Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вищевказаною позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. З 06.09.2003року сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбу. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецької області. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Домовленість про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем відсутня. В даний час відповідач відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина. Відповідач має стабільний заробіток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей або непрацездатних батьків на утриманні відповідач не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON] 2005 року народження. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться, а тому суд вважає стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця до повноліття дитини. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується тим що відповідача було визнано інвалідом 2 групи, а тому згідно до ЗУ «про судовий збір» від сплати судового збору відповідач звільнений. На підставі ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved