overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетрвської області, актовий запис №13. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2010 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 серпня 2006 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Миколаівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетрвської області (а.с.8). Від даного шлюбу мають неповнолітню дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2010 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

23 жовтня 2013 року [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 10 грудня 2010 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]; сімейне життя з відповідачем не склалось, спільним побутом вони не пов'язані, з відповідачем фактично разом не проживають; позивач вважає, що шлюбні відносини припинились та подальше перебування у шлюбі не має жодного сенсу; просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 23.12.2013 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 22.12.2013 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розірвати шлюб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10 грудня 2010 року (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Приймаючи до уваги складність рішення, суд вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення. На підставі ст.ст. 18-20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 50, 54, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 526, 527, 589, 629 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 17.09.2006 року Великокиріївською сільською радою Бершадського району, Вінницької області, актовий запис №13. Позивач обґрунтовує свою заяву тим, що між ними не було взаєморозуміння, постійно виникали суперечки та конфлікти. 10.09.2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] [INFO] Спір відносно поділу спільнонажитого майна відсутній. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задоволити з наведених в позовній заяві підстав. Просила суд присвоїти їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]" Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, двохмісячний строк, наданий судом для примирення, позитивного результату не дав, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

10.12.2013 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь держави матеріальну шкоду в сумі 178 грн. 50 коп., що ним були заподіяні незаконним виловом риби забороненим знаряддям лову 27.10.2011 р. в річці Кіблич. За вказане правопорушення він постановою Гайсинського районного суду 24.11.2011 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову підтримав повністю. Відповідач в поданій до суду заяві вимоги позову визнав, просив З`ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких міркувань. Достовірно доведено, що [PERSON] незаконним виловом риби (35 карасів вагою 5 кг) 27.10.2013 р. в річці Кіблич завдав державі шкоду на суму 178 грн. 50 коп., яку добровільно не відшкодував. Зазначені правовідносини регулюються: - ч.1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; - ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», за якою шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали таку діяльність. Оскільки, [PERSON] незаконним виловом риби (35 карасів вагою 5 кг) 27.10.2013 р. в річці Кіблич завдав державі шкоду на суму 178 грн. 50 коп., добровільно завдану шкоду не відшкодував, то вона підлягає стягненню з відповідача на користь держави у судовому порядку, а також судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

18.11.2013р. [PERSON] звернулася до суду с заявою про встановлення опіки, над малолітнім онуком, посилаючись на те, що [INFO] року вона народила доньку [PERSON]. Після реєстрації шлюбу доньки з [PERSON] їй присвоєно прізвище [PERSON]. 16.03.2009 року шлюб з ним розірвано, і їй присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON]. З січня 2004 року донька проживала однією сім"єю у цивільному шлюбі з [PERSON]. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Його народження зареєстровано 30.01.2006 року в [PERSON]. В лютому 2006 року донька привозила онука до неї, і з її згоди вона зареєструвала його в своїй квартирі. 16.03.2009 року донька змінила своє ім"я-стала [PERSON], згідно актового запису № 7 від 16.03.2009 року. В 2009 року донька з онуком виїхали до Греції до батька дитини. Приїджали до неї в гості, підтримували родинні відносини. [INFO] року її донька [PERSON] померла, будучи смертельно травмованою батьком дитини. Батька заарештували, онука направили в реабілітаційний центр, до психіатра в Греції. Дитина залишилась без родинного піклування. Вона як бабуся просе суд призначити її опікуном над малолітнім онуком, щоб його повернути на Україну, і в подальшому проживати разом з нею. В судовому засіданні заявник на заявлених вимогах наполягає. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явилася надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти заявлених вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.243 Сімейного Кодексу опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках передбачених Цивільним Кодексом України. Згідно ч.2 ст.244 Сімейного кодексу України при призначені дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно ст.60 ЦК України у разі визнання фізичної особи недієздатною суд встановлює над нею опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] має житлову квартиру [ADDRESS]. По стану здоров"я -здорова.Усі необхідні умови для виховання, навчання, розвитку онука має. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкома Рибинської сільскої ради є доцільним призначити [PERSON] опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 243,ч.2 ст.244 Сімейного Кодексу України, ст.60 ЦК України, ст.ст.236-241 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 21 червня 2003 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що у книзі реєстрації актів про одруження Донецького міського відділу реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції зроблений актовий запис №536. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21 червня 2003 року, серія [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припиненні. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Позивач просив суд шлюб із [PERSON] розірвати. В судове засіданні позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляду справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, просила шлюб із позивачем розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 21 червня 2003 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що у книзі реєстрації актів про одруження Донецького міського відділу реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції зроблений актовий запис №536. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21 червня 2003 року, серія [NUMBER] (а.с. 14). Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільного господарства сторони не ведуть, майнового спору не мають. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами припинено, збереження сім'ї суперечить їх інтересам. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що родина фактично розпалася, та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Відповідно до положень ч. 3 ст. 209 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

05 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 24 травня 2005 року Відділом запису актів громадянського стану міста Єнакієве Донецької області був укладений шлюб з відповідачем, актовий запис № 190. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв'язку з тим, у подружжя різні погляди на життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та довіри одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2005 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8) З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. За таких обставин суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини – сина [PERSON], [INFO] у розміри 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 04.08.2006 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилась – надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтримку позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився – надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позовних вимог [PERSON] На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вислухавши, дослідивши матеріали справі вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 054478 між [PERSON] та [PERSON] 04.08.2006 року було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно наданої копії свідоцтва серії 1-НО № 240233 про народження дитини, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на вищенаведене суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 18 червня 2010 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 220. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року з відповідачем однією сім'єю не живуть з його вини. Дитина мешкає з нею. Просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з’явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, на примирення не згодна, просила після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підстав для збереження сім’ї не вбачається. Спору про розподіл сумісно набутого майна та місце мешкання дитини не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Реєстраційна служба Сакського міськрайонного управління юстиції про розділ житлового будинку з господарським спорудами. Позов мотивований тим, що сторони є співвласниками будинку та господарських споруд за адресою: вул. Шевченко, 33 в с. Ліснівка Сакського району, АР Крим. Позивачу належить 5/10 часток будинку, а відповідачу – 3/10 частки відповідно до правовстановлюючих документів. Між сторонами фактично склався порядок користування будинком та господарськими спорудами, але й досі виникають суперечки. Тому вимушені звертатись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з’явився, від представника позивача за довіреністю [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутності, поділити будинок відповідно до варіанту, запропонованому експертом. Відповідач в судове засідання не з’явилась, надіслала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, поділити будинок відповідно до варіанту, запропонованому експертом. Представник Реєстраційної служби Сакського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки не сповістив. В матеріалах справи (а.с.34) знаходиться заява начальника РС Саксського МРУЮ [PERSON] про розгляд справи у їх відсутності згідно чинного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони є співвласниками будинку та господарських споруд за адресою: вул. Шевченко, 33 в с. Ліснівка Сакського району, АР Крим. [PERSON] належать 5/10 часток будинку, а [PERSON] – 3/10 частки, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу № 1211/1 від 12 листопада 2007 року (а.с.7) та № 0402/3 від 04 лютого 2008 року (а.с.10) та копіями Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16863696 від 30 листопада 2007 року (а.с.8) та № 17679064 від 09 лютого 2008 року (а.с.11). Відповідно до висновків експерта ФОП [PERSON] № 26 від 28 жовтня 2013 року, запропоновано варіант поділу житлового будинку та господарських споруд між співвласниками , який збігається з існуючим порядком користування майном. Сторони досягли згоди поділити будинок та господарські споруди по існуючому порядку користування, який збігається з варіантом поділу , запропонованому висновком експертизи (Додаток № 1, № 2). Згідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності. За таких обставин суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, та з урахуванням згоди сторін на варіант розділу будинку та господарських споруд, що запропоновано експертом, вважає за можливе постановити саме про такий варіант його розділу. При цьому суд знаходить необхідним постановити про припинення права спільної часткової власності. На підставі викладеного, ст. 364 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

22.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 серпня 2006 року, від якого вони мають неповнолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з’явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до її повноліття. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved