Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] донецької державної нотаріальної контори, Ворошиловської районної в м. Донецьку ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. 18.04.2007 року помер батько позивача [PERSON]. Позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0024га, розташованої за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 12. Державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку було втрачено, а у видачі дублікату позивачеві було відмовлено, оскільки видачу державних актів на землю скасовано. У встановлені діючим законодавством строки він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 05.07.2013 року у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку позивачеві було відмовлено, оскільки він не може надати оригінал державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку. Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0024га, розташовану за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 12, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON]. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] донецької державної нотаріальної контори та виконавчого комітету Ворошиловської районної у м. Донецьку ради в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №200308 від 23.04.2007 року, виданого Донецьким міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] помер 18.04.2007 року. Після смерті [PERSON] позивач звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до [PERSON] Донецької державної нотаріальної контори, де внаслідок цього 08.08.2007 року була заведена спадкова справа № 444, про що свідчить інформаційна довідка із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 35943009 від 29.05.2012 року. Згідно до довідки [PERSON] Донецької державної нотаріальної контори № 2641/01-16 від 02.12.2013 року позивач є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], оскільки батьки останнього-Чухрай Л.М. та [PERSON] відмовились від спадщини на його користь, а інших спадкоємців, що прийняли спадщину, немає. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 0,0024 га, розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 12, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН№091824 від 02.12.2004 року та довідкою Управління держземагентства у м. Донецьку Донецької області № 01-32-4200/4071 від 09.06.2013 року. 05.13.2013 року державним нотаріусом [PERSON] Донецької державної нотаріальної контори відповідною постановою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0024 га, розташовану за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 12, оскільки не надано документів, які підтверджують склад спадкового майна, та документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Згідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частина 1 ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частини 1, 3 ст. 1296 ЦК України визначають, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після померлого [PERSON] та має право отримати у власність земельну ділянку площею 0,0024 га, розташовану за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 12, в порядку спадкування за законом. Судом не встановлено порушень з боку позивача прав інших осіб. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] донецької державної нотаріальної контори, Ворошиловської районної в м.Донецьку ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved