Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся із позовною заявою про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначив, що 23.09.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 26/ЕК/2008-980, згідно якому відповідачу було надано кредит сумі 30000 грн., строком до 20.09.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % відсотків річних. Згідно п.п. 3.3.33 кредитного договору повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід’ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п.п. 8.1., 8.2., 8.3.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення та за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Згідно п. 3.1.2.2 у випадку прострочення виконання зобов’язання у відношенні повернення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини у розмірі 72% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору станом на 21.08.2013 р. створилась заборгованість, на загальну суму 36566,44 грн. з них по кредиту у сумі 17744,41 грн., по сплаті нарахованих відсотків у сумі 10330,07 грн., нарахована пеня у сумі 3682,30 грн., нараховано штраф за п. 8.3 у сумі 3000,00 грн., інфляційна складова у сумі 1809,66. Для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій, між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №26/ЕК/2008-980 від 23.09.2008 р. Згідно п.1.1 якого, [PERSON] поручається перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов’язань, що витікають з кредитного договору, а саме: повернути до 20.09.2010 р. кредит у сумі 30000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 30% річних, сплатити можливі штрафні санкції. 28.08.2013 р. відповідача було надіслано повідомлення з вимогою виконати зобов'язання, але воно не було виконано. Відповідно до викладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у сумі 36566,44 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 365,66 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву що про розгляд справи справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, але належним чином були повідомлені про місце, дату та час слухання справи, тому суд ухвалив проводити розгляд справи у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно зі ст.1054, 1049 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що між позивачем ПАТ КБ "Надра" та [PERSON] мають місце договірні відносини по наданню кредиту відповідно до п.1.1. кредитного договору № 26/ЕК/2008-980 від 23.09.2008 року. Позивачем було надано відповідачу кредит у сумі 30000,00 грн., строком до 20.09.2010 року, з нарахуванням відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних. За умовами кредитного договору відповідач зобов’язався повертати позивачу кредит згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, які нараховуються банком починаючи з дати надання кредиту у розмірі 30% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. Згідно п. 3.1.2.2. договору, у випадку прострочення виконання зобов’язання у відношенні повернення кредиту у строк, установлений договором, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини (якщо зобов’язання частково виконано позичальником) у розмірі 72% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. Відповідно до п.8.1-8.2 договору за порушення строків повернення кредиту та строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Як зазначено у п.8.3 договору, за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків , вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Відповідачем [PERSON] було допущено порушення умов договору, внаслідок чого згідно довідки від 21.08.2013 р. про розрахунок заборгованості по кредитному договору № 26/ЕК/2008-980 від 23.09.2008 року на ім’я [PERSON] вбачається, що нею допущено заборгованість на загальну суму 36566,44 грн., з них по кредиту у сумі 17744,41 грн., по сплаті нарахованих відсотків у сумі 10330,07 грн., нарахована пеня у сумі 3682,30 грн., нараховано штраф за п. 8.3 у сумі 3000,00 грн., інфляційна складова у сумі 1809,66. Для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій, між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №26/ЕК/2008-980 від 23.09.2008 р. Згідно п.1.1 якого, [PERSON] поручається перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов’язань, що витікають з кредитного договору, а саме: повернути до 20.09.2010 р. кредит у сумі 30000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 30% річних, сплатити можливі штрафні санкції. Пунктом 2.1. договору поруки передбачене право позивача вимагати від поручителя виконання зобов’язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установоений кредитним договором строк виконання позичальником зобов’язання не будуть виконані, а також при умові обов’язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов’язання. Як зазначено у п.2.4. договору поруки повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатися поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом чи надано особисто поручителю. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов’язання не пред’явить вимоги до поручителя. В матеріалах справи наявна копія претензії за вих. №3521 від 28.08.2013 р. про погашення суми заборгованості на ім’я [PERSON], тому суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк пред’явлення вимоги до поручителя, оскільки строк повернення кредиту було визначено 20.09.2010 р., а тому зобов’язання з договору поруки припинились 20.03.2011 року, тобто після закінчення шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов’язання. У зв’язку з викладеним суд вважає, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] є обґрунтованими та з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 36566,44 грн. Також згідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 365,66 грн. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості також із [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки станом на день розгляду справи суд вважає поруку припиненою. На підставі ст.ст. 526, 530, 559, 610, 612, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial