Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась 22.10.2013 року до Дружківського міського суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю. В обґрунтування позовних вимог, вона посилається на те, що 26 грудня 1965 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 09 листопаду 2001 року вони розірвали шлюб, але продовжували мешкати однією сім'єю по [ADDRESS], в квартирі, яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 1994 року, вели сумісне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири, розташованої [ADDRESS]. Під час сумісного проживання із [PERSON] вони підтримували квартиру в належному стані, робили за спільні сімейні кошти ремонт, мали спільний бюджет і витрачали його на спільні сімейні нужди за обоюдною згодою. В наступний час вона не має можливості прийняти спадщину, оскільки шлюб між нею та [PERSON] розірвано. В судовому засіданні заявник підтримала заяву повністю. Зацікавлена особа Територіальна громада Дружківської міської ради у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, свідка, з`ясувавши дійсні обставини справи суд приходить висновку, що заяву задоволено повністю з наступних мотивів. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, які регулюються КпШС України. Заявник [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що підтверджується актовим записом № 429, зробленим 26 грудня 1965 року. 09 листопаду 2001 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що зроблено актовий запис за № 339 відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції (а.с.6). Але незважаючи на це, вони продовжили мешкати разом за однією адресою та вести спільне господарство. Відповідно до довідки виконкому ТОВ "ПЖРП" від 09 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю у квартирі [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] (а.с.8), що також підтверджено свідченнями свідка [PERSON], яка пояснила, що є сусідкою заявниці та бачила, що заяник та [PERSON] мешкали разом, однією сім'єю, вона даже не знала, що вони розірвали шлюб. Помер [PERSON] в квартирі [ADDRESS], поховала його заявниця, вона організовувала похорони, оплачувала усі витрати. Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, про утворення особами сім'ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім'ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення ст. 74 СК України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку (ст. 256 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності у відповідності зі свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 05 липня 1994 року належала квартира [ADDRESS] (а.с.10), яку вони приватизували разом. Ч. 5 ст. 61 СК України, передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Крім того, відповідно з ч. 2 ст. 28 КпШС України суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved