Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

20.05.2013 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Чопської митниці про набуття права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS], загальною площею 64,8 м2, мотивуючи наступним. З грудня місяця 1995 року по даний час позивач разом із своєю сім'єю зареєстровані та проживають у службовій квартирі [ADDRESS]. Позивач зазначає, що впродовж останніх років він неодноразово звертався до керівників Чопської митниці та Державної митної служби України з письмовими заявами про зняття із спірної квартири статусу «службова» та закріплення її у встановленому законом порядку за його сім'єю, однак, позивачем позитивної відповіді так і не отримано, не зважаючи, що станом на день звернення позивачем до суду з даним позовом квартири в будинку [ADDRESS] із відомчого житлового фонду Чопської митниці передані до комунальної власності міста Чоп Ужгородського району. У зв'язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом. 11.06.2013 року представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що вимоги позивача задоволенню не підлягають у зв'язку з обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав. Вказав, що позивач отримав право користування спірною службовою квартирою, яка перебуває у комунальній власності міста Чоп Ужгородського району, відповідно до рішення Чопської митниці, затвердженим рішення виконавчого комітету Чопської міської Ради народних депутатів від 12.12.1995 року № 112 та ордеру № 313 від 12.12.1995 року, та виходячи з наведеного є законним володільцем спірного нерухомого майна, володіє ним з волі власника, що виключає підстави для застосування норм ст. 344 ЦК України. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, у своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили суд позовні вимоги задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням виконавчого комітету Чопської міської Ради народних депутатів Ужгородського району від 12.12.1995 року № 112 вирішено: присвоїти вулиці, де будуються будинки Чопської митниці, найменування - [ADDRESS] віднести до розряду службових; видати ордера робітникам митниці, в тому числі, [PERSON], начальнику митниці, - [ADDRESS]. 12.12.1995 року на підставі виданого виконавчим комітетом Чопської міської Ради народних депутатів ордеру № 313 [PERSON] та членам його сім'ї надано право на зайняття трьох кімнат в службовій квартирі [ADDRESS], в якій вони мешкають та прописані станом на 21.11.2012 року, що підтверджується довідкою міського КП ЖКГ «Тиса» від 21.11.2012 року № 1985. Наказом Державної митної служби України від 13.12.1996 року № 552, а також наказом Чопської митниці від 31.12.1996 року № 190 «Про прийняття на баланс митниці будівель та споруд» на баланс Чопської митниці прийнято п'ять чотириквартирних житлових будинків, які розташовані за адресою: м. Чоп, пров. Митний, буд. №№ 6, 7, 8, 9, 10, а також дозволено подальшу передачу квартир на баланс та обслуговування місцевим комунальним господарствам з оформлення їх, як службових. Рішенням виконкому Чопської міської Ради народних депутатів 30.08.1996 року № 85 вирішено зареєструвати комунальні житлові будинки в м. Чоп по пров. Митному будинки №№ 2, 4, 6, 8, 10 за Чопською митницею. 22.06.2004 року рішенням Чопської міської ради Закарпатської області № 2 «Про прийняття до комунальної власності будинків Чопської митниці по пров. Митному» вирішено: надати згоду на прийняття до комунальної власності міста п'яти чотирьохквартирних відомчих житлових будинків Чопської митниці по пров. Митному; службові квартири, які знаходяться в будинках, що передаються до комунальної власності, закріпити за Чопським ВУЖКГ. Згідно довідки Чопської митниці від 16.11.2012 року № 1/1-2.45/9613 [PERSON] дійсно працював на посаді начальника Чопської митниці в період з 09.08.1995 року по 20.10.1998 року, що також підтверджується копією трудової книжки [PERSON] заповненої 31.03.1969 року, наявною в матеріалах справи. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 4 статті 59 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). За змістом даної статті набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, зокрема, договору найму, оренди тощо, виключає застування набувальної давності. Статтею 118 ЖК УРСР регламентовано, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. З матеріалів справи вбачається, що виходячи із наказу Державної митної служби України від 13.12.1996 року № 552 рішенням Чопської міської ради Закарпатської області від 22.06.2004 року [ADDRESS] закріплена за комунальною власністю міста Чоп, та має статус службової, що повністю визнається та не заперечується сторонами по справі. Крім того, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії ордера № 313 такий виданий виконавчим комітетом Чопської міської Ради народних депутатів позивачу на право зайняття ним та членами його сім'ї саме службової квартири [ADDRESS]. Оскільки позивач вселився в спірну квартиру на підставі ордеру на право зайняття житлового приміщення, що був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Чопської міської Ради народних депутатів, та законно користується наданою йому службовою квартирою, суд прийшов до переконання про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 344 ЦК України та визнання за позивачем права власності на спірну квартиру за набувальною давністю, оскільки діючим законодавством України встановлений інший порядок набуття права власності на службове житлове приміщення, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до ст. 218 ЦПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed