Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

11.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі в якій зазначила, що вона на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №929626 є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,31 га, розташованої в межах території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. 22.07.2010 року між нею та [PERSON] було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, строком на 10 років. Посилаючись на те, що договір не містить умов передачі земельної ділянки у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, які є істотними умовами, відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі, просила визнати недійсним договір оренди землі та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право\~ \~ володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За правилами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних\~ \~ прав та обов'язків\~ \~ є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2\~ \~ ст. 792 ЦК України відносини, щодо оренди земельної ділянки регулюються законом. Істотні умови договору оренди землі встановлені ст. 15 Закону України ,,Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року N161-XIV (з наступними змінами) (далі - Закон N161-XIV). Зокрема: об'єкт\~ \~ оренди\~ \~ (кадастровий\~ \~ номер,\~ \~ місце\~ \~ розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням\~ \~ її\~ \~ розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної\~ \~ ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання\~ \~ земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового\~ \~ пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Договір оренди укладається у письмовій формі та відповідно до ст. 18 Закону N161-XIV набуває чинності після його державної реєстрації. У разі відсутності в договорі оренди землі хоча б однієї з істотних його умов, такий договір підлягає визнанню недійсним за правилами ч. 2 ст. 15 цього Закону. Такий правовий висновок щодо недійсності договору оренди, який не відповідає приписам указаних норм матеріального права, був зроблений у постановах Верховного Суду України від 6 лютого 2012 року № 6-104 цс 11,\~ \~ від 18 липня 2012 року № 6-77 цс 12 та від 4 квітня 2012 року № 21 цс 12. Зазначені постанови, в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для суду, який вирішує справи пов'язані з орендою землі. Матеріалами справи встановлено, що громадянці [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 929626 від 17.07.2008 року, виданого згідно розпорядження Казаніквської державної адміністрації від 05.12.2007 року за №671-р, належить на праві власності земельна ділянка площею 5,31 га, передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. 22 липня 2010 року між власником земельної ділянки [PERSON] та громадянином [PERSON] був укладений договір оренди землі строком на 10 років. Договір зареєстрований у Казанківському відділі земельних ресурсів 27 вересня 2010 року за №041049100865. Вказаний договір оренди не містить умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Така умова в силу ст. 15 Закону N161-XIV є істотною, а тому її відсутність у договорі дає підставу для визнання спірного договору недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1, 3, 4, 5, 6 ст. 203 ЦК України. За таких обставин, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення \~ заявлених вимог [PERSON] про визнання договору оренди землі недійсним. \~ Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки [PERSON] належить стягнути судові витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи, у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved