Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Южноукраїнського відокремленого підрозділу Колективного сільськогосподарського підприємства «Тепличний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 18.02.2011 р. по 02.08.2013 р. вона працювала в Южноукраїнському відокремленому підрозділі КСП «Тепличний комбінат» овочівником четвертого розряду. 02.08.2013 р. була звільнена з підприємства за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Протягом травня-серпня 2013 року відповідач нерегулярно виплачував їй заробітну плату у зв’язку з чим утворилася заборгованість. Крім того, при звільненні підприємство не провело з нею розрахунку. В результаті неправомірної невиплати заробітної плати їй спричинено моральні переживання, порушено її нормальні умови та спосіб життя, вона фактично залишилася без засобів для існування, втратила нормальні життєві зв’язки, вимушена була займати гроші у знайомих та друзів, знаходити додаткові зусилля для організації свого життя, оскільки є одинокою матір’ю, має на утриманні неповнолітню дитину, яку за браком коштів не змогла оздоровити під час літніх канікул. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі -5 578,17 гривень, середній заробіток за період затримки розрахунку – 4 590,81 гривень, моральну шкоду – 1500 гривень. Представник відповідача позов визнав повністю. Під час розгляду справи по суті встановлено, що згідно наказу № 11-к від 17.02.2011 р. [PERSON] працювала в Южноукраїнському відокремленому підрозділі КСП «Тепличний комбінат» з 18 лютого 2011 року на посаді овочівника 4 розряду. 02 серпня 2013 року вона була звільнена за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, про що свідчить копія наказу № 90-к від 25.07.2013 р. (а. с. № 22). Заробітна плата виплачувалася несвоєчасно у зв’язку з чим на день звільнення утворилася заборгованість в сумі 5 578,17 гривень. При звільненні [PERSON] підприємство не провело з нею розрахунку. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 43 Конституції України, та ст. 21 КЗпП України обов'язок по виплаті заробітної плати є однією з істотних умов трудового договору. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів (ст. 115 КЗпП). В силу ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України). Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. [PERSON] по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як зазначила позивач її середньоденна заробітна плата становила 72,87 гривень, проти чого не заперечував і представник відповідача. Таким чином, стягненню з Южноукраїнського відокремленого підрозділу Колективного сільськогосподарського підприємства «Тепличний комбінат» на користь [PERSON] підлягає середній заробіток за період з 02 серпня 2013 року по 22 жовтня 2013 року в сумі 4 590,81 гривень (фактичний час затримки розрахунку становить 63 робочих дня х 72,87 грн. = 4 590,81 грн.). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що Южноукраїнським відокремленим підрозділом КСП «Тепличний комбінат» були порушені законні права [PERSON], що призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків, ситуація, яка склалася вимагала від неї додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 331,10 гривень.

Outcome: approved