Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договорі. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 11.07.2006 р. [PERSON] уклав з ПАТ «Сведбанк» кредитний договір № 1303/0706/62-077. Відповідно до умов договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 20000,00 дол. США, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав, що підтверджується відповідними документами. 28.11.2012 року ПАТ «Омега Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і па умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на 11.11.2013 р. заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 37138,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складає - 333986,44 грн., а саме: 13170,47 дол. США - заборгованість по основній сумі кредиту, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 105271,57 грн.; 8636,47 дол. США - заборгованість за процентами, що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складає - 69031,30 грн.; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованою комісією; 15331,55 дол. США - нарахована пеня, що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складає - 122545,08 грн.; 0,00 грн. - нарахована пеня. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до умов Кредитного договору Позивач набуває право, в тому числі і в судовому порядку, вимагати від Відповідача дострокового повернення кредиту, а Позичальник зобов'язується на вимогу кредитора достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, інші платежі та нарахування за Кредитним договором, що підлягають сплаті Позичальником на користь кредитора у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем 1 будь-яких обов'язків, встановлених Кредитним договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування. На виконання умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства для позасудового врегулювання відносин, які склалися в зв'язку з невиконанням зобов'язань по Кредитному договору Відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви зазначена вимога виконана не була. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованості по кредиту; процентів, нараховані Банком за користування кредитом; комісії; штрафні санкції та інші можливі платежі. Згідно ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. У судове засідання представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'являвся, хоча належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим з повідомленням листом. Зі згоди представника позивача (у клопотанні) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач проживає і зареєстрований [INFO]. Згідно копії кредитного договору № 1303/0706/62-077від 11.07.2006 р. року, [PERSON] було надано кредит в сумі 20000 дол. США. Підставність позову стверджується розрахунком заборгованості за надання послуг за користування споживчим кредитом, згідно якої заборгованість відповідача перед позивачем станом на 11.11.2013 р. становить 37138,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, складає - 333986,44 грн. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, не виконані в повному обсязі умови кредитного договору відповідачем він не виконав грошового зобов'язання за кредитним договором № 1303/0706/62-077від 11.07.2006 року, внаслідок чого перед позивачем станом на 11.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 333986,44 грн., тому позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача суми позову. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки при подачі позову згідно зі ст. 80 ЦК України та Закону України "Про судовий збір" позивач сплатив судовий збір у розмірі 3339,86 грн., отже дану суму судових витрат слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved