Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», який перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №700007055, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 49856,93 доларів США, який в свою чергу зобов'язувався повернути вказані кредитні кошти до 16.05.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити відповідну платню за користування кредитом у розмірі 13,99% річних, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з кредитного договору, 15.05.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк», який перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] уклали договір поруки №700006992-п, відповідно до умов якого відповідач, як поручитель, поручається за виконання боржником обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов кредитного договору, станом на 30.07.2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 1344835,01 гривень, з яких: 384618,12 гривень - заборгованість за кредитом; 302220,45 гривень - заборгованість по відсоткам; 5981785,83 гривень - заборгованість по пені, яку зменшено позивачем із урахуванням принципу розумності і справедливості до 657996,44 гривень. Однак, станом на дату подання даного позову до суду відповідачем не виконано умови кредитного договору, що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON], повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачки, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством „Альфа-Банк", який перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №700007055, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 49856,93 доларів США, а позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та строки, обумовлені кредитним договором (а.с.5-7). Згідно п.3 договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банку, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за договором, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі та виконувати інші обов'язки, що передбачені договором. Відповідно до п.9.8 кредитного договору, передбачена пеня розраховується від суми та у валюті простроченого зобов'язання та сплачується у гривнях, виходячі з офіційного курсу гривні до валюти кредиту. Позивачем виконано умови кредитного договору №700007055 від 15.05.2008 року та надано [PERSON] грошові кошти в сумі 49856,93 доларів США, що підтверджується анкетою-заявою про отримання кредиту від 15.05.2008 року та випискою по особовому рахунку з 15.05.2008 року по 30.07.2013 року, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.11, 18). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, 15.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», як раніше іменувався позивач, та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки №700006992-п, відповідно до умов п.2.1 якого, поручитель поручається за виконання боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: обов'язок повертати банку кредит рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 16.05.2015 року; обов'язок щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені основним договором та додатком №1 до основного договору; обов'язок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення, сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із основного договору; обов'язок сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) відшкодувати збитки, заподіянні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за основним договором (а.с.10). Згідно з умовами п.3.1 договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Враховуючи положення ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови договору в частині належного виконання свої зобов'язань, в результаті чого станом на 30.07.2013 року він має прострочену заборгованість за кредитом - 48119,37 доларів США, що за курсом НБУ на 30.07.2013 року складає - 384618,12 гривень, за відсотками - 37810,45 доларів США, що за курсом НБУ на 30.07.2013 року складає - 302220,45 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.16-17). Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.3.4. в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісії згідно умов договору, позичальник повинен сплатити банку пеню в розмірі 1% відсотку від простроченої суми за кожен день прострочення. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту, відповідно до діючого договору йому було нараховано пеню у розмірі 748378,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 5981785,83 гривень Згідно ч.3 т.551 ЦК України, розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів нанесення йому простроченням виконання зобов'язання збитків, суд вважає необхідним зменшити розмір неустойки до суми заборгованості за кредитом в розмірі 384618,12 гривень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial