Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що йому на підставі договору дарування від 01.02.1996 року № 300 належить 1/8 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Інша 1/8 частка будинку, належить [PERSON] на підставі рішення Краснодонського міськрайонного суду від 02 липня 2013 року. Рішенням виконкому Краснодонської міської ради від 18.09.2007 року № 523 року йому було надано дозвіл на будівництво до 1/4 частки житлового будинку прибудови з внутрішнім переплануванням. Згідно архітектурно-планувального завдання, він виконав будівельні роботи, однак оформити права власності не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Відповідно довідки відділу земельних ресурсів у м. Краснодон Луганської області від 13.06.2008 року за № 261/05-03 у його власність було передано земельну ділянку у розмірі 0,0391 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS], однак, до теперішнього часу у власність земельну ділянку та державний акт на право власності на земельну ділянку не отримав. Згідно Звіту проведення технічного огляду будівельних конструкцій для встановлення права власності від 06.02.2013 року, об'єкт відповідає будівельним, пожежним, санітарним нормам. Подальша безпечна експлуатація будівель можлива. В теперішній час йому необхідно оформити документи на самочинно перебудований житловий будинок [ADDRESS], разом з усіма господарськими будівлями та спорудами. Позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, про що надав суду письмову заяву, де також просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача Краснодонської міської ради за довіреністю Голубева Н.С. також надала письмову заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, з позовними вимогами [PERSON] згодний у повному обсязі. Представник третьої особи Реєстраційної служби Краснодонського МРУЮ Луганської області Мошкова О.М. надала суду письмову заяву, в якій не заперечувала проти вимог позивача, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.1993 року придбала 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно договору дарування від 01.02.1996 року за № 300, [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] 1/8 частку цього житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 11, 12). Відповідно довідки відділу земельних ресурсів у м. Краснодон Луганської області від 13.06.2008 року за № 261/05-03 у власність [PERSON] та [PERSON] було передано по 1/2 частці земельної ділянки у розмірі 0,0391 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS], однак, до теперішнього часу у власність земельну ділянку та державний акт на право власності на цю земельну ділянку не видано (а.с.18). Відповідно рішення виконкому Краснодонської міської ради від 18.09.2007 року № 523 року позивачу було надано дозвіл на будівництво до 1/4 частки житлового будинку, прибудови з внутрішнім переплануванням. (а.с. 19). З технічного паспорту на вказаний будинок вбачається, що позивич здійснив цю прибудову (а.с. 24-26). Згідно Звіту про проведення технічного огляду будівельних конструкцій для встановлення права власності від 06.02.2013 року, житловий будинок з прибудовами, розташований за адресою: [ADDRESS], відповідає будівельним, пожежним вимогам, санітарним нормам, подальша безпечна експлуатація будівель можлива (а.с.13-17). Згідно відповіді ІДАБК у Луганській області за № 7/12-2185к-вих 13 від 16.08.2013 року, здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудувння без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрація, а також, здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом; інспекція не має правових підстав для прийняття до експлуатації об'єктів самочинного будівцицтва, які розташовані за вказаною адресою (а.с. 27-29). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про мерть (а.с. 23). Відповідач по справі [PERSON] є сином [PERSON] Рішенням реєстратора КП «КМБТІ» від 25.10.2012 року № 73 [PERSON] було відмовлено у видачі витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини та рекомендовано звернутися у відділ архітектури та в суд для належного оформлення права власності на самочинне будівництво (а.с. 21). Рішенням Краснодонського міськрайонного суду від 02 липня 2013 року за ним було визнано право власності на 1/8 частку цього будинку в порядку спадкування за законом (а.с. 20, 22). Своєю заявою, наданою суду він не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/8 частку вказаного будинку. Обставин щодо порушення його прав та законних внтересів зазначеним самочинним будівництвом також не вказав. Відповідно ст. 376 ЦК України, Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За роз'ясненнями п. 9, 12 постанови Пленуму № 6 від 30 березня 2012 року ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). На підставі викладеного, враховуючи, що вказане самочинне переобладнання житлового будинку не порушує встановлених державних протипожежних, санітарних та будівельних норм, не порушує прав інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/8 частку самочинно перебудованого житлового будинку [ADDRESS], разом з усіма господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved