Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], Треті особи: Придніпровська товарна біржа, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 13 жовтня 1989 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 грудня 2002 року їх шлюб було розірвано, але свідоцтво про розірвання шлюбу ним було отримано лише 29 листопада 2005 року. У зв'язку з тим, що між [PERSON] та [PERSON] не було досягнуто домовленості щодо розподілу спільного майна подружжя, в 2006 році, тобто протягом встановленого законом строку позовної давності, позивач по справі звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом про розподіл спільного майна подружжя та виключення частки майна із переліку спільного майна подружжя, в тому числі про визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську. Ухвалою Баглійського районного суду м . Дніпродзержинська від 12 серпня 2011 року заявлені ним позовні вимоги до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську за його заявою залишені без розгляду. А тому вважає, що має місце прерив строку позовної давності щодо заявлених ним позовних вимог, і тому поданні ним цієї позовної заяви ним не пропущений строк звернення до суду. У період шлюбу, а саме 14 вересня 2001 року у [PERSON] був придбано житловий будинок розташований за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS] за 6000 доларів США. При покупці будинку між подружжям було досягнуто домовленість щодо реєстрації права власності на зазначений будинок на дружину [PERSON] Для оплати вартості будинку, напередодні укладення правочину, тобто 10 вересня 2001 року, він уклав договір позики з [PERSON], відповідно до якого останній запозичив позивачу по справі грошові кошти у розмірі 5500грн., які він зобов'язався повернути до 31 грудня 2003 року. 14 вересня 2001 року у виконання біржового контракту, зареєстрованого на Придніпровській товарній біржі № 005-НС від 14 вересня 2001 року, був укладений договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську. Сторонами за цим договором виступали: [PERSON], як продавець, та [PERSON], як покупець, при тому що майже всі грошові кошти передані продавцю у відшкодування вартості будинку, були взяті [PERSON] у [PERSON], а лише незначна частка вартості будинку була оплачена зі спільних сумісних коштів подружжя, а саме 500 доларів США, запозичені [PERSON] кошти у розмірі 5500 доларів США були повернуті [PERSON] тільки особисто ним, вже після розірвання шлюбу з [PERSON], яка ніякої участі у поверненні боргу не приймала. Зазначений будинок належав продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 11 лютого 2000року №001-НС, зареєстрованого на Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі, та зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ в реєстровій книзі під №29206. Відповідно до умов договору купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] продав, а дружина позивача [PERSON], яка фактично діяла від імені подружжя [PERSON] та [PERSON], купила житловий будинок [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську. Договір був складений у трьох екземплярах, два з яких були видані сторонам, а один зберігається на придніпровській товарній біржі разом із карткою реєстрації угоди. Договір був підписаний [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем нерухомого майна. Грошові кошти за придбаний житловий будинок були передані продавцю особисто позивачем по справі до підписання угоди. Після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, він, як правовстановлюючий документ, був зареєстрований в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації, інвентарна справа № 29206, в якій зазначено, що право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] в м.Дніпродзержинськ, готовність якого станом на 01 червеня 2001 року складає 91%, зареєстроване за [PERSON], крім цього,Дніпродзержинським БТІ видано технічний паспорт, в якому власником будинку також зазначена дружина позивача - [PERSON] Згідно технічного паспорту, виданого ОКП «Дніпродзержинське БТІ» 11 лютого 2010 року, загальна площа житлового будинку становить 130,5кв.м., житлова площа 60,7кв.м. До теперішнього часу між [PERSON] та [PERSON] не вирішено питання щодо розподілу спільного майна подружжя та щодо визначення належності нерухомого майна кожному із подружжя відповідно до внеску особистих коштів кожного із подружжя на придбання майна, і однією з підстав скасування рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 лютого 2010 року, яким за [PERSON] визнавалось право власності на зазначений житловий будинок, є недотримання вимог чинного законодавства під час укладення договору купівлі-продажу, так як договір не був нотаріально посвідчений, а тільки зареєстрований Дніпродзержинським філіалом «придніпровської товарної біржі».В ухвалі від 07 липня 2010 року про розподіл спільного майна подружжя, колегія суддів апеляційного суду Дніпропетровської області зазначило, що [PERSON], необхідно звернутися до суду для вирішення питання про визнання за нею право власності на спірний будинок. Однак з позовом про визнання договору дійсним та з вимогами про визнання за відповідачем [PERSON], чи позивачем [PERSON], чи обома ними права власності, сторони не зверталися до суду, а тому спірний правочин не має юридичної сили та не тягне за собою ніяких правових наслідків. З моменту постановлення ухвали апеляційною інстанцією і до теперішнього часу відповідач [PERSON] так і не звернулася до суду з відповідним позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську дійсним, що у свою чергу робить неможливим подальше вирішення питання щодо розподілу спільного майна подружжя, таким чином протягом всього періоду часу, після припинення шлюбних відносин, [PERSON] самостійно користується як спільним майном, так і особисто належним позивачу [PERSON], порушуючи його права, як власника нерухомого майна. Зважаючи на те, що апеляційна інстанція зауважила, що він, як співвласник майна, придбаного в період шлюбу, не зважаючи на те що договір купівлі-продажу нерухомого мвйна укладався на товарній біржі від імені [PERSON], також має право звернутися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі -продажу спірного будинку, визнання за ним права власності на цей будинок, що стане підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до умов чинного законодавства, він вирішив звернутися з таким позовом до суду. Вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу покупцем добросовісно придбалося право власності на будинок, так як при укладенні договору купівлі-продажу виконані всі умови цього договору, заплачена вартість придбаного майна, воно було прийняте покупцем та перейшло у його володіння та користування. При цьому сторони за договором купівлі-продажу нерухомого майна не ухилялися від його нотаріального посвідчення, проте цей договір не був нотаріально посвідчений у наслідок того, що згідно запевненням представника товарної біржі вказаний правочин не потребує нотаріального посвідчення, а тому нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна не була дотримана сторонами у зв'язку з деякими пробілами у діючому законодавстві на момент укладання договору, при тому, що Дніпродзержинським БТІ була виконана реєстрація зазначеного договору. Приймаючи до уваги, що на цей час посвідчити договір, укладений через товарну біржу, в нотаріальному порядку неможливо через виникнення спору між позивачем та відповідачем по справі, не зважаючи на виконання всіх умов договору купівлі-продажу будинку, вважає що він правомірно звертається з цим позовом до суду і має право просити суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, укладений між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені їх подружжя, як покупцем, що стане підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно на ім'я [PERSON], як на ім'я одного з подружжя, які на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна перебували у зареєстрованому шлюбі. Таке вирішення спору щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним не вирішить питання щодо розподілу спільного майна подружжя, так як реєстрація права власності на нерухоме майно на ім'я одного з подружжя, не стане підставою для спростування презумпції належності майна до спільної сумісної власності подружжя і не позбавить [PERSON] та [PERSON] право вирішувати спір щодо розподілу спільного майна подружжя в судовому порядку. Простить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який був укладений між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені подружжя [PERSON] та [PERSON], та зареєстрований 14 вересня 2001 року Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі за № 005-НС, що є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно в державному реєстрі речових прав. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився свої позивні вимоги підтримав у повному обсязі, та пояснив, що 14 вересня 2001 року будучи з ним у зареєстрованому шлюбі, [PERSON], яка діяла від ім'я їх подружжя, придбала будинок [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську, за кошти які він запозичив згідно договору позики у [PERSON] Після розірвання шлюбу рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 лютого 2010 року за [PERSON] визнано право власності на спірний будинок, але ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області дане рішення було скасовано оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, але ніхто із сторін по справі раніше не звертався до суду з позовом про визнання договору дійсним та вимогами про визнання за кимось з колишнього подружжя чи обома, права власності. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилася позов не визнала в повному обсязі, заперечує проти визнання біржового договору зареєстрованого 14 вересня 2001 року Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі. Представник [PERSON], позивача [PERSON], в судове засідання з'явився, проти позову заперечує, та наголошує, що при поданні позовної заяви, позивачем по справі [PERSON] пропущений строк звернення до суду, а саме строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в який просить суд розглядати справу за його відсутності; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Представник третьої особи, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в який просить суд розглядати справу за його відсутності; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.45 ЦК України 1963 року, недодержання форми угоди, яку вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ст.128ЦК України 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. Згідно п. 4 ст. 203 ЦК України, правочин може вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ст.209 ЦК України, правочин, який вчиняється у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд має право визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», який до введення в дію ЦК України від 16 січня 2003 року, регулював порядок застосування ст. 47, ч.2 ЦК України від 1963 року, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені в законі обмеження (наприклад, статтями 105, 114 ЦК). Щоб не допустити неправильного визнання дійсним угод на підставі ч.2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вiд 01 липня 2004 року № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені до них правовідносини. За договором купівлі-продажу нерухомості від 14 вересня 2001 року [PERSON] знаходячись у зареєстрованому браку з [PERSON] придбала, згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого на Придніпровській товарній біржі за реєстраційним номером №005-НС від 14 вересня 2001 року, будинок [ADDRESS], в м. Дніпродзержинську. При укладенні договору покупцем добросовісно придбалося право власності на будинок, як наслідок виконання всіх умов договору , а саме сплачена вартість придбаного майна, яке прийняте покупцем у власність та перейшло у його володіння та користування. На теперішній час виникло питання про розподіл спільного сумісного майна подружжя, як наслідок розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], але відсутність правовстановлюючого документу на будинок, як на об'єкт права власності, а саме договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого та зареєстрованого права власності на нерухоме майно в державному реєстрі речових прав робить це неможливим. На момент укладення договору позивачу не було відомо, що даний договір підлягає нотаріальному посвідченню. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ст. 22КпШС України 1969р. майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має право володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст.23 КпШС України 1969р. при укладанні угод одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно ст.24 КпШС України 1969 р. майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Треті особи: Придніпровська товарна біржа, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в зв'язку з тим, що як встановлено в судовому засіданні, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна 14 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] на Придніпровській товарній біржі сторони не знали про обов'язковість нотаріального посвідчення договору, оскільки після його оформлення на товарній біржі та реєстрації права власності, а також враховуючи той факт, що текст договору купівлі-продажу не містив вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення угоди, вважали правомірним набуття покупцем права власності. Сторонами виконані усі вимоги ст.655 ЦК України, волевиявлення учасників було вільне, відповідало внутрішній волі сторін; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Така бездіяльність відповідача унеможливлює узаконення права власності покупцем. Крім того, згідно вимог ст. 22,24 КпШС України, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу незавершеного будівництва житлового будинку, вказане майно придбане сторонами у шлюбі та є їх спільною сумісною Є необхідність визнання договору купівлі-продажу дійсним. Є підстави для задоволення позову в цій частині. В іншій частині , а саме , визнання договору купівлі - продажу між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені подружжя Михаййлуксь ,у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], терті особи - Придніпровська товарна біржа, реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку дійсним - відмовити, оскільки питання спільності або не спільного придбаного майна не є предметом спору к цьому провадженні та згідно вимог діючого на час укладення договору Законодавства спільність придбаного подружжям майна проголошувалася безумовним фактом , та приукладенні угод одним з подружжя вважається , що він діє від імені та за згодою другого з подружжя. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: - копією технічного паспорту /а.с.8-14/, згідно якого підтверджується технічна характеристика об'єкту нерухомості; - копія довідки обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське БТІ» /а.с.15/, згідно якого підтверджується, що право власності на будинок [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську зареєстроване за [PERSON]; - копією паспорта і ідентифікаційного номеру на ім'я [PERSON] /а.с.16/, згідно якого підтверджується особа позивача та місце його реєстрації; - копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 20 листопада 2005 року/а.с.17/, згідно якого підтверджується факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; - копією договору купівлі-продажу від 14 вересня 2001 року /а.с.18/, згідно я кого підтверджується факт придбання незакінченого будівництва житлового будинку [ADDRESS] у м. Дніпродзержинську [PERSON] у [PERSON]; - копіями рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області, ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ /а.с.19-29/, згідно яких підтверджується факт звернення [PERSON] до суду відносно розподілу сумісного майна подружжя. На підставі ст. 45, ч.2 ст.47, 128 ЦК України 1963 р., ч.2 ст.220, ст.655 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року,

Outcome: partial