Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона проживає у приватизованій двокімнатній квартирі [ADDRESS] Поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] проживає відповідач - [PERSON]. 25.07. 2012 року, в той час коли її не було вдома, квартиру було затоплено водою. 25.07.2012 року вона звернулася до КПЖ «Ритм» з відповідною заявою стосовно створення комісії з метою обстеження квартири. Актом комісії від 30.07.2012 року встановлено, що у зв'язку з тим, що КП «Сєвєродонецькі теплові мережі» здійснювалась опресовування опалювальної системи житлового будинку, у квартирі відповідача утворився свищ, в результаті чого й сталося затоплення її квартири. Крім того встановлено, що в її квартирі на стелі та стінах по шпалерам видно коричневі сліди від залиття. Їм з відповідачем було запропоновано для вирішення питання звернутися до КП «СТМ». 20.03.2013 року вона звернулася до КП «СТМ» з заявою розслідувати причини затоплення квартири. Згідно акта комісії від 22.03.2013 року, залиття сталося в результаті утворення свища на верхньому підводі до радіатора, а також з причини відсутності належного контролю зі сторони мешканців квартири, тобто відповідача, за внутрішньо квартирною розводкою. При обстеженні квартири вказаною комісією виявлено, що водою зіпсовано покриття стелі та стіни, обклеєної шпалерами, що підтверджується відповідними фотознімками. За висновками технічного спеціаліста від 12.04.2013 року, загальний розмір завданої позивачу майнової шкоди становить 7962 грн. 77 коп. Відповідач відмовляється відшкодовувати збитки добровільно. На підставі викладеного, позивач звернулася до суду з даним позовом. В уточнених позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 7 962 грн. 77 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила доводи, викладені в позовній заяві та пояснила, що квартира [ADDRESS], належить її матері - позивачу по справі. У липні 2012 року вказану квартиру затопив мешканець із верхнього поверху - відповідач по справі. Внаслідок залиття, в квартирі були пошкоджені стеля та стіни. До моменту залиття, ремонт в квартирі останній раз проводився 6 років тому. Тоді були поклеєні шпалери, постелений лінолеум, стеля вкрита водоемульсійною фарбою. При залитті квартири лінолеум не постраждав, тільки стеля та шпалери. Розмір матеріальної шкоди, відповідно до кошторису ТОВ «Тара-Маркет», становить 7 962 грн. 77 коп. У вказаної організації є ліцензія, тому вона звернулася до них за складанням кошторису. Вони з матір'ю зверталися до відповідача з проханням відшкодувати завдані збитки, але відповідач відмовився, оскільки він вважає, що затоплення сталося не з його вини. Просила суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 7 962 грн. 77 коп., а також судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи, та пояснив, що він є власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться поверхом вище над квартирою позивача. Зазначену квартиру він придбав у 2003 році і з цього часу не міняв труби системи опалення. В його квартирі труби зовні не мають пошкоджень, на них немає плям та візуально пошкоджень не видно, вони пофарбовані. 25.07.2012 року була затоплена квартира позивача, оскільки внаслідок опресування опалювальної системи житлового будинку, у його квартирі утворився свищ. Він не вважає себе винним у затопленні квартири позивача, оскільки робітники КП «СТМ» не попередили його про те, що в будинку буде здійснюватися опресування системи опалення, тому його на час затоплення не було вдома і він не мав змоги вчасно помітити свищ. Він вважає себе неналежним відповідачем у справі, вважає, що відшкодовувати завдану шкоду повинні комунальні служби, які не хочуть визнавати свою провину та відшкодовувати шкоду, завдану недобросовісним наданням послуг. Крім того, він вважає, що розмір матеріальної шкоди, яку просить стягнути з нього позивач, значно завищена, але ніяких доказів на підтвердження дійсного розміру збитків він надати не може. Позивач зверталася до нього з приводу відшкодування шкоди просила відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 5 тисяч гривень, але таких коштів у нього немає, оскільки розмір його заробітної плати становить 1500 гривень. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює майстром дільниці КП «СТМ», йому відомо, що у липні 2012 року при опресуванні будинку [ADDRESS]. Після цього, до КП «СТМ» звернулися мешканці будинку [ADDRESS] була зношеність трубопроводу в квартирі [ADDRESS]. Контроль за технічним станом внутрішньоквартирної розводки покладається на власника квартири, який повинен був звернутися до КП «СКС» з приводу заміни розводки, але до них із проханням замінити розводку ніхто не звертався. Оголошення про опресовування будинку було за день вивішено на під'їзді будинку, тобто мешканці були повідомлені про проведення опресування системи опалення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він був представником ДП «СТЕЦ» при проведенні гідравлічного опресовування систем опалювання [ADDRESS] у липні 2012 року. Відповідальним за стан внутрішньоквартирних систем є квартиронаймач, і у разі несправності приладів опалення, він повинен надати відповідну заявку. У квартирі відповідача на верхньому підводі радіатора утворився свищ, через який і сталося залиття квартири. Він не був у квартирі відповідача, але, на його думку, такий свищ візуально не можна помітити. Під час опресування системи опалення вода до системи подавалася із тиском, нижчим за норму, тому що це старий будинок, і складала не більше 5 кг/кв. Мешканців будинку [ADDRESS] про опресування повідомляють оголошенням. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому від 15.04.2008 року № 741, а також Витягом з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Сєвєродонецьке БТІ» № 18562185 від 18.04.2008 року. Поверхом вище розташована квартира [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Сєвєродонецьке БТІ» № 1625927 від 12.10.2003 року. Відповідно до копії акту, затвердженого директором КП «Житлосервіс «Ритм» [PERSON] від 30.07.2012 року, комісією складено акт на предмет залиття [ADDRESS] з розташованої вище поверхом [ADDRESS]. Відповідно до зазначеного акту, заяв на технічної несправності систем холодного водопостачання та каналізації від мешканців [ADDRESS] та [ADDRESS] в КПЖ «Ритм» не надходило. При обстеженні квартири виявлено, що в залі на побіленій стелі і на стінах по шпалерам помітні коричневі сліди від залиття. Зі слів мешканців, 25.07.2012 року КП «СТМ» проводили опресовку опалювальної системи житлового будинку без оголошення. В квартирі [ADDRESS] на стояку опалення утворився свищ, в результаті чого і відбулося залиття квартири [ADDRESS] Згідно копії акту від 22.03.2013 року, затвердженого Головним інженером КП «СТС», 25.07.2012 року внаслідок утворення свища на верхньому підводі до радіатора у кв. [ADDRESS], сталося залиття квартири [ADDRESS]. Були спричинені наступні ушкодження: на стелі помітні потьоки на площі 5 кв.м., на стінах помітні на площі 4 кв.м. Висновок комісії: затоплення сталося в результаті утворення свища на верхньому підводі до радіатора, а також з причини відсутності належного контролю з боку мешканців за внутрішньою квартирною розводкою. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що 25.07.2012 року відбулося затоплення квартири [ADDRESS] у зв'язку з аварійною ситуацією теплової системи, а саме у зв'язку з утворення свища на верхньому підводі до радіатора у квартирі [ADDRESS], розташованої поверхом вище. Частиною 1 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладений обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідачем [PERSON] належні докази, які б безумовно свідчили про відсутність його вини у заподіянні позивачу майнової шкоди, суду не надані. Протиправність дій відповідача, зокрема полягає у тому, що він не виконав свого обов'язку по забезпеченню належного контролю за станом технічного обладнання, встановленого у належній йому квартирі та по запобіганню можливим пошкодженням технічного обладнання, які можуть призвести до спричинення шкоди іншим власникам жилих приміщень. Такий обов'язок відповідача випливає з положень ч.4 ст. 319 ЦК України, згідно з якою власність зобов'язує. Тобто в сенсі зазначеної норми діючого законодавства при здійсненні свого права власності на квартиру [PERSON] зобов'язаний утримуватись від будь-яких дій, які б могли порушувати права інших осіб, зокрема власників інших квартир, розташованих в багатоквартирному будинку. Крім того, відповідно до п.9 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання, в якому він проживає або яке належить йому на праві власності, та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків в ред. затвердженій постановою КМУ №45 від 24.01.2006 року, власник квартири зобов'язаний, зокрема, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Таким чином, відповідач, як власник квартири, зобов'язаний забезпечувати належний контроль за станом технічного обладнання, встановленого у належній йому квартирі та запобігати можливим пошкодженням технічного обладнання, які можуть призвести до спричинення шкоди іншим власникам жилих приміщень. На підставі наведеного, аналіз зібраних по справі доказів свідчить про доведеність вини [PERSON] у залитті квартири позивача. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Позивачем, в обґрунтування розміру матеріальної шкоди, до суду надано договірну ціну ТОВ «Тара-Маркет», відповідно до якої, вартість ремонтних робіт квартири [ADDRESS], становить 7 962 грн. 77 коп. Разом з тим, позивачем до суду надано локальний кошторис № 2-1-1, відповідно до якого, розмір прямих витрат за кошторисом становить 4346 грн. 70 коп. Відповідачем зазначена сума матеріальної шкоди не визнається, проте жодних доказів у порядку, передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України, на спростування зазначеного розміру шкоди не надано. У зв'язку з цим суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої діями відповідача, є доведеним. Між тим, відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, в розумінні зазначеної статті, відшкодуванню підлягають тільки прямі (реальні) збитки, які визначені в кошторисі в графі «прямі витрати за кошторисом» у розмірі 4 346 грн. 70 коп. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки, завдані внаслідок затоплення квартири, у розмірі 4 346 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору підтверджується матеріалами справи, а саме квитанцією № К23/К/61 від 20.05.2013 року. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в розмірі 125 грн. 22 коп.

Outcome: partial