Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

У вересні місяці 2013 року позивач звернулася до відповідачів із позовом, який мотивує тим, що вона являється власником однієї четвертої частини квартири за [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори 14 квітня 2010 року. [PERSON] виділена одна друга частина означеної квартири, а [PERSON] виділено також одну четверту частину квартири. В даний час у квартирі проживає відповідач із своєю сім»єю, а вона як власник позбавлена можливості користуватись квартирою. Відповідачі створюють перешкоди у користуванні нею. Просить усунути перешкоди у користуванні квартирою, визначити порядок користування нею та вселити її в квартиру. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, наполягає на їх задоволенні. Суду пояснила, що відповідачі мають рівні із нею права, що й вона, однак не впускають її в квартиру на надають ключів від неї, що унеможливлює в повній мірі використовувати права власника. Тому просила вселити її у частину однієї із кімнат, усунувши перешкоди у його користуванні. Відповідачі в судовому засіданні позов в частині вселенні позивача у квартиру визнали, однак заперечують щодо встановлення порядку користування квартирою, позаяк квартира є двокімнатною, кімнати у квартирі не ізольовані. Доля позивача у житловій площі квартири складає лише 7,3 м.кв., тому визначити порядок користування є неможливим. Не заперечують, що ключів від вхідних дверей інший співвласник не має. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 квітня 2010 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори позивач [PERSON] є власником однієї четвертої частини квартири [ADDRESS]. Співвласником інших трьох четвертих частин означеної квартири є відповідач [PERSON] право власності вказаної частки якого підтверджується договором дарування однієї четвертої частини квартири [ADDRESS] посвідченого 01 березня 2011 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори та договором дарування однієї другої частини квартири [PERSON] [PERSON] 02 листопада 2012 року посвідченого нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Наконечною М.П. Відповідно до реєстрації речових прав відповідач [PERSON] став власником трьох четвертих частин спірної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном , відповідної матеріальної компенсації. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] складається із двох жилих кімнат площами 16, 7 кв.м. та 12,5 кв. м. відповідно, тобто, на кожного із власників припадає 7,3 кв.м. жилої площі. Таким чином, порядок користування, який позивач просить встановити, про виділення йому частини однієї із неізольованих кімнат кімнат площею 12.5 кв.м. та 16,7 кв.м. не відповідає його частці у власності на спірну квартиру, а тому не може бути встановлений судом, оскільки позивач просить виділити йому у користування житлову площу більше, ніж площа, яка відповідає його одній четвертій частці. Встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою значно обмежить право користування відповідачів як власників трьох четвертих частин квартири. Встановити порядок користування квартирою шляхом виділення частини однієї із кімнат є неприпустимим та незаконним. Тому з наведених підстав позов в частині встановлення порядку користування жилими приміщеннями задоволенню не підлягає. Судом установлено та цього не заперечують сторони, що позивач від указаної квартири ключів не має, відповідачі до квартири її не впускають, мотивуючи це неправомірною поведінкою позивачки. Однак, виходячи із приписів статей 383, 391 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що права позивача, як власника, підлягають захисту шляхом її вселення в квартиру. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового Кодексу України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Право співвласника розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності закріплено в ст. 361 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідачі користуючись 1/4 частиною квартири, яка належить позивачу [PERSON] та перешкоджаючи їй у вселенні в квартиру порушують права позивача щодо користування належною їй частиною квартири, тому суд вважає, що слід вселити позивача в спірну квартиру, яке відповідає вимогам зазначених законів. На підставі наведеного та

Outcome: partial