Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

20 листопада 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Костянтинівської міської ради про визнання за ним права власності на частку жилого будинку. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. 2/3 частини цього дому належать померлому на підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2005 року, а 1/3 - матері померлого, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому 6 травня 1985 року. [INFO] [PERSON] померла і [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав у цьому будинку на день смерті спадкодавця. Після смерті батька, 9 жовтня 2013 року він отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини вказаного будинку, а видачі такого документу на 1/3 частину відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який був знищений при пожежі, яка сталася у 2012 році. Донецьким обласним державним нотаріальним архівом йому був виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину вказаного будинку на ім'я [PERSON], в державній реєстрації якого йому відмовлено, оскільки із заявою про державну реєстрацію повинна була звернутись особисто [PERSON] , а не він. У зв'язку з цим просив визнати за ним право власності на 1/3 частину цього домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька, як за спадкоємцем за законом. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Представник відповідача - Костянтинівської міської ради, в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу від 7 липня 2005 року 2/3 частини цього жилого дому з відповідною часткою надвірних будівель належать [PERSON] (а.с.23), а 1/3 - матері померлого, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому 6 травня 1985 року (а.с.18). [INFO] [PERSON] померла (а.с.13) і [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав у цьому будинку на день смерті спадкодавця (а.с.25-26). 9 жовтня 2013 року позивач [PERSON] отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини вказаного будинку, а видачі такого документу на 1/3 частину відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який був знищений при пожежі, яка сталася у 2012 році (а.с.12,24). Донецьким обласним державним нотаріальним архівом позивачу був виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину вказаного будинку на ім'я [PERSON] (а.с.18), в державній реєстрації якого йому відмовлено, оскільки із заявою про державну реєстрацію повинна була звернутись особисто [PERSON] , а не він (а.с.20). Суд вважає, що у зв'язку із невизначеністю у законодавстві питань, пов'язаних з державною реєстрацією нерухомості у випадках втрати правовстановлюючих документів і смерті осіб, які є власниками такої нерухомості, та зважаючи на те, що позивачу відмовлено у державній реєстрації вказаної частини жилого будинку з вказаної вище причини, слід визнати за ним право власності на 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, оскільки належність цієї частки спадкодавцю є беззаперечною.

Outcome: approved