Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій вказує, що у відповідності до договору купівлі-продажу, посвідченого 23 серпня 2006 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], він є власником житлового будинку з часткою побутово-господарськими будівлями, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Фруктова, № 23, який зареєстрований 01.09.2006 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, під реєстраційним номером 845606. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 502535 йому належить земельна ділянка, площею 0,1000га у межах згідно з планом, яка розташована по вулиці Фруктовій, №23 в Корабельному районі міста [PERSON] на підставі рішення Миколаївської міської ради № 34/44 від 28.04.2009р. та яка зареєстрована 21 вересня 2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею,оренди землі за № 010900101635. Земельна ділянка, яка знаходиться у його власності, межується з земельною ділянкою № 25 по вулиці Фруктовій, землекористувачем якої є [PERSON]. Далі зазначав, що [PERSON] без узгоджень та дозволів, встановив на частині його земельної ділянки огорожу орієнтованою площею 26кв.м., що унеможливлює йому доступу до іншої частини земельної ділянки. Усунути такі порушення відповідач у добровільному порядку відмовився. Тому за вирішенням цього питання він звернувся до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, який створив комісію. Проведеними візуальними обстеженнями земельної ділянки на місці комісією було встановлено, що відповідачем дійсно самовільно зайнято частину його земельної ділянки, орієнтованою площею 26кв.м. шляхом встановлення огорожі, що унеможливлює йому доступ до іншої частини земельної ділянки. Крім цього зазначає, що відповідач на самовільно зайнятій земельній ділянці, побудував вольєр і там тримає двох вівчарок, які постійно гавкають та унеможливлює спокійне існування членів його родини. На його прохання демонтувати огорожу та вольєр, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, відповідач не відреагував. Посилаючись на викладені обставини, просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № 23 по вулиці Фруктовій в м. Миколаєві, демонтувавши огорожу та стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 1500грн. завдану внаслідок встановлення огорожі, яка заважає йому повноцінне користування своєю земельною ділянкою та судові витрати. Пізніше позивач уточнив позов посилаючись на те, що право власності на жилий будинок та земельну ділянка за адресою: м. Миколаїв, вулиця Фруктова, № 23 належить не тільки йому, а і [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожному, а тому просив допустити у якості співпозивачів ще: [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивачі позов підтримали з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні поштові повідомлення про вручення судової повістки, заяв про слухання справи за його відсутності до суду не надійшло. Довідкою сектору адресно-довідковою роботи ВСГІтаР установлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. ( а. с. 30) Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачів та дослідивши докази, установив наступне. У відповідності до договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 23 серпня 2006 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], що розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Фруктова, № 23, який зареєстрований 01.09.2006 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, під реєстраційним номером 845606, власниками цього будинку є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці. ( а. с. 6, 13-14 ) Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 502535 земельна ділянка, площею 0.1000га у межах згідно з планом, яка розташована по вулиці Фруктовій, № 23 в Корабельному районі міста [PERSON], виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради № 34/44 від 28.04.2009р., та який зареєстрований 21 вересня 2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, оренди землі за № 010900101635, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частці земельної ділянки. ( а. с. 15 ) Схемою обстеження земельної ділянки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по вулиці Фруктовій № 23 в Корабельному районі м. Миколаєва встановлено, що частина земельної ділянки самовільно зайнята сусідом по вулиці Фруктовій, № 25. ( а. с. 17) Згідно витягу з рішення Миколаївської міської ради від 25.04.2008 року за № 23/39 Про надання дозволів на складання проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок юридичним особам, громадянам та внесення змін до рішень міської ради по Корабельному району м. Миколаєва надано дозвіл [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, площею 1127кв.м. з метою передачі у сумісну власність - 1000 кв.м., орієнтовною площею 127кв.м. в сумісну оренду, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вулиці Фруктовій, № 23. ( а. с. 25 ) А у відповідності до витягу з рішення Миколаївської міської ради від 28.04.2009 року за № 34/44 Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну сумісну та спільно часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Корабельному району м. Миколаєва надано [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1000кв.м для обслуговування житлового будинку та господарських будівель із домоволодіння по вулиці Фруктовій,№23, а також зобовязати громадян зареєструвати земельні ділянки, замовити документацію, технічну документацію, укласти договір оренди частки землі та одержати державні акти на землі. Однак договір оренди на частку, орієнтовно 127кв.м позивачі не оформили. ( а. с. 26- 27 ) Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що у відповідності з довідкою Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 2-2222 від 22.10.2012р. право власності на жилий будинок № 25 по вулиці Фруктовій в м. Миколаєві зареєстровано на за відповідачем, а за його матірю [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 27.10.2008 року. Даних про площу, конфігурацію земельної ділянки, яка виділялася власнику, позивачі доказів не надали. (а.с.33 ) Кожна особа має право на захист, в тому числі і судовий, свого цивільного права чи інтересу у разі його порушення у спосіб визначений Цивільним Кодексом України, або в інший, встановлений договором або законом спосіб. Вирішуючи спори, суди повинні дотримуватися норм, виписаних у статтях 59,60, 213 ЦПК України. 31.01.2013р. за заявою позивача судом призначена судова будівельно-технічна експертиза з метою встановлення розмірів земельних ділянок, а також вирішення питань чи відповідають розміри суміжних земельних ділянок правовстановлюючим документам, а також чи мають порушення меж суміжних земельних ділянок та попередив позивачів про наслідки ухилення від участі в експертизі. ( а. с. 40 ) Однак, 03.06.2013р. матеріали експертизи були повернуті судові без дачі висновків експерта, оскільки позивачі відмовилися від сплатити за експертизу. ( а. с. 41 ) Між тим, у відповідності з листом № ф-1513-2/к від 04.07.2012 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради розглянуто звернення [PERSON] щодо самовільного зайняття чистини земельної ділянки яка знаходиться у спільній сумісній власності по вулиці Фруктовій, № 23 сусідами по вулиці Фруктовій, № 25 встановлено, що при розгляді даного питання створено комісію і проведеним візуальним обстеженням земельної ділянки на місці комісією встановлено, що сусідом який проживає [INFO] самовільно зайняв частину земельної ділянки яка знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], орієнтовною площею 26 кв. м. шляхом встановлення огорожі, що унеможливлює доступ до частини земельної ділянки. У відповідності до ч.2 чт.138 ЗК України [PERSON] запропоновано звернутися до суду. При ухваленні рішення, суд оцінює докази з врахуванням вимог ст.ст. 58,59, ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно ст.60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні. Названі вище земельні ділянки розташовані на суміжних земельних ділянках, однак позивачами не доведено ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки вони відмовилися від проведення експертизи, а тому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і повинно доказуватися певними засобами. На підставі викладеного, суд вважає що у задоволенні позову позивачів відмовити у повному обсязі за недоведеністю позову .

Outcome: dismissed