Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де зазначив, що між ним та ТОВ Новотроїцьке від 20.01.2003 року був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна 49/100 корівника, вартістю 12 451,55 грн. На виконання умов договору сторони підписали [PERSON] прийому - передачі нерухомого майна й провели розрахунки. Оскільки підприємство перебувало на грані банкрутства, і не мало коштів для проведення нотаріального оформлення договору купівлі - продажу майна, тим самим воно ухилилося від оформлення виниклих правовідносин, [PERSON] звернувся з позовом у третейський суд (для вирішення конкретної спору), який рішенням від 26.10.2006 року у справі № 11/ 09-06 задовольнив позовні вимоги [PERSON], визнавши за ним право власності на спірне майно. Внаслідок того, що 49/100 корівника, які перейшли у власність позивача, перебували в непридатному для експлуатації стані, [PERSON] вирішив зробити реконструкцію об'єкта: з корівника переобладнати під склад (А-1), зробив перепланування масляного цеху (Б-1), і здійснив будівництво будівлі складу (В-1), вбиральні (Г-1), внаслідок чого збільшилася загальна площа об'єкта на 216,1м.кв. Як вказує позивач, на виконання вимог законодавства України, він почав оформляти документи в Добропільському БТІ, де йому вказали, що є обєкти, на які не отримувалося дозвіл на будівельні роботи, у зв'язку із чим у травні 2013 року позивач вирішив оформити право на об'єкти нерухомості, що розташовані на виділеній йому земельній ділянці. Представник позивача за договором про надання правових послуг адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю на просив їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради до суду надано заяву, в якій відповідач просить справу розглянути без участі представника ради, по суті позову заперечень не має. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав: Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, між [PERSON]С та ТОВ Новотроїцьке від 20.01.2003 року був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна 49/100 корівника, вартістю 12 451,55 грн. На виконання умов договору сторони підписали [PERSON] прийому - передачі нерухомого майна й провели розрахунки. Оскільки підприємство перебувало на грані банкрутства, і не мало коштів для проведення нотаріального оформлення договору купівлі - продажу майна, тим самим воно ухилялося від оформлення виниклих правовідносин, [PERSON] звернувся з позовом у третейський суд (для рішення конкретної спору), який рішенням від 26.10.2006 року у справі № 11/ 09-06 задовольнив позовні вимоги [PERSON], визнавши за ним право власності на спірне майно (а.с.55). Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, обставини, що встановленні у рішенні суду, що набрало законної сили, не потребують додаткового доказування. Так, рішенням третейського суду від 26.10.2006 року у справі № 11/09-06 були встановлені обставини, при яких позивач [PERSON] належним чином набув право на обєкт нерухомості. Внаслідок того, що 49/100 корівника, які перейшли у власність позивача, перебували в непридатному для експлуатації стані, [PERSON] зробив реконструкцію об'єкта: з корівника переобладнати під склад (А-1), зробив перепланування масляного цеху (Б-1), і здійснив будівництво будівлі складу (В-1), вбиральні (Г-1), внаслідок чого, збільшилася загальна площа об'єкта на 216,1м.кв. в представленому в судовому засідання технічному обстеженні обєктів нерухомості, здійсненого інженером проектувальником [PERSON] вбачається, що порушень архітектурних норм не вбачається і обєкти нерухомості можуть бути експлуатуватися за цільовим призначенням. За частиною 3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Добропольским районним відділом Асоціації землевпорядних організацій Донецької області, [PERSON] був виготовлено Проект землеустрою щодо відводу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й укладений з [PERSON] договір оренди землі від 16.03.2009 року (а.с. 27). Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, будівництво проведено із додержанням всіх норм і стандартів, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов. Враховуючи наведене,

Outcome: approved