Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь кошти в розмірі понесених витрат 9 285,30 гривень, судовий збір у розмірі 229,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 вересня 2011 року в м. Києві, на перехресті вул. Курнатовського та вул. Вільде, з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ - 21053» з державним номерним знаком [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП). На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2011 року по справі № 3-7611/2011 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ-111 117» з державним номерним знаком [NUMBER], що належить гр. [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно Звіту № 707 про оцінку автомобіля ВАЗ 11174 номерний знак [NUMBER] від 20 жовтня 2011 року, складеного ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто», становить 10 278,32 гривень за пошкоджений транспортний засіб. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено 22 вересня 2011 року. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5363589 термін дії з 15 червня 2011 року до 14 червня 2012 року включно. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою стороною та відповідачем не виникало. У зв'язку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 13 грудня 2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8 565,30 гривень без врахування ПДВ. МТСБУ також понесло додаткові витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 720,00 гривень. Всього МТСБУ понесло витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування по вищезазначеній події у розмірі - 9285,30 гривень. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку. Відповідачем в добровільному порядку витрати МТСБУ компенсовані не були. Таким чином станом на 29 липня 2013 року заборгованість відповідача перед МТСБУ складає 9 285,30 гривень. 08 січня 2013 року між МТСБУ та ТОВ «Юридична фірма «Анкона» було укладено Контракт про надання правової допомоги № 81. Відповідно до умов контракту ТОВ «Юридична фірма «Анкона» як виконавець за винагороду приймає на себе зобов'язання надавати правову допомогу МТСБУ (замовнику) у питаннях стягнення заборгованості з третіх осіб по справам, пов'язаним з проведенням регламентних виплат. Відповідно до Додаткової угоди № 6 до Контракту про надання правової допомоги № 81 від 08 січня 2013 року, замовником виконавцю була передана справа № 15242 по стягненню з [PERSON] заборгованості у розмірі 9 285,30 гривень та була оплачена винагорода за правову допомогу у сумі 2 000,00 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що відповідач викликався для проведення експертного дослідження, однак не з'явився. Розмір відшкодування було визначено на підставі Наказу МТСБУ від 09 грудня 2011 року № 3351, згідно якого розмір відшкодування становить 8565,30 гривень. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати у розмірі 720,00 гривень на встановлення розміру збитків та збір документів у справі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив суду, що він не був присутнім при проведенні експертизи. Зазначив, що пошкодження на автомобілі були зовсім інші після ДТП. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 вересня 2011 року о 19 годині 30 хвилин на перехресті вул. Курнатовського та вул. Вільде в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21053», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-111 117», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2011 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2011 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Звіту № 707 про оцінку автомобіля ВАЗ 11174 номерний знак [NUMBER] від 20 жовтня 2011 року, складеного ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 11174 номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 10278,32 гривень (а.с. 14-21). Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «ВАЗ-111 117», д/н [NUMBER] є [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ-111 117», д/н [NUMBER] була застрахована у Публічному акціонерному товаристві Страхова компанія «Гарант-Авто», що підтверджується полісом № АА/5363589 (а.с. 10). Згідно довіреності від 20 червня 2011 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] бути його представником в органах ДАІ та всіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, пов'язаних зі вчиненням правочинів щодо користування та експлуатації належних йому на праві власності автомобіля «ВАЗ-111 117», д/н [NUMBER]. 21 жовтня 2011 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.7). 09 грудня 2011 року МТСБ винесло наказ № 3351 у відповідності до ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про виплату потерпілій стороні шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на 8565 гривень 30 копійок (а.с.37). Платіжним дорученням № 5531 від 12 грудня 2011 року МТСБУ здійснило перерахування страхового відшкодування [PERSON] на суму 8565 гривень 30 копійок. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 22 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачем доказів щодо спростування вимог позивача суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь підприємства страхового відшкодування в сумі 8565 гривень 30 копійок є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 720,00 гривень. Разом з тим, позивачем не було визначено, що відноситься до додаткових витрат, не визначено ким саме були вони понесені та чим підтверджується понесення даних додаткових витрат. З огляду на вищевикладене, дані позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 214 гривень 60 копійок. В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. Так, відповідно до статті 1 Контракту про надання правової допомоги від 08 січня 2013 року № 81, укладеного між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Товариством з обмеженою відповідальності «Юридична фірма «Анкона», замовник доручає, а виконавець за винагороду приймає на себе зобов'язання надавати правову допомогу замовнику у питаннях стягнення заборгованості з третіх осіб по справам, пов'язаним з проведенням регламентних виплат, в яких розмір вимог замовника до третіх осіб дорівнює чи перевищує 7 000,00 гривень. Згідно додаткової угоди № 6 від 20 травня 2013 року до Контракту про надання правової допомоги № 81 від 08 січня 2013 року, відповідно до умов Контракту, замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справу № 15242 про стягнення з [PERSON] 9285,30 гривень шкоди. Розмір базової винагороди виконавця становить 2000,00 гривень (а.с. 47-48). Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 38 ЦПК особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК, а повноваження адвоката також і ордером, який видається відповідним адвокатським об'єднанням, або договором, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені не у виданому ордері, а в довіреності чи договорі. При цьому суд враховує, що в межах розгляду даної справи представництво інтересів позивача здійснював представник за дорученням [PERSON], на підтвердження повноважень представника до матеріалів справи долучено довіреність видану від імені МТСБУ датовану 08 жовтня 2013 року, ця обставина виключає питання вирішення судових витрат на правову допомогу, оскільки відповідно до положень ст.42 Цивільного процесуального кодексу України представник позивача [PERSON], не надав належних доказів, які мали підтвердити його повноваження на ведення даної справи у якості адвоката. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial