Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

19 вересня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину домоволодіння в порядку спадкування по праву представництва. Мотивує вимоги тим, що 04 червня 2005 року померла ії бабка [PERSON], яка мешкала у належному ій на праві приватної власності будинку № 3 по провулку Каманіна в м.Одесі, розташований на земельній ділянці площею приблизно 200 кв.м.. Ще раніше, а саме 25.01.1998 року помер ії батько [PERSON]. Відповідач є рідним братом померлого батька та сином померлої бабки. Отже, вона є спадкоємицею за законом по праву представництва, оскільки є спадкодавцю онукою, тому в порядку ст. 1266 ЦК України спадкоємицею майна померлої. 07 листопада 2005 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки спадкоємцями майна померлої є вона та відповідач, тому їх частки у спадщині є рівними та становлять ? кожному. Відповідач чинить ій перешкоди в оформленні права на спадщину та зовсім не визнає ії права на спадщину, що змусило ії звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач та його представник в судове засідання 29 жовтня 2013 року не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомленні в порядку п. 8 ст. 76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] були присутні в судових засіданнях 06 березня, 25 травня, 19 вересня, 23 жовтня 2012 року позов не визнали та надали суду письмові пояснення, в яких зазначають про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки з 1973 року він проживав разом з матірю в службовому приміщенні, яке було розташоване в будинку № 3 по провулку Каманіна в місті Одесі. В звязку з ветхістю приміщення він його зруйнував та побудував новий двохповерховий будинок за власні кошти у період з 2007 року по 2011 рік, після смерті матері. Інші спадкоємці (брати) за усною домовленістю відмовились від прийняття спадщини, оскільки він проживав з матірю та побудував будинок за власні кошти. Допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] за власні кошти власними силами здійснював будівництво будинку. Зясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом обставин. Згідно свідоцтва про право власності №1097-р від 2 грудня 1998 року двоповерховий житловий будинок житловою площею 54,7 кв.м., загальною площею 113,9 кв.м. розташований в місті Одесі по провулку Каманіна, 3 належить [PERSON] на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації №1097 від 31 серпня 1998 року (а.с. 55). Відповідно даних КП «МБТІ та РОН» станом на 11 січня 2012 року будівля по провулку Каманіна, 3 в місті Одесі, зареєстрована за [PERSON] (а.с.54). Матеріалами справи встановлено, що з 08 травня 1973 року та по день смерті 04 червня 2005 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрованою за адресою: [INFO]. (а.с. 50) 25 січня 1998 року помер [PERSON] (батько позивачки), а 04 червня 2005 року померла бабка [PERSON]. (а.с.12, 37) Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно - будівлю по провулку Каманіна, 3 в місті Одесі, загальною площею 113,9 кв.м.. Шостою одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 825/05 за заявами [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 34-53) Як вбачається із матеріалів спадкової справи, 07 листопада 2005 року [PERSON] звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою (реєстровий № 1506) про прийняття спадщини по праву представництва після смерті 04 червня 2005 року бабки. (а.с. 35) 29 листопада 2005 року [PERSON] звернувся до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою (реєстровий № 3 -3035) про прийняття спадщини після смерті матері. (а.с. 36) Після чого, між сторонами виникла суперечка щодо розподілу спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Факт родинних відносин між сторонами по справі і померлими [PERSON] і [PERSON] підтверджений матеріалами справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] є донькою померлого 25 січня 1998 року [PERSON] та онукою померлої 04 червня 2005 року [PERSON] та відповідно ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем першої черги за правом представництва. Відповідач [PERSON] є сином померлої 04 червня 2005 року [PERSON] та в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України онуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За змістом статті 1266 ЦК України спадкування за правом представлення має місце за умови, якщо спадкоємець за законом помер до відкриття спадщини. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. (ч.1 ст. 1267, ст. 1278 ЦК) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від прийняття спадщини позивачка [PERSON] не відмовлялась, а своєчасно звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В звязку з невизнанням ії права на спадкове майно відповідачем була вимушена звернутися за захистом своїх порушених прав щодо спадкового майна. (а.с.98) Отже, успадковуючи в порядку права представлення онука [PERSON] виявляється закликаною до спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, оскільки вона представляє свого раніше померлого батька. Враховуючи, що онука виступає як безпосередній та самостійний спадкоємець в майні спадкодавця та інший спадкоємець [PERSON] перешкоджає в оформленні права власності на спадкове майно, суд вважає необхідним захистити права [PERSON], шляхом визнання за нею права власності на ? частину спадкового майна. Суд не приймає до уваги доводи відповідача та свідків щодо переобладнання спадкового майна ним після смерті матері, оскільки суду не надані належні докази того, що домоволодіння № 3 по провулку Каманіна у місті Одесі було перетворено та змінена його площа. Право власності на спірний будинок зареєстровано по теперишній час за померлою [PERSON] (а.с.54). Відповідно до передбаченого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved