Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 228 546, 73 грн. та судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що 27.05.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Східно-Європейський банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 40 000,00 грн. на придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зі сплатою 18% річних за час фактичного користування грошовими коштами, відповідач зобов'язувався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даними договором у повному обсязі на строк до 26.05.2011 року. Згідно до п.3.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом не пізніше 26.05.2011 року. Але відповідач свого зобов'язання за кредитним договором до цього часу не виконав, в зв'язку з чим станом на 29.08.2013 року утворилась заборгованість в сумі 228546, 77 грн., в тому числі непогашений кредит 28 593 дол.США 36 центів. 26.05.2011 року строк повернення кредиту закінчився, тобто відповідач прострочив виконання зобов'язання за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте згідно письмової заяви, що міститься в матеріалах справи, просить здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримав в повному обсязі. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач позов не визнав, але не заперечував проти розгляду справи без участі представника позивача. Заперечуючи позовні вимоги пояснив, що до грудня 2008 року погашав заборгованість, вважає, що розрахувався повністю за кредитним договором, його квартиру було продано на прилюдних торгах, але він не погоджується з її оцінкою, згідно договору іпотеки квартира оцінена 330 тис. грн., а продана за значно меншу ціну. Також відповідач вказує,що змінився курс долара, в зв'язку з чим він став неспроможним сплачувати заборгованість. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так судом встановлено, що 27.05.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Східно-Європейський банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 40 000,00 грн. на придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зі сплатою 18% річних за час фактичного користування грошовими коштами, відповідач зобов'язувався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даними договором у повному обсязі на строк до 26.05.2011 року. Згідно до п.3.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом не пізніше 26.05.2011 року. Але відповідач свого зобов'язання за кредитним договором до цього часу не виконав, в зв'язку з чим станом на 29.08.2013 року утворилась заборгованість в сумі 228546, 77 грн., в тому числі непогашений кредит 28 593 дол.США 36 центів. 26.05.2011 року строк повернення кредиту закінчився, тобто відповідач прострочив виконання зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов'язання, або хоча і приступив, але не виконав його у встановлений договором чи законом строк. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст..629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, доказів, які б звільняли відповідача від сплати заборгованості відповідач не надав, крім пояснень, а тому підстав для звільнення чи зменшення суми боргу не має. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі вищевикладеного, суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача борг в сумі 228 546, 73 грн. Судові витрати по справі покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 526,589,611,623,624,625, 1054 ЦК України

Outcome: approved