Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 19.01.2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони дітей не мають. Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. Однак розривати шлюб через органи РАГС відповідач не бажає. У зв'язку з цим вона звернулась до суду й просила розірвати її шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надав заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, на наданні строку для примирення не наполягав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 19.01.2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції міста Донецька, Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 13 (а.с. 3). Сторонами не заперечувалось, що від шлюбу дітей вони не мають. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Сторонами також не заперечувалося, що шлюбні відносини між ними припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду і розглядом цієї цивільної справи по сплаті судового збору у розмірі - 114,70 грн., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанцією, залученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved