Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

12.04.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчиненого 21 лютого 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 182, щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Обюгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 21 лютого 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 182, яким запропонував звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору №800002512-Й, посвідченого 01 листопада 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3-5436, передане в іпотеку ПАТ „Альфа Банк", яке є правонаступником ЗАТ „ Альфа Банк". Даним виконавчим написом пропонується за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири [ADDRESS] задовольнити вимоги ПАТ „Альфа Банк" у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником [PERSON] умов Кредитного договору з 01 жовтня 2008 року по 17 січня 2013 року у загальному розмірі станом на 17.01.2013 року - 509 596,26 грн. 26 копійок. Позивач посилається на те, що вказаний вище виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства України. Позивач стверджує, що він не отримував від відповідача письмової вимоги про усунення порушень, як цього вимагає ст. 35 Закону України „Про іпотеку", тому у відповідача були відсутні правові підстави позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього, в супереч п. 4. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у оспорюваному виконавчому написі вчиненому 21 лютого 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] зазначено лише найменування, місце проживання боржника, дата й місце його народження, але не зазначено його місце роботи. На думку позивача це порушення також є підставою для задоволення даного позову. Позивач стверджує, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки було порушено порядок його вчинення, а саме даний напис вчинявся на підставі документів, на підставі яких, згідно чинного законодавства не передбачається можливість вчинення виконавчих написів. Також, відповідачем невірно зазначено залишок заборгованості та штрафних санкцій за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Ті суми які зазначені у виконавчому написі значно завищені, не відповідають реальній заборгованості Позивача. До того ж, при вчиненні Напису нотаріус не отримував від Банку та позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед Банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у Написі, є безспірними. Позивач також посилається на те, що нотаріус при вчиненні Напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за Написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України „Про нотаріат", п.п. З.1., п.п. 3.5. п. 3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. На думку позивача означене вказує на відсутність у Напису сили виконавчого документу, через що, на думку позивача, Напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Посилаючись на наведені вище обставини позивач просить задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] повністю і просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечував проти задоволення позову. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, [PERSON] - в судове засідання не з`явилися і не направили до суду своїх представників. Про час та місце розгляду справи в суді повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.11.2007 року між ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №800002512, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 39 000,00 доларів США на власні потреби, строком до 01.11.2017 року зі сплатою 11,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 01.11.2007 року між ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк», та [PERSON] було укладено договір іпотеки №800002512-Й, посвідчений 01 листопада 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3-5436, за умовами якого іпотекодавець передав іпотекожержателю в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Іпотекою забезпечуються вимоги іпотеко держателя щодо сплати боржником за кредитни договором всіх його зобов'язань. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] перед ПАТ «Альфа Банк» утворилася заборгованість. 07.12.2012 року відповідачем ПАТ «Альфа Банк» на адресу [PERSON] та [PERSON] направлена вимога про усунення порушень та вимога про добровільне виселення. З зазначеної вимоги вбачається, що станом на 07.12.2012 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед Банком становить 463 101, 04 доларів США, а саме: за кредитом - 37 139, 17 доларів США; за відсотками - 25 288,67 доларів США; пеня - 400 673, 20 доларів США. Як вбачається з реєстру поштових відправлень від 11.12.2012 року вказана вимога на правлена на адресу [PERSON] та [PERSON]. Разом з цим, доказів на підтвердження того, що вказану досудову вимогу [PERSON] та [PERSON] отримали матеріали справи не містять. 21 лютого 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 182, яким запропонував звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до зазначеного виконавчого напису нотаріус [PERSON] пропонує за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири [ADDRESS], задовольнити вимоги ПАТ „Альфа Банк" у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником [PERSON] умов Кредитного договору з 01 жовтня 2008 року по 17 січня 2013 року розмірі: заборгованість за кредитом - 296 853,39 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами - 208 742,87 грн.; сума плати, що сплачена Публічним акціонерним товариством „Альфа Банк" за вчинення виконавчого напису - 4000,00 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 17 січня 2013 року - 509 596,26 грн.. Стаття 33 Закону України „Про іпотеку" передбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 35 Закону України „Про іпотеку" передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, передбачено вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 2.3. п. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається з матеріалів справи, в досудовій вимозі від 07.12.2012 року про усунення порушень позивачу в тридцяти денний термін пропонувалося сплатити банку заборгованість в загальному розмірі 463 101, 04 доларів США, а саме: 37 139, 17 доларів США - залишку по кредиту, 25 288,67 доларів США - нарахованих відсотків та 400 673, 20 доларів США - пені. Вказана сума є меншою за суму, зазначену у виконавчому написі нотаріуса як сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. Так, в досудовій вимозі від 07.12.2012 року зазначено, що сума заборгованості за відсотками за користування кредитом складає 25 288, 67 доларів США, що за курсом НБУ становить 202 056, 47 грн., а у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що сума заборгованості за відсотками за користування кредитом становить 208 742,87 грн., що за курсом НБУ складає 26 125, 52 долари США. Таким чином, у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості вище ніж зазначено у досудовій вимозі. При цьому, Банк в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», не повідомив позивача про збільшення розміру заборгованості та звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса на суму, яка перевищувала суму заборгованості по відсоткам, зазначену в вимозі. Крім цього, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач [PERSON] отримав досудову вимогу від 07.12.2012 року про усунення порушень і мав можливість її оспорити. З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позичальник [PERSON] отримав досудову вимогу та належним чином повідомлений про збільшення розміру заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідача витрати на оплату судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved