Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона з 20.09.1994 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно з дня пре»явлення позову до суду . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі,в якій зазначила,що позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі,та зазначив ,що позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК , якщо обставини визнані сторонами по справі, то вони не підлягають доказуванню. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 16 травня 2006 року не перебувають в шлюбі (а.с.3). Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]., який досяг віку, який перевищує 18 років, але меньше 23 років (а.с.4). Син з 20.09.2012 року навчається в КЗ « Харківської гуманітарно-педагогічній академії» Харківської обласної ради на денній форми навчання ( а.с.7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина потребує матеріальної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно працює водієм в ТОВ «КОНСТРАКШНГРУП» та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], 2011 року народження. Приймаючи до уваги вищезазначене, та хоча відповідач і визнав позов, суд вважає розмір аліментів, визначений позивачкою завеликим, оскільки стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) не узгоджується з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". За таких обставин, враховуючи, що відповідач офіційно працює та може надавати матеріальну допомогу, суд частково задовольняє позов та вважає, що буде відповідати вимогам законодавства стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від 04.10.2013 року і до закінчення ( припинення) сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Судові витрати розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved