Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в місті Києві, треті особи: ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», [PERSON] про зняття арешту з квартири. Позов обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] і під час оформлення документів на відчуження вказаної квартири третім особам з'ясувала, що постановою відповідача АА 819114 від 08.06.2009 року на квартиру накладено арешт. На її звернення до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві щодо підстав накладення арешту позивачу було повідомлено, що у відповідача перебувало виконавче провадження відносно виконання ухвали №2-3489, ухваленої 6.04.2009 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про накладення арешту на все майно, належне [PERSON] в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12282,83 доларів США, в т.ч. на квартиру [ADDRESS]. 12.11.2009 року відповідачем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку п.8, ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавчий документ було повернуто на адресу вказаного суду. Однак, відповідач відмовляється зняти арешт, накладений на квартиру позивачки, посилаючись на п.3, ст.154 ЦПК України та відсутність підстав для зняття арешту. Позивачка звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову на належну їй квартиру. Однак заяву залишено без розгляду в звязку з тим, що згідно ухвали цього суду від 29.12.2009 року заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно [PERSON] були скасовані. Позивачка зазначила, що відповідач, закінчуючи виконавче провадження зобовязаний був зняти арешт, накладений на квартиру [ADDRESS]. Оскільки підстави для накладення арешту на квартиру скасовані, проте арешт з квартири відповідачем не знятий, позивачка просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити і проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду про неможливість розгляду справи у відсутність свого представника не надав. Треті особи в судове засідання також не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача та третіх осіб не поважною. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.08.2008 року Бочаровою С.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3665, зареєстрованого 16.09.2008 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстровій книзі у д.1628-269 за р.№ 6501. Під час оформлення документів на відчуження належної їй квартири позивачка виявила арешт нерухомого майна і згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обтяжувачем є відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, а особою, майно/права якої обтяжуються (власник): [PERSON], адреса: [ADDRESS]. Згідно листа відповідача від 15.11.2012 року позивачу повідомлено про те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження відносно виконання ухвали №2-3489 від 6.04.2009 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська щодо накладення арешту на все майно, яке належить [PERSON] в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12282,83 дол. США: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації [PERSON]: [ADDRESS], грошові кошти, що обліковуються на рахунках [PERSON] та автомобіль. На підставі п.8, ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» 12.11.2009 року (фактичне виконання рішення суду) державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ було повернуто на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ. У відповідності до листа відповідача від 12.12.2012 року, позивачці було відмовлено у знятті арешту з квартири [ADDRESS], оскільки заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядав справу у відповідності до вимог п.3, ст.154 ЦПК України. Позивач подала до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву про скасування заходів забезпечення позову, а саме: арешту з квартири [ADDRESS]. З Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позивачка отримала копію ухвали від 06.04.2009 року у справі №2-3489/2009 року, на підставі якої було накладено арешт на квартиру та копію ухвали від 29.12.2009 року про скасування ухвали про забезпечення позову на квартиру [ADDRESS]. Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, суд встановив, що накладений арешт на квартиру позивачки, за умови відсутності незавершених виконавчих проваджень порушує право позивача розпоряджатися належним йому майном, а сааме: квартирою [ADDRESS], тому вважає за необхідне зняти арешт з квартири [ADDRESS].

Outcome: approved