overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, в котрому вони перебувають з 2001 року та мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказувала, що сім'я їхня розпалась через зловживання чоловіком спиртними напоями, на ґрунті чого він вчиняв сварки та застосовував до неї фізичне насильство. При розгляді справи [PERSON] пояснила, що в наданий судом строк примирення з чоловіком не відбулось, спільне проживання вони припинили з вересня 2013 року, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в нинішнє судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що сім'я сторін повністю розпалась, подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їхньої дитини, тому відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.1986 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції зроблено запис №446. Мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось, між подружжям постійно виникають сварки, спору про майно не має. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснивши, що сім’я розпалась остаточно з серпня 2013 року і зберегти її неможливо. Відповідач у судове засідання не з’явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.1986 р., про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції зроблено запис №446. Мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, сімейні стосунки припинені з серпня 2013 року. Після закінчення строку для примирення позивач повідомила, що примирення не відбулося, відповідач не вживав жодних дій щодо збереження шлюбу, з грудня 2013 року проживають окремо, наполягала шлюб розірвати. Суд дійшов висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Жашківської міської ради Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона являється спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], який помер 22 травня 1990 року, актовий запис про смерть № 20 від 26 листопада 2013 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського району управління юстиції у Київській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований на земельній ділянці по пров. Чапаєва, 31, в м. Жашків Черкаської області. З дня смерті і до цього часу позивачка стала володіти будинком як спадкоємиця за законом. За життя [PERSON] не оформив права власності на житловий будинок, не отримав свідоцтво на право власності, що після його смерті робить неможливим оформити спадкові права. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з’явилася, проте до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання представник відповідача – Жашківської ради Черкаської області - не з’явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. В судове засідання представник третьої особи – сектору містобудування та архітектури Жашківської районної державної адміністрації - не з?явився по невідомій суду причині, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 26 листопада 2013 року, [PERSON] помер 22 травня 1990 року, актовий запис про смерть № 20. Забудова садиби здійснювалась до 05.08.1992 року на земельній ділянці площею 0,06 га, яка розташована по пров. Чапаєва, 31 в м. Жашків Черкаської області, і була надана [PERSON] в постійне користування. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами слід задовольнити, визнавши [PERSON] власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: пров. Чапаєва, 31, в м. Жашків Черкаської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] мотивуючи це тим, що 06 серпня 2011 року між ними було укладено шлюб, актовий запис про шлюб за № 4, зареєстрований Тетерівською сільською радою Жашківського району Черкаської області. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на спільне життя, в сім?ї постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні відносини з відповідачкою припинено. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе, позивач просить суд розірвати його. В судове засідання позивач [PERSON] не з’явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з?явився, проте до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони, відповідно до представленого свідоцтва про укладення шлюбу, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2011 року. На даний час спільно не проживають. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка 27 листопада 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1996 року по 24 січня 2011 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з’явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1996 року по 24 січня 2011 року (а.с.3,4-5), мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO] /а.с.6/, яка проживає з матір’ю і знаходиться на її утриманні (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 27 листопада 2013 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 229,40 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка 21 листопада 2013 року звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2013 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГС виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис за № 804 /а.с.6/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/, яка проживає разом з позивачкою. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з жовтня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка 04 листопада 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2010 року по серпень 2013 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Крім того, позивачка вказує, що в теперішній час вона не працює, доглядає за дитиною і потребує допомоги з боку відповідача. Таку допомогу він може надавати, але добровільно – не бажає. Позивачка просила стягувати з відповідача кошти на її утримання у розмірі ? частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини, викладені у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати на утримання позивачки 200 грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка знаходиться на утриманні матері (а.с.7). Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аналізуючи здобуті по справі докази, враховуючи матеріальний стан позивача, відповідача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи, враховуючи, що у відповідача маються інші стягнення, зокрема аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 листопада 2013 року до досягнення неповнолітньою дитиною – [PERSON], [INFO], трьох років, оскільки позивачка не працює, доглядає за дитиною і потребує допомоги з боку відповідача, а він таку допомогу може надавати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 229,40 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4593,69 грн. заборгованості за кредитним договором № 012-26063-021011 від 02.10.2011 р., з яких – 2697,99 грн. заборгованість за сумою кредиту; - 0,18 грн. заборгованість за відсотками; - 1895,52 грн. заборгованість за комісіями, посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у сумі 3464,00 грн., з розрахунку зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи 3,42 % в місяць до 01.05.2013 р.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з’явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки не повідомила. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 02.10.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 012-26063-021011. Згідно вказаного договору було надано кредит у сумі 3464,00 грн., з розрахунку зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи 3,42 % в місяць до 01.05.2013 р.. (а.с. 5-8) Порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем на суму 4593,69 грн., яка складається з: - 2697,99 грн. заборгованість за сумою кредиту; - 0,18 грн. заборгованість за відсотками; - 1895,52 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 1049,1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. У випадку прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати сплати процентів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов’язані зі сплатою ним при пред’явлені позову 229, 40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

26.06.2013 р. та уточнено 16.12.2012 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], виконкому Тернівської районної у місті ради / далі [PERSON]/ про визнання членом сім’ї [PERSON], та права на житлову площу в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування вказує, що спірна квартира згідно ордеру №11394 від 16.01.1994 р. була надана в користування [PERSON], яка згодом померла в 2006 році, та її сину [PERSON] На час смерті матері [PERSON], [INFO] був неповнолітнім, та позивач піклувалася про нього. Відносини перейшли в родинні, позивач піклувалася про [PERSON] як про свого сина, з 2006 року проживаючи в спірній квартирі, де продовжує проживати на теперішній час. [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі, але не проживає, оскільки виїхав за межі України на заробітки. Просить зобов’язати органи ДМС зареєструвати її в спірній квартирі. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову. Відповідач [PERSON] повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ст.76 ч.3-4 ЦПК України, через житловий орган за місцем реєстрації. Відповідач [PERSON] направив до суду відгук в якому проти позову не заперечує, просить проводити розгляд справи в відсутності представника. Третя особа Головне Управління ДМС України в Дніпропетровській області повідомлена про час та місце розгляду справи. Оскільки відповідач позов визнав відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.64 ч.2 ЖК України згідно норм якої до членів сім’ї наймача відносяться діти, батьки, подружжя, членами сім’ї наймача можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно спільно проживають з наймачем, та ведуть з ним спільне господарство, вказані особи користуються всіма правами, та несуть всі обов’язки які витікають з договору найма. Оскільки суду надано докази що позивач проживала в спірній квартирі, як член сім’ї наймача у суду є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, слід визнати за [PERSON] право на житлову площу, та зобов’язати Головне Управління ДМС України в Дніпропетровській області зареєструвати [PERSON] за адресою по вул.23 Лютого, буд.№93, кв.№209 в м.Кривому Розі. На підставі ст.64 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов’язану з потребою обґрунтування висновку суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON]. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що відповідач не бажала проживати разом з ним у шлюбі, їх сім'я розпалася остаточно. Відновлення шлюбних стосунків з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, вважає, що можливості зберегти сім'ю немає. Визнання відповідачем позову відповідає вимогам закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

22.11.2013 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. Посилалась на те, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 20.09.2003 року. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа № 2-599/11 від 29.03.2011 року виданого Волноваським районним судом Донецької області стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини, на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти нерегулярно, тому станом на 01.11.2013 року виникла заборгованість у розмірі 6714,24 грн, яку просить суд стягнути з відповідача на її користь. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред’явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що позивачка від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 29.03.2011 року з відповідача на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина - [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], 05.05.2009 року, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і доходів, яке надано для примусового виконання до ВДВС Волноваського РУЮ. Відповідно розрахунку державного виконавця, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2013 року складає 6714,24 грн. На підставі ст.ст. 194-196 СК України,

Outcome: approved