overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В поданій позовній заяві позивач пояснив суду, що після смерті [PERSON], [INFO] року, відкрилась спадщина. Однак позивач пропустив встановлені строки для прийняття спадщини, оскільки вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Продовжити строк для прийняття спадщини позивачу потрібно для того, щоб прийняти спадщину після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслано заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника Сутковецької сільської ради. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустив строк прийняття спадщини, чим порушив вимоги ч.1 ст.1270 ЦК України, де визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте, згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, оскільки він проживає в м. Хмельницькому ([ADDRESS]), що підтверджується його паспортом, та працює водієм на ЛТД "Дует", у зв'язку з чим постійно перебуває у відрядженні по всій території України. Дані обставини суд визнає такими, що свідчать про поважність причин пропуску подання заяви для прийняття спадщини. Також судом було встановлено, що нотаріальна контора оформляти спадщину відмовилась в зв'язку із пропуском спадкоємцем встановлених строків, що унеможливлює оформлення прав власності на спадкове майно позивачем. Згідно інформаційної довідки № 36072871 від 12.12.2013 р. у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності спадкової справи смерті [PERSON] Крім того, як вбачається з нотаріально посвідченої заяви від 05.12.2013р. [PERSON] (брата позивача), він відмовляється від спадщини на користь [PERSON] та в суд за продовженням терміну для прийняття спадщини звертатись не буде, що свідчить про відсутність інших спадкоємців які б претендували на дане спадкове майно. В зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем є обгрунтованими, тому вважає за можливе визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач на стягненні з відповідача на його користь судових витрат не наполягав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 02.07.1999 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. В шлюбі вона народила дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви, з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO] на її користь і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ЕД № 034322, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.07.1999 року. Шлюб розірвано рішенням Сєвєродонецького міського суду від 24.04.2012 року. У позивача народилась дитина, дочка [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД № 113955, батьком якої записано відповідача. Відповідно до довідки № 93 від 11.11.2013 року дочка проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». На підставі ст.181 Сімейного кодексу України, «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі». На підставі ст.80 Сімейного кодексу України, «Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі». Згідно до ст.79 СК України «Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви». Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України». Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів Позовні вимоги мотивує тим, що сторони 11.11.2008 року розірвали шлюб, актовий запис № 238. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному вихованні та утриманні позивача. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 400 гривень. Позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, мотивуючи це тим, що відповідач ніде офіційно не працює, їздить на заробітки, в той же час сума аліментів, призначена судом є мізерною, до того ж діти сторін потребують медичної обстеження, дана обставина не була досліджена судом при призначенні аліментів. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив а тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2008 року розірвали шлюб, актовий запис № 238. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному вихованні та утриманні позивача. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 400 гривень. Позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, мотивуючи це тим, що відповідач ніде офіційно не працює, їздить на заробітки, в той же час сума аліментів, призначена судом є мізерною, до того ж діти сторін потребують медичної обстеження, дана обставина не була досліджена судом при призначенні аліментів. Так відповідно до довідок поліклінічного відділення обласної дитячої лікарня Закарпатського обласного управління здоров'я від 16.12.2013 року діти позивача [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в дитячій консультації із народження та потребують медичного спостереження до 18 років. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставину, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів є обґрунтованими та підставними. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 27 січня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач не з"явилася до суду подала заяву, згідно. якої позов підтримала повністю і просила звадоволити. Відповідач в судовому засіданні не з"явився до суду подав заяву, згідно якої позов визнав повністю і проти розірвання шлюбу не заперечує. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 27 січня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 91. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO]. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є не можливим. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Також, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

24 грудня 2013 року по цивільній справі № 357/10358/13-ц 2/357/3297/13за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням було винесено рішення. Позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено. [PERSON] визнано таким, що втратив право користування будинком № 4 по вулиці Нестерова в м. Біла Церква Київської області. Сторони у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено. [PERSON] визнано таким, що втратив право користування будинком № 4 по вулиці Нестерова в м. Біла Церква Київської області. Однак в резолютивній частині рішення суду не було вказано, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] додаткові витрати, а саме витрати по справі 74 грн. 82 коп. та судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. та витрати на послуги адвоката в розмірі 200 гривень, що становить в сумі разом 389 гривень 52 копійки на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У вересні 2013 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Комунальне підприємство «Житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району, про визнання осіб такими, що втратили право на житлову площу та зняття з реєстраційного обліку. У позові позивачка посилалася на те, що батькові її покійного чоловіка, на підставі ордеру, було надано квартиру [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані позивачка та відповідачки. Однак, відповідачі з 1992 року у спірній квартирі не проживають, особистих речей в квартирі не має. З урахуванням викладеного, просила суд визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], зняти з реєстраційного обліку відповідачів з вказаної квартири. Позивачка у судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідачі у судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в КП ЖЕП № 26 Індустріального району не зберігся ордер, який було виписано на імя батька покійного чоловіка позивачки, щодо заселення на [ADDRESS]. Згідно рішення № 257 виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 16.07.2010 року особовий рахунок на [ADDRESS], було відкрито на імя позивачки і наразі вона є квартиронаймачем даного житлового приміщення (а.с.6). Відповідачки зареєстровані за даною адресою, але фактично в ній не проживають з 1992 року, особистих речей у спірній квартирі не має, що підтверджується заявою сусідів (а.с.8). Згідно довідки КЖЕП № 2180 в спірній квартирі зареєстровані позивачка та відповідачки (а.с.7). Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивачів, оскільки останні оплачують низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Заявник у липні 2013 року звернувся до суду з заявою про оголошення особи померлою. В обґрунтування своїх заявлених вимог у заяві та в ході судового засідання заявник, посилалася на те, що заявник та його мати [PERSON], [INFO] до останнього дня була зареєстрована та мешкала з заявником за адресою: [ADDRESS]. Так, 23.01.2002 року [PERSON], взявши документи на квартиру пішла у невідомому напрямку та не повернулась. 11.02.2002 року заявник звернувся до Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області за фактом безвісного зникнення матері заявника. Проведені розшуки результату не дали. За місцем постійного проживання батька заявниці відсутні будь-які відомості про її перебування понад десять років. Оголошення померлою матері необхідно заявнику для перерахунку заборгованості за комунальні послуги та оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги за заявою, просив суд їх задовольнити. Зацікавлена особа надала суду заяву про розгляд справи без присутності представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що заявник та його мати [PERSON], [INFO] до останнього дня була зареєстрована та мешкала з заявником за адресою: [ADDRESS]. Так, 23.01.2002 року [PERSON], взявши документи на квартиру пішла у невідомому напрямку та не повернулась. З моменту зникнення [PERSON] пройшло більше десяти років. Згідно довідки від 12.02.2002 року виданої Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області у тому, що він звертався до Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл., за фактом безвісного зникнення матері [PERSON], [INFO], яка 23.01.2002 року взявши документи на квартиру по вул. Журавлина, 20/8 пішла в невідомому напрямку та не повернулась. ЖРПЗ № 704 від 11.02.2002 року. Відмовний матеріал № 497 від 17.02.2002 року. (а.с. 10). Рішенням Індустріального районного суду від 31.10.2003 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою (а.с. 8). Згідно ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена померлою в судовому порядку, якщо за місцем його постійного проживання немає відомостей про його місцеперебування на протязі трьох років. Згідно ст.234 ЦПК України, в судовому порядку розглядаються справи про оголошення громадянина померлим. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 25 червня 1994 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Позивачка вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство між сторонами не ведеться. Шлюбно-сімейні відносини припинено. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнав частково. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 25 червня 1994 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. В решті позовних вимог, суд відмовляє, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину в межах одного позову, тому що вимоги мають різний предмет спору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 22.07.2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вважає неможливим збереження шлюбу та просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 22.07.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1227. Позивач та відповідач у судове засідання не зявилися, позивач надав до суду заяви в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності. У судове засідання відповідач не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до наданих суду доказів, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 22.07.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1227 між позивачем та відповідачем по справі було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Суперечок відносно майна вони не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені тривалий час. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб сторін фактично розпався, носить формальний характер, примирення неможливо. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved