Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що з відповідачем вона познайомилась у 2001 році і стала з ним зустрічатися. В жовтні 2002 року між ними виникли близькі стосунки і вони стали підтримувати фактичні шлюбні відносини. З відповідачем вони жили разом однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Вони вели спільне господарство, у них був спільний побут. Приблизно в лютому 2003року позивач завагітніла, про що повідомила відповідача і вони стали чекати народження дитини. Влітку 2003 року сторони виїхали до міста Кременчук Полтавської області на постійне місце проживання. Там вони також жили разом однією сім'єю. [INFO] у позивача народилась донька, [PERSON]. Позивач отримала свідоцтво про народження дитини, в якому запис про батька дитини зроблений за її прізвищем, а ім'я та по батькові дитини записано за її вказівкою, оскільки вона не перебувала у шлюбі з відповідачем. Сторони разом виховували дитину і утримували її. У 2010 році сторони вимушені були повернутися до міста Ровеньки і стали проживати однією сім'єю в будинку, який належав відповідачу за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою позивач разом із дитиною була зареєстрована 11.10.2011 року і вони проживали однією сім'єю з відповідачем. Вони разом придбали автомобіль, меблі та інші предмети побуту. Відповідач турбувався за дитину, поводився до неї, як батько, а донька вважала відповідача своїм батьком. Але в вересні 2012 року між позивачем і відповідачем виник спір і позивач разом з дитиною вимушена була піти від відповідача. З того часу вона проживає разом з дитиною за вказаною адресою. Відповідач не надає дитині матеріальну допомогу, дитина знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не зареєстрований батьком дитини, позивач позбавлена права стягувати з нього аліменти на утримання дитини, тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання батьківства за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006р. «при розгляді справ про встановлення батьківство щодо дитини,яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС , беручі до уваги всі докази,що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в їх сукупності,зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження,спільне виховання або утримання ними дитини». Відповідач [PERSON], 1972 року народження, народився в м. Ровеньки, Луганської області, працює в ш/у «Ясенівське» колишнє ВП «Шахта імені М.В. Фрунзе» дільниця АСУ, має постійний заробіток , тому відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Просила суд визнати відповідача, [PERSON] батьком дитини, [PERSON], [INFO]. Внести зміни в актовий запис про народження дитини, зроблений 19.01.2004р. за №32 Відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, вказати прізвище дитини Посна і батьком дитини вказати [PERSON]. Стягнути з відповідача, [PERSON] на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник за угодою - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали, однак, у зв'язку із незгодою про викладення у позовній заяві всіх обставин, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що [PERSON] дійсно є його донькою і він ніколи цього не заперечував. Більш того, він неодноразового наполягав на тому, щоб зареєструвати дитину на своє ім'я, проте позивачка постійно заперечувала. Свою відмову вона мотивувала тим, що їй вигідно бути матір'ю-одиначкою, оскільки в них не має родинних відносин і вона не хоче бути від нього залежною в плані вихованні дитини, зміни її місця проживання тощо. Свідоцтво по народження дитини вона від відповідача приховувала, не давала його, говорила, що вони не одружені, тому це тільки її документ. Тому, що стосується вимог позивачки про визнання його батьком дитини і внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини він не заперечую. Решту позовних вимог він не визнає, оскільки вважаю їх необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності. Відповідач категорично заперечую і просить суд відобразити в судовому рішенні його заперечення проти доводів позивачки про те, що вони проживали разом з нею однією сім'єю. Позивач зареєстрована в його житловому будинку як квартирантка. У них ніколи не було спільного бюджету, спільних витрат і придбань. Всі кошти, які він заробляв, завжди знаходились в його особистому розпорядженні і він особисто приймав рішення щодо придбання тих чи інших речей - чи-то предмети побуту, чи-то продукти харчування. Позивачка ж розпоряджалась своїми власними коштами, які витрачала виключно на себе. Також не відповідають дійсності вкладені в позовній заяви відомості про те, що вони разом з позивачкою виїхали на проживання в м. Кременчук. Так, відповідач дійсно у вересні 2002 року познайомився з позивачкою, вони зустрічались, але разом не жили, подружніх стосунків не мали, спільного побуту і бюджету у них не було, у них також були відсутні взаємні права і обов'язки, які звичайно бувають у подружжя, їхні стосунки будувались виключно на тимчасових інтимних побаченнях. Весною 2003 року він виїхав в м. Кременчук для роботи і проживання. Після того, як позивачка повідомила його про те, що вона вагітна, відповідач забрав її до себе в м. Кременчук. Проте попри його зусилля, їхні стосунки так і не стали сімейними. У них не було спільного бюджету, не було взаємних прав і обов'язків подружжя, кожен жив своїм життям і особисто приймав рішення стосовно себе. По приїзду з м. Кременчук в м. Ровеньки стосунки між ними стали вкрай нестерпними, оскільки позивачка категорично не хотіла погодитись з тим, щоб змінити характер їх стосунків, врешті стати справжньою сім'єю і змінити свій статус матері-одиначки. Вважає, що позивачка навмисно маніпулює ситуацією на свою користь, намагаючись мати виключно матеріальні переваги звідусіль - і від нього і від держави, при цьому бути абсолютно вільною від зобов'язань і жити власним життям без урахування інтересів будь-кого. Вони не проживають разом з позивачкою за однією адресою. Проте дитина повністю знаходиться на його утриманні. Відповідач постійно добровільно надавав і продовжує надавати позивачці кошти в достатньому розмірі на утримання доньки, сам особисто постійно купує їй всі необхідні речі, дівчинка багато часу поводить разом з ним в місці його проживання. Враховуючи викладене, він просить позовні вимоги задовольнити частково - визнати його батьком [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни в актовий запис про її народження. Також просить частково задовольнити вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь позивачки в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно. З врахуванням того, що законом України про «Державний бюджет України на 2013 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років встановлений на рівні 1210,00 грн. на місяць і те, що він систематично забезпечує дитину і одягом і всіма необхідними речами для її життя і розвитку, то вважає що ця сума є достатньою, для того, щоб забезпечити необхідні витрати на дитину з боку позивачки в той час, коли вона перебуває з нею. Просить вважати недоведеним факти проживання відповідача і позивача однією сім'єю, а також факту наявності у них спільного побуту і бюджету. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] і [PERSON]. Відомості про батька в актовому записі про народженні дитини [PERSON],[INFO], внесені зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. У судовому засіданні також встановлено, і визнано відповідачем, що [PERSON], яка народилась [INFO] у позивача [PERSON], дійсно є його донькою. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що за можливе встановити батьківство відповідача [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із п.3 ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. З огляду на викладене,

Outcome: approved