Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Комерційний банк „Надра" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Комерційний банк „Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Комерційний банк „Надра", та [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №1/МК/КА/74/2008-980, згідно умов якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 76176 гривень із розрахунку 20% на рік з 14.01.2008 року по 13.01.2015 рік. Відповідачем порушено умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків і штрафних санкцій за користування коштами, що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Комерційний банк „Надра", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/МК/КА/74/2008-980, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 76176 гривень, а позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та строки, обумовлені кредитним договором (а.с.7-13). Відповідно до п.п.1.1, 1.1.3., 2.2.1. договору, позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, визначені кредитним договором. Згідно п.1.1.3.2. кредитного договору, у випадку прострочення виконання зобов'язань у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений п.2.2.1. кредитного договору, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом або його частини у розмірі подвійної відсоткової ставки, що вказана в п.1.1.3.1., виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, починаючи з наступного дня після виникнення прострочення. Після виконання простроченої частини зобов'язання у відношенні повернення кредиту, відповідачу встановлюється відсоткова ставка у розмірі і на умовах оплати, зазначених в п.1.1.3.1. кредитного договору. Відповідно до п.п.5.1., 5.2. кредитного договору у разі порушення відповідачем строків сплати відсотків, строків повернення кредиту, визначеного у п.2.2.1. кредитного договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% відсотків від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно розрахунку заборгованості станом на 27.05.2013 року, наявна заборгованість відповідача перед позивачем складає - 120655,02 гривень, з яких: непогашений кредит - 53455,30 гривень, несплачені відсотки - 43239,85 гривень, несплачена пеня за порушення строків виконання зобов'язань - 11314,46 гривень, несплачений штраф за порушення строків виконання зобов'язань - 7617,60 гривень, сума індексації за період прострочення платежів - 5027,80 гривень, що підтверджується поданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи (а.с.14-16). Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч.2 ст.615 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та пені, у зв'язку з чим, станом на 27.05.2013 року загальна сума заборгованості з боку відповідача по кредиту становить 120655,02 гривень. Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача загальна сума простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 459031,44 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved