Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме частиною будинку №35 по вул. Чкалова в м. Васильків. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником частини будинку №35 по вул. Чкалова в м. Васильків, а відповідачі не проживають у вказаному будинку з 2009 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав та вказав. Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та вказали, що позивач їх вигнав з будинку і вони не мають можливості повернутися до будинку, оскільки позивач проживає там із співмешканкою. Відповідачі вказали, що мають намір повернутися до вказаного будинку і проживати там, натомість позивач їх в будинок не допускає. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що спірна частина будинку була придбана її колишнім чоловіком під час шлюбу, натомість чомусь було оформлено договір дарування на імя чоловіка. При цьому [PERSON] пояснив, що дарувальник [PERSON] не є родичем позивача, проте є його доброю знайомою, а тому і подарувала йому частину будинку. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали та відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: розяснивши особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередивши їх про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяючи здійсненню їхніх прав, приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що позивач є власником 1/2 частини будинку №35 по вул. Чкалова в м. Васильків, якій був подарований позивачу [PERSON] на підставі договору дарування частини будинку від 23.11.2001 року № 2251. 26.05.2004 року шлюб між сторонами спору розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-ОК№004485. З 2009 року відповідачі не проживають у частині вказаного будинку, що підтверджується довідкою депутата Васильківської міської ради від 09.07.2013 року. Згідно довідки про склад сімї від 11.07.2013 року №1449 в квартирі зареєстровані сторони спору та дочка позивача. Статтею 71 ЖК України передбачено, що за особою, що без поважних причин відсутня в житловому приміщенні, право користування ним зберігається на протязі шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Згідно ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Враховуючи те, що відсутність відповідачів в в спірному будинку повязана з поважними причинами, а саме з тим, що їх вигнали з цієї квартири, то суд вважає, що підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням відсутні. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed