Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на даний час вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову домобуділю. Просить на підставі наявних доказів у справі позов задовольнити, постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив встановити факт смерті [PERSON], яка наступила [INFO] року та визнати за позивачкою право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник відповідача Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв»язку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що: [INFO] року помер [PERSON] - батько [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON] - брат [PERSON] та дядько [PERSON] Згідно листа-повідомлення наданого Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області [PERSON] [INFO] року загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на 21 км автодороги Малоярославець-Боровськ Боровського району Калужської області Російської Федерації. Його особу було встановлено в ході перевірки дактелокарти. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За таких обставин суд приходить до висновку, що смерть [PERSON] мала місце, а тому суд вважає вимогу позивача в цій частині обґрунтованою та доведеною належними доказами та таку, що підлягає задоволенню. Факт родинних відносин між померлими [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачем [PERSON] стверджується дослідженими у справі доказами. Зміна прізвища позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулася внаслідок укладення шлюбу. Після смерті [INFO] року [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29.03.2012 року [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, в силу положень ст. 525 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном став [PERSON], факт смерті його встановлено у відповідності до чинного законодавства. Згідно спадкової справи №155/2012 початої 16.05.2012 року державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого [INFO] року є позивач - [PERSON], яка шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини прийняла спадщину після смерті дядька [PERSON], який помер [INFO] року. Інших спадкоємців немає. Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У померлого [PERSON] - батька померлого [PERSON] був рідний брат [PERSON], померлий [INFO] року, який приходиться [PERSON] рідним дядьком. У відповідності до положень ч. 4 ст. 1266 ЦК України, яка передбачає спадкування за правом представлення - двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Факт того, що спірна домобулівля перебувала в особистій власності [PERSON] підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами: 15.06.1958 року колгосп імені Кірова виділив [PERSON] присадибну земельну ділянку під будівництво та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується архівним витягом з протоколу №15 від 15.06.1959 року уповноважених колгоспу ім.Кірова; довідками виданими Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області про те, що власником спірного домоволодіння був [PERSON]; крім того, згідно записів погосподарських книг починаючи з 1964 року по 2001-2005 роки головою домогосподарства розташованого в [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON]; довідкою виданою Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 18.11.2013 року за №02-12/991 підтверджується, що на день смерті [PERSON] в спірному житловому будинку був зареєстрований крім [PERSON] - його син [PERSON]. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 27.02.2013 року на земельній ділянці розташованій в [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, з роком забудови 1958. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінив і дослідив докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, поскільки вимоги позивача законні та обґрунтовані та такі, що не суперечать закону.

Outcome: approved