Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.10.2000 р. вона набула у власність 4/5 частини домоволодіння з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Співвласником іншої 1/5 частини даного домоволодіння є [PERSON] на підставі договору дарування від 27.08.2007 року Загальна площа земельної ділянки, на якій знаходиться дане домоволодіння, складає 1460,30 кв.м. Земля була неприватизована. Вказала, що коли [PERSON] виготовив технічну документацію із землеустрою і надав її їй для погодження, то вона своєї згоди не надала і відмовилась погоджувати розміри земельних ділянок, які не відповідають її частці у праві власності на домоволодіння. Крім того, без її відома, згоди та письмового погодження технічної документації [PERSON] рішенням сесії Кіровоградської міської ради від 30.06.2011 р. № 653 передана у власність дана спірна земельна ділянка, виданий державний акт про право власності на землю, а також управлінням архітектури Кіровоградської міської ради йому надано будівельний паспорт на забудову на спірній земельній ділянці. При цьому на момент видачі будівельного паспорту земельна ділянка вже була фактично забудована. Вважає, що на підставі цих документів [PERSON] незаконно отримав у власність частину її земельної ділянки. Просить визнати незаконним і скасувати виданий [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0861 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], скасувати його державну реєстрацію, визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про надання [PERSON] будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, та визнати незаконним і скасувати виданий [PERSON] будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Кіровоградської міської ради в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо скасування виданого [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку. Однак, заперечив щодо скасування рішення про надання [PERSON] будівельного паспорту на забудову земельної ділянки та скасування будівельного паспорту, оскільки таке рішення не приймалось, а будівельний паспорт не є актом органу місцевого самоврядування і не посвідчує право власності, а тому не може бути скасованим. Представник відповідача Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що зі змісту позовної заяви [PERSON] про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та будівельного паспорту на забудову земельної ділянки не вбачається наявність порушеного, оспорюваного чи невизнаного права Управлінням Держземагентства у Кіровоградському районі. Управління Держземагентства не є суб'єктом спірного обов'язку і не може виступати відповідачем по справі. Крім того, такий спосіб захисту права - як скасування державної реєстрації державного акта на право приватної власності на землю не передбачений чинним законодавством. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представником надано письмові заперечення, в яких зазначено, що хоча позивач не є власником нерухомого майна або співвласником земельної ділянки, розташованих в [ADDRESS], однак від неї отримувалася письмова згода на забудову [PERSON] спірної земельної ділянки. Представник відповідача Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS], в якому позивачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.10.2000 року належить 4/5 частини, відповідачу [PERSON] на праві власності належить 1/5 частини цього будинку на підставі договору дарування від 27.08.2007 року. Будинок розташований на земельній ділянці площею 1460,30 га, який був у загальному користуванні сторін, договір щодо порядку користування ними не укладався. Матеріалами справи підтверджується, що управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин 1/5 частину домоволодіння по [ADDRESS], яка належить відповідачу, виділено в окрему адресу та присвоєна адреса - [ADDRESS]. Технічною документацію із землеустрою підтверджується, що земельна ділянка площею 0,0861 га, яка рішенням Кіровоградської міської ради № 653 від 30.06.2011 року надана відповідачу [PERSON] у власність, виділена за рахунок земельної ділянки площею 1460,3 кв.м, що належала до домоволодіння сторін (а.с.78-136). Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Виходячи з положень зазначеної правової норми, на час спадкування позивачем 4/5 житлового будинку, до неї у користування перейшло й право користування спірною земельною ділянкою у відповідному розмірі. Згідно п.7 Перехідних положень Земельного Кодексу 2002 року, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Встановлено, що пунктом 6 рішення Кіровоградської міської ради № 653 від 30.06.2011 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам м.Кіровограда» відповідачу [PERSON] у власність виділена земельна ділянка за рахунок земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], розмір виділеної відповідачу частки складає більшу половину від загального розміру земельної ділянки, що перебувала у користуванні сторін, що не відповідає фактичному порядку користування земельною ділянкою, за рахунок чого частка, яка залишена у користуванні позивача є значно меншою і не відповідає її частці у праві власності на будинок. На підставі зазначеного рішення Кіровоградської міської ради № 653 відповідач [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 662057, площею 0,0861 га, яка розташована у [ADDRESS] ( т.1 а.с. 66). Даний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №351010001000657. Рішенням Ленінського районного суду від 27.06.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.09.2013 року, визнано незаконним і скасовано п. 6 рішення восьмої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради № 653 від 30.06.2011 року про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0861 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (т.2 а.с. 144-145, 224-228). Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином, суд вважає, що оскільки державний акт на земельну ділянку серії ЯЛ № 662057, площею 0,0861 га, [PERSON] виданий на підставі скасованого рішення Кіровоградської міської ради, і яке відповідно не створює юридичних наслідків, даний державний акт є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно п. 27 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) посадовою особою територіального органу Держземагентства на підставі рішення суду. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 662057 від 15 вересня 2011 року, площею 0,0861 га, виданий [PERSON] повинен бути визнаний незаконним та підлягає скасуванню, як такий, що засвідчує право власності [PERSON] без достатніх правових підстав. При цьому, скасуванню також підлягає реєстрація цього державного акту у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] про підготовку будівельного паспорту на забудову земельної ділянки від 22.08.2011 року (т.1 а.с. 65) управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради 01.09.2011 року видано [PERSON] будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та двоповерхового гаража по [ADDRESS] (т.1 а.с. 63, 64). Сторонами не надано належних та допустимих доказів існування рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про надання [PERSON] будівельного паспорту на забудову земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Враховуючи зазначене, суд вважає, що будівельний паспорт на забудову земельної ділянки є однією з складових вихідних даних для проектування об'єкта будівництва на підставі чого виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і фактом свого існування (виконання) він вичерпує свою дію, а тому відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 будівельний паспорт на забудову земельної ділянки не може бути скасований. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про необґрунтованість вимог позивача в частині визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про надання [PERSON] будівельного паспорту на забудову земельної ділянки та визнання незаконним і скасування виданого [PERSON] будівельного паспорта на забудову земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], а тому вони задоволенню не підлягають.

Outcome: partial