Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПРАТ «СК «ІНГОССТРАХ» у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування 26.815,00 гривень, з яких страхове відшкодування 26565,00 грн., витрати з оцінки шкоди 250,00 грн. та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2009 року ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», що відповідно до реєстраційних дій від 27.04.2011 року було перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» уклала з [PERSON] договір добровільного страхування наземного транспорту № К2Х6АК00014118. Згідно з даним договором був застрахований автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], що належить страхувальнику на праві власності. Відповідно до умов договору Позивач зобов'язаний, при настанні страхового випадку (в тому числі в разі пошкодження чи знищення транспортного засобу та/або його додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) відносно автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], здійснити страхову виплату. 12.06.2010 року в м. Васильків, по вул. Декабристів сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були [PERSON], що керував транспортним засобом CHEVROLET Lacetti, д/н [NUMBER] та [PERSON], що керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2012 року [PERSON] було визнано винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. По пошкодженому автомобілю було проведено експертне дослідження та складено Звіт №53-2010 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику дорожньо-транспортного засобу від 12.07.2010 р. у відповідності до якого вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля CHEVROLET Lacetti, д/н [NUMBER], склала 35370 гривень 88 копійок. Виконуючи умови вищевказаного Договору добровільного страхування та ст. 20, 25 Закону України "Про страхування", позивач відповідно до Звіту №53-2010 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу виплатив Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 26565 гривень 00 копійки, що підтверджується платіжним дорученням №9005 від 16.08.2010 р. Також позивачем понесено витрати на проведення оцінки шкоди заподіяної автомобілю страхувальника, що склали 250, 00 гривень, що стверджується платіжним дорученням №7575 від 02.07.2010 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечень не надав, тому суд вважає за можливим вирішити справу заочно на підставі наявних неї доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 29.08.2009 року ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», що відповідно до реєстраційних дій від 27.04.2011 року було перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» уклала з [PERSON] договір добровільного страхування наземного транспорту № К2Х6АК00014118. Згідно з даним договором був застрахований автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], що належить страхувальнику на праві власності. (а.с.3). По пошкодженому автомобілю було проведено експертне дослідження та складений Звіт №53-2010 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику дорожньо-транспортного засобу від 12.07.2010 р. у відповідності до якого вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля CHEVROLET Lacetti, д/н [NUMBER], склала 35370 гривень 88 копійок.(а.с.10-12). Відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2012 року [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, та відповідно до ст.ст. 75,76 КК України від відбування основної міри покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду врозмірі 45356 грн. 67 коп., та моральну шкоду в розмірі 80000грн., а всього 125356 грн. 67 коп.(а.с.40-43). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З матеріалів справи та положень ст. 512, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідачів в порядку суброгації. Як зазначає Верховний Суд України в листі від 19.07.2011, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Хоч і регрес, і суброгація виникають на підставі закону, проте вказані підстави є різними. Так суброгація виникає, зокрема, на підстав ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а регрес, зокрема, на підставі ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Між поняттями суброгації та регресу існують відмінності. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, то заподіювана шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором. Слід зазначити, що у порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості експертизи у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 26565 гривень 00 копійки є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Натомість вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат з оцінки шкоди 250,00 грн. є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджується та задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial