Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

15.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою де вказав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], успадкував право на земельну частку (пай) у розмірі 6,94 умовних кадастрових гектарів без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після виготовлення правовстановлюючого документу на спадкове майно, яким займався відповідач, останній на протязі п’яти років самостійно використовує земельну ділянку, отримує прибутки, при цьому жодного разу розрахунку за користування земельною ділянкою з ним не проводив. На неодноразові звернення до відповідача з вимогою повернути правовстановлюючі документи, останній відповіді не надав та продовжує надалі використовувати вказану земельну ділянку, тому просив зобов’язати [PERSON] повернути йому державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №929596 від 07.08.2008 року; технічну документацію на підставі якої виданий державний акт; зобов’язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 6,28 га., розташованої в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області, яка належить йому на праві власності та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Казанківського районного суду від 27.11.2013 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про зобов’язання повернути державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №929596 від 07.08.2008 року залишено без розгляду. В судовому засіданні від 16.12.2013 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що дійсно за домовленістю його брат [PERSON] виготовив технічну документацію та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку і протягом 5 років користувався земельною ділянкою. При зверненні до відповідача з вимогою повернути державний акт на право власності на земельну ділянку, останній повідомив про його втрату, у зв’язку з чим надав оголошення в газету «Голос Казанківщини». Посилаючись на те, що відповідачем не повернуто державний акт на право власності на земельну ділянку, просив зобов’язати відповідача не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і посилаючись на те, що за домовленістю з позивачем дійсно виготовив технічну документацію та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, який згодом повернув власнику, жодних перешкод в користуванні земельною ділянкою позивачу не чинить, тому просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. При цьому, кожна особа, яка вимагає поновлення права зобов'язана, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України довести наявність його порушення. Матеріалами справи встановлено, що громадянину [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 929596 належить на праві власності земельна ділянка площею 6,28 га, передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області. Відповідно до інформації відділу Держземагенства у Казанківському районі Миколаївської області [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,28 га. Згідно оголошення, опублікованого позивачем в газеті «Голос Казанківщини» від 11.09.2010 року загублений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №929598, виданий 07.08.2008 року на ім’я [PERSON] вважати недійсним. Пояснення сторін свідчать про те, що позивачем [PERSON] не здійснювалося будь-яких дій, спрямованих на використання належної йому ділянки за призначенням. Позивачем [PERSON] не надано суду доказів про те, що ним були здійсненні: закупівля посівного матеріалу, укладені будь-які домовленості про обробіток ґрунту, відсутні звернення до правоохоронних органів, органів землеустрою про вчинення відповідачем перешкод в здійсненні ним обробітку земельної ділянки тощо. За таких обставин, суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому відмовляє в їх задоволенні. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв’язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed