Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 10.08.2012 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить, згідно з уточненнями до позову, стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 70 018,95 [Долар США], що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 558 751 грн. 25 коп. за кредитним договором № 09/08/144МШ від 17.09.2008 року; стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати, а також стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн. за договором поруки. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 17.09.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 09/08/144МШ. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 60 000,00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2018 року. Зобов'язання відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки: № 09/08/144МШ від 17.09.2008 року укладеним з поручителем [PERSON]; № 09/08/144МШ від 17.09.2008 року укладеним з поручителем [PERSON]; № 09/08/144МШ-П від 15.08.2011 року укладеним з поручителем [PERSON]. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином згідно з умовами договору, а тому станом на 30.01.2012 рік має заборгованість на загальну суму - 70 044,02 [Долар США], що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 558 951 грн. 99 коп. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду, боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" було задоволено в повному обсязі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.11.2013 року за результатами розгляду заяви відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення вказане заочне рішення від 08.08.2013 року скасовано, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]- у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що судом вже було винесене заочне рішення 08.08.2013 року, яке скасовано у встановленому законом порядку, на підставі повторної неявки відповідачів по справі, суд вважає ухвалити повторне заочне рішення. Згідно з ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів. Судом встановлено, що 17.09.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі Кредитор, Банк) та відповідачем [PERSON] (далі Позичальник, Боржник) було укладено кредитний договір № 09/08/144МШ. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами кредитного договору, а саме п. п. 1.2, 1.3, 4.1, [PERSON] отримав кредит у розмірі 60 000,00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2018 року. Відповідно до умов договору (п. 2.2.2) [PERSON] взяв на себе обов'язок здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку погашення, що є Додатком № 1 до кредитного договору та його невід'ємною частиною. Сторони домовилися (п. 6.1 Догоовру), що при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашеня кредиту, відсотків і винагороди, а також п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.3, 2.4.1, 4.1-4.4 цього Договору, строків повернення кредиту, передбачених Графіком, а також п.п 1.3, 2.2.3, 2.3.3 даного Договору, винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6 Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. 6.1-6.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли це зобов'язання повинно було бути виконане Позичальником (п. 6.4 Договору). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином згідно з умовами договору, а саме щодо погашення кредиту відповідно до Графіку, а тому станом на 30.01.2012 року має заборгованість на загальну суму - 70 044,02 [Долар США], що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 558 951 грн. 25 коп., що складається з наступного (згідно з розрахунком заборгованості): - 52 804,71 [Долар США] - заборгованість за кредитом; - 12 707,65 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 166,39 [Долар США]- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи (відповідно до п. 6.6 розділу 6 "Відповідальність сторін" Договору): - 31,33 [Долар США]- штраф (фіксована частина); - 3 333,94 [Долар США]- штраф (процентна складова). Також, судом встановлено, що зобов'язання відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором забезпечено порукою: договором поруки № 09/08/144МШ від 17.09.2008 року укладеним з поручителем [PERSON]; № 09/08/144МШ від 17.09.2008 року укладеним з поручителем [PERSON]; № 09/08/144МШ-П від 15.08.2011 року укладеним з поручителем [PERSON]. Згідно з умовами договорів поруки (п. п. 2, 4) поручителі [PERSON], [PERSON] взяли на себе обов'язок відповідати перед Кредитором в тому ж розмірі, що і Боржник (солідарна відповідальність). Поручитель [PERSON], відповідно до Додатку № 1 до Договору поруки, що є його невід'ємною частиною, поручився перед Кредитором за кредитними зобов'язаннями [PERSON] в розмірі 200,00 грн. Одним із заходів забезпечення виконання зобов'язань особи за договором - є порука (ст. 553 ЦК України). Поручителем може бути будь-яка особа, яка візьме на себе відповідні обов'язки за договором боржника, вразі його невиконання останнім (ст. 553 ЦК України). Розмір відповідальності поручителя за договором боржника може бути встановлений договором поруки за домовленістю сторін (ст. 554 ЦК України). Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову (п. 24 постанови Пленуму ВССУ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"). В матеріалах справи мається заперчення на позов відповідача [PERSON] (а.с. 33), відповідно до якого остання не погоджувалася з підсудністю даної справи Октябрському суду м. Полтави; вказувала на наявність аналогічного спору на розгляді в апеляцйному суді Полтавської області за 3 22ц-3062/12 за апеляційною скаргою ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідач [PERSON] також не погоджувалася з підсудністю даної справи Октябрському суду м. Полтави (а.с. 92-93); вказувала, що являється поручителем за кредитними зобов'язаннями [PERSON], а оскільки термін договору поруки не закінчився, - немає підстав стягувати з неї кредитні кошти; заперечувала проти розміру нарахованої заборгованості. Приймаючи до уваги заперечення відповідачів на позов, суд виходив з наступного. Ухвалою суду 13.08.2012 року відкрито провадження по даній цивільній справі та роз'яснено відповідачам їх право на оскарження даної ухвали в частині підсудності в апеляційному порядку. Однак, ухвала про відкриття провадження справі відповідачами не оскаржувалась. Щодо наявності іншої аналогічної цивільної справи чи рішення по справі між тими самими сторонами, з приводу того самого предмету спору, з тих самих підстав - стороною відповідача жодного належного доказу суду не надано, так як і не доведені заперечення щодо суми заборгованості, що пядлягає стягненню. Враховуючи те, що рішення суду не може грунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60, ст. 212 ЦПК України), а також, те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України) - суд не може покласти зазначені відповідачами доводи в основу доказуванння. Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved