overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

15.08.2013 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. При цьому позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем 10.11.2007 року, в Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис № 2109. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Починаючи з березня 2012 року між сторонами припинилися шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер. Виходячи з вищевказаного позивачка звернулась до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON], в Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис № 2109. Після одруження дружина залишила власне прізвище «[PERSON]». Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 23.04.2008 року, актовий запис № 407. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати допомогу по утриманню спільної дитини в розмірі 1500 грн. на місяць. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сторони досягли домовленості щодо розміру аліментів, просили стягнути їх в розмірі 1500 грн. на місяць. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах простягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування послугами з теплопостачання, посилаючись на наступне. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], одержувала послуги з теплопостачання, однак вчасно не сплачує їх, та має заборгованість в сумі 3186,98 гривень за період з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року. Представник позивача в судовому засіданні надав уточнення до позовної заяви і просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено судом відповідач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На протязі всього мешкання в квартирі, відповідач користується послугами ККП «Донецькміськтепломережа», але плату за отримані послуги здійснює не своєчасно та не в повному обсязі. У липні 2012 року позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість у порядку наказного провадження. Але за заявою відповідача ухвалою суду від 11.09.2012 р. судовий наказ № 2С-97/12 скасовано. Таким чином,з наданих представником позивача уточнень до позовної заяви вбачається, що за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року відповідач має заборгованість в сумі 3907,53 гривень, яка складається: - 3745,69 грн., - сума основного боргу за послуги теплопостачання; - 136,86 грн., - 3% річних за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року; - 24,98 грн., - індекс інфляції. Відповідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору та вимогам ЦК України. Згідно рішення Донецької міської ради №13/25 від 01.07.2005 року позивач ККП «Донецькміськтепломережа» надає послуги з теплопостачання населенню, а також здійснює нарахування за надані послуги. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином сума, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в наслідок споживання теплової енергії, складає 3907,53 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.526, 599, 625 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому посилається на те, що між ним та відповідачем був укладений договір кредитування № КП-974/29.05.2013-Кр від 29.05.2013 року. Згідно видаткового касового ордеру № 149 від 29.05.2013 року [PERSON] було видано кредит у сумі 3900,00 грн. Договір укладено на 24 місяця, відсоткова ставка за договором кредитування становить 0,134246% на день від суми залишку кредиту, виходячи з річної процентної ставки 49%. Порушуючи графік розрахунків за кредитом, за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 6034,83 грн. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6034,83 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали договір кредитування № КП-974/29.05.2013-Кр від 29.05.2013 року (а.с.3-5). Згідно видаткового касового ордеру № 149 від 29.05.2013 року відповідачу було видано кредит у сумі 3900,00 грн. (а.с.7). Згідно з розрахунковим листом заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 29.05.2013 року складає 6034,83 грн. (а.с.6), а саме: сума боргу за кредитом - 3900,00 грн., сума боргу за відсотками - 2134,83 грн. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене судом встановлено, що відповідач не виконав умов кредитного договору № КП-974/29.05.2013-Кр від 29.05.2013 року, укладеного між нею та КС «Компаньйон», в результаті чого за нею утворилась заборгованість в розмірі 6034,83 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою [INFO] [PERSON]. Встановлення цього факту їй потрібно для отримання свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала. Зацікавлена особа не заперечувала щодо задоволення вимог. Суд заслухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що померла [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та має прізвище [PERSON]. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON], залишилось майно. Заявниця звернувшись з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2013 року. Видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої неможливо, так як відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин з померлою та рекомендовано звернутись до суду. Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, щ мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин в даному випадку необхідне для документального оформлення передачі майнових прав зацікавленій особі. Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину. На підставі п. 1 ст. 256, 259 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 10 вересня 1967 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на «[PERSON]». З 1990 року, [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання. У зв'язку з цим, вона неодноразово лікувалася у психіатричних закладах, однак стан її психічного захворювання з часом тільки погіршувався. 24 травня 2000 року [PERSON] було визнано інвалідом ІІ групи безстроково. Внаслідок хронічного психічного розладу, його дружина [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує опіки над нею. Таким чином, заявник вважає, що [PERSON] слід визнати недієздатною, встановити над нею опіку і призначити його опікуном над нею. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, свою заяву підтримав у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Старобільської міської ради не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника [PERSON] підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно акту № 489 амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 23 жовтня 2013 року, видно, що [PERSON] позбавлена здібності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органа опіки та піклування. У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що вимоги заявника [PERSON], є законними, обґрунтованими та такими які підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного ч.1 ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 11 грудня 1999 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З червня 2006 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити - [PERSON]. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 18 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, 11 грудня 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів 11 грудня 1999 року зроблено відповідний актовий запис № 69. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з червня 2006 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом було встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки від 01.07.1975 року, що була видана на ім'я [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у вказаному вище документі допущена помилка, оскільки його прізвище [PERSON], а не [PERSON] і це підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання подав до суду від 20.12.2013 року (а. с. 11), в якій просить проводити розгляд заяви у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Зацікавлена особа - Управління пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області явку компетентного представника у судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання заяви, про причини неявки уповноваженого представника суд не повідомила, заяви про розгляд заяви без участі представника не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, оглянувши письмові докази зібрані у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що прізвище заявника насправді [PERSON], а не [PERSON]. Це, зокрема, підтверджується наступними письмовими доказами. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Сколівським райбюро ЗАГС Львівської області (а. с. 5) вбачається, що прізвище заявника [PERSON], а не [PERSON]. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Сколівським РВ УМВСУ у Львівській області 12.03.2001 року (а. с. 6) вбачається, що прізвище заявника [PERSON], а не [PERSON]. З копії військового білету серії [NUMBER] від 15.02.1983 року (а. с. 7) вбачається, що прізвище заявника [PERSON], а не [PERSON]. Даний факт також підтверджується копією посвідчення особи, яка проживає на території гірського населеного пункту серії [NUMBER] виданого Сможенською сільською радою Сколівського району Львівської області 20.09.2013 року (а. с. 8) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом РАГС Стрийського міськвиконкому Львівської області 20.06.1996 року (а. с. 9). На підставі вказаного вище, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника у повному обсязі, а саме слід встановити факт належності правовстановлюючого документа - Трудової книжки від 01.07.1975 року на прізвище [PERSON] - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивує тим, що в трудовій книжці його прізвище вказано як «[PERSON]», а згідно паспорту та інших правовстановлюючих документів його прізвище «[PERSON]». Тому заявник не має можливості оформити належним чином документи про вихід на пенсію, в зв'язку з чим він змушений звернутись до суду з заявою, в якій просить встановити належність йому трудової книжки. До початку судового засідання представник заявника звернувся до суду з заявою в якій заяву підтримав повністю та просив суд слухати справу у його відсутність. Представник зацікавленої особи - Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області до судового засідання не з»явився, надіслав до суду заяву в якій заяву визнають повністю та просять справу слухати у відсутність представника. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта [PERSON] народився [INFO] в м. Тальне Черкаської області. Згідно трудової книжки [NUMBER] заявник записаний як [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виданої головою вуличного комітету від 21.11.2013 року про те, що [PERSON] з березня 2013 року по даний час проживає в [ADDRESS] без реєстрації. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, враховуючи ідентичність прізвища заявника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 27.11.2004 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова міського управління юстиції у м. Харкові , про що було зроблено відповідний актовий запис № 2316. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Причиною розпаду сімї послужило несумісність з відповідачем характерів, різні погляди на сімейне життя, розвґязання будь-яких сімейних та побутових проблем, що негативно впливає на відношення в сімґї. Шлюбні відносини припинені у квітні 2013 року. Вважає, що шлюб існує формально, сім"я не може бути збережена. Спір про поділ майна відсутній. Позивачка в судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, пояснила, що за час наданий судом для примирення не прийшли до згоду про необхідність збереження сім*ї, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 27 листопада 2004 року укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2316. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Подружні відносини припинені. Спір про майно на момент ухвалення рішення відсутній. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сім"я збережена бути не може. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved