Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

27.08.2013 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, просила визнати за нею в порядку успадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0458 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що мати [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеним 20.09.2001 року і посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу, придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0458 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку; 28.09.2001 року рішенням 16 сесії 23 скликання Гайсинської міської ради було змінено цільове призначення цієї земельної ділянки , визначено, що вона призначена для ведення особистого підсобного господарства; на підставі зазначених договору купівлі продажу земельної ділянки і рішення міськради у Державному акті на право приватної власності на землю серії ВН № 000743, виданому [PERSON] 04.06.2000 року Гайсинською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 817, за яким у приватну власність було передано земельну ділянку площею 0,0392 га по [ADDRESS], внесено зміни щодо меж розміру і цільового призначення земельної ділянки; через внесення змін у Державний акт на право приватної власності на землю постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON]. Після призначення справи до розгляду [PERSON] письмово вимоги позову підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. (а.с. 37). Представник Гайсинської міської ради в судове засідання не з'явилася, подав письмову заяву про визнання вимог позову, просив розглянути справу без його відсутність (а.с. 38). Представник відділу Держземагентства у Гайсинському районі в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував у задоволенні вимог позову (а.с. 37). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Гайсин відкрилась спадщина, до складу якої входить, право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0850 га, що розташувана в [ADDRESS], де земельна ділянка кадастровий номер 0520810100:02:006:0091 площею 0,0392 га має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, а земельна ділянка кадастровий номер 0520810100:02:006:0092 площею 0,0458 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Ці обставини стверджуються: державним актом на право власності на землю серії ВН № 000743, виданим [PERSON] 04.06.2000 року Гайсинською міською радою, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 817, який містить доповнюючи записи про конфігурацію земельної ділянки площею 0,0458 га, кількісної характеристики земель переданих у приватну власність та зміни у межах і розмірах земельної ділянки; витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ -0500586152013 і номер НВ-0500586212013; договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.09.2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 2917 за яким [PERSON] набула право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0458 га, що знаходиться в [ADDRESS]; рішенням 16 сесії 23 скликання Гайсинської міської ради від 28.09.2001 року про зміну цільового призначення, належної [PERSON] земельної ділянки в [ADDRESS] з обслуговування житлового будинку на інше - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.а.с. 3-13,14,18,44). Державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори 08.08.2001 року своєю постановою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на прво власності на землю серії ВН №000743, через внесення виправлень і змін, які ніяким чином не застережені, що унеможливлює встановлення дійсної площі, призначення і меж земельної ділянки (а.с. 21). Спірні правовідносини регулюються: - ч.1 і ч.2 ст.16 ЦК України, за змістом якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту можуть бути, визнання права; - ст.328 ЦК України, згідно приписів якої, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; - ч. 1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки встановлені обставини свідчать , що [PERSON] є спадкоємицею за законом після [PERSON], прийняла спадщину до складу якої входить право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0458 га, яка розташована по [ADDRESS], яке спадкодавиця набула за життя, однак через внесення виправлень, змін у правовстановлюючі документи на землю позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю нерухомість, то з метою захисту законних прав позивачки на спадщину, необхідно визнати за нею в порядку успадкування право власності на цю спадкову земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved