Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-29 00:00:00

08.05.2013р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 25853,22грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.02.2008р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є позивач, і [PERSON] був укладений договір №ODXRRX10400099, за яким відповідач отримав строковий кредит у сумі 1900,52грн. на придбання товару на строк 12 місяців з 26.02.2008р. по 26.02.2009р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, що зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Свої зобов'язання відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 05.04.2013р. виникла вказана прострочена заборгованість по сплаті кредиту, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1900,52грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 134,50грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 564,41грн., а також за несвоєчасне виконання зобов'язань за цим договором нарахована пеня в сумі 21546,49грн., штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 1207,30грн., у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості (а.с.2-3). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.34). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.46, 49), про причини своєї неявки суд не повідомив, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також ч.1 ст.224 цього кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути кредитору кредит (у сумі рівної сумі кредиту) у строк та в порядку, встановленим договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Встановлено, що 26.02.2008р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №ODXRRX10400099, який складається із заяви позичальника (а.с.6) та умов надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с.7-25). Згідно вказаного договору позивач (за договором - банк) надав відповідачу (за договором - позичальник) строковий кредит у сумі 1900,52грн. на строк 12 місяців з 26.02.2008р. по 26.02.2009р. на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, що зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період з 1 по 5 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 220,32грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с.6). Згідно рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 30.04.2009р. тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку із зміною типу банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а.с.32, 31, 28-29). Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є належним позивачем у даній справі. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 05.04.2013р. виникла заборгованість в сумі 25853,22грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1900,52грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 134,50грн., заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 564,41грн., а також за несвоєчасне виконання зобов'язань за цим договором нарахована пеня в сумі 21546,49грн. та штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 1207,30грн., у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором №ODXRRX10400099 від 26.02.2008р., укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 05.04.2013р. (а.с.4). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. Згідно зі ст.610 цього кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідальність у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом встановлена у п.2.4.5.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам у вигляді сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочки, а також у п.2.4.5.5 цих умов, згідно якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.20), при цьому згідно п.2.4.5.7 цих умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.2.4.5.1-2.4.5.6 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником (а.с.20). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 1900,52грн., процентам за його користування в сумі 134,50грн. та комісії в сумі 564,41грн.. Щодо сплати пені, яка складає 21546,49грн., та значно перевищує загальну суму заборгованості за кредитом з урахуванням процентів і комісії за його користування, а також штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. та процентної складової в сумі 1207,30грн., то суд, враховуючи положення п.6 ч.1 ст.3 та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно яких загальними засадами цивільного законодавства та, водночас засадами, на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшує позовні вимоги щодо стягнення неустойки, а саме: пені до 5000,00грн. та штрафу до 500,00грн.. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 8099,43грн., у тому числі: 1900,52грн. - заборгованість за кредитом, 134,50грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 564,41грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, пеня в сумі 5000,00грн. і штраф в сумі 500,00грн.. Пунктом 6 ч.1 ст.214, ч.1 ст.79 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1 ст.88 цього кодексу). Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 258,53грн. (а.с.1), витрати, пов'язані з розглядом справи, відсутні. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню (31,33% від суми позову), а згідно підпункту 1) п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» мінімальна ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у 2013 році складає 229,40грн., то відшкодуванню підлягає судовий збір в сумі 229,40грн., які в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial