Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У листопаді 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї борг за договором позики, адміністративні витрати, а також понесені судові витрати на правову допомогу та сплату судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що 18 лютого 2008 року між ТОВ «Благо-Інвест» та відповідачкою було укладено основний договір № 003578, відповідно до якого позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідачки, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідачки на умовах діяльності програми «БлагоУстрій». Відповідачка, згідно умов договору, зобов'язана сплатити одноразовий Реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачувати Загальний платіж, який складається з Чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та Адміністративні витрати, що є платою за послуги Позивача з організації діяльності програми. Відповідно до надісланої заяви Учасника на участь в Асигнаційному заході, відповідачка отримала Дозвіл на суму 15000 грн., яку вона отримала 02 грудня 2008 року. 25 листопада 2008 року укладено Додаток №3 до Договору № 003578, де сторони підтверджують, що відповідачка отримала Дозвіл на отримання товару в сумі 15000 грн., а також, що на момент підписання Додатку №3 відповідачкою було оплачено 16 чистих внесків на суму 4000 грн., та 16 адміністративних витрат на суму 1000 грн., які зараховані позивачем в рахунок погашення щомісячних платежів, в порядку визначеному договором позики. Відповідно до умов Основного договору, 25 листопада 2008 року між ТОВ «Благо-Інвест» та відповідачкою було укладено договір позики № 224/08 з додатком №1. Згідно п.1.1. цього Договору позивач надав відповідачці грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання, у сумі 15000 грн. з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості, до 15 листопада 2013 року. Згідно графіку погашення заборгованості за Договором, що міститься в Додатку № 1, а також Додатку №3 до Основного Договору відповідачка, починаючи з 15 грудня 2008 року і до 15 листопада 2013 року зобов'язана погашати надану позику рівними частинами по 250 грн. щомісячно, та сплачувати адміністративні витрати у розмірі 62,50 грн. до погашення наданої позики. За період з 20 березня 2008 року по 26 липня 2012 року відповідачкою було сплачено чистих внесків на загальну суму 14250 грн. 3 серпня 2012 року відповідачка почала порушувати графік погашення позики та не повністю виконувати свої зобов'язання за Договором. Станом на вересень 2013 року залишок неповерненої позики становить 750 грн. щомісячних платежів та 875 грн. адміністративних витрат за Основним договором в період з серпня 2012 року по вересень 2013 року. Згідно п.5.2.3. Договору позики №585/10 від 20 травня 2010 року у разі порушення позичальником графіку погашення заборгованості ТОВ «Благо-Інвест» має право вимагати дострокового погашення всієї суми позики. В зв'язку з тим, що позичальниками Товариства постійно порушуються умови договорів, ТОВ «Благо-Інвест» Постановою Господарського суду Житомирської області від 04 березня 2013 року було визнано банкрутом та розпочата ліквідаційна процедура Товариства. Ліквідатором ТОВ «Благо-Інвест» призначено арбітражного керуючого [PERSON]. Також, між ТОВ «Благо-Інвест» та ПП «Житомирська міська юридична консультація» було укладено договір про надання юридичних послуг від 12 березня 2013 року, відповідно до якого ТОВ «Благо-1нвест» зобов'язується сплатити надані юридичні послуги, а саме за складання позовних, апеляційних, касаційних (скарг) заяв у розмірі 380 грн. за одну на умовах попередньої оплати. Згідно приходного касового ордеру від 14 березня 2013 року здійснено оплату за складання позовної заяви у розмірі 380 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки борг за договором позики у розмірі 750 грн., адміністративні витрати за основним договором у розмірі 875 грн., а також судові витрати на правову допомогу у розмірі 380 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково у частині стягнення боргу за договором позики у розмірі 750 грн., адміністративних витрат за основним договором у розмірі 875 грн., а також судового збору в розмірі 229,40 грн. В іншій частині просила відмовити позивачу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест» підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Судом встановлено, що 18 лютого 2008 року між ТОВ «Благо-Інвест» та відповідачкою було укладено основний договір № 003578, відповідно до якого позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідачки, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідачки на умовах діяльності програми «БлагоУстрій». П.п. 2.1.1 та 2.1.2 договору відповідачка зобов'язалася сплатити одноразовий Реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачувати Загальний платіж, який складається з Чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та Адміністративні витрати, що є платою за послуги Позивача з організації діяльності програми. Відповідно до заяви Учасника на участь в Асигнаційному заході відповідачка отримала Дозвіл на суму 15000 грн., яку вона отримала 02 грудня 2008 року. 25 листопада 2008 року між ТОВ «Благо-Інвест» та відповідачкою було укладено Додаток №3 до Договору № 003578, відповідно до якого відповідачка отримала Дозвіл на отримання товару в сумі 15000 грн., а також, що на момент підписання Додатку №3 відповідачкою було оплачено 16 чистих внесків на суму 4000 грн., та 16 адміністративних витрат на суму 1000 грн., які зараховані позивачем в рахунок погашення щомісячних платежів, в порядку визначеному договором позики. Того ж дня між ТОВ «Благо-Інвест» та відповідачкою було укладено договір позики № 224/08 з додатком №1. Згідно п.1.1. договору позивач надав відповідачці грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання, у сумі 15000 грн. Відповідно до п. 3.1 договору позики позика повертається рівними частинами у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позикодавця з кінцевим терміном повернення заборгованості по позиці до 15 листопада 2013 року. Пунктом 4 додатку № 3 до договору № 003578 від 18 лютого 2008 року визначено, що відповідачка, починаючи з 15 грудня 2008 року і до 15 листопада 2013 року зобов'язана погашати надану позику рівними частинами по 250 грн. щомісячно, та сплачувати адміністративні витрати у розмірі 62,50 грн. до погашення наданої позики. За період з 20 березня 2008 року по 26 липня 2012 року відповідачкою було сплачено чистих внесків на загальну суму 14250 грн. 3 серпня 2012 року відповідачка почала порушувати графік погашення позики та не повністю виконувати свої зобов'язання за Договором. У звязку з цим станом на вересень 2013 року залишок неповерненої позики становить 750 грн. щомісячних платежів та 875 грн. адміністративних витрат за Основним договором в період з серпня 2012 року по вересень 2013 року. Згідно п.5.2.3. Договору позики №585/10 від 20 травня 2010 року у разі порушення позичальником графіку погашення заборгованості ТОВ «Благо-Інвест» має право вимагати дострокового погашення всієї суми позики. У зв'язку з порушенням умов договорів, ТОВ «Благо-Інвест» Постановою Господарського суду Житомирської області від 04 березня 2013 року було визнано банкрутом, та розпочата ліквідаційна процедура Товариства. Ліквідатором ТОВ «Благо-Інвест» призначено арбітражного керуючого [PERSON]. Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту. У ч.1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка у неповному обсязі виконала перед позивачем зобов'язання повернути позику відповідно до договору позики № 224/08 від 25 листопада 2008 року, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. При цьому суд також враховує, що згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачка позовні вимоги про стягнення з неї суми позики та адміністративних витрат визнала і визнання нею цих вимоги не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує наступним чином. Представник позивача представив суду копію прибуткового касового ордера ПП «Житомірська міська юридична консультація», відповідно до якої сплатив 380 грн. за складання позовної заяви до [PERSON] Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про обсяг правової допомоги та її вартість, розрахунки на підтвердження надання таких послуг, що позбавляє суд можливості вирішення питання про відшкодування відповідних судових витрат. У зв'язку з тим, що вимоги позивача задоволено частково, то з відповідачки слід стягнути судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, але не менше мінімальної ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved