Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] 22 жовтня 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 7 грудня 2001 року, вона та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У матеріальному забезпеченні дитини відповідач участь не приймає. У своїх вимогах просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 7 грудня 2001 року (а.с. 5). Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони стосунки не підтримують, сумісно господарство не ведуть, живуть окремо. На теперішній час позивач [PERSON] проживає разом зі своїм сином, займається його вихованням та утриманням (а.с. 7). Відповідач на утримання сина матеріальну допомогу не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Син сторін [PERSON] неповнолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON]. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина з дня подання позову, тобто з 22 жовтня 2013 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 коп - п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved