Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-04 00:00:00

Позивач, який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний Банк Дельта, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 003-20139-050208 від 05 лютого 2008 року в розмірі 2954,04 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 лютого 2008 року між ТОВ Комерційний Банк Дельта та відповідачем було укладено кредитний договір № 003-20139-050208 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку відновлюваної відкличної лінії, для розрахунків за товари, послуги, що придбаваються відповідачем у субєктів господарювання, зняття готівки та вчинення інших операцій. Відповідач зобовязався щомісячно в обумовлені строки здійснювати погашення частинами суми заборгованості та погашати суму нарахованих процентів за користування грошовими коштами. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобовязався сплатити пеню. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, відкривши відповідачу кредитну лінію та видавши кредитну картку. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконує, в результаті чого станом на 09 жовтня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 2954,04 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд перевіривши заяву представника позивача, за згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між ТОВ Комерційний Банк Дельта та відповідачем було укладено кредитний договір № 003-20139-050208 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку відновлюваної відкличної лінії, для розрахунків за товари, послуги, що придбаваються відповідачем у субєктів господарювання, зняття готівки та вчинення інших операцій. Відповідач зобовязався щомісячно в обумовлені строки здійснювати погашення частинами суми заборгованості та погашати суму нарахованих процентів за користування грошовими коштами. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобовязався сплатити пеню. Вказані обставини підтверджені договором № 003-20139-050208 від 05 лютого 2008 року. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором відкривши відповідачу кредитну лінію та видавши кредитну картку, а відповідач кредит отримала, про що у кредитному договорі № 003-20139-050208 від 05 лютого 2008 року міститься підпис відповідача про одержання нею кредитної карти. Відповідач свої зобовязання щодо погашення кредиту не виконує, в результаті чого станом на 09 жовтня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 2954,04 гривень про що свідчить розрахунок заборгованості від 09 жовтня 2012 року по кредитному договору № 003-20139-050208 від 05 лютого 2008 року і яка складається з суми тіла кредиту у розмірі 2954,04 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з неї у примусовому порядку, а позов задоволенню в повному обсязі. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 214,60 гривень, який відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на корить позивача.

Outcome: approved