Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач 30 серпня 2013 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 05.11.2010 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВПЧ95138, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5058,77 грн. з кінцевим терміном повернення 05.11.2011 року зі платою 33 % річних за користування кредитом. У забезпечення виданого [PERSON] кредиту був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за № 011218кр від 05.11.2010 року, що підтверджує зв'язок даного договору з кредитним договором і яким визначена солідарна відповідальність страховика ПАТ «Українська страхова компанія» та боржника перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором. Після закінчення терміну повернення кредиту відповідач не виконав своїх зобов'язань перед банком, що надав йому кредит, і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість: сума непогашеного боргу по кредиту і відсотках за використання кредиту - 3015,59 грн. Позивач 27.12.2012 року погасив заборгованість перед банком у повному обсязі. 29.03.2013 року боржник оплатив частину боргу в сумі 200 грн., після чого заборгованість складає 2815,59 грн. Позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 2815,59 грн., 3% річних в розмірі 47,30 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 05.11.2010 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВПЧ95138, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5058,77 грн. з кінцевим терміном повернення 05.11.2011 року зі платою 33 % річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № 011218 від 05.11.2010 року. Відповідно до умов цього договору ПАТ "Українська страхова компанія" здійснює страхування ризику неповернення кредиту банку (а.с.5,6). Відповідно до п. 2 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту № 011218кр від 05.11.2010 року, відповідальність ПАТ "Українська страхова компанія" по страховому випадку виникає у разі, якщо банк не одержав суми трьох будь яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом 10 днів після наставання строку сплати третього платежу. Після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, що надав йому кредит, і, відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість: сума непогашеного боргу по кредиту і відсотках за користування кредитом у розмірі 3015,59 грн. (а.с.7). ПАТ «Українська страхова компанія» погасила заборгованість відповідача [PERSON] перед банком у повному обсязі: 3015,59 грн. (а.с.7). Встановлено, що відповідачка частково повернула заборгованість у розмірі 200 грн. Тобто, на даний час заборгованість відповідача перед позивачем складає 2815,59 грн. (а.с.4). Відповідно до договору страхування № 011218кр від 05.11.2010 року, ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних затрат переходять права вимоги, яке страхувальник має стосовно особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 2 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту і ст.ст. 553, 554 ЦК України страховик зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання боржником свої зобов'язань. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 2815,59 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що, згідно п.5.4. вищевказаного договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту, після сплати страхового відшкодування до Страховика переходять у межах сплаченої суми права вимоги, які Кредитор має по відношенню до осіб, які несуть відповідальність за заподіяння збитків, суд також приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача встановлених ст.625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми, яка складає 47,30 грн. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, дійсно мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд, задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 2815,59 грн., а також 3% річних від простроченої суми, що складає 47,30 грн., вважає необхідним також, на підставі ст.88 ЦПК України, задовольнити вимоги позивача в частині стягнення на його користь з відповідача понесених позивачем, та документально підтверджених судових витрат у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved