Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 00566/RР від 12.06.2008 року, що складається з: - заборгованості за кредитом у сумі - 3 987,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 31 869,61 грн.; - заборгованості за відсотками - 1 433,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 11 455,17 грн.; - заборгованості за пенею та штрафом - 10 611,79 грн. та судові витрати. На підтвердження своїх вимог вказував, що 12.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00566/RР, згідно з яким відповідачу був наданий кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 53 269,80 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,5 % річних з терміном погашення по 10 червня 2011 року включно згідно з графіком погашення заборгованості шляхом внесенння щомісячного платежу в розмірі 1 401,77 доларів США. Внаслідок порушення умов Кредитного договору № 00566/RР від 12.06.2008 року та додаткової угоди від № 1 від 19.11.2009 року до даного договору за відповідачем станом на 16 травня 2013 року рахується загальний розмір заборгованості 53 936,57 грн., яку позивач і просить стягнути на його користь, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю Кульбачинський О.Я. 23.12.2013 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ «МАРФІН БАНК». Позовні вимоги підтримував у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 12.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00566/RР, відповідно до п. 1.1. умов якого останньому був наданий кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в сумі 53 269,80 доларів США, з яких 41 000 доларів США надані на споживчі потреби, а 12 269,80 доларів США - на страхові платежі, в розмірі та зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,5 % річних за фактичний період користування Кредитом на суму залишку заборгованості та терміном погашення по 10 червня 2011 року включно (а.с. 9-11). Погашення заборгованості відбувається згідно з графіком, який є невід'ємною частиною Кредитного договору, починаючи з другого місяця в період сплати щомісячними платежами в розмірі 1 401,77 доларів США, який позивачем не наданий. Кошти отримані відповідачем, про що в матеріалах справи мається заява на видачу готівки № 2 (а.с. 14). Згідно з п.п. 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. даного договору [PERSON] зобов'язується на умовах, у розмірі та в строки, встановлені в даномі договорі, повернути Банку кредит, відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити комісії, пені та штрафи, які передбачені умовами даного договору. За умовами кредитного договору № 00566/RР від 12.06.2008 року при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,3 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За кожен випадок порушення Позичальником на строк більш ніж 60 календарних днів зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії, встановлених п. 1.1 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити штраф 10 % від суми простроченого платежу (розділ 4 «Відповідальність сторін»). 19 листопада 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 00566/RР від 12.06.2008 року, якою був змінений графік погашення кредиту та встановлено, що на дату її підписання розмір основного боргу становить 33 875,08 доларів США, а в силу п. 16 пред'явлення банком до сплати та стягнення штрафів і пені за порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і комісії за період з 01 січня 2009 року по 19 листопада 2009 року не учиняється (а.с. 12 -13). Додатки до додаткової угоди № 1 в матеріалах справ відсутні. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року вказано, що аналіз норм ст. 266 та ч. 2 ст. 258 ЦПК України діє підстави для висновку проте, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суд, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до п. 1 ч.2. ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи положення даної статті, а також те, що в матеріалах справи розрахунок за пенею та штрафом нарахований за період з 01.01.2009 року по 01.10.2010 року (всупереч вимогам п. 16 додаткової угоди № 1 від 19 листопада 2009 року до кредитного договору № 00566/RР від 12.06.2008 року) у частині стягнення неустойки слід відмовити, оскільки вона заявлена за межами позовної давності. Розрахунок штрафу відповідно до розділу 4 «Відповідальність сторін» також відсутній в матеріалах справи. Відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на 16 травня 2013 року в нього виникла заборгованість перед банком за кредитним договором № 00566/RР від 12.06.2008 року, що складається з: - заборгованості за кредитом у сумі - 3 987,19 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 31 869,61 грн.; - заборгованості за відсотками - 1 433,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 11 455,17 грн. (а.с. 18), а разом - 43 324,75 коп., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України наголошує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зміст кредитного договору, укладеного з [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» є правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях Відкритого акціонерного товариства «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 433, 24 грн.

Outcome: partial