Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] «про визначання порядку користування житловим приміщенням, вселення і виселення, стягнення не отриманого доходу». В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина квартири належить його рідній сестрі [PERSON] Він не може проживати та використовувати свою власність, тому що [PERSON] без його згоди поселила у їхню частину будинку свою дочку [PERSON] Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. У даному випадку під доходами, які така особа отримала, слід розуміти зекономлені кошті у вигляду плати за найом житла. Просив виділити йому у користування ізольовану кімнату 2-4 площею 7,5 кв. м; вселити його у вищезазначену кімнату, зобов'язавши відповідачів також передати йому ключі від вхідних дверей; усунути перешкоди у здійсненні ним права власності шляхом виселення [PERSON]; стягнути з [PERSON] на його користь 8000 грн., як компенсаційну плату за користування чужим майном; судові витрати покласти на відповідачів. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] «про відшкодування збитків, про визначення порядку користування майном». В обґрунтування позову посилається на те, що їй та її брату [PERSON] належить по 12/50 частини житлового будинку [ADDRESS]. Зазначена частина (12/25) будинку (А1) складається з: 2-1 коридор, загальною площею - 5,1 кв. м; 2-2 кухня, загальною площею 7,1 кв. м; 2-3 ванна, загальною площею 4,5 кв. м; 2-4 кімната, загальною площею 7,5 кв. м; 2-5 кімната, загальною площею 19,8 кв. м; 2-6 кімната, загальною площею 15,1 кв. м; І мансарда, загальною площею 16, 2 кв. м; II кладова, загальною площею 6,0 кв. м. Усього загальна площа становить - 81,3 кв. м. Її брат починаючи з 1993 року у будинку [ADDRESS] не проживав хоч і мав ключі, комунальні послуги не сплачував. На сьогоднішній час [PERSON] повинен сплатити їй за сплачені нею за його частку комунальні послуги у розмірі 5000 грн. 13 коп. Просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею матеріальні збитки у вигляді сплачених за нього витрат за комунальні послуги у розмірі 5000 грн. 13 копійок.; виділити їй у користування ізольовані кімнати 2-5, площею 19,8 кв. м, 2-6, площею 15,1 кв. м, І мансарду, площею 16,2 кв. м та II кладову, площею 6,0 кв. м, а коридор 2-1, кухню 2-2 та ванну 2-3 залишити у загальному користуванні; стягнути з [PERSON] на її користь кошти сплачені за надані їй юридичні послуги, у розмірі 750 грн. та сплачений нею судовий збір у розмірі 229 грн. 41 коп. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом [PERSON], третя особа: [PERSON] «про встановлення сервітуту». В обґрунтування позову посилається на те, що її матері - [PERSON] належить на праві часткової власності 12/25 частина житлового будинку під [ADDRESS], також 12/25 частини цього будинку належать її дядькові - [PERSON] На сьогоднішній день в неї окрім житлового приміщення у зазначеному будинку іншого місця проживання немає. За даною адресою її зареєстровано у лютому 2013 року, але фактично вона проживає там вже на протязі 2 років. Також з нею у зазначеному будинку мешкають: [PERSON], з яким вона знаходиться у фактично шлюбних відносинах, [PERSON] - її син, 2003 року народження та [PERSON] - її дочка, 2012 року народження. На протязі двох років вона та її родина постійно мешкають у будинку під [ADDRESS] та фактично користуються житловими приміщеннями, а саме: кімнатами 2-5, 2-6, І мансардою та II кладовою, а коридором 2-1, кухнею 2-2 та ванною 2-3 користуються загалом з [PERSON], який фактично у будинку не проживає, але є його співвласником. Просила встановити їй та членам її сім'ї: [PERSON], з яким вона знаходиться у фактично шлюбних відносинах, [PERSON] - її син, 2003 року народження та [PERSON] - її дочка, 2012 року народження, безоплатний та безстроковий сервітут (порядок користування чужим майном) у 12/25 частині житловому будинку під [ADDRESS], що належить її матері [PERSON], а саме користування кімнатами 2-5, 2-6, І мансарду та II кладову, а коридор 2-1, кухню 2-2 та ванну 2-3 залишити у загальному користуванні її та [PERSON] У червні 2013 р. [PERSON] уточнив свої позовні вимоги посилаючись на те, що відповідачі відключили від електромережі радіотелефон, просив виділити йому у користування ізольовану кімнату 2-4 площею 7,5 кв. м у квартирі [ADDRESS], нежитлові приміщення залишити у загальному користуванні; вселити його у вищезазначену кімнату, зобов'язавши відповідачів також передати йому ключі від вхідних дверей від вказаної квартири; усунути перешкоди у здійсненні ним права власності шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS] з усіма разом з нею проживаючими особам та зобов'язати Заводський відділ реєстрації та міграції фізичних осіб зняти з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою; стягнути з [PERSON] на його користь 8000 грн., як компенсації плату за користування чужим майном; зобов'язати відповідачів підключити міський телефон і базу радіотелефону до електричної мережі. В судовому засіданні позивач за первісним позивом [PERSON] та його представник первісний позов підтримали із зазначених у ньому підстав, зустрічний позов [PERSON] визнали частково, не заперечували проти визначення порядку користування майно, заперечували проти відшкодування частини оплати за комунальні послуги, оскільки [PERSON] фактично ними не користувався та заперечували проти зустрічного позову [PERSON] про встановлення сервітуту; відповідач [PERSON] первісний позов визнала частково та пояснила, що не заперечує проти вселення позивача у квартиру та визначення порядку користування квартирою, свій зустрічний позов підтримала частково, просила стягнути з [PERSON] на її користь 1777 грн. за сплачені нею послуги з газопостачання, проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечувала; відповідач [PERSON] первісний позов [PERSON] визнала частково, вважала, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, свій зустрічний позов до [PERSON] підтримала повністю. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Батькові [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] належало 12/25 частини житлового будинку під [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. 20 липня 2011 року їм було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно після смерті їхнього батька. Зазначене спадкове майно складається з 12/25 частини житлового будинку [ADDRESS]. Спадкове майно було поділене між [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме їм належить по 12/50 частини зазначеного житлового будинку, про що свідчить витяг про Державну реєстрацію прав від 09.08.2011 року та 04.04.2012 року. Зазначена частина (12/25) будинку (А1) складається з: 2-1 коридор, загальною площею - 5,1 кв. м; 2-2 кухня, загальною площею 7,1 кв. м; 2-3 ванна, загальною площею 4,5 кв. м; 2-4 кімната, загальною площею 7,5 кв. м; 2-5 кімната, загальною площею 19,8 кв. м; 2-6 кімната, загальною площею 15,1 кв. м; І мансарда, загальною площею 16,2 кв. м; II кладова, загальною площею 6,0 кв. м. Усього загальна площа становить - 81,3 кв. м. За даною адресою у лютому 2013 року зареєстровано [PERSON] Також з [PERSON] у зазначеному будинку мешкають: [PERSON], з яким [PERSON] знаходиться у фактично шлюбних відносинах, [PERSON] - син [PERSON], 2003 року народження та [PERSON] - дочка [PERSON], 2012 року народження. На протязі двох років [PERSON] та моя родина постійно мешкають у будинку під [ADDRESS] та фактично користуються житловими приміщеннями, а саме: кімнатами 2-5, 2-6, І мансардою та II кладовою, а також коридором 2-1, кухнею 2-2 та ванною 2-3 користуються загалом з [PERSON], який фактично у будинку не проживає, але є його співвласником. Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд вважає їх встановленими. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зайняли все жиле приміщення, перешкоджають позивачеві [PERSON] проживати в квартирі. Таким чином, у позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] виник спір щодо подальшого порядку користування їхньою квартирою, бо позивач [PERSON] позбавлений відповідачами [PERSON] та [PERSON] можливості користуватись власним житлом. Виникла необхідність визначення порядку користування спільною власністю та усунення перешкод в користуванні позивачем своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Спірна квартира (12/25 частин будинку А1) складається з: 2-1 коридор, загальною площею - 5,1 кв. м; 2-2 кухня, загальною площею 7,1 кв. м; 2-3 ванна, загальною площею 4,5 кв. м; 2-4 кімната, загальною площею 7,5 кв. м; 2-5 кімната, загальною площею 19,8 кв. м; 2-6 кімната, загальною площею 15,1 кв. м; І мансарда, загальною площею 16,2 кв. м; II кладова, загальною площею 6,0 кв. м. Усього загальна площа становить - 81,3 кв. м; відповідно на долю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], як співвласників квартири припадає 21,2 кв. м житлової площі. В квартирі є лише одна ізольована кімната 2-4 - площею 7,5 кв. м, яка може бути виділена позивачеві [PERSON] в користування. Тому суд вважає, що при визначенні порядку користування квартирою [ADDRESS] позивачеві [PERSON] має бути виділена у користування ізольована кімната 2-4 площею 7,5 кв. м, а [PERSON] - дві суміжні кімнати 2-5 площею 19,8 кв. і 2-6 площею 10,6 кв. м, І мансарду, площею 16,2 кв. м та II кладову, площею 6,0 кв. м, загальною житловою площею 24,1 кв. м, що на 13,7 кв. м, більше, ніж її частка в праві власності на спірну квартиру та, відповідно, не порушує житлових і майнових прав [PERSON], а коридор 2-1, кухню 2-2 та ванну 2-3 залишити у загальному користуванні мають бути залишені у загальному користуванні. З огляду на викладене суд вважає, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] в частині в частині визначення порядку користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Не підлягає задоволенню позов [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] 8000 грн., як компенсаційної плати за користування чужим майном з огляду на наступне. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. У даному випадку під доходами, які така особа отримала, слід розуміти зекономлені кошти у вигляду плати за найом житла. При визначенні грошової суми, яка є ціною позову, [PERSON] виходив з середньої ціни найму житла у центрі м. Дніпродзержинська - це 1000 грн. на місяць. Виходячи з того, що його право власності зареєстроване в ОКП «Дніпродзержинське бюро інвентаризації» 09.08.2011 p., то цей строк він приймає за початок виникнення у нього права вимагати сплати йому за користування його майном, тобто за 16 місяців. Оскільки йому на праві власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS], то й компенсаційну сплату він вимагає у такому ж розміру. З урахуванням цих обставин сума вимоги, на думку [PERSON], буде складати: 1000 грн. х 1/2 х 16 міс. = 8000,0 грн. Суд не приймає таке обґрунтування даної позовної вимоги, оскільки вона не обґрунтована та носить характер припущення. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині виселення [PERSON] із спірної квартири з усіма разом з нею проживаючими особам та зобов'язати Заводський відділ реєстрації та міграції фізичних осіб зняти з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою з огляду на наступне. [PERSON] та члени її родини вселилися у спірну квартиру з законних підстав - з дозволу співвласника [PERSON] [PERSON] значиться зареєстрованою у даній квартирі. Факт проживання у спірній квартирі [PERSON] та членів її родини не порушує прав [PERSON] Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язати відповідачів підключити міський телефон і базу радіотелефону до електричної мережі. У ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач [PERSON] не надав суду ніяких доказів тому факту, що відповідачі відключили його радіотелефон від електричної мережі. [PERSON] та [PERSON] заперечують даний факт. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на її користь понесені нею матеріальні збитки у вигляді сплачених за нього витрат за комунальні послуги у розмірі 5000 грн. 13 копійок з огляду на наступне. [PERSON] не конкретизувала, за які саме комунальні послуги та за який час, які саме суми нею сплачені. [PERSON] не проживав у спірній квартирі та не користувався ніякими комунальними послугами, тому не повинен їх оплачувати. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] «про встановлення сервітуту» підлягають задоволенню з огляду на наступне. Матері [PERSON] - [PERSON] належить на праві часткової власності 12/25 частина житлового будинку під [ADDRESS]. На сьогоднішній день в [PERSON] окрім житлового приміщення у зазначеному будинку іншого місця проживання немає. За даною адресою [PERSON] зареєстровано у лютому 2013 року, Також з нею у зазначеному будинку мешкають: [PERSON], з яким вона знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, [PERSON] - її син, 2003 року народження та [PERSON] - її дочка, 2012 року народження. На протязі двох років [PERSON] та її родина постійно мешкають у будинку під [ADDRESS] та фактично користуються житловими приміщеннями, а саме: кімнатами 2-5, 2-6, І мансардою та II кладовою, а коридором 2-1, кухнею 2-2 та ванною 2-3 користуємося загалом з [PERSON], який фактично у будинку не проживає, але є його співвласником. З оглядом на це суд вважає за можливе встановити за [PERSON] право користування 12/25 частиною житлового будинку, яка належить на праві часткової власності [PERSON] Статтею 361 ЦК України, передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. В зв'язку з вищевикладеним суд вважаю за можливе встановити сервітут без визначення строку та плати за користування майном, а саме кімнатами 2- 5, 2-6, І мансарду та II кладову, а коридор 2-1, кухню 2-2 та ванну 2-3 залишити у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частині відшкодування судових витрат необхідно відмовити.

Outcome: partial