкодувати вартість навчання. Відповідно до довідок про підготовку кадрів при ВП “Центр підготовки кадрів” за вересень та жовтень 2012 року по ш. ім. Я.М. Свердлова та акту приймання-здачі робіт №ЦП-0000061 від 28.09.2012 року та акту приймання-здачі робіт від 31.10.201 року вбачається, що [PERSON] проходив навчання у ВП “Центр підготовки кадрів”. Наказом № 323 к від 19.12.2012 року відповідач був звільнений з ВП “Шахта ім. Я.М. Свердлова” ТОВ “ДТЕК Свердловантрацит” згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 18.12.2012 року, чим відповідачем було порушено п. 3 контракту № 43 від 15.09.2012 року. З бухгалтерської довідки за навчання за грудень 2012 року, виданої ВП “Шахта ім. Я.М. Свердлова” ТОВ “ДТЕК Свердловантрацит”, вбачається, що заборгованість відповідача за навчання складає 1717,09 грн. Претензією № 726 від 02.07.2013 року відповідачу було повідомлено про заборгованість за навчання у розмірі 1717,09 грн. та було запропоновано у строк до 19.07.2013 року погасити заборгованість. Також відповідачу було повідомлено, що у разі несвоєчасної оплати, позивач буде змушений звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. У зв’язку з викладеним, оскільки відповідачем було порушено умови укладеного договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків, завдану підприємству у розмірі 1717 грн. 09 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України,

Outcome: approved