Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Представник позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку боргу за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 16.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року, в подальшому 18.12.2009 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" який є правонаступником Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» та відповідачем - [PERSON] також було укладено додаткову угоду до кредитного договору №014/02-2/294-М/2 від 18.12.2009 р., згідно яких банк надав [PERSON], а останній отримав суму кредиту у розмірі - 25 000,00 доларів США, зі сплатою 14% відсотків за користування кредитними коштами за період з 16.08.2006 р. до 15.08.2013 року , строком на 84 місяці з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Згідно умов додаткової угоди до кредитного договору №014/02-2/294-М/2 від 18.12.2009 р. строк погашення кредиту був збільшений та встановлений до 15.08.2016 року , зі сплатою 14% відсотків за користування кредитними коштами за період з 16.08.2006 р. до 17.12.2009 року, 15% річних в термін з 18.12.2009 року до 15.08.2016 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків який викладений в новій редакції. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/02-2/294-Р від 16.08.2006 р., згідно якого відповідачі по справі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо сплати суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконує. Станом на 30.05.2013 року сума заборгованості [PERSON], перед позивачем по кредитному договору № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року, становить18 966, 55 доларів США, що згідно курсу НБУ( 1 долар США - 7,9930 гривень станом на 30.05.2013 р.) складає - 151 599,63 гривень, з яких: 15 746,37 доларів США, що згідно курсу НБУ( 1 долар США - 7,9930 гривень станом на 30.05.2013 р.) складає 125 860,73 грн. - основна сума боргу по кредиту, в тому числі і прострочена заборгованість; 2829,85 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 22 618,99 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 370,64 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 2 962,50 грн. - пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків. З посиланням на норми ст.ст. 525,526,611,615,1050 ЦК України та на викладені вище обставини, позивач просить суд, стягнути солідарно на свою користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] загальну заборгованість по кредитному договору № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року в сумі 18 966, 55 доларів США, що згідно курсу НБУ( 1 долар США - 7,9930 гривень станом на 30.05.2013 р.) складає - 151 599,63 гривень. В судовому засіданні представник позивача Кіндрат С.С. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Визнав, що у нього наявна прострочка по погашенню суми кредиту та відсотків, яка виникла в зв'язку з тим, що він перебував з важкою хворобою на лікуванні в лікарні. Не визнав позовні вимоги в частині застосування до нього штрафних санкцій , вказавши на те, що з червня 2013 року вніс частково суму коштів для погашення кредиту. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав заявлених відповідачем [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 16.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 25 000,00 доларів США , з 16.08.2006 р. до 15.08.2013 року зі сплатою за користування кредитом 14,00 % річних, строком на 84 місяці з погашенням суми кредиту відповідно до графіка погашення , що стверджується кредитним договором № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 р., копія якого приєднана до матеріалів справи / а.с. 5-6/. В подальшому 18.12.2009 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" який є правонаступником Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» та відповідачем - [PERSON] також було укладено додаткову угоду до кредитного договору №014/02-2/294-М/2 від 18.12.2009 р. згідно умов якої строк погашення кредиту був збільшений та встановлений до 15.08.2016 року , зі сплатою 14% відсотків за користування кредитними коштами за період з 16.08.2006 р. до 17.12.2009 року, 15% річних в термін з 18.12.2009 року до 15.08.2016 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків який викладений в новій редакції, що стверджується додатковою угодою до кредитного договору №014/02-2/294-М/2 від 18.12.2009 р. копія якого приєднана до матеріалів справи / а.с. 8/. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору - кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Грошові зобов'язання між сторонами виникли в іноземній валюті, що узгоджується з нормами Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 5),Закону України «Про банки і банківську діяльність» (ст. 19, ч. 1, 2 ст. 47, ст.ст. 49, 55), ч. 2 ст.192, ч. 3 ст.533 ЦК України. Відповідно до п. 2.1 кредит надавався відповідачу [PERSON] на споживчі цілі. Відповідно до меморіального валютного ордеру № 1 від 16.08.2006 року про видачу кредиту відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 25,000 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника /а.с.12-13 / У зв'язку з невиконанням зобов'язань відповідачем [PERSON] по погашенню кредиту, утворилась заборгованість, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 30.05.2013 року на його користь підлягає стягненню з відповідача [PERSON] загальна заборгованість по кредитному договору № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року в розмірі становить 18 966, 55 доларів США, що згідно курсу НБУ( 1 долар США - 7,9930 гривень станом на 30.05.2013 р.) складає - 151 599,63 гривень, з яких: 15 746,37 доларів США, що згідно курсу НБУ( 1 долар США - 7,9930 гривень станом на 30.05.2013 р.) складає 125 860,73 грн. - основна сума боргу по кредиту, в тому числі і прострочена заборгованість; 2829,85 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 22 618,99 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 19,69 доларів США , що згідно курсу НБУ складає 157, 38 гривень - нараховані відсотки за період 27.05.2013 - 29.05.2013 року; 370,64 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 2 962,50 грн. - пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків. /а.с. 11/ Для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/02-2/294-Р від 16.08.2006 р., відповідно до якого остання поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року. Відповідно до укладеного договору поруки поручитель [PERSON] солідарно відповідає перед кредитодавцем за виконання [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором. Правовідносини між сторонами виникають з норм ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5.1 вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів на умовах Генеральної кредитної угоди №103 від 16.08.2006 року. Відповідно до розділу 9 вказаного кредитного договору у разі порушення відповідачем [PERSON] строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом останній зобов'язався сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року та умов додатковуої угоди до кредитного договору №014/02-2/294-М/2 від 18.12.2009 р. сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідач [PERSON], зобов'язався погашати заборгованість за кредит і сплачувати нараховані проценти згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною договору. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконував належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до п. 1.2 договору поруки № 014/02-2/294-Р від 16.08.2006 року укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] - поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Так,як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя повернення кредитних коштів в солідарному порядку. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" згідно кредитного договору № 014/02-2/294-М від 16.08.2006 року заборгованість в сумі 18 966, 55 доларів США, що згідно курсу НБУ( 1 долар США - 7,9930 гривень станом на 30.05.2013 р.) складає 151 599,60 гривень, підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved