Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнено, до [PERSON], Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з надвірними господарчими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS], що залишився після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та в обґрунтування позовних вимог адвокат [PERSON] послався на наступне. [INFO] в с.Корсунці Комінтернівського району Одеської області помер чоловік позивачки - [PERSON], з яким та перебувала у шлюбі з 1949 року. У 1956 році подружжя [PERSON] побудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS], власником якого у погосподарських книгах Красносільської сільської ради Комінтер-нівського району Одеської області рахується [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину вище зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, оскільки даний будинок є спільним майном подружжя. При житті [PERSON] заповіт не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачка та їх з чоловіком син, [PERSON] Ці спадкоємці фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем по день його смерті та продовжують проживати в будинку по теперішній час. У серпні 2012 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом, однак в нотаріальному порядку оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості через те, що у свідоцтві про укладання шлюбу її по батькові замість «[PERSON]» записано «[PERSON]» та відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, тому нотаріусом спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду. При проведенні технічної інвентаризації Комінтернівським РБТІ для виготовлення технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що біля житлового будинку - літ.«А», 1956 року забудови, з надвірними господарськими будівлями: літ.«а»-веранда, літ. «В,Г,Д»-сараї, літ.«Е»-вбиральня, самочинно збудовано житловий будинок - літ. «Б» та прибудова до нього - літ. «б», який у 1999 році побудував [PERSON] Самочинно збудований будинок до спадкового майна не відноситься, тому предметом судового розгляду є тільки ? частина житлового будинку під літ.«А» з господарськими будівлями і спорудами під літ.«а,В,Г,Д,Е», на ? частину якого позивачка просить визнати право власності в порядку спадкування за законом. Представник позивача за довіреністю, [PERSON], просив позов задовольнити по викладеним адвокатом обставинам. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти його задоволення не заперечує, пояснивши суду, що будинок батьків є їх спільною сумісною власністю, оскільки вони його будували разом у шлюбі. Оскільки мати неправильно записана по батькові у шлюбному свідоцтві, що їм стало відомо при оформленні спадщини, у нотаріуса він письмово підтверджував, що вона є дружиною померлого [PERSON], та давав згоду на її включення до свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв'язку з тим, що на будинок батьків відсутні правовстановлюючі документи, їм нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Представник відповідача - Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність /а.с.87/. Вислухавши представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Роз'яснення щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справ про спадкування надано Пленумом Верховного Суду України у п.2 постанови від 30.05.2008 року №8 «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позов-ного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне зна- - 2 - чення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Отже, позивачка обґрунтовано звернулася до суду в порядку позовного провадження з даним позовом. Враховуючи те, що спадщина відкрилася в 1993 році, тобто до набрання чинності 1 січня 2004 року Цивільним кодексом України, виникли відносини, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, регулюються діючим на тої час законодавством та нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.ст.524,525 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У ст.549 ЦК УРСР зазначено - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів справи убачається, що при житті спадкодавець [PERSON] заповідального розпорядження відносно свого майна не зробив, тому право на прийняття спадщини отримали спадкоємці за законом першої черги - дружина та син померлого: [PERSON] та [PERSON], які фактично прийняли спадщину, що підтверджується наданими позивачем доказами, а саме, довідками виконкому Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про проживання [PERSON] та [PERSON] разом з померлим до дня його смерті та користуванням і утриманням житлового будинку по теперішній час /а.с.19,51(обор.), 52/, а також реєстрацією за місцем проживання: [ADDRESS] /а.с.10,55/. Факт находження у шлюбі позивачки з [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 22.11.1949 року Крижанівською сільською радою Одеського району Одеської області, актовий запис за №48, де по батькові наречена записана [PERSON] та зроблено не оговорене виправлення на [PERSON] /а.с.15/. З копії матеріалів спадкової справи №254/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON], що почата Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області 08.08.2012 року за заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємців [PERSON] та [PERSON], убачається, що син померлого - [PERSON] письмово підтвердив державному нотаріусу, що [PERSON] є дружиною померлого та просив включити її до кола спадкоємців за законом /а.с.54/. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] та [PERSON] (нині померлий), це батьки її чоловіка - [PERSON], який помер у [INFO]. Свекруху знає як [PERSON], яка прожила зі своїм чоловіком, [PERSON], до дня його смерті-[INFO]. Свідок [PERSON] суду показала, що сім'ю [PERSON] знає з 1965 року, оскільки проживає з ними по сусідству в с.Корсунці Комінтернівського району Одеської області. Позивачку знає як [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] прожили усе життя разом до дня смерті [PERSON], який помер вже дуже давно. Із всіх їх дітей разом з батьками залишився жити їх син - [PERSON], який по теперішній час проживає біля матері. Отже, позивачем доведено суду належними та допустимими доказами своє відношення до спадкоємців за законом першої черги [PERSON] Згідно запису у погосподарській книзі Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №29, сторінка 45, особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON], померлим [INFO], значиться на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS], 1956 року забудови, розташований на присадибної земельної ділянки площею 0.15 га, що знаходилася у користуванні [PERSON] /а.с.17/. Відповідно до ЦК УРСР 1963 року, Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07.12.1990р., Закону України «Про державний нотаріат» від 25.12.1974р., постанови Ради Міністрів УРСР «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» від 11.03.1985р. №105, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року №5-24-26, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих ся, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 19.01.1976 року №1/5, та інших нормативних актів записи у погосподарських книгах визнавались такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки, споруди, тобто до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Отже, записом у погосподарський книзі Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської облас-ті підтверджено право приватної власності [PERSON] (нині померлого) на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS]. Згідно довідки виконкому Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.03.2012 року, [PERSON], [INFO], постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті-[INFO], по [ADDRESS], де разом з ним проживали та зареєстровані: [PERSON], [INFO],-дружина, [PERSON], [INFO],-син /а.с.17,18,19/. Відповідно до ст.16 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року №697-12, майно, нажите подружжями за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб і сім'ю. - 3 - Зі технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 28.02.2012 року Комінтернівським РБТІ, де власником будинку значиться [PERSON] (нині померлий), убачається, що біля будинку, визначеному на схематичному плані під літ.«А», «а»-веранда, 1956 року забудови, з надвірними господарчими будівлями і спорудами: літ.«В,Г,Д»-сараї, літ.«Е»-вбиральня, №1-огорожа, №2-ворота, самочинно збудовано житловий будинок під літ.«Б», прибудова - літ.«б», тамбур - «б1», 1999 року забудови /а.с.88-96/. Враховуючи, що самочинно збудований будинок під літ.«Б» з прибудовою та тамбуром на земельній ділянці, що була передана у користування для будівництва і обслуговування жилого будинку з надвірними господарськими будівлями [PERSON], був збудований після смерті користувача земельної ділянки його сином, тому даний об'єкт нерухомого майна не являється предметом судового розгляду. Державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області спадкоємцям [PERSON] і [PERSON] надана відповідь від 18.09.2012 року про неможливість видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку під [ADDRESS], що значиться за спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно роз'ясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. З урахуванням викладеного вище, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, надавши відповідну оцінку доказам, наданим позивачем та його представниками, суд вважає, що позов, згідно уточнень, підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.524,525,529,548,549,561 ЦК УРСР і

Outcome: approved