Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 серпня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у неї не склалося, у зв’язку із чим було подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Фактично з липня 2013 року з вини чоловіка сім’я повністю розпалася, вони проживають окремо. Діти залишаються проживати з нею, а на їх утримання відповідач допомоги фактично не надає. При цьому, [PERSON] є засновником та працює на ТОВ «Атланта», достатньо заробляє. Їх діти дуже чутливі, талановиті. З огляду на ці обставини, і беручи до уваги прагнення дітей до більш поглибленого розвитку, вона як мати намагається всебічно сприяти її повноцінному розвитку: купляє необхідні їм речі для розвитку, намагається забезпечити дітям відповідний мікроклімат, необхідний для здоров’я відпочинок. Вона неодноразово звертала увагу відповідача, що діти потребують матеріальної допомоги, його банківської уваги, піклування, але її намагання не дали бажаного результату. Позивач у судове засідання не з*явилась, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, надала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу в її відсутність, на задоволені позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з’явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, надав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає частково та не заперечує проти того щоб стягувати з нього аліменти у розмірі 13 частини розміру його доходів на утримання дітей, а не по ? частині на кожну дитину окремо. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03 серпня 2002 року [PERSON] одружився з [PERSON], яка після заміжжя обрала прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-НО №007201 (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов’язок утримувати дитину є рівною мірою обов’язком як матері, так і батька, обов’язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Разом з тим, позивачем, незважаючи на наявну можливість не надано суду достовірних та достатніх доказів в обґрунтування доводів про той факт, що слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини, та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. З урахуванням матеріального забезпечення сторін, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, доходу до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім по 1/4 частині усіх видів його заробітку, доходу до досягнення меншою дитиною повноліття, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 13 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.3 статті 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частку від заробітку(доходу) відповідача суд визначає в розмірі 1/3 частини, а не по 1/4 частині на утримання кожного із дітей, як просить позивач. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає за необхідне роз’яснити позивачу, що відповідно до ч.1 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім’я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Згідно з п.3 ч. 2 ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Роз’яснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 Сімейного кодексу України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України. При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК роз'яснив сторонам їх відповідальність за прострочення сплати аліментів. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial