Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09.11.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 800.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.08.2013р. має заборгованість в розмірі 21 620.97 грн., з яких: 5 625.96 грн. - заборгованість за кредитом, 11 113.65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 375.60 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 005.76 грн. - штраф (процентна складова). В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 620.97 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 229.40 грн. Відповідач належним чином викликалась до суду для розгляду справи, зокрема на 09 год. 20.11.2013р., та на 09 год. 10.12.2013р., що стверджується рекомендованими листами з повідомленнями "Укркурєра" які повернуті до суду з відміткою «адресат не проживає за адресою», однак до суду не з"явилась та не подала заяви про розгляд справи у її відсутність. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив проти ухвалення в справі заочного рішення. За таких обставин, в зв"язку із неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, у суду виникає необхідність ухвалити по справі заочне рішення. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 09.11.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. копії умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладаннi договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно анкети - заяви позичальника від 09.11.2007р. встановлено порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Пунктом 5.3 визначено можливість Банку змінювати розмір ліміту без попередження та згоди позичальника. Відповідно до п. 8.6 умов надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., + 5% від суми позову. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.08.2013р. підтверджена розрахунком, загальна заборгованість перед позивачем складає 21 620.97 грн., з яких: 5 625.96 грн. - заборгованість за кредитом, 11 113.65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 375.60 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 005.76 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимом ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 614 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи дійшов висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 21 620.97 грн. заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 229.40 грн., що стверджується платіжним дорученням № ІНB90B0DЛН від 30.09.2013р.

Outcome: approved