Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № E/V 3705 від 14.04.2008 року у розмірі 17282,02 доларів США, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № Е/У 3705, відповідно до якого відповідач 14.04.2008 року отримав строковий кредит у розмірі 10000,00 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відкритий позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі вищевказаного договору, зі сплатою відсотків за користування даним кредитом у розмірі 17.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 16.04.2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинна була здійснюватися за графіком погашення кредиту та процентів. Згідно умов вищевказаного кредитного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вищевказаним договором належним чином не виконав, і станом на 05.08.2012 року за відповідачем наявна заборгованість - 17282,02 доларів США, яка складається з наступного: 8028,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 5090,67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 326,12 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2984,24 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина); 821,46 доларів США - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погасити виниклу заборгованість, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача Деркач Ю.Ю. подав суду клопотання у якому просить розглянути дану справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення у даній справі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутність не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14.04.2008 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № Е/У 3705, відповідно до якого відповідач 14.04.2008 року отримав строковий кредит у розмірі 10000,00 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відкритий позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі вищевказаного договору, зі сплатою відсотків за користування даним кредитом у розмірі 17.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 16.04.2012 року. В силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана на користь іншої особи сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України). Зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно розрахунку заборгованості станом на 05.08.2012 року, по кредитному договору№ Е/У 3705/1 від 14.04.2008 року, вбачається, що за відповідачем наявна заборгованість - 17282,02 доларів США, яка складається з наступного: 8028,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 5090,67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 326,12 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2984.24 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина); 821,46 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спрів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України. Одночасно із ч. 3 ст. 533 ЦК України, вбачається, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, відповідачем порушено умови кредитного договору, оскільки кінцевий термін повернення кредиту по кредитному договору № Е/У 3705 від 14.04.2008 року закінчився 16.04.2012 року, однак, станом на 05.08.2012 року, за відповідачем наявна заборгованість - 17282.02 доларів США, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1380,61 грн.

Outcome: approved