Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], що діє від свого імені та від імені малолітнього [PERSON], [PERSON], що діє від свого імені та від імені малолітнього [PERSON], про примусове виселення. В обґрунтування посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]», та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 6723350 від 07 серпня 2008 року . Відповідно до Кредитного договору Позивач зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 133 000,00 доларів СІЛА (сто тридцять три тисячі доларів США 00 центів), а Боржник, в свою чергу, зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити Позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором, але не пізніше 07 червня 2014 року. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за Кредитним договором, відкривши Боржнику позичковий рахунок та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов'язань Боржника перед Позивачем між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № 6723361 від 07.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1102, згідно з яким було передано в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов п. 1.6. Договору іпотеки, за рахунок предмету іпотеки Позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов'язані із реалізацією прав, що випливають з Договору іпотеки зокрема, але не виключно, пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, включаючи витрати на оплату винагороди залученим експертам, організацію торгів тощо. У зв'язку з невиконанням Боржником зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у Позивача виникло передбачене ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та п. 4.1 Договору іпотеки право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. З статті 33 Закону України "Про іпотеку" та п. 4.2. Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі й на підставі виконавчого напису нотаріуса. 15.06.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] здійснено виконавчий напис № 1484, яким запропоновано звернути стягнення на Предмет іпотеки в для погашення заборгованості Боржника у розмірі 147 552,82 доларів США та 2000,00 гривень. Зазначений виконавчий напис було пред'явлено Позивачем на виконання до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали частково, не заперечували обставини справи, однак пояснили, що вони мають намір в добровільному порядку продати квартиру та погасити заборгованість. [PERSON] про час розгляду справи повідомлялася, в судове засідання не з*явилася без поважних причин. Представник управління у справах дітей проти позову заперечує, посилається на захист прав неповнолітніх дітей. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством « Перший Український [PERSON] банк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір від 07 серпня 2008 року. Відповідно до умов Кредитного договору Позивач зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 133 000,00 доларів США, а Відповідач, в свою чергу, зобовязався використати його за цільовим призначенням, сплатити Позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. (п. 1.4 Кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобовязань Боржника перед Позивачем між Банком та [PERSON] (далі Іпотекодавець, Боржник) було укладено Договір іпотеки № 6723361 від 07.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1102, згідно з яким було передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов п 1.6 Договору іпотеки, за рахунок предмету іпотеки Позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, повязані із реалізацією прав, що випливають з Договору іпотеки (зокрема, але не виключно, повязані із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, включаючи витрати на оплату винагороди залученим експертам, організацією торгів тощо). У звязку з невиконанням Боржником зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у Позивача виникло передбачене ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.1 Договору іпотеки право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.2. Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі й на підставі виконавчого напису нотаріуса. 15.06.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] здійснено виконавчий напис № 1484, яким запропоновано звернути стягнення на Предмет іпотеки для погашення заборгованості Боржника у розмірі 147 552,82 доларів США та 2000,00 гривень. Зазначений виконавчий напис було предявлено Позивачем на виконання до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання, на підставі договору, всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно довідки Фірми «Т.М.М.» ООО від 06.08.2008 року на дату укладення договору іпотеки за адресою: [ADDRESS], зареєстрованих осіб не було. Відповідно до п. 1.7.4 Договору іпотеки Іпотекодавець зобовязувався без попереднього письмового погодження Банку не реєструвати третіх осіб на житловій площі, що входить до складу Предмету Іпотеки. Банку стало відомо, що в житловому приміщенні, що є Предметом іпотеки, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та малолітні [PERSON], [PERSON], що є порушенням п. 1.7.4 Договору іпотеки. Відповідно до п. 3.2.7 Договору іпотеки Відповідач зобовязався після прийняття Банком рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на письмову вимогу Банку добровільно звільнити його та максимально сприяти звільненню предмету іпотеки всіма іншими мешканцями. Враховуючи вищевикладене, Позивач 07.02.2013 року, в порядку ст. 109 Житлового кодексу України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку» направив Відповідачам [PERSON] № КНА-61/60 від 06.02.2013 року добровільно протягом 1 (одного) місяця з дня отримання вимоги виселитися з квартири, що є предметом іпотеки. Позивач направив вимогу рекомендованим листом з описом вкладення на адресу Предмету іпотеки. Зазначені вище вимоги були отримані Відповідачами 11.02.2013 та 12.02.2013 р., що підтверджується відміткою на повідомленнях про вилучення поштового відправлення. Невиконання Відповідачами вимоги Позивача про виселення з Предмета іпотеки перешкоджає його реалізації, внаслідок чого порушується право Позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи все вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЄНСЬКИЙ [PERSON]» заявлені обгрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в звязку з чим підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved