Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

17.12.2012 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця, та про визнання права власності. В обґрунтування вказує, що з 21.02.2003 року до 01.02.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В 2007 році вона разом з чоловіком вирішили придбати квартиру [ADDRESS], для чого зустрілися з продавцем [PERSON] та передали завдаток в сумі 12 500 доларів США, також визначились, що загальна вартість квартири буде складати 15 500 доларів США. [PERSON] віддала їм ключі від квартири та зобовязалася укласти договір купівлі-продажу, після належного прийняття спадщини на вказану квартиру. Протягом 2008-2009 років, вони разом із чоловіком зробили ремонт у квартирі. Оскільки [PERSON] необхідно було виїздити на заробітки до м.Москва, за усною домовленістю з відповідачем [PERSON], вони зі спільного бюджету дали [PERSON] гроші в сумі 3000 доларів США для передачі [PERSON] за продаж квартири. В 2009 році, до неї додому пришла [PERSON] з проханням віддати їй залишок коштів за квартиру в сумі 3000 доларів США та переоформити квартиру належним чином, тоді стало відомо, що [PERSON] надані їй кошти потратила на власні потреби, а не віддала на квартиру. Після чого, вони взяли 3 000 доларів США в борг у [PERSON] та віддали [PERSON] за квартиру. 19.07.2010 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу спірної квартири. 01.02.2011 року її чоловік [PERSON] помер у м.Москва, після чого їй стало відомо, що [PERSON] уклала договір купівлі-продажу на своє імя, хоча гроші за квартиру сплачувала вона [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] Позивач просить визнати договір купівлі-продажу від 19.07.2010 року недійсним в частині купівлі [PERSON] у [PERSON] квартири [ADDRESS]. Визнати [PERSON] покупцем квартири [ADDRESS], за договором купівлі-продажу від 19.07.2010 року. Встановити частки в праві спільної сумісної власності подружжя, що [PERSON], померлому 01.02.2011 року, належало при житті на праві власності, [PERSON] належить на праві власності, кожному з них, по 1/2 частині квартири [ADDRESS], загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як за спадкоємицею першої черги за законом, після смерті чоловіка. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягають, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнає, вказує, що домовлялася за продаж квартири з [PERSON], який віддавав [PERSON] більшу частину грошей за квартиру, коли необхідні були гроші для оформлення документів, то вона брала їх у матері [PERSON] [PERSON], розраховувалися за квартиру протягом 3 років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що вони з чоловіком [PERSON] придбали спірну квартиру за власні кошти, які отримали від продажу квартири [ADDRESS] Розі.Брухтій Ю.М. клав розписку,від 07.03.2007 року, в якій зазначив, що віддав завдаток за купівлі квартиру 16 будинку № 4 о вул.Доватора в м.Кривому Розі в сумі 12 500 доларів США та зобовязався віддати залишок коштів в сумі 3000 доларів США. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що їй відомо, що бабусі [PERSON] та дід [PERSON] придбали спірну квартиру по вул..Доватора, за кошти які отримали від продажу квартири [ADDRESS]. Вони вирішили придбати квартиру по вул.Доватора, оскільки вона знаходиться на нижньому поверху, а в них болять ноги підніматися на поверх. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вважає, що оскільки є нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, який відповідає вимогам закону, тому відсутні підстави для задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує, що квартиру по вул.Доватора, вони придбали разом із дружиною [PERSON] за власні кошти. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] розповідав їм, що купив квартиру по вул.Доватора, де робив ремонт, вони були у квартирі декілька разів, дивилися ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] йому розповідав, що придбав квартиру по вул.Доватора 4, в якій робив ремонт. Крім того, він давав гроші в борг для купівлі вказаної квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зі слів [PERSON] та [PERSON] їй відомо, що вони придбали квартиру за кошти отримані від продажу квартири по вул.А.Головка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що займалася оформленням документів для прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері, на оформлення вказаний документів, їй давала гроші [PERSON] Вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним, позов задовольнити частково. Судом встановлено, що 19.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продаж квартири [ADDRESS], а.с.3-7. Згідно розписки від 07.02.3007 року, а.с.10, [PERSON] дав [PERSON]І./[PERSON]І./ завдаток в сумі 12 500 доларів США та зобовязався сплатити ще 3000 доларів США. 01.02.2011 року помер [PERSON],а.с.11, який перебував у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2003 року з [PERSON], а.с.12. Згідно чеків, а.с.13-28, протягом 2009 року, були придбані будівельні матеріали. Згідно договору купівлі-продажу від 23.02.2008 року, [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності, продали квартиру [ADDRESS],а.с.74. Правовідносини регулюються ст.ст.215,217 ЦК України, згідно норм яких, визнається, що якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує дійсність правочину, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Таким чином, оскільки продавець спірної квартири [PERSON] в судовому засіданні підтверджує намір [PERSON] придбати квартиру по вул. Доватора 4/16 в м.Кривому Розі, підтверджує факт передачі ним коштів за спірну квартиру та домовленість між ними укласти угоду, що підтвердили свідки в судовому засіданні, суд вважає необхідним визнати договір купівлі-продажу від 19.07.2010 року недійсним в частині купівлі [PERSON] у [PERSON] квартири [ADDRESS] та визнати [PERSON] покупцем квартири [ADDRESS], за договором купівлі-продажу від 19.07.2010 року. Згідно ст.ст. 60,65,70,71 СК України, 368 ЦК України, згідно норм яких майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вказане майно належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав самостійного доходу. В разі поділу майна частки чоловіка та дружини є рівними, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності ділиться між ними в натурі. Оскільки квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] у період перебування у шлюбі з [PERSON], тобто є спільною власністю подружжя, тому слід встановити частки в праві спільної сумісної власності подружжя, що [PERSON], померлому 01.02.2011 року, належало при житті на праві власності, [PERSON] належить на праві власності, кожному з них, по 1/2 частині квартири [ADDRESS], загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивач [PERSON] в позові просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка, але не надала до суду доказів стосовно того, ким саме не визнається її право на спадщину та з яких підстав вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, тому в частині позову про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування, суд вважає необхідним відмовити. На підставі ст.ст. 215,217,368 ЦК України, 60,65,70,71 СК України,

Outcome: partial