Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

14 жовтня 2013 року позивач подав до суду позов та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період навчання починаючи з 28 серпня 2013 року. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та пояснив, що вони з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Житлово-комунальному технікумі Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова на денному відділенні. Шлюб між сторонами розірваний, їх син [PERSON] проживає разом із позивачем і знаходиться на його утриманні, при цьому позивач витрачає кошти на придбання підручників, на проїзд до місця навчання сина, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. Вказані обставини у їх сукупності змусили позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання у навчальному закладі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково і проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON] не заперечувала, але не згодна з їх розміром, вважає його завеликим, оскільки вона працює двірником у дитячому садку Роганської селищної ради Харківського району Харківської області і отримує невелику, близько 1000 гривень заробітну плату, а відповідач має краще матеріальне забезпечення, оскільки отримує пенсію за вислугу років, крім того обіймає посаду заступника голови Роганської селищної ради Харківського району Харківської області і отримує заробітну плату близько 2200 грн. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], що видане 04 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, запис № 53 від 05 вересня 1995 року виконаний Роганською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідно до довідки № 736 від 23 вересня 2013 року, що видана Житлово - комунальним техніком Харківського національного університету міського господарства ім.. О.М. Бекетова, [PERSON], є студентом 2-го курсу денного відділення (Наказ № 893-03 від 11 серпня 2013 року), де навчання закінчується 31 січня 2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач також надав суду: копію паспорту громадянина України на ім'я [PERSON], [INFO]; рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2011 року про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2013 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 61 частиною 1 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане право на утримання за ч. 2 ст. 199 вказаного кодексу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень статті 200 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на повнолітню дитину суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при цьому береться до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 Сімейного Кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи що відповідач є матір'ю повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання навчається на денному відділенні технікуму у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь сина [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до припинення навчання але не більше ніж до досягнення ним 23 років, а позов частковому задоволенню. При вирішенні питання щодо розміру суми аліментів, що підлягає стягненню, суд врахував що повнолітній син отримує допомогу від позивача, який має більший ніж відповідач дохід, про що у судовому засіданні не заперечували ні сам позивач ні відповідач, а відповідач отримує заробітну плату у мінімальному розмірі, тому вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). При цьому посилання позивача, на те, що фактично на його утриманні є старший повнолітній син, його дружина і онук, суд вважає надуманими і не приймає до уваги оскільки така допомога є добровільною, а не є встановленим у законний спосіб обов'язком. Крім того, суд стягує аліменти на користь [PERSON], [INFO], оскільки він є особою повнолітньою. За вказаних обставин суд позов задовольняє частково і відповідно до ст. 88 ЦПК України державне мито на користь держави стягує з відповідача.

Outcome: partial