Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. У позовній заяві, позивач просила суд розірвати договір доручення № 160653 від 30.09.2012 року укладений між [PERSON] і фірмою «Пласт-Інтер» в особі [PERSON]. Стягнути з ФОП «[PERSON]» ІПН № [NUMBER] р/р [NUMBER] в ГРУ «Приватбанк» в особі [PERSON] на користь [PERSON] сплачені кошти у сумі 3000 гривень, за договором доручення № 160653, стягнути з відповідача судові витрати за сплачений судовий збір у сумі 229,40 гривень та витрати пов'язані з наданням правової допомоги у сумі 1000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 30 вересня 2012 року між нею та відповідачем ФОП «[PERSON]» в особі представника [PERSON] було укладено договір підряду - доручення № 160653. Згідно вказаного договору, відповідач зобов'язався від імені [PERSON] внести грошові кошти в розмірі 3 434 гривні за виготовлення трьох метало пластикових вікон систем «EcoPlast» на рахунок ФОП «[PERSON]». На виконання п.2.1 вказаного договору позивач внесла платіж у сумі 1000 гривень 28.09.2012 року та 2000 гривень 30.09.2012 року, що підтверджується платіжними дорученнями від 28.09.2012 року та 30.09.2012 року за № 160653, на загальну суму 3000 гривень. Станом на момент звернення з позовом до суду відповідач, обов'язки за договором підряду не виконав. Вказані підстави і стали приводом для звернення до суду. Позивача [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач ФОП «[PERSON]» в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою її місця мешкання. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 вересня 2012 року між [PERSON] та ФОП «[PERSON]» був укладений договір доручення № 160653, згідно умов якого ФОП «[PERSON]» зобов'язався в порядку та на умовах виготовити металопластикові вироби на суму 3 434 гривні. Згідно п.2.1 договору підряду, позивач внесла платіж у сумі 1000 гривень 28.09.2012 року та 2000 гривень 30.09.2012 року, що підтверджується платіжними дорученнями від 28.09.2012 року та 30.09.2012 року за № 160653, на загальну суму 3000 гривень. Згідно ст.846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений, або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Перевіривши належність та допустимість доказів у справі, перевіривши відповідність позовних вимог чинному законодавству, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved