Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора про визнання правочину недійсним, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2008 року її брат - [PERSON] залишив заповіт, яким свій будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] заповів своїй сусідці - [PERSON]. Заповіт посвідчено 26 березня 2008 року в Першій Черкаській державній нотаріальній конторі за реєстром № 44782725. [INFO] [PERSON] помер. Про смерть свого рідного брата вона дізналася випадково, коли пішла його провідати і не змогла потрапити на територію подвір'я, де проживав її брат, оскільки відповідачка не допустила її на територію і повідомила, що її брат [PERSON] помер і залишив заповіт, яким дане домоволодіння заповів їй, а тому вона має повне право не допускати її на територію своєї власності. Об'їздивши всі лікарні, вона дізналась, що 01.05.2008 року [PERSON] дійсно був доставлений в морг Першої міської лікарні. 05.05.2008 року тіло її брата з моргу забрала [PERSON], не повідомивши рідних про смерть [PERSON], організувала його поховання. Вона являється рідною сестрою [PERSON], інших родичів у нього не було. Вона постійно провідувала свого брата та здійснювала за ним постійний догляд. Вважає, що вона мала повне право знати про смерть свого брата та бути присутньою на його похованні. В 2008 році [PERSON] виповнилось 80 років. На цей час стан його здоров'я різко погіршився. Розвивався віковий склероз, почастішали випадки не сприйняття ним дійсних подій, правильної життєвої орієнтації. Неадекватна поведінка [PERSON] викликала необхідність обстеження його лікарем 14.02.2008 року. В період, коли було здійснено посвідчення заповіту на користь [PERSON], [PERSON] був хворий і у нього спостерігався процес судинної деменції, що підтверджується довідкою № 2008 від 27.10.2008 року. Позивачка просила визнати заповіт [PERSON], посвідчений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою за реєстром № 44782725 на користь відповідачки [PERSON] недійсним. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив суд визнати заповіт [PERSON] на користь [PERSON] недійсним, пояснивши, що по даній справі була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза і зроблений відповідний висновок. Даний висновок сумнівів не викликає, експертові були надані всі необхідні матеріали для проведення експертизи, дана категорія експертиз проводиться виключно по медичним документам, в результаті ним, як фахівцем в даній галузі, було зроблено відповідний висновок. Посилання відповідача про те, що не були допитані свідки про події 14.02.2008 року є безпідставними, в зв'язку з тим, що сама відповідачка могла при допиті свідків задати дані питання. Ні один, з допитаних в судовому засіданні, свідків не має медичної освіти, і не міг пояснити, чи міг померлий [PERSON] на момент укладення заповіту усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та просили суд в позові відмовити. Представник Першої Черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, у вирішенні справи покладається на компетентність суду. В даному листі Перша Черкаська державна нотаріальна контора повідомляє, що при посвідченні заповіту нотаріус відповідно до п. 13, 14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановив особу заповідача [PERSON] (по паспорту громадянина України), перевірив його дієздатність (шляхом особистої бесіди). Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який являвся рідним братом позивачки. 24 березня 2008 року [PERSON] залишив заповіт, яким свій будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] заповів відповідачці [PERSON]. Заповіт посвідчено 24 березня 2008 року в Першій Черкаській державній нотаріальній конторі за реєстром № 44782725 державним нотаріусом Кам»янецьким В.В. Позивачка вказувала, що в силу похилого віку у [PERSON] стан здоров'я різко погіршився. Розвивався віковий склероз, почастішали випадки не сприйняття ним дійсних подій, правильної життєвої орієнтації. Також зазначала, що в період, коли було здійснено посвідчення заповіту на користь [PERSON], [PERSON] був хворий і у нього спостерігався процес судинної деменції, що підтверджується довідкою № 2008 від 27.10.2008 року. Проте в матеріалах справи знаходиться лист №317/2-22 від 05.02.2009р., ( а.с. 96 т.1), в якому Перша черкаська державна нотаріальна контора повідомляє, що при посвідченні заповіту нотаріус відповідно до п. 13, 14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановив особу заповідача [PERSON] (по паспорту громадянина України), перевірив його дієздатність (шляхом особистої бесіди). При посвідченні 24.03.2008 року за р. № 4-244 заповіту від імені [PERSON] у нотаріуса не виникли сумніви у його дієздатності. Заповідач адекватно реагував на запитання, мав намір та бажав скласти заповіт, при цьому чітко зазначав ім'я особи на користь якої бажає скласти заповіт - [PERSON], у результаті чого прослідковується його чітка воля. Скласти заповіт на інших осіб не бажав. [PERSON] чітко пам'ятав число, місяць і рік свого народження та місце народження. Крім того, [PERSON] сам здійснив виклик нотаріуса для посвідчення заповіту на дому, про що свідчить його підпис у журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза робочим місцем. Також, заповідачу було роз'яснено зміст ст. 1241 ЦК України (право на обов'язкову частку у спадщині спадкоємців за законом першої черги), ст. 1254 ЦК України (право на скасування заповіту), ст. 1307 ЦК України (про нікчемність заповіту стосовно майна, яке є об'єктом спадкового договору). До того ж, [PERSON] ознайомився зі змістом заповіту, вказав в тексті заповіту, що заповіт записаний з його слів та прочитаний ним вголос, був з ним згідний, власноручно підписав його та розписався в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій про отримання заповіту. По справі була проведена амбулаторна посмертна судово-психіатрична експертиза. Як вбачається з акту № 43 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 23.02.2009 року - на момент вчинення заповіту 24 березня 2008 року [PERSON], [INFO] виявляв ознаки судинного - атеросклеротичного та гіпертонічного ураження головного мозку з когнітивним (інтелектуально-мнестичним) зниженням, психотичними - маячними включеннями грабунку, переслідування, стосунку на адресу родичів та з вестибуло - атактичними і цефалгічними розладами, що враховуючи взаємопоглиблююче поєднання когнітивних порушень та маячних ідей, наявність на той час психічних розладів психотичного рівня (маячної побудови) - позбавляло на 24.03.2008 року його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зважаючи на надані для дослідження експертизою матеріали, виявлений у [PERSON] на період 24.03.2008 р. вищевказаний психічний розлад за категорією тривалості щонайменше відноситься до категорії підгострих, а за рівнем важкості, зважаючи на його психотичний рівень - до важких психічних розладів. Також у вказаному акті зазначається, що висновок ґрунтувався на показах свідків, поясненнях нотаріуса, дослідженій медичній документації. У медичній документації, а саме амбулаторній картці під експертного з обласного психоневрологічного диспансеру наявний запис за 20.12.2007р., згідно якого, за повідомленням родичів, у [PERSON] вже протягом 10-12 місяців до звертання (тобто протягом всього 2007 року) відмічалося зниження пам»яті, порушення сну, з»явилися емоційні розлади, незрозумілі для родичів вчинки та висловлювання, з категоричними претензіями, звинуваченнями на адресу родичів в крадіжках. Основним медичним документом для вирішення питань судово-психіатричної експертизи являлась амбулаторна медична картка хворого [PERSON] Однак, допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що амбулаторна картка з міської поліклініки не може мати психіатричного діагнозу. Але в амбулаторній картці було вказано про скарги на головні болі, запаморочення, хитавість при ході. Якби не було амбулаторної картки з ЧОПНД, то невідомо, який би був зроблений висновок. 15.04.2009р. прокурором Соснівського району м. Черкаси було порушено кримінальну справу за фактом підроблення працівниками Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру медичної картки амбулаторного хворого [PERSON], за ознаками складу злочину, передбаченого ст.. 358 ч. 1 КК України. На даний час слідство по даній справі продовжується. В ході розслідування кримінальної справи було встановлено, що рукописний текст на титульній частині медичної картки амбулаторного хворого [PERSON], 1928 р.н. з ЧОПНД виконаний медичним реєстратором [PERSON], а рукописний текст з третьої по шосту сторінки медичної картки - дільничим лікарем-психіатром [PERSON]. Однак, довести вину осіб - працівників психоневрологічного диспансеру в підробці записів в амбулаторній картці не представилось можливим. Як вбачається з копії амбулаторної картки на титульній сторінці вказано, що за психіатричною допомогою звернулась сестра хворого - [PERSON], 1925 р.н., а в записах лікаря вказано, що фактично звернулась дружина племінника. Ця обставина була встановлена і в судовому засіданні. В картці відсутня згода пацієнта на надання амбулаторної психіатричної допомоги, не вказані дані паспорта хворого, або іншого документу, який би посвідчував його особу. 14.02.2008 року лікар [PERSON] вказує, що хворий [PERSON] був на прийомі в ЧОПНД з племінницею, однак документів, які б посвідчували особу хворого знову таки не відмічено. Судом направлявся запит до комунального закладу «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» із запитаннями, на які було надано такі відповіді: На питання №1 «Чи можливо поставити особу на психоневрологічний облік до КЗ «ЧОПНД» за її відсутності (заочно) або без особистої згоди на те?» надано відповідь: Так, та роз»яснено, що особі може бути установлений консультативний нагляд за її відсутності (заочно) без огляду у випадку, коли до психіатричного закладу надійшла медична інформація від інших психіатричних закладів (витяг з медичної карти стаціонарного/амбулаторного хворого після лікування чи обстеження у закладах охорони здоров'я, що надавали психіатричну допомогу) (ч.2, п.5.2 Інструкції). Особі може бути установлений диспансерний нагляд без особистої згоди на те у наступних випадках: - якщо вона страждає на тяжкий психічний розлад, унаслідок чого вона може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання їй психіатричної допомоги, та якій амбулаторна психіатрична допомога надається без її усвідомленої згоди або без згоди її законних представників за рішенням суду (ч.2, п.4.2 Інструкції); - якщо відносно неї застосовані примусові заходи медичного характеру відповідно до статті 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" (ч.3, п.4.2. Інструкції). Особі може бути установлений консультативний нагляд без особистої згоди у наступних випадках: - якщо вона страждає на тяжкий психічний розлад, що за формою та характером перебігу потребує безперервного систематичного спостереження лікарем-психіатром (іншими фахівцями психіатричного закладу) за перебігом розладу, але вона (особа) чи її законні представники відмовляються від надання психіатричної допомоги, а покази для надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відсутні (ч.3, п.5.2 Інструкції); - якщо вона страждає на тяжкий психічний розлад, унаслідок чого вона може завдати шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання їй психіатричної допомоги, проте вона сама чи її законні представники відмовляються від диспансерного психіатричного нагляду, та щодо якої за заявою психіатричного закладу отримано рішення суду про відмову в наданні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (ч.4, п.5.2 Інструкції); - якщо до психіатричного закладу надійшла медична інформація від інших психіатричних закладів (витяг з медичної карти стаціонарного/амбулаторного хворого після лікування чи обстеження у закладах охорони здоров'я, що надавали психіатричну допомогу) (ч.2, п.5.2 Інструкції). На питання №2 «Чи можливо поставити особу на облік до КЗ «ЧОПНД» за словами родичів?» - відповідь: Ні. Установлення психіатричного нагляду можливе або за власною усвідомленою згодою особи чи її законних представників або у випадках, наведених у відповіді на Питання 1. На питання 3 «Чи обов'язкове пред'явлення документу (паспорту), що посвідчує особу (хворого) під час постановления на облік до Вашого закладу?» надана відповідь: Так, крім випадків зазначених у ч.1 відповіді на Питання 1. На питання 4 «Якщо так, то прошу вказати, де ці дані фіксуються?» - відповідь: Персональні дані особи, якій установлюється психіатричний нагляд фіксуються в «Медичній карті амбулаторного хворого» ф. 025/о, затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 №110. Отже, судом встановлено, що внесені в амбулаторну картку [PERSON], 1928 року народження, відомості про стан його здоров»я, а саме: «судомна деменція з параноїдними влюченнями», не можна визнати достовірними доказами. Оскільки акт № 43 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 23.02.2009 року, в основному ґрунтувався на даних, внесених до амбулаторної картки [PERSON], то суд також оцінює його критично.. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказували на той факт, що [PERSON] хворів на атеросклероз, кардіосклероз, у нього були набряки кінцівок, одишка, аритмія. Коли вони приходили до нього, то він себе поводив адекватно, був при пам»яті, сумнівів у його психічному здоров»ї не виникало. Виклики лікаря здійснювала [PERSON], вона ж його доглядала, приносила йому їжу, ліки. Ці свідки є медпрацівниками, які відвідували [PERSON] та надавали йому медичну допомогу на дому. Свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON], оскільки вона провідувала його неодноразово разом з [PERSON] Вони разом з [PERSON] 14.02.2008р., на день Святого Валентина були у гостях у [PERSON], спілкувались, пили чай. Того дня були у нього приблизно з 09-00 до 17-00 год. На протязі дня заходила також [PERSON]. Після цього ще не один раз заходили до [PERSON], перед його смертю. Він завжди усіх впізнавав, нормально спілкувався, поведінка у нього була адекватна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був її сусідом. Оскільки у [PERSON] були хворі ноги, то він попросив [PERSON], щоб вона доглядала за ним, а за це пообіцяв переписати хату на неї. [PERSON] приблизно два роки доглядала за ним, робила покупки та прибирала. Окрім хвороби ніг, [PERSON] ні на що більше не скаржився. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживав на її ділянці і вона йому доставляла пенсію більше 7 років. Коли вона останній раз принесла пенсію, то він був лежачий, а двері відчинила сусідка [PERSON]. Крім [PERSON] вона нікого у [PERSON] вдома не бачила. Один раз бачила сестру [PERSON], вона її також обслуговує. [PERSON] завжди впізнавав її, вітався, вони розмовляли, ніяких побоювань він не висловлював. Свідок [PERSON] вказував на те, що з [PERSON] вони були сусідами і щодня зустрічались біля колонки. Він казав, що заповіт складе на [PERSON], бо родичі від нього відмовились. [PERSON] йому готувала, прибирала, щодня була біля нього. Свідок вказував, що до [PERSON] ніхто з родичів не ходив і ні чого не носив, навіть рідна сестра його не провідувала. Зазначив, що [PERSON] був нормальним, тільки останній тиждень не ходив, бо ноги попухли. Сам він з [PERSON] не мав ніяких стосунків. Після смерті [PERSON] [PERSON] став там хазяйнувати. До смерті ніхто з родичів ніколи не з»являвся у [PERSON]. Таким чином, оцінивши всі докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що підстави для задоволення позову про визнання заповіту недійсним відсутні. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд оцінює критично, оскільки в них є розбіжності. На підставі викладеного вище суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed