Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

Позивачка звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва, з позовом про стягнення боргу з відповідачів за договором позики та договору поруки. Свої вимоги мотивує тим, що 23.01.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого позивач передала відповідачу 15 тис. доларів США, що на час укладання даного договору було еквівалентно 119 152 грн. 50 коп. Даний договір було позики було написано власноручно відповідачем по справі [PERSON] Відповідно до даного договору позики строк повернення коштів був визначений до 30 березня 2011 року. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував покладені на нього зобов»язання та до визначеного терміну не повернув повністю борг та на даний час неповернута сума заборгованості складає 6 тис. доларів США, що є еквівалентною 47958 грн. З метою виконання зобов»язання [PERSON] перед [PERSON] 28.01.2013 р. було укладено договір поруки між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за невиконання зобов'язання боржником, згідно з розпискою у сумі, що не може перевищувати 1 тис. грн.. На даний час відповідач [PERSON], не виконав взятих на себе зобов»язань за договором позики в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 51195 грн. 16 коп. заборгованості за договором позики з врахуванням 3 -х відсотків річних та з стянутии з [PERSON] на користь позивача 1 тис. грн.. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов, зазначивши обставини, що викладені в позовній заяві та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], що представляє інтереси [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав частково, а саме на суму 4 - х тис. доларів США, мотивуючи це тим, що його довіритель повернув також позивачу 2 тис. доларів США, але підтверджуючих документів на даний час не має та вважає, що кошти позивачу повинен повернути [PERSON], що є більш матеріально забезпеченою особою ніж [PERSON] та є поручителем останнього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився але надав до суду заяву в якій позовні вимоги щодо себе визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи 23.01.2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого позивач передав а відповідач прийняв 15 тис. доларів США. Граничний строк повернення суми позики був визначений до 30 березня 2011 року. Станом на 29.12.2012 р. [PERSON] повернув частково [PERSON] суму заборгованості за довором позики в розмірі 7 тис. 500 доларів США. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В разі несвоєчасного неповернення суми богу, позичальник зобов'язаний на вимогу позикодавця сплатити грошову суму боргу, відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Факт передачі коштів позичальнику позикодавцем підтверджується розпискою та спростовується учасниками процесу. Статтею 509 ЦК України зазначено, що зобов'язанням є правовідношеня, в якому одна сторона (боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію (передати майно, виконати робот, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: Припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; Зміна умов зобов'язання; Сплата неустойки; Відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.4.1.. вказаного договору поруки від 28.01.2013 р., поручитель зобов»язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов»язань перед кредитором за договором позики в розмірі, що не перевищує 1 тис. грн.. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо. З огляду на викладене, оцінюючи надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах договорів та закону, і підлягають задоволенню, так -як відповідачем фактично не оспорювалась сума заборгованості [PERSON] перед [PERSON] з врахуванням відсотків. Статтею 60 ЦПК Украни передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню , так -як з відповідача [PERSON] стягується сума в розмірі 1 тис. грн., що є складовою основної суми заборгованості в розмірі 51 195 грн. 16 коп. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial