Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада Гусятинського району Тернопільської області звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування будинком 6, що знаходиться в м.Хоростків по вул.Мазепи Гусятинського району Тернопільської області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що власником вказаного нежилого приміщення є [PERSON] міська рада Гусятинського району Тернопільської області згідно рішень сесій Тернопільської обласної ради від 20.08.2010 року №1040 та [PERSON] міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 15.10.2010 року № 1939. Право власності на вказане нежитлове приміщення зареєстровано 20.03.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До 2010 року власником вищевказаного приміщення була територіальна громада Тернопільської області, а балансоутримувачем його була Гусятинська районна державна лікарня ветеринарної медицини. Поселення відповідачів у дане приміщення проведено з незрозумілих причин, хоча фактично жодного дня останні не проживали, що стверджується складеними актами обстеження. Понад пять років це приміщення відключено від електропостачання, газопостачання, що унеможливлює проживання відповідачів у даному приміщенні. Посилаючись на вимоги ст. 72 ЖК України, ст.16 ЦК України просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним будинком. В судовому засіданні представник позивача підтримав повністю позовні вимоги і просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також пояснив, що відповідачка [PERSON] коли працювала у ветеринарній лікарні можливо і проживала в даному приміщенні. Єдиним документом що підтверджує проживання відповідачів у спірному приміщенні є будинкова книжка. Відключення приміщення від електроенергії проведено за заявою [PERSON] міської ради у звязку з не проживанням відповідачів в ньому з 22.07.2011 року. Обстеження вказаного приміщення проводилося 02.07.2011 року, 26.07.2012 року, 01.02.2012 року і складені відповідні акти. З вказаної останньої дати обстеження спірного приміщення по даний час обстеження повторно не проводилося і не зясовувалося чи відповідачі проживають в спірному приміщенні. Крім того, вказав, що йому не відомо, що в даному приміщенні проживали люди і скільки саме років вони проживали. Протягом року відповідачі не проживали, тобто в період складання актів обстеження. Проте виявили їх проживання у спірному приміщенні коли оформляли документацію на право власності за [PERSON] міською радою. Відповідачі хоча зареєстровані у спірному будинку, але фактично проживають в [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали та просили відмовити позивачу в задоволені позову, мотивуючи це тим, що в спірне приміщення вони поселилися законно за згодою керівництва Гусятинської районної державної лікарні ветеринарної медицини, де з 1985 року працювала і працює по даний час відповідачка [PERSON] ветеринарним фельдшером. Зареєстровані та проживають в ньому з 1999 року. З лютого 2011 до березня 2011 року не проживали в даному приміщенні, а проживали у будинку свої бабки в с.Увисла Гусятинського району Тернопільської області у звязку з її лікуванням , яка потребувала постійного стороннього догляду. На даний час вони проживають у спірному приміщенні. До передання вказаного приміщення у власність [PERSON] міської ради до них ніхто та з боку Гусятинської районної державної лікарні ветеринарної медицини не зверталися з питанням про виселення. Доповнили, що позивачем у вересні 2012 року та повторно в липні 2013 року також подавалися аналогічні позова до суду, проте на підставі їх заяв позовні заяви залишено без розгляду. Просять твердження представника позивача про те, що спірне приміщення відключене від електропостачання та газопостачання до уваги не брати, оскільки спірний будинок взагалі і не був газифікований, а електропостачання повторно ними підключено за їх заявою 05 лютого 2013 року і сплачується ними кошти за використану електроенергію. До передання вказаного приміщення у власність [PERSON] міської ради кошти за використану електроенергію вони сплачували Гусятинській районній державній лікарні ветеринарної медицини, оскільки в тій частині приміщення, де вони проживають лічильник не встановлений і за використану ними електроенергію боргів не було. Відповідачі просять їх не визнавати такими, що втратили право користування спірним приміщенням, оскільки іншого помешкання в них немає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] сусід відповідачів ствердив суду, що відповідачі проживають в спірному приміщенні приблизно 10 років. Неодноразово бачив як проводять порядки біля будинку, спілкувався з ними. Підтвердив факт їх проживання, так як щовечора бачить як горить світло в будинку. Суд, заслухавши доводи сторін, свідка, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок по вул. Мазепи, 6 загальною площею 164,8 м.кв., що в м.Хоростків є нежитловим, належить територіальній громаді в особі [PERSON] міської ради на праві комунальної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2012 року. Право власності та спірне нерухоме майно зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕ1№396307 від 05.04.2013 року. На підставі рішення 34 сесії 5 скликання Тернопільської обласної ради від 20 серпня 2010 року №1040 «Про надання дозволу на передачу майна обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» приміщення [PERSON] державної дільниці ветеринарної медицини, що перебували на балансі Гусятинської районної державної лікарні ветеринарної медицини по вул.Мазепи,6 що в м.Хоростків, в тому числі спірне приміщення передане із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області до комунальної власності територіальної громади міста Хоростків Гусятинського району. Рішенням 33 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 15.10.2010 року № 1939 спірний будинок прийнято у комунальну власність територіальної громади м.Хоростків. Відповідачі поселилися в спірне приміщення, що по вул. Мазепи,6 в м.Хоростків Гусятинського району 16.08.1999 року і проживають в нім по даний час, що підтверджується записами у будинковій книзі на будинок 6 по вул.Мазепи, що в м. Хоростків та в паспортах відповідачів.Сплачують кошти за комунальні послуги на рахунок відповідної служби з 06.02.2013 року по даний час, що підтверджено довідкою Гусятинського РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго» від 03.12.2013 року №1348, відповідачами та не заперечено представником позивача в судовому засіданні. З вимогою про виселення відповідачів, визнання їх такими, що втратили право на житло попередній власник та теперішній - позивач по справі до вересня 2012 року не зверталися. Як вбачається із актів обстеження на факт проживання від 22.07.2011 року, 01.02.2012 року, 26.07.2012 року складених комісійно [PERSON] міською радою при обстеженні будинку № 6 по вул. Мазепи, що в м. Хоростків виявлено, що відповідачі не проживали там, але були зареєстровані. Той факт, що відповідачі з лютого 2011 року до березня 2012 року не проживали у спірнім будинку, залишаючись зареєстрованими у ньому, а проживали в с. Увисла із бабусею [PERSON], яка потребувала постійного стороннього догляду підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 01.02.2011 року, актом обстеження фактичного проживання гр. [PERSON] Увислівської сільської ради від 31.10.2012 року також стверджується самими відповідачами та не заперечено представником позивача в судовому засіданні. Тобто судом встановлено, що відповідачі були відсутні за місцем своєї реєстрації у вказаний вище період часу з поважних причин. Відповідно до ухвал Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2012 року аналогічну позовну заяву [PERSON] міської ради від 01.10.2012 року до сімї [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житлом залишено без розгляду у звязку з подачею представника позивача заяву в порядку п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Згідно ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2013 року аналогічну позовну заяву з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав повторно залишено без розгляду на підставі поданої представником позивача позовної заяви. Відповідно до ст.ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Кожна сторона повинна довести ті самі обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сімї за якими зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Посилання представника позивача на те, що відповідачі хоч зареєстровані, але не проживають у спірному будинку по даний час суд не приймає до уваги, оскільки дані доводи в судовому засіданні не доведені представником, та як такі, що спростовуються вищенаведеними доказами. Будь-яких доказів того, що відповідачі не проживали у спірному будинку в період з березня 2012 по даний час, представник позивача в судове засідання відповідно до вимог ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України не подав, а судом в судовому засіданні не здобуто. Посилання представника позивача на акти обстеження на факт не проживання відповідачів у спірному будинку від 22.07.2011 року, 01.02.2012 року, 26.07.2012 року, якими зафіксовано не проживання відповідачів у спірному будинку самі по собі не можуть свідчити про їх відсутність протягом періоду з 2011 року по 13.08.2013 рік (тобто до дати подачі даного позову до суду). Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком 6 по вул. Мазепи в м. Хоростків слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст.319,380,391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: dismissed