Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 25.01.1988 року по 26.05.2010 року з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах, працював на підземних роботах гірничим робітником підземним, гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду. 11.01.2010 року о 09 год. 25 хв. на дільниці ШТ у головному східному відкатному штреку СП «Шахтоуправління» «Самсонівське - Західне» шахта «Горіхівська» ВАТ «Краснодонвугілля» з ним відбувся нещасний випадок, при змотуванні канату лебідки ЛВД-34, петлею яка набігала захватило та придавило до барабану лебідки його ноги. За даним нещасним випадком складено акти форми Н-1 та форми Н-5. Згідно постанов від 23.06.2010 року за № 1207/11312/11312/2 та від 16.07.2010 року за № 1207/11312/11312/3 ВДФССНВ у м. Краснодоні та Краснодонському районі позивачу призначено щомісячні страхові виплати, що компенсують відповідну частину втраченого заробітку та одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності. Згідно довідки № 059695 від 25.04.2012 року при повторному огляді обласною МСЕК йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 90% з 01.05.2012 року по 01.05.2014 року по виробничій травмі від 11.01.2010 року та визначено, що він потребує медикаментозного, оперативного лікування, протезування, милиці, тростина, ортопедичне взуття, інвалідна коляска, протез для купання, чохли, сидіння для ванної, постійний сторонній догляд, побутовий догляд. Згідно довідки № 324136 від 25.4.2012 року при повторному огляді обласною МСЕК позивачу встановлено 1 групу інвалідності та визначено, що він потребує постійного стороннього догляду. Згідно п. 9 акту № 2 від 29.01.2010 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом у позивача встановлено діагноз: тяжка політравма. Відкритий перелом - обох кісток правої гомілки з розтрощуванням судинно - нервового пучка та м'яких тканин на рівні нижньої третини гомілкового суглобу. Відкритий перелом обох кісток лівої гомілки з розтрощуванням м'яких тканин. Ушиб та садно області крижі, правого стегна, сідниці, травматичний шок II ст. Згідно п. 7 акту № 2 від 29.01.2010 року основною причиною нещасного випадку є порушення технологічного процесу, в частині порушення затвердженого «Паспорту погашення головного східного відкатного штрека пл. і3-1 гор. 525 м., висловлене в застосуванні для погашення виробки лебідки ЛВД-34, замість лебідки 3ЛП». Згідно п. 10 акту № 2 від 29.01.2010 року про нещасний випадок на виробництві та п. 6 акту спеціального розслідування нещасного випадку від 29.01.2010 року встановлено вину ПАТ «Краснодонвугілля» у виникненні нещасного випадку. Згідно виписки з протоколу № 2 засідання комісії з питань охорони праці шахти «Горіхівська» встановлено вину позивача у нещасному випадку - 5%. Позивач зазначає, що травма завдає йому фізичну біль та моральні страждання. Він переніс операції з ампутації правої гомілки, репозиції кісток лівої гомілки з накладенням апарату Ілізарова, реампутація культі правої гомілки, СНЕ лівої гомілки, демонтаж апарату, накладення апарату Ілізарова. В зв'язку з травмою і болями він з січня 2010 року по теперішній час періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні в медичних закладах з діагнозом: хронічний травматичний остемеліт лівої гомілки на тлі неправильно консолідованих переломів обох кісток гомілки нижньої третини. Стадія загострення. Стійка змішана контрактура лівого гомілковостопного суглоба. Ампутаційна культя правої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини гомілки. Стійке виражене порушення статико - кінетичної функції. З дня отримання травми і до теперішнього часу позивач неодноразово звертався до медичних установ з приводу погіршення стану здоров'я, проходив обстеження та лікування, що унеможливлювало ведення нормального образу життя, це підтверджується випискою з медичної карти МСЕК від 08.05.2013 року та епікризами. Відсутність діючих ніг та неможливість нормального пересування обмежує можливість нормальної життєдіяльності, це обмежило його коло спілкування, він страждає від відчуття неповноцінності серед здорових людей, як наслідок - порушився встановлений в його сім'ї спосіб життя, що потягло за собою значні незручності. В зв'язку з чим позивач морально страждає від свідомості своєї неповноцінності. З цього приводу він сильно переживав, нервував, душевно страждав, оскільки втратив нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, що у свою чергу потребувало від нього додаткових зусиль для організації його життя, отже для здійснення любої побутової роботи йому доводиться звертатися за сторонньою допомогою. Наявність стійкої втрати працездатності 90% та 1-ї групи інвалідності обумовлює неможливість відновлення попереднього стану його здоров'я, що призвело до обмеження життєвої діяльності. Враховуючи наявність вини відповідача, обсяг фізичних та душевних страждань позивача, ступень втрати професійної працездатності в розмірі 90%, 1-ї групи інвалідності, неможливість пересування без милиць та сторонньої допомоги, неможливість відновлення попереднього стану його здоров'я, те що і на теперішній час його фізичні страждання тривають, розмір моральної шкоди він оцінює в 95000 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 95000 грн. В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, також зазначив, що 11.01.2010р.працював в 1-шу зміну, й йому, як ланковому, а також гороноробочим з ремонта гірничих виробок [PERSON], [PERSON] було видано наряд на погашення арочного кріплення по головному східному відкатному штреку пл.і3гор.525м. На ділянці знаходилась лебідка ЛВД-34 замість передбаченої технологічним паспортом тихоходної лебідки ЛП3, про що він неодноразово, протягом декількох місяців докладав начальнику ділянки.Але цей недолік не був усунутий, й 11.01.2010р. вони отримали наряд не на заміну лебідки, а на погашення відкатного штреку. Крім того, вказана лебідка мала знятий захисний кожух й неправильно навитий канат. Про це він керівництво у відомість не поставив, від проведення робіт не відмовлявся, оскільки треба було годувати сім'ю.Зазначив, що з технікою безпеки щодо робіт з лебідкою ознайомлювався, щомісячно проходив інструктаж з техніки безпеки. Просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Також зазначив, що позивач через травму потребує постійної сторонньої допомоги. Відповідач не погодився у добровільному порядку відшкодувати розмір моральної шкоди. Зазначив, що згідно п. 10 акту № 2 від 29.01.2010 року про нещасний випадок на виробництві та п. 6 акту спеціального розслідування нещасного випадку від 29.01.2010 року - встановлено вину ПАТ «Краснодонвугілля» у виникненні нещасного випадку. Вказав, що згідно виписки з протоколу № 2 засідання комісії з питань охорони праці шахти «Горіхівська» встановлено вину позивача у нещасному випадку - 5%. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача з позовом не погодився в повному обсязі, суду пояснив, що розмір моральної шкоди 95000 грн. нічим не обґрунтований, немає розрахунку, експертизи, методика розрахунку ніким не затверджена. Зазначив, що в даному випадку позивачем порушено вимоги ст.14 ЗУ «Про охорону праці», а саме- він був зобов'язаний, як ланковий, попередити керівництво про виявлені порушення й мав право відмовитись від виконання наряду в той день. Крім того, згідно складеного акту, саме позивачем було прийнято рішення реверсувати двигун лебідки.Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснив, що позивачу сплачена одноразова допомога, виплачуються щомісячні страхові виплати, надається соціальна допомога. Просила ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, дійшов до наступного висновку. Позивач з 25.01.1988 року працював на ш. «Горіхівська» ПАТ «Краснодонвугілля» на підземних роботах з повним робочим днем, про що свідчить копія трудової книжки позивача, яка додана до матеріалів справи /а.с. 6-7/. Згідно акту № 2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 29.01.2010 року, основною причиною нещасного випадку є порушення технологічного процесу, в частині порушення затвердженого «Паспорту погашення головного східного відкотного штрека пл. і3-1 гор. 525 м., висловлене в застосуванні для погашення виробки лебідки ЛВД-34, замість лебідки 3ЛП». В п. 9 акту № 2 від 29.01.2010 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, у позивача встановлено діагноз: тяжка політравма. Відкритий перелом - обох кісток правої гомілки з розтрощуванням судинно - нервового пучка та м'яких тканин на рівні нижньої третини гомілкового суглобу. Відкритий перелом обох кісток лівої гомілки з розтрощуванням м'яких тканин. Ушиб та садно області крижі, правого стегна, сідниці, травматичний шок II ст. /а.с. 8-9/. Згідно довідки обласної МСЕК від 25.04.2012 р. позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 90% з 01.05.2012 року по 01.05.2014 року по виробничій травмі від 11.01.2010 року /а.с.16/. З історії хвороби [PERSON] вбачається, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 11.04.2010 року з діагнозом наслідки тяжкої політравми, відкритий перелом - обох кісток правої гомілки з розтрощуванням судинно - нервового пучка та м'яких тканин та судинно нервового пучка з подальшою ампутацією. Відкритий перелом кісток лівої гомілки з розтрощуванням м'яких тканин в стадії фіксації апаратом Єлізарова. Різко виражене порушення функції статики та ходьби /а.с. 20/. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її цивільним чоловіком. До травми він був життєрадісною людиною. Після травми став відчувати себе непотрібним суспільству. Якщо раніше він активний спосіб життя, то на цей час не в змозі працювати, постійно лікується. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивача знає давно. Зазначив, що позивач завжди вів активний спосіб життя, однак в зв'язку з травмою фізичні навантаження для нього неможливі. З цього приводупозивач став пригніченим. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008р. №20-рп/2008р., право застрахованих громадян, що потерпілі на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди, є захищеним правилами ст. 1167 ЦК України та положеннями ст. 237-1 КЗпрП України, згідно приписів яких їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого органу (роботодавця). З зазначенням, що встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Таким чином, застосуванню підлягають норми цивільного законодавства щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а саме - ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Так, згідно вимог ч.2ст.1167 ЦК України, незалежно від вини фізичної та юридичної особи відшкодовується завдана нею моральна шкода, якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки, встановлено Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18 січня 2001 року N 2245-III. Статтею 1 цього Закону визначено, що об'єкт підвищеної небезпеки - це об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру. Згідно Наказу Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005 N 15, до Переліку робіт з підвищеною небезпекою, п.64 належать Підземні роботи на шахтах та рудниках. Тобто, підземні роботи на підприємствах вугільної промисловості, зокрема, в шахті, є роботами, що належать до шкідливих і особливо важких умов праці й пов'язані з дією джерела підвищеної небезпеки. Згідно постанови про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності від 23.06.2010 року, потерпілому [PERSON] призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 50388 грн. /а.с. 15/. Згідно постанови про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати від 16.07.2010 року, потерпілому [PERSON] призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 2909,75 грн. /а.с. 14/. Відповідно до статей 4, 7 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров'я працівників по відношенню до результатів виробничої діяльності підприємства, повної відповідальності власника за створення безпечних і нешкідливих умов праці, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Із вимог статей 21, 28, 34 Закону № 1105-XIV в їх сукупності, вбачається, що право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати компенсації за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення їй стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Частинами 2, 3 ст. 1193 ЦК передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з Акту №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, було встановлено, що 11.01.2010р. начальник дільниці [PERSON] видав наряд гірничому майстру [PERSON] та ланці гірників з ремонту горних виробок-[PERSON],[PERSON], [PERSON] на видалення арочного крімплення (2 комплектів) з головного відкатного штрека пл.і3 525м (поашення).За свідченням [PERSON], коли працівники прийшли до робочого місця, то побачили, що захисний кожух барабана лебідки ЛВД-34 був знятий та знаходився у 2м від неї, а канат був неправильно навитий, але [PERSON] та [PERSON] почали вручну розмотувати канат лебідки, але виявилось, що їх зусиль для розмотування канату о 22мм було недостатньо. [PERSON] прийняв рішення зреверсувати двигун лебідки та обертати барабан за допомогою електродвигуна. Для цього він увімкнув лебідку в реверсивний режим та, керуючи рукояткою фрікційного механізму, почав обертати барабан та розмотувати канат.[PERSON] та [PERSON] витягували цей канат. При змотуванні канату, петльою, яка набіжала, захватило та придавило до барабану лебідки ноги [PERSON], який обслуговував цю лебідку.[PERSON] кнопкою виключив електродвигун лебідки, покликав на допомогу [PERSON],і разом з ним, витягли [PERSON] з-під лебідки, надали медичну допомогу (а.с.8-9). Згідно вироку Краснодонського міськрайонного суду від 01.07.2010р., встановлено вину начальника ділянки шахтного транспорта [PERSON] та горного майстра [PERSON], які допустили ведення робіт по погашенню відкатного штрека пл.і3 гор.525м лебідкою ЛВД-34 замість передбаченої технологічним паспортом лебідки ЛПЗ зі знятим захисним кожухом та неправильно навитим канатом. Як вбачається з даного вироку суду, вина вказаних осіб була встановлена з врахуванням висновку проведеної в рамках кримінальної справи горно-технічної експертизи №1837/21 від 07.05.2010р., згідно якої дії горноробочого з ремонтних виробок ділянки шахтного транспорту СП «Шу «Самсонівська-Західна» [PERSON] не відповідали вимогам ст.14 ЗУ «Про охорону праці», ст.41,49 Горного Закону України, п.1.2.3,2.7.4 Правил безпеки у вугільних шахтах, пункта 7 Інструкції про огляд та експлуатацію лебідки ЛВД-34, та п.1.11 Інструкції з охорони праці для горноробочих з ремонту горних виробок, в частині того, що він експлуатував лебідку ЛВД-34 зі знятою захисною огорожею та деформованим канатом й з технічної точки зору знаходились в прямому причинному зв'язку з нещасним випадком. Вирок набув законної сили.Потерпілим [PERSON] не оскаржувався. Пояснення представника позивача в частині, що вина позивача встановлена комісією з питань охорони праці шахти «Горіхівська» від 29.03.2010р. в розмірі 5% (а.с.18), суд оцінює критично, оскільки згідно Наказу Держкомітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 21.03.2007р. №55 «Про затвердження Типового положення про комісію з питань охорони праці підприємства», п.3.6. передбачено, що рішення Комісії оформлюється протоколом і має рекомендаційний характер. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивачки, судом враховуються роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Суд враховує, що моральна шкода в даному випадку - це втрати немайнового характеру, які позивач зазнав внаслідок моральних страждань, негативних наслідків, які знайшли свій вираз в ушкодженні здоров'я, в переживаннях, хвилюванні, які зазнає позивач в зв'язку з втратою працездатності, в обмеженні його життєдіяльності. Разом з тим, суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 95000 грн. завищеними. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, та зважаючи на дії самого позивача по справі, які з технічної точки зору знаходились в прямому причинному зв'язку з нещасним випадком, вважає необхідним стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивача в розмірі 8000 грн., в іншій частині в задоволенні позову - відмовити за необґрунтованістю. Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України

Outcome: partial