Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гнилицької сільської ради, третя особа - Управління держкомзему у Підволочиському районі, про визнання права власності на земельну ділянку площею 3,61 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гнилицької сільської ради Підволочиського району, що у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 686536, виданого 22 лютого 2002 року на підставі рішення № 139 ХІХ сесії ІІ скликання Гнилицької сільської ради народних депутатів від 28 вересня 2001 року, належала спадкодавцю [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його мати [PERSON], яка померла [INFO] року, залишила заповіт, де вказала його та [PERSON] спадкоємцями свого майна в рівних частках. [PERSON] померла у 2001 році. На день смерті [PERSON] разом з нею не був зареєстрований ніхто, однак проживав без реєстрації позивач [PERSON], доглядав за матір'ю, із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, тобто вважається таким, спадщину прийняв Проте, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, чим порушено його права. Крім того, посилання нотаріуса на пропущення [PERSON] строку для прийняття спадщини позивач спростовує тим, що на час подачі документів для видачі свідоцтва про право на спадщину у нього була відсутня довідка, що підтверджує факт його проживання разом із спадкодавцем. Враховуючи те, що іншим чином захистити його права неможливо - просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,61 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гнилицької сільської ради Підволочиського району, що на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку належала його матері [PERSON], померлій [INFO] року в с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області. Представник відповідача - Гнилицької сільської ради Підволочиського району, та третьої особи - відділу Управління держкомзему у Підволочиському районі, у судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву згідно якої просять справу розглянути у їх відсутності, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Гнилицькою сільською радою Підволочиського району 09 квітня 2005 року, актовий запис № 8. Згідно заповіту, посвідченого секретарем сільської ради с. Гнилиці Підволочиського району 17 червня 1993 року [PERSON] заповіла належний їй на праві індивідуальної власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Гнилиці Підволочиського району [PERSON] і [PERSON], який проживає в м. Тернопіль - на рівних частинах. Крім того, у відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 686536, виданого 22 лютого 2002 року на підставі рішення № 139 ХІХ сесії ІІ скликання Гнилицької сільської ради народних депутатів від 28 вересня 2001 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3, 61 га, розташовану на території Гнилицької сільської ради Підволочиського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний факт також стверджується витягом з технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки № 466 від 22 листопада 2013 року. Як убачається із свідоцтва про смерть [NUMBER] від 08 листопада 2013 року, [PERSON] померла [INFO] року в с. Сухівці Підволочиського району. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [INFO] від 13 червня 1967 року. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Гнилицької сільської ради 11 листопада 2013 року № 354, на час смерті [PERSON] разом з нею в житловому будинку по вул. Зарічна в с. Гнилиці не був зареєстрований ніхто. 14 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що свідчить постанова державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори № 620/02-31 від 14 листопада 2013 року. Із пояснень позивача судом встановлено, що посилання нотаріуса на пропущення ним строку для прийняття спадщини пов'язане з тим, що при зверненні із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у нього не було із собою довідки, якою б стверджувалось його проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того пояснив, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 686536, виданий 22 лютого 2002 року на ім'я [PERSON] ним втрачено, та визнано недійсним. На підтвердження своїх пояснень в судовому засіданні подав газету «Гомін Волі» від 15 березня 2013 року № 11 (7657), із оголошенням про втрату Державного акта, а також довідку, видану виконкомом Гнилицької сільської ради № 335 від 09 квітня 2005 року, згідно якої [PERSON] проживав разом з матір'ю [PERSON], здійснював догляд за нею та похоронив її. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] є спадкоємцем за заповітом щодо житлового будинку та спадкоємцем першої черги за законом щодо земельної ділянки площею 3,61 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 686536, виданого 22 лютого 2002 року, спадщину прийняв, однак у зв'язку і з втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину та використати належне йому право власності на спірну земельну ділянку. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності За вказаних обставин, суд вважає, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку, площею 3,61 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гнилицької сільської ради Підволочиського району, що на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 686536, виданого 22 лютого 2002 року на підставі рішення № 139 ХІХ сесії ІІ скликання Гнилицької сільської ради народних депутатів від 28 вересня 2001 року, належала спадкодавцю [PERSON], померлій [INFO] року в с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved