Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

29.08.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом про визнання права власності на частку у праві спільної сумісної власності на будинок, зазначивши в обгрунтування своїх позовних вимог, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. На його майно відкрилась спадщина. До складу спадщини входить житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Заповіт чоловік не складав. Його майно спадкується за законом. Позивач є його спадкоємцем першої черги за законом, вона прийняла спадщину, оскільки зареєстрована і фактично постійно проживала разом із [PERSON] на час його смерті. В березні 2013 року позивач звернулась до нотаріальної контори із проханням про оформлення спадкових прав, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, пояснивши, що вона не може належним чином підтвердити належність вищевказаного житлового будинку померлому, оскільки в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про право власності на будинок різне написання прізвища особи, на ім'я якої виписаний документ, крім того, в свідоцтві про право власності на будинок зроблено не вивірені виправлення. З'ясувалось, що в свідоцтві про право власності на будинок власником майна вказаний [PERSON], в іншому місці свідоцтва в його прізвищі, імені, по-батькові зроблено виправлення первісного тексту невідомою особою ( в графі про належність будинку записано : «[PERSON]», тобто виправлення зроблено в прізвищі (буква «Е » ( рос.) виправлена на букву «и » ( рос.), до імені та по-батькові дописано букву «у» (в давальному відмінку)). Отримати новий правовстановлюючий документ на будинок на даний час немає можливості, оскільки він не може бути виданий на ім'я померлої особи, тому позивач не в змозі оформити свої права на будинок і змушена звернутись до суду для захисту свого права шляхом визнання за нею права власності на спірний житловий будинок. Даний будинок позивач з чоловіком будували разом в період перебування у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований в Калінінському бюро ЗАГС м. Донецька 04.02.1964 року. В свідоцтві про шлюб [NUMBER], виданому 04.02.1964 року зазначено, що позивач уклала шлюб із [PERSON] (російською). Будинок будували за спільні кошти, спільними зусиллями. Для будівництва будинку використовували доходи, що отримували від утримання підсобного господарства, городу. Будівництво вели в період з 1964 року по 1967 рік. Позивач разом з чоловіком звели сам будинок, виконали в ньому всі необхідні роботи, вселились, збудували господарські приміщення, обладнали дворище, встановили паркан. Проживали в будинку сім'єю (позивач, чоловік та їх діти : [PERSON] та [PERSON]. З часом будинок був введений в експлуатацію і на підставі рішення Апостолівської районної ради народних депутатів № 146 від 11.05.1988 року 26.05.1988 року виконкомом Ленінської сільської ради народних депутатів позивачу та її чоловіку було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 1194 на ім'я чоловіка. Як позивач тепер зрозуміла в свідоцтві про право власності на будинок було допущено помилку в написанні прізвища чоловіка : замість «[PERSON]» (укр.) або «[PERSON]» (рос.), його прізвище записано «[PERSON]» ( рос.) . Саме ця помилка особи, що виготовляла свідоцтво, є перепоною в оформленні позивачем права власності на наш будинок. Позивачу невідомо, ким зроблено виправлення на титульній стороні, однак через наявність зазначених виправлень та помилки позивач не має можливості реалізувати свої права щодо даного будинку. У зв'язку зі спільним будівництвом даного будинку позивачем та померлим чоловіком в період шлюбу він (будинок) є таким, що належав їм на праві спільної сумісної власності, а отже, як дружина (співвласниця) позивач вважає, що має право на 1/2 частину будинку. Оскільки за життя чоловіка її частка в будинку не визначалась, але її право власності не припиняється у зв'язку зі смертю співвласника, це право за нею має бути визнано судом. До складу спадщини [PERSON] входить 1/2 частка їх спільного будинку. Враховуючи, що за законом частки спадкоємців є рівними, право на спадщину померлого мають три спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину (позивач та двоє їх дітей), частка кожного у спадщині [PERSON] складає 1/3, тобто кожен має право на 1/6 частку вищевказаного житлового будинку у порядку спадкування за законом. Тому на підставі вищевказаного, просить суд, позов задовольнити в повному обсязі.. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву у якій позов визнала в повному обсязі просила справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 04 лютого 1964 року Калінінським бюро ЗАГС м. Донецька, встановлено, що позивач уклала шлюб із [PERSON] (російською), про що зроблено відповідний актовий запис за № 195. Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № 1194, що розташований в [ADDRESS], виданого 26.05.1988 року виконкомом Ленінської сільської ради на ім'я [PERSON] (рос.) на підставі рішення виконкому Апостолівської районної ради народних депутатів № 146 від 11.05.1988 року підтверджується, що спірний будинок збудований в 1967 році, тобто в період шлюбу з позивачем, в свідоцтві дійсно маються не вивірені виправлення на титульній сторінці в написанні прізвища, імені, по-батькові власника будинку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], а саме, встановлений факт відкриття спадщини померлого. З довідки виконкому Ленінської сільської ради Апостолівського району вих.. № 34 від 04.04.2013 року, встановлено, що відповідно до запису погосподарської книги № 5 Ленінської сільської ради, особовий рахунок [NUMBER] в [ADDRESS], з 1965 року підтверджується, що за даною адресою по день своєї смерті - [INFO] був зареєстрований і проживав -[PERSON], 1938 року народження. Разом з ним на день його смерті були зареєстровані і проживали: дружина [PERSON], 1937 р.н., донька -[PERSON], 1968 р.н., син [PERSON], 1963 р.н., онук [PERSON], 1990 р.н. У вищевказаній довідці також зазначено, що для обслуговування житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами в користуванні [PERSON] знаходилась земельна ділянка розміром 0.35 га. Заповіти від імені померлого виконкомом Ленінської с/ради не посвідчувались. Згідно заяви від 02.10.2013 року зареєстрованої в реєстрі за № 164 посвідченої секретарем виконавчого комітету Ленініської сільської ради Апостолівського району, встановлено, що [PERSON] як спадкоємець першої черги, відмовляється від належної їй частки спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON]. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved