Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про повернення сплаченої суми, в якому просила стягнути з відповідачки на її користь 23700 грн. суми завдатку та судові витрати, посилаючись на те, що в 2010 році між нею та відповідачкою була досягнута усна домовленість про наміри у майбутньому скласти правочин купівлі-продажу житлового будинку № 20 по вул. Горького с. Романки Покровського району Дніпропетровської області. Продаж було обумовлено вчинити за 24000 грн. В якості передплати (авансу) за будинок позивачка передала відповідачці 23700 грн., але відповідачка заявила, що позивачка невірно зрозуміла ціну будинку, настоювала на сплаті за будинок 30000 грн. В зв`язку з тим, що сторони не дійшли згоди про вартість будинку, позивачка звернулась до суду із позовом про визнання правочину дійсним, але їй в задоволенні позову було відмовлено. 15.06.2013 року позивачка звернулась до відповідачки з вимогою про складення правочину, або повернення суми авансу 23700 грн., яку відповідачка отримала, але станом на день розгляду справи проігнорувала. Вважає, що в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу будинку не було укладено, кошти в розмірі 23700 грн. є авансом, який підлягає поверненню. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, спираючись на доводи, викладені в поданому позові, при цьому зазначила, що передані відповідачці кошти є саме авансом, а не завдатком. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, направила до суду письмові заперечення, в яких послалася на те, що передані кошти за розписками вказаний як "залог". До того ж, позивачка сама ухилилась від посвідчення та укладення договору купівлі-продажу будинку, але звернулась до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, чим підтвердила свої наміри володіти вказаним в позові нерухомим майном. Вважає, що має право одержати задоволення за рахунок заставленого майна (грошових коштів переданих згідно розписок) - тобто має право на грошові кошти, що були сплачені як "залог" за будинок, оскільки позивачка не виконала свої зобов`язання, щодо нотаріального посвідчення договору. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] заперечувала проти позову, посилаючись на те, що передана позивачкою відповідачці сума є саме завдатком, а не авансом, а через те, що позивачка сама відмовилась від укладення та виконання договору купівлі-продажу будинку, сума завдатку не повертається. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлене наступне: Згідно копій розписок від 04.10.2010 року, 25.09.2010 року, 15.09.2010 року та 27.10.2010 року [PERSON] отримала від [PERSON] "залог" за будинок на загальну суму 1000 доларів США та 15700 грн. (а.с. 11, 11-зворот). Як видно з поданих заперечень проти позову, копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2012 року правовідносини, що виникли між сторонами стосуються наміру укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, що розташований в с. Романки вул. Горького, 2 Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 12-13, 41-43). Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2012 року, допитана в судовому засіданні Державний нотаріус [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] зверталась до неї з приводу укладення договору купівлі-продажу. Вона не ухилялась від укладення зазначеного договору. (а.с. 12-зворот). Згідно витягу з офіційного сайту НБУ, офіційний курс долара встановлений НБУ становить 799,30 грн. за 100 доларів США (а.с. 50). Суд вважає доведеним в судовому засіданні той факт, що [PERSON] не ухилялась від укладення договору купівлі-продажу з [PERSON], що встановлено рішенням суду та поясненнями сторін та згідно ст. 61 ЦПК України ці обставини не потребують доказуванню. До того ж, в судовому засіданні встановлено, що представник відповідачки вважає передану суму саме завдатком. Матеріали справи не містять договору застави, посвідченого належним чином та укладеним між сторонами, та такий суду наданий не був. Однак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних із нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови. Згідно з ч.2 ст.570 ЦК якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки договір купівлі-продажу домоволодіння в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані грошові кошти є авансом. З огляду на зазначене та положення статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов'язання, а тому доводи, наведені представником відповідачки про те, що вказана сума є завдатком та викладені в письмових запереченнях проти позову та в ході розгляду справи по суті про те, що передана відповідачці сума 1000 доларів США та 15700 грн. є завдатком не можуть бути підставою для відмови в задоволення позовних вимог в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, сторонами не укладався попередній договір про придбання майна чи безпосередньо договір купівлі-продажу щодо цього нерухомого майна у письмовій формі та не посвідчувався нотаріально, відповідно до вимог ст.ст. 220, 635, 639 ЦК України. А тому відсутні підстави для висновку про те, що передана позивачем грошова сума є завдатком згідно ч.2 ст. 570 ЦК України. У зв'язку із чим не має правового значення вина будь-якої із сторін у тому, що договір не був укладеним. До того ж, сама представник відповідача зазначила, що вважає передану суму завдатком, а тому суд приходить до висновку, що в дійсності згідно розписок передана сума є саме завдатком, а не заставою,оскільки в складених розписках відсутнє посилання на зобов`язання, яке існує між сторонами та забезпечується цією заставою. Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин сума, передана позивачкою відповідачці судом визнається авансом та підлягає стягненню у розмірі 15700 грн. та 7993,00 грн., що еквівалентно 1000 доларів США станом на час розгляду справи, а всього суму 23693,00 грн.. З огляду на вищевикладене суд не приймає до уваги твердження відповідачки, викладені в поданих письмових запереченнях проти позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачки судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial