Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У вересні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, шляхом зняття з реєстрації . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому-[PERSON] належить на праві власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 22 серпня 1978 року. В 1995 році до нього звернувся його родич [PERSON] з проханням зареєструвати його у вищевказаному будинку, оскільки прописка була необхідна йому для працевлаштування, позивач погодився та зареєстрував [PERSON] у своєму домоволодінні [ADDRESS]. Однак, до теперішнього часу відповідач добровільно знятися з реєстраційного обліку у зазначеному будинку не бажає, при цьому у вказаному домоволодінні він ніколи не проживав. Для вчинення певних правочинів щодо будинку, для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в будинку осіб. Прописка в його будинку [PERSON] не дозволяє йому розпоряджатися на власний розсуд своїм майном та обмежує його права. Тому позивач звертається до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочний розгляд справи. Третя особа- Красногвардійський районний відділ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 22 серпня 1978 року. Згідно довідки квартального комітету №54 від 27.09.2013 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], також, до складу зареєстрованих у вказаному домоволодінні входить [PERSON], 1961 року народження, який за даною адресою не проживає з 1995 року. Як зазначає позивач в позовній заяві, в 1995 році до нього звернувся його родич [PERSON] з проханням зареєструвати його у нього у вищевказаному будинку, оскільки прописка була необхідна йому для працевлаштування, позивач погодився та зареєстрував [PERSON] у своєму домоволодінні [ADDRESS]. Хоча відповідач ніколи у вказаному домоволодінні не проживав, добровільно знятися з реєстраційного обліку у зазначеному будинку відповідач не бажає. Згідно відповіді Виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську Ради від 10 грудня 2013 року №1882, за адресою: [ADDRESS] станом на 10.12.2013 року не створено орган самоорганізації населення. Згідно акту про не проживання, складеного та підписаного [PERSON] та [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, що найменше з 2000 року, його особистих речей у вказаному домоволодінні не має. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2000 року, а також, що особистих речей [PERSON] у вказаному домоволодінні не має. Згідно ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в домоволодінні [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу [PERSON], не проживає за вказаною адресою понад рік, а тому він втратив право на користування вказаним приміщенням і його слід зняти з реєстраційного обліку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні, а тому і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved