Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі 1099,50 грн.. В свою вимогу позивач обґрунтував тим, що на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району ХМР перебувала [PERSON] як одержувач тимчасової допомоги на дитину [PERSON], [INFO], батько якого [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. Дана допомога була їй призначена відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189, у разі коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів, або місце знаходження (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно норм зазначеного порядку, на підставі наданої [PERSON] заяви від 15.08.2007 р. вхідний № 744 та довідки Ленінського районного відділу ГУМВС України в Харківській області від 09.08.2007 р. № 64/8643 про те, що боржник знаходиться в розшуку та місце проживання його не встановлено, їй було призначено допомогу з 01.08.2007 р. по 31.01.2008 р. в розмірі, що дорівнює 30 відсоткам прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, що діяв на час призначення допомоги . Допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи, але не більше ніж по місяць досягнення дитиною 18-річного віку включно. При цьому, виплата тимчасової допомоги в межах даного терміну призначення припиняється у разі встановлення місця проживання (перебування) особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду. Про виникнення цієї обставини одержувач зобовязаний повідомити управління в 10-ти денний строк . Після закінчення 6-місячного терміну призначення допомоги [PERSON] не зверталася до відділу за її подовженням, будь-яких повідомлень щодо підстав для припинення даної виплати від неї не надходило. Зі свого боку, управління не мало підстав для вжиття заходів стосовно стягнення з боржника виплачених сум тимчасової допомоги, адже кінцевий термін звернення за призначенням допомоги ( досягнення дитиною 18-річного віку ) по даній справі не сплив. Взяті на себе зобовязання заявниця виконала лише 29.05.2012 р., звернувшись до відділу соціальних допоміг управління із письмовою заявою про те, що вона відмовляється від подальшого оформлення допомоги у звязку з тим, що місце проживання відповідача [PERSON] встановлено і він розпочав виплату аліментів. В такому разі, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги, стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. На адресу відповідача [PERSON], управлінням була направлена вимога щодо повернення ним на рахунок управління виплачених [PERSON] сум допомоги 1099,50 грн. від 18.07.2012 р. вихідний № 11-03/4592, яка повернулася зі спливом терміну зберігання. З метою зясування причин неможливості вручення боржнику претензії 20.02.2013 р. державним соціальним інспектором управління здійснено вихід на адресу проживання [PERSON], під час якого боржнику особисто було вручено вимогу, але від підпису про вручення він відмовився, і до цього часу гроші на рахунок управління не вніс. В судове засідання представник позивача зявився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснення надав аналогічно позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району ХМР перебувала гр.[PERSON] як одержувач тимчасової допомоги на дитину [PERSON], 10.07.1996 р. н. На підставі наданої гр. [PERSON] заяви від 15.08.2007 р. вхідний № 744 та довідки Ленінського районного відділу ГУМВС України в Харківській області від 09.08.2007 р. № 64/8643, їй було призначено допомогу з 01.08.2007 р. по 31.01.2008 р. в розмірі, що дорівнює 30 відсоткам прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, що діяв на час призначення допомоги. [PERSON], як одержувач допомоги зобовязана була повідомити управління в 10-ти денний строк у разі встановлення місця проживання (перебування) [PERSON], який, зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням суду. Вказане зобовязання [PERSON] виконала лише 29.05.2012 р., звернувшись до відділу соціальних допоміг управління із письмовою заявою про те, що вона відмовляється від подальшого оформлення допомоги у звязку з тим, що місце проживання [PERSON] встановлено і він розпочав виплату аліментів. В свою чергу відповідачу [PERSON],державним соціальним інспектором управління здійснено вихід на адресу проживання [PERSON], під час якого боржнику особисто було вручено вимогу, але від підпису про вручення він відмовився. Таким чином, суд робить висновок, що в добровільному порядку відповідач [PERSON] виплатити заборгованість відмовився.. Відповідно до п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189 якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги, стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району Харківської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 114 грн. 70 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved