Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 26.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № НМN0GK0000000010, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 40056,89 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.09.2015 року. Згідно договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 26.09.2008 року уклали договір іпотеки №НМN0GK0000000010, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: належну йому на підставі договору купівлі - продажу квартиру загальною площею 48.10 кв.м., житловою площею 27.10 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 267393 гривні 50 копійок. Однак в порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого станом на 15.08.2013 року в нього виникла заборгованість в розмірі 40637,81 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.08.2013 року становить 324 696 гривень 13 копійок і складається із заборгованості за кредитом - 25316,56 доларів США, заборгованості по процентах - 7106,61 доларів США, заборгованості по комісії - 2114,21 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 4135,50 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 31,29 доларів США, штрафу (процентна складова) - 1933,64 доларів США. На підставі наведеного представник позивача в поданій позовній заяві просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №HMN0GK0000000010 від 26.09.2008 року в розмірі 40637,81 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.08.2013 року складає 324 696 гривень 13 копійок звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № HMN0GK0000000010 від 26.09.2008 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Крім того, представник позивача просить виселити відповідача [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі міграційної служби України до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Також просила стягнути з [PERSON] витрати пов'язані з його викликом через оголошення у пресі в сумі 225 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення у пресі, згідно вимог статей 74, 75 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний № НМN0GK0000000010, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти на строк з 26.09.2008 року по 26.09.2015 року включно в розмірі 40056,89 доларів США, на придбання нерухомості та сплату інших платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,64 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу. В свою чергу [PERSON] зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки шляхом здійснення щомісячних платежів, а також виконати інші зобов'язання передбачені договором, згідно порядку та в строки, що встановлені договором та Графіком погашення кредиту (Додаток № 2 до даного договору). Згідно розділу 5 кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, [PERSON] сплачує позивачу пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день просрочки, але не менше 1 гривні. У разі порушення [PERSON] строків по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень + 5% від суми позову. Для забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 26 вересня 2008 року року між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки № НМN0GK0000000010, відповідно до якого останній надав в іпотеку квартиру загальною площею 48,10 кв.м., яка розташований за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] 25.09.2008 року. Вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін становить 267393 гривні 50 копійок. Незважаючи на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором № HMN0GK0000000010 від 26.09.2008 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 40056,89 доларів США, він свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за договором № HMN0GK0000000010 від 26.09.2008 року, станом на 15.08.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] за даним кредитним договором становить 40637,81 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.08.2013 року складає 324696 гривень 13 копійок, в тому числі: - заборгованість за кредитом -25316,56доларів США; - заборгованість за відсотками - 7106,61 доларів США; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за кредитним договором - 4135,50 доларів США; - штраф (фіксована частина) - 31,29 доларів США; - штраф (процентна складова) - 1933,64 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Вказані наслідки порушення зобов'язання щодо повернення позики передбачені також в кредитному договорі. Згідно зі ст. 572, ч.1 ст. 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.1, 2 ст.40 Закону України "Про іпотеку", ст.109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передані в іпотеку житлові будинок чи приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрований там, що підтверджується довідкою комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" № 2098 від 03.10.2013 року. Як вбачається з листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 27.06.2013 року та реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів з повідомленнями № 6844 від 09.07.2013 року, позивач направляв на адресу відповідача письмове повідомлення про необхідність погасити заборгованість за кредитним договором № HMN0GK0000000010 від 26.09.2008 року у тридцятиденний строк з дня її отримання. Одночасно банк попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки та вимогав добровільно звільнити квартиру, що є предметом іпотеки, у разі невиконання цієї вимоги. Однак відповідач [PERSON] у встановлений законом строк не виконав вищевказані вимоги позивача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Водночас, згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", судове рішення про виселення, яке набрало законної сили, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у територіальному органі міграційної служби України до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб задоволенню не підлягають. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved