Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом. Посилався на те, що 15 жовтня 2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір «Автопакет» №678019, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 18 347 грн. 63 доларів США на придбання транспортного засобу зі строком повернення до 12 жовтня 2012 року, зі сплатою за користування кредитом 13,65 % річних. У якості забезпечення виконання позичальником зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, [PERSON] передав у заставу автомобіль марки «Дачія Логан», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Також в забезпечення виконання умов договору між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки. В порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 17 січня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 39 592.99 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 317 414 грн. 14 коп. Відповідачі повідомлялися про існуючу заборгованість та необхідність її погашення, однак залишили дану вимогу позивача без задоволення. Просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 317 414 грн. 14 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 174 грн. 14 коп. грн. 00 коп. Представник позивача Паладійчук А.В. в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги визнали частково надали письмові заперечення на позов. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON], який в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через публікацію в пресі оголошення. Причину своєї неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», яке в подальшому було перейменовано в ПАТ КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір «Автопакет» №678019, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 18 347.63 доларів США на придбання транспортного засобу зі строком повернення до 12 жовтня 2012 року, зі сплатою за користування кредитом 13,65% річних (а.с.8-10). Відповідно до п.1.2.1 вказаного Договору, Банк відкрив Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 908.21 доларів США. Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Той факт, що відповідачу [PERSON] дійсно було надано кредитні кошти свідчить його підпис у заяві про видачу готівки №1 від 15 жовтня 2007 року. Вказані кошти за заявою відповідача були перераховані на ТзОВ «Західавтолюкс», як оплату за транспортний засіб «Дачія Логан» (а.с.13-17). Згідно п.3.1.1. договору «Автопакет» у якості забезпечення позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту/кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу автотранспортний засіб марки «Дачія Логан», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що набувається позичальником по договору Рахунку-фактури №Сфю-000163 від 04 жовтня 2007 року, укладеного між позичальником та ТзОВ «Західавтолюкс». Вказаний транспортний засіб є об'єктом обтяження, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.12). Згідно п.5.2. вказаного Договору, у разі порушення Позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього Договору, зокрема, забезпечити Банк всіма необхідними документами для здійснення ним дій, передбачених п.2.1. цього Договору, суворо дотримуватися положень цього Договору, протягом двох робочих днів повідомляти Банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язань за цим Договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують, на вимогу Банку надавати документи, що підтверджують поточний фінансовий стан Позичальника, а також надати додаткове забезпечення виконання Зобов'язань за цим Договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану Позичальника, зниження вартості забезпечення за цим Договором, позичальник зобов'язаний сплати банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми Кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок. Як було встановлено судом, відповідачем [PERSON] дійсно було порушено вимоги кредитного договору в частині надання доступу до предмету застави. Крім цього, в порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем станом на 17 січня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 39 711.52 доларів США., з яких: 19 147.16 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 14 000.58 доларів США - несплачені відсотки; 4 729.01 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту, 1 834.76 доларів США - штраф за порушення вимог кредитного договору, що в еквіваленті згідно офіційного курсу Національного банку України становить 317 414 грн. 14 коп. (а.с.4-5). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частина 1 ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 5.1 договору «Автопакет» передбачено, що у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту/Кредитної лінії, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день. Крім того, судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено 15 жовтня 2007 року договір поруки (а.с.11). Згідно до вимог вказаного договору поруки (п.1.1), поручитель [PERSON] поручається перед Кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору №678019 від 15 жовтня 2007 року. Згідно вимог ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми закону, договір поруки може передбачати як солідарну відповідальність боржника і поручителя, так і субсидіарну відповідальність поручителя. Однак, якщо в договорі поруки вид відповідальності не обговорений спеціально, то внаслідок прямої вказівки ст.554 ЦК України застосовується правило про солідарну відповідальність зазначених осіб. При цьому поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема, відповідає за сплату відсотків, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не передбачено договором поруки. Як вбачається із п.п.1.2.,1.3. договору поруки, Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов'язань вказаних у п.1.1. цього Договору повністю (чи будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні Позичальником зобов'язань в цілому. Враховуючи наведене, позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] несуть солідарну відповідальності за виконання вимог кредитного договору. Відповідачі повідомлялися про наявну заборгованість та необхідність її погашення, однак залишили дану вимогу позивача без задоволення, що підтверджується листами-претензіями (а.с.6-7). На думку суду, безпідставними є посилання відповідачки [PERSON] та її представника - адвоката [PERSON] на те, що Банком за порушення зобов'язань не може бути одночасно нараховані пеня та штраф, оскільки ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Чинне законодавство не встановлює для учасників цивільних відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Таким чином, з урахуванням правовідносин, що виникли між сторонами та умов укладеного між ними кредитного договору, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Надра» підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню і судові витрати, понесені останнім у зв'язку зі зверненням до суду з даним позовом.

Outcome: approved