Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Вказують, що після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] залишилась спадщина по одній другій частини квартири за № 12 в будинку № 4 по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів в м. Луцьку. Вказана квартира є кооперативною, членом кооперативу була мати [PERSON], на момент виплати батьки перебували в шлюбі, проте мати за життя не оформила права власності. Зазначають, що є спадкоємцями першої черги після обох спадкодавців, прийняли спадщину за батьком шляхом постійного проживання разом із ним, а за матір'ю [PERSON] шляхом подачі заяви до Першої Луцької держнотконтори, [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не можуть оформити свої спадкові права, оскільки немає правовстановлюючого документа на квартиру. У своїй заяві про уточнення позовних вимог від 01.07.2013 р. просять визнати за ними, після смерті батька [PERSON], який помер 05.03.2011 р., та після смерті матері [PERSON], яка померла 20.07.2011 р., за законом право власності на спадкове майно квартиру за № 12 в будинку № 4 по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів в м. Луцьку, тобто по 1/2 частині кожному. Представник позивачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] подав суду заяву, якою просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги своїх довірителів підтримав повністю, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень на позов не подала. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] помер 05.03.2011 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 107990 (а.с. 9). Із копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 114693 встановлено, що [PERSON], померла 20.07.2011 р. (а.с. 4). Із копії довідки № 63 від 08.11.2011 р. встановлено, що померла [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Кооператив виплачений повністю в 1992 році (а.с. 10). Однак, [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на квартиру у встановленому законом порядку. В порядку забезпечення доказів у справі на вищевказану квартиру було виготовлено технічну документацію, з якої вбачається, що вона розташована на 3-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 37,6 кв.м., у т.ч. 1-а кімната 12,6 кв.м., 2-а кімната 7,9 кв.м., 3-я кімната 17,1 кв.м., кухні площею 9,7 кв.м., вбиральні 0,9 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., коридору 8,6 кв.м., обладнана лоджією 1,4+2,9 кв.м, загальна площа квартири 63, 7 кв.м., а інвентаризаційна вартість квартири становить 135073 грн.. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 05.07.1999 р. (а.с. 8). Внески за вищевказану квартиру померлою [PERSON] були виплачені у 1992 році, тобто під час її перебування у шлюбі з [PERSON], а тому відповідно до ст. 22 КпШС України, що діяв на час придбання квартири, вказана квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю обох спадкодавців. Таким чином, після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частин кожного на квартиру за № 12 в будинку № 4 по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів в м. Луцьку. В даному випадку спадкування здійснюється за законом, оскільки заповіти від імені спадкодавців не посвідчувались. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавців, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 16). Інших спадкоємців першої черги немає. Спадкова справа після смерті [PERSON] в Першій Луцькій державній нотаріальній конторі не заводилась. Із копії матеріалів спадкової справи № 277/2011 до майна померлої 20.07.2011 р. [PERSON], вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON], шляхом постійного проживання разом з нею, що підтверджується довідкою ЖЕК № 2052 від 22.11.2011 р. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Проаналізувавши зібрані та досліджені у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за [PERSON] та [PERSON], як за спадкоємцями першої черги за законом слід визнати право власності по 1/2 частини спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], а саме квартири № 12 по вул. Воїнів - Інтернаціоналістів, 4 в м. Луцьку.

Outcome: approved