Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

ПАТ Марфін Банк звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 00076/RKH від 11.07.2008 в сумі 652505,39 грн. та відшкодувати судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що до штрафних санкцій має бути застосований строк позовної давності, заявлена суми заборгованості має бути значно меншою. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.07.2008 [PERSON] уклала із ВАТ Морський транспортний банк, правонаступником якого є ПАТ Марфін Банк, кредитний договір № 00076/RKH, відповідно до умов якого отримала грошові кошти на споживчі потреби в сумі 101663,22 доларів США зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 11,9% річних строком користування до 09.07.2027. Згідно зазначеного договору [PERSON] зобовязалась у встановлені договором строки здійснювати повернення частини кредиту, а також сплачувати нараховані відсотки. Також договором встановлено, що за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит [PERSON] сплачує банку пеню у розмірі 0,3% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не менше 20,00 грн. за кожний прострочений платіж за кожним окремим зобовязанням; штраф в розмірі 10% від суми платежу, простроченого більше ніж на 60 днів. В якості забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 00094rKH від 11/07/2008, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання солідарно відповідати перед банком по зобовязанням [PERSON], які виникають по кредитному договору Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконує. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. В порушення умов укладеного між сторонами договору [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, грошові кошти не повернуто. Станом на 05.11.2012 загальний розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 00076/RKH від 11.07.2008 складає 652505,39 грн., з яких 646349,87 грн. заборгованість по кредиту, комісії і процентам, 6155,52 грн. заборгованість по сплаті пені та штрафу. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено інше. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Представником відповідачів не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень по суті позовних вимог. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ Марфін Банк підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved