Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та будівельні матеріали, посилаючись на те, що 19 січня 2013 року в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області померла її матір – [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина за законом, спадкоємцем є позивачка по справі – [PERSON], яка спадщину прийняла своєчасно, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Також спадкоємцем першої черги є відповідач по справі – [PERSON], який спадщину не прийняв та на неї не претендує. До складу спадщини входить нерухоме майно по вулиці Бурленів, 3 в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області. Крім цього на території даного домогосподарства самочинно побудований житловий будинок. Оформити права на нерухоме майно вона не може через відсутність правовстановлюючого документа. Просить суд визнати право власності за нею на вказане нерухоме майно, а також на будівельні матеріали, що були використані для будівництва житлового будинку. В судове засідання позивач [PERSON] не з’явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити і справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з’явився, проте сільрада направила суду заяву, в якому позовні вимоги визнає і просить суд розглянути справу у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з’явився, однак надав суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги позивача він визнає, проти задоволення позову не заперечує, а також просить справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 19 січня 2013 року в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області померла матір позивачки – [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина за законом, спадкоємцем є позивачка по справі – [PERSON], яка спадщину прийняла своєчасно, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Також спадкоємцем першої черги є відповідач по справі – [PERSON], який спадщину не прийняв та на неї не претендує. До складу спадщини входить нерухоме майно по вулиці Бурленів, 3 в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області. Крім цього на території даного домогосподарства самочинно побудований житловий будинок. Оформити права на нерухоме майно позивачка не може через відсутність правовстановлюючого документа. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с. 5-39). З п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст.ст. 524-527, 534, 535, 542, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 319, 328, 346, 392 ЦК України,

Outcome: approved