Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до Іванківської селищної ради Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, родинних відносин, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 05 жовтня 2013 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої заявник хоче оформити спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. При зверненні до приватного нотаріуса з приводу подання заяви про прийняття спадщини за законом, виявилось, що в наданих заявником документах наявна розбіжність в написані прізвища, імені по батькові його покійної матері: в свідоцтві про народження заявника прізвище матері вказано «Даценко» замість «Галкіна» (прізвище після одруження не змінювала); в свідоцтві про право власності на житло вказано імя «Павліна» замість правильного «Павлина». У судове засідання сторони не зявилися. Заявник подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з листом, в якому просить розглядати у відсутності представника селищної ради, заяву [PERSON] визнають в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Заінтересована особа позов визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності й оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2013 року померла мати заявника [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру №1 в житловому будинку №1 по вулиці Каті Фещенко в смт.Іванків, [PERSON] належить 1/5 частини квартири. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] його батьками являються: [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про одруження слідує, що [PERSON] та [PERSON] 15 липня 1967 року одружилися. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Галкина». Заявник з метою оформлення спадщини після смерті матері звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як неможливо встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавицею та факт належності померлій правовстановлюючого документу. Факт перебування заявника в родинних відносинах зі спадкодавицею стверджується свідоцтвом про народження позивача, з якого вбачається, що дані про його та його матір записано: [PERSON]. Крім того, прізвище матері заявника в технічному паспорті на будинок, свідоцтві про право власності на житло не збігається з прізвищем, іменем у свідоцтві про народження заявника. Відповідно до ст. 234 ч. 2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Нормою ст.256 ЦПК України закріплено перелік таких юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження, де серед іншого зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Підстави для розгляду судом питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до абзацу 2 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема такі як правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомості та транспортні засоби. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі ст.ст.16, 328, 392, 1222, 1223, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення",

Outcome: approved