Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Залізничний ВДВС Сімферопольського МУЮ в АР Крим, в подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та остаточно просив: усунути перешкоди у встановленні будівельних лісів на земельній ділянці довжиною 11,9 метрів і шириною 1,5 м., що перебуває у користуванні [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS], для ремонту огорожі і стіни належної будови літер «Д» згідно схематичного плану техпаспорта в домоволодінні [ADDRESS] зобов'язавши відповідачку [PERSON] демонтувати належний їй тимчасовий навіс - сарай літер «П»; у разі невиконання рішення суду відповідачкою на протязі місяця після набрання рішенням законної сили, надати право виконати рішення суду за свій рахунок зі стягненням з [PERSON] витрат по виконанню рішення суду щодо демонтажу тимчасового навісу - сараю літер «П» в сумі 1010 грн.; стягнути з [PERSON] матеріальний збиток пов'язаний з пошкодженням внутрішніх стін приміщення літер «Д» в сумі 5599 грн.; стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 грн., та судові витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. та оплати за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 4122 грн. 64 коп., а всього судових витрат у сумі 4352 грн .04 коп. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS]. Раніше вказані домоволодіння були одним домоволодінням [ADDRESS], рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02 липня 2010 року, між нею та відповідачкою було проведено розділ існуючих часток загального домоволодіння. Крім того, вказаним рішенням встановлено сервітут на право встановлення будівельних лісів на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні у відповідачки, для ремонту огорожі і стіни належного їй гаражу літер «Д». Одна стіна належної їй будови літер «Д», знаходиться на території земельної ділянки [PERSON] у зв'язку із чим у неї відсутній доступ до цієї частини стіни. Стіна будови гаража з боку ділянки відповідачки не заштукатурена піддається впливу опадів у зв'язку з чим всередині приміщення гаражу, існують пошкодження. Вважає, що відповідачка протиправно перешкоджає їй в законних вимогах по ремонту частини стіни будови літер «Д», у зв'язку із чим вона повинна відшкодувати збиток який виник від проникнення вологості всередині цього приміщення в повному обсязі. Крім того, вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000 грн. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що вказаний сарай є власністю відповідача, у зв'язку із чим демонтаж вказаної будівлі є неможливим. Також зазначили, що жодних неправомірних дій [PERSON] відносно майна позивачки не чинила, у зв'язку із в задоволенні позову просили відмовити. Представник Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ в АР Крим - Доліашвілі Г.Г. в судовому засіданні пояснив, що дійсно під час виконання рішення суду в частині встановлення будівельних лісів для ремонту стіни літер «Д», ліси встановити не вдалося, оскільки перешкоджає сарай відповідача. Заслухавши пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Згідно вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 травня 2011 року [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02 липня 2010 року проведено розділ існуючих часткою загального домоволодіння [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] Припинено право сумісної часткової власності на вказане домоволодіння. Встановлено сервітут, що дає [PERSON] право встановлення будівельних лісів на земельній ділянці довжиною 11,9 м. та шириною 1,5 м., яка знаходиться у користуванні [PERSON] для ремонту загорожі і стіни належного гаражу. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя від 14.10 2011 року замінений спосіб і порядок виконання рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 02 липня 2010 року в частині встановлення сервітуту та зазначено «Зобов'язати [PERSON] надати право [PERSON] встановити будівельні ліси на земельній ділянці довжиною 11,9 метрів і шириною 1,5 м, що знаходиться в користуванні [PERSON], для ремонту огорожі і стіни належного гаражу». 17 жовтня 2012 року державним виконавцем Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ АРК Доліашвілі Г.Г. був складений акт про часткове невиконання рішень судів про встановлення лісів на земельній ділянці належній відповідачці, у зв'язку наявністю перешкоди у вигляді будови сараю, яка примикає до стіни будови літер «Д». В своєму позові [PERSON] просить усунути перешкоди у встановленні будівельних лісів на земельній ділянці довжиною 11,9 метрів і шириною 1,5 м., що перебуває у користуванні [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS], для ремонту огорожі і стіни належної будови літер «Д» згідно схематичного плану техпаспорта в домоволодінні [ADDRESS] зобов'язавши відповідачку [PERSON] демонтувати належний їй тимчасовий навіс - сарай літер «П». Вказана вимога мотивована тим, що наявність сараю літер «П» створює пошкодження майна позивача та позбавляє її можливості встановити будівельні ліса для виконання оздоблення задньої стіни будівлі літер «Д». Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 1832 від 15 жовтня 2013 року, судовим експертом встановлено, що ймовірними причинами виникнення пошкоджень в приміщенні літньої кухні літера «Д» домоволодіння [ADDRESS] є: відсутність опоряджувально-захисного шару (утеплювача, штукатурки, фарбування) стіни літньої кухні літер «Д», суміжної зі стіною сараю у домоволодінні [ADDRESS]; виконаний у бік домоволодіння № [ADDRESS] (стіни літньої кухні літер «Д») ухил покрівлі сараю у домоволодінні [ADDRESS] та відсутність організованого водовідводу з даху вказаного сараю. Проте, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником сараю літер «П», який в свою чергу заінвентаризований КРП «СМБРТІ» 13 лютого 2009 року (а.с. 32). 07 квітня 2009 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, на 52/100 часток житлового будинку з надвірними побудовами, котрі розташовані за адресою [ADDRESS]- [ADDRESS]. Згідно вказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом, в склад житлового будинку з надвірними побудовами розташовані за адресою [ADDRESS]- [ADDRESS], також включено і літер «П». [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти демонтажу вказаного сараю. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] є власником сараю літер «П», судове рішення про встановлення сервітуту на встановлення будівельних лісів на земельній ділянці довжиною 11,9 м. та шириною 1,5 м., яка знаходиться у користуванні [PERSON] для ремонту загорожі і стіни належного гаражу, винесено вже за наявності на цій земельній ділянці, вказаної будівлі, а також зважаючи на те, що [PERSON] не досліджені інші варіанти виконання робіт щодо усунення замокань стіни, а саме облаштувань водовідвідних засобів та здійснення ремонту стіни за наявності сараю, суд вважає, що в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. В прохальній частині позовної заяви [PERSON] вказує, що у разі невиконання рішення суду відповідачкою на протязі місяця після набрання рішенням законної сили, надати право виконати рішення суду за свій рахунок зі стягненням з [PERSON] витрат по виконанню рішення суду щодо демонтажу тимчасового навісу - сараю літер «П» в сумі 1010 грн. Проте дана вимога є похідною від вимоги позивача щодо усунення перешкод у встановленні будівельних лісів, а зважаю на те, що в даній частині позову [PERSON] відмовлено, суд вважає. що в даній частині позов теж є необґрунтованим. Крім того в своєму позові [PERSON] просить стягнути з [PERSON] матеріальний збиток пов'язаний з пошкодженням внутрішніх стін приміщення літер «Д» в сумі 5599 грн. Згідно ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказана вимога мотивована тим, що одна стіна належного [PERSON] літер «Д» відповідно до схеми технічного паспорта домоволодіння, знаходиться на території земельної ділянки використовуваної відповідачкою [PERSON], у зв'язку із чим у неї відсутній доступ до цієї частини стіни. Вказана стіна не заштукатурена і піддається впливу опадів у зв'язку з чим всередині приміщення гаражу, існують пошкодження від вологості і грибка. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 1832 від 15 жовтня 2013 року, судовим експертом встановлено, що ймовірними причинами виникнення пошкоджень в приміщенні літньої кухні літера «Д» домоволодіння [ADDRESS] є: відсутність опоряджувально-захисного шару (утеплювача, штукатурки, фарбування) стіни літньої кухні літер «Д», суміжної зі стіною сараю у домоволодінні [ADDRESS]; виконаний у бік домоволодіння № [ADDRESS] (стіни літньої кухні літер «Д») ухил покрівлі сараю у домоволодінні [ADDRESS] та відсутність організованого водовідводу з даху вказаного сараю. Проте, в розумінні ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, повинна бути завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, та відшкодовується в повному обсязі саме особою, яка її завдала. Але як вбачається з матеріалів справи сарай літер «П» заінвентаризований КРП «СМБРТІ» 13 лютого 2009 року. Проте [PERSON] стала співвласником житлового будинку з надвірними побудовами, за адресою [ADDRESS]- [ADDRESS], 07 квітня 2009 року отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не надано суду доказів вчинення саме [PERSON] неправомірних дій за для завдання майнової шкоди [PERSON] З пояснень осіб в судовому засіданні встановлено, що після отримання спадщини [PERSON] вказаний сарай не перебудовувала. Таким чином, суд вважає, що вказана вимога є безпідставною та в її задоволенні слід відмовити. [PERSON] в своєму позові просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних і фізичних страждань, інших негативних наслідків, завданих фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Проте, зважаючи на те, що [PERSON] не надано суду доказів вчинення саме [PERSON]неправомірних дій за для завдання майнової шкоди[PERSON], та беручи до уваги, що в даній частині позову відмовлено, а зважаючи на відсутність не правомірних дій відсутня і вина особи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 391, 1166, 1167 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed