Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сімьєю чоловіка - [PERSON] [INFO], який помер [INFO] та жінки [PERSON] [INFO] без реєстрації шлюбу з червня 2004р. до дня його смерті та факт перебування [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] з 22.09.2003р. по день його смерті [INFO] В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 02 серпня 1968р. між нею та [PERSON] було реєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу у неї з чоловіком народилась донька - [PERSON] ([INFO]) та син [PERSON] ([INFO]). Прожили вони з чоловіком в зареестрованому шлюбі за адресою [ADDRESS] разом більш ніж 35 років. 22.09.2003р. після сварки з чоловіком вона офіційно розірвала свій шлюб і 22.09.2003р. Відділом РАГС Ленінського району м. Донецька їм було видано свідоцтво про розірвання шлюбу за № 294. Однак по травень 2004 р. вони продовжували жити разом всією родиною з адресою [ADDRESS]. Пізніше у 2004р. вона з [PERSON], донькою та сином домовились про переїзд до іншого місця проживання в Ленінському районі м. Донецька. Донька - [PERSON] зі своєю родиною переїхала та стала проживати за адресою - [ADDRESS]. Син [PERSON] переїхав та став проживати за адресою - [ADDRESS]. Фактично вона з колишнім чоловіком [PERSON] з 2004р. мешкали разом, однією семьєю як чоловік та жінка, в будинку за адресою [ADDRESS], так як сварка яка стала підставною для розірвання шлюбу була забута і вони знов стали жити разом та вести сумісне господарство як чоловік та жінка, при цьому з 2005р. вона фактично знаходилась на утриманні свого чоловіка [PERSON], так як він отримував пенсію в розмірі понад 3000 гривень щомісяця та разом з тим працював в КП «Донецькміськтепломережа» та одержував ще і зарплатню, а вона тільки одержувала невелику пенсію в розмірі 800 гривень, чого було замало для існування. Вона сумісно проживала з [PERSON] однією семьєю як чоловік та жінка жили разом та вели сумісне господарство у них був загальний бюджет велика частка якого складалась з пенсії та зарплатні чоловіка. В жовтні 2011р. вона зламала ногу і фактично весь догляд за нею, сплату за операції та фінансування реабілітації здійснював чоловік - [PERSON]. Факт її сумісного проживання однією семьєю як чоловіка та жінки з 2004р. та ведення сумісного господарства в будинку за адресою [ADDRESS] підтверджується довідкою № 169 від 14.08.2012р. виданою головою дільничого комітету. Просила суд встановити факт проживання однією сімьєю чоловіка - [PERSON] [INFO], який помер [INFO] та жінки [PERSON] [INFO] без реєстрації шлюбу з червня 2004р. до дня його смерті та факт перебування [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] з 22.09.2003р. по день його смерті [INFO] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву с проханням слухати справу в її відсутність за участю її представника [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав до суду письмові додаткові пояснення до позову, заяву про надання доказів та пояснив, що позивачка є його матір'ю, а померлий [PERSON] був його батьком. З 2004р. не дивлячись на те, що офіційно шлюб між матір'ю та батьком був розірваний фактично шлюбні відносини між ними не припинялись, вони з червня 2004р. мешкали разом за адресою проживання батька позивачки -[ADDRESS], де вони жили однією сімьєю, вели сумісне господарство, сумісно доглядали за будинком, садом, городом, сумісно працювали на дачі, виховували онуків. У них був спільний сімейних бюджет, який значною складався з пенсії та зарплатні померлого батька, так як він отримував пенсію у розмірі понад 3000 гривень та зарплатню у ККП «Донецькміськтепломережа» у розмірі більш ніж 2000 грн., а мати окрім пенсії, яку вона стала отримувати з липня 2003р. в розмірі 800 грн. інших доходів не мала. Матір готувала для них обох їжу, прала особисті речи чоловіка, прибирала, а батько доглядав за будинком, автомобілем, робив необхідний ремонт, вони разом купували продукти, робили заготовки на зиму, купували овочі та робили консервацію, разом з усією родиною на свята запрошували до будинку сумісного проживання сусідів та своїх рідних для святкування, разом матір та батько відпочивали на морі, і взагалі жили як подружжя. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та підтвердила обставини, які викладені в позовної заяві, додаткових письмових поясненнях до позову та пояснень представника позивачки [PERSON] Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення відповідно до положень статті 224 ЦПК України при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню із наступних підстав: Конституція України проголошує та забезпечує рівність громадян в конституційному праві і свободі та перед законом, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України ( статті 24, 64). Відповідно до п. 8 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.2005р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.», а згідно до п. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і Законами України. Частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Тобто зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану шлюб є лише однією з підстав, встановлених Сімейним кодексом України, для створення сім'ї, а тому відсутність свідоцтва про шлюб не виключає можливості створення та існування сім'ї на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Так, позивачка [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02.08.1968р. по 22.09.2003р. про свідчать копії їх паспортів. Згідно свідоцтва відділу реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції про розірвання шлюбу від 22.09.2003р. шлюб між [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] був розірваний. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим відділом РАЦС Ленінського РУЮ від 14.05.2012р. серія [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки № 169 від 14.08.2012р.. виданої головою участкового комітету № 7 Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] проживали разом за адресою - [ADDRESS] з червня 2004р. по день смерті [PERSON] - [INFO] без реєстрації та разом вели сумісне господарство. Факт проживання однією сімьєю чоловіка - [PERSON] [INFO], який помер [INFO] та жінки [PERSON] [INFO] без реєстрації шлюбу з червня 2004р. до дня його смерті також підтверджується і доданими до справи доказами, а саме - копією протоколу - заяви та договору з ТОВ ТРК «Глобус» на встановлення телебачення за адресою постійного мешкання [PERSON] - [ADDRESS], копіями листів, та конвертів яки надсилались на адрес сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] - [ADDRESS], копією договору депозитного вкладу від 25.01.2006р. з відміткою проживання [PERSON] - [ADDRESS]. Відповідно до ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За таких обставин суд вважає, що наявний факт проживання однією сімьєю чоловіка - [PERSON] [INFO], який помер [INFO] та жінки [PERSON] [INFO] без реєстрації шлюбу з червня 2004р. до дня його смерті. Згідно Листа Верховного Суду України від 01.01.2012, "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов'язок щодо утримання цього члена сім'ї. Основне значення допомоги слід з'ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Визначальною ознакою поняття "утриманство" має бути наявність такого фактичного рівня забезпеченості громадянина, який відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України є нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму згідно п. 8 рішення Конституційного суду України від 3 червня 1999 року по справі N 5-рп/99 Згідно норми п. 2 ст. 76 Сімейного кодексу України, після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Сімейний кодекс передбачає випадок, коли за відсутності шлюбу обов'язки з утримання все ж виникають. Так, частиною першою статті 91 передбачено, що у випадку, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що непрацездатною позивачка стала в липні 2003р. в зв'язку з призначенням її пенсії за віком, а шлюб з [PERSON] був розірваний 22.09.2003р. Відділом РАГС Ленінського району м. Донецька згідно свідоцтва про розірвання шлюбу за № 294. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка відповідно до п. 2 ст. 76 Сімейного кодексу України мала право на утримання від колишнього чоловіка, та згідно пояснень представника та матеріалів справи фактично отримувала його від померлого [PERSON]. Судом встановлено, що згідно довідок Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька № 656 та 676 від 10.01.2012р. [PERSON] на день його смерті отримував 3163,55 гривень пенсії, а позивачка отримувала 897,07 гривень пенсії за віком. Згідно довідки ККП «Донецькміськтепломережа» [PERSON] працював у ККП «Донецькміськтепломережа» з 01.11.2006р. на посаді оператора ТП до травня 2012р. і отримував середню заробітну платню на момент смерті у розмірі 2197,49 гривень. Таким чином, середньомісячний доход [PERSON] значно перевищував середньомісячний доход позивачки, яка прорживала з ним однією сімьєю та його дохлд був для неї основним джерелом доходу для існування. Отже зазначене свідчить, що основним джерелом існування сімьї позивачки і [PERSON] фактично були саме доходи останнього, і в звязку з його смертю позивачка втратила це основне джерело для існування. За таких обставин суд вважає, що наявний факт перебування [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] з 22.09.2003р. по день його смерті [INFO] За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про встановлення фактів що мають юридичне значення в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved