overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

11 липня 2013 року [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 10 березня 2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]; сімейне життя з відповідачем не склалось, спільним побутом вони не пов'язані, з відповідачем фактично разом не проживають; позивач вважає, що шлюбні відносини припинились та подальше перебування у шлюбі не має жодного сенсу; просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 27.12.2013 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 27.12.2013 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розірвати шлюб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10 березня 2007 року (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

04 вересня 2013 року [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] а (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 18 грудня 2010 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області; від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]; сімейне життя з відповідачем не склалось, спільним побутом вони не пов'язані, з відповідачем фактично разом не проживають; позивач вважає, що шлюбні відносини припинились та подальше перебування у шлюбі не має жодного сенсу; просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов та підтвердив позовні вимоги викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач, в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що збереження шлюбу, ще можливе. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 грудня 2010 року (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Ухвалою від 18.09.2013 року сторонам у справі надавався строк для примирення строком на 3 місяці. Примирення не відбулось. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Рішенням суду від 24.12.2013 року позовні вимоги були задоволені частково. Було визнано майно подружжя, а саме, автомобіль Москвич - 408, д/н [NUMBER]; трактор ЮМЗ-6, д/н [NUMBER]; трактор Т-16 МБ - У1; комбайн СК-5М-1 Нива спільним сумісним майном подружжя, яке придбане у період шлюбу; стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 38 960 грн. 90 коп, яка є ? вартості авто- та сільгосптехніки, зареєстрованої на [PERSON], яка підлягає поділу між подружжям; стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь [PERSON] судові витрати за сплату судовго збору та витрат, пов'язаних з проведенням автотоварознавчої експертизи, в розмірі 1427 грн. 76 коп.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. В судове засідання сторони не з'явилась, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що в мотивувальній частині рішення судом було вирішено питання про право позивача на ? вартості майна транспортних засобів та про необхідність виділення відповідачеві транспортних засобів, а саме: автомобіля Москвич-408, д/н [NUMBER]; трактора ЮМЗ-6, д/н [NUMBER]; трактора Т-16 МБ-У1, д/н [NUMBER] та комбайна СК-5М-1 Нива, д/н [NUMBER], оскільки частково була задоволена позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації, яка є ? вартості даної авто- та сільгосптехніки. Але, в резолютивній частині рішення не було зазначено висновку про майно, яке підлягає виділенню відповідачеві. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., але питання про розподіл даних витрат також не було вирішено судом в резолютивній частині рішення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив майно, яке підлягає передачі. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним присудити позивачеві судові витрати за сплату нею витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 9 грн. 18 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, доповнивши резолютивну частину рішення від 24.12.2013 року наступним: відповідачеві [PERSON] виділити транспортні засоби - автомобіль Москвич-408, д/н [NUMBER]; трактор ЮМЗ-6, д/н [NUMBER]; трактор Т-16 МБ-У1, д/н [NUMBER] та комбайн СК-5М-1 Нива, д/н [NUMBER]; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 9 грн. 18 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу і від спільного проживання мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб зареєстрували 14 листопада 2000 року. Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі різні по характеру люди, мають різні погляди на життя , відповідач постійно влаштовує сварки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розлучення. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що шлюб сторін існує формально, сторони , не можуть знайти спільної мови в процесі сімейного життя, а тому шлюб може бути розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітню дочку слід залишити на вихованні матері

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем уклали шлюб 31 грудня 2002 року. Шлюб зареєстровано Великоп'ятигірською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №5. Від сумісного проживання у них є неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Однак, сімейні стосунки [PERSON] та [PERSON] не склалися. Відповідач відмовляється добровільно брати участь в утриманні та вихованні їхньої дитини. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. ЇЇ матеріальне становище вкрай скрутне. Тому звернулась в суд з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд по справі проводити за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка з відповідачем уклали шлюб 31 грудня 2002 року. Шлюб зареєстровано Великоп'ятигірською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №5. Від сумісного проживання у них є неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Однак, сімейні стосунки [PERSON] та [PERSON] не склалися. Відповідач відмовляється добровільно брати участь в утриманні та вихованні їхньої дитини. Дитина на даний час проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має достатній дохід, а тому є матеріально забезпечений і має змогу утримувати дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані приймати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття. Тому вимоги позивачки є законними. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2002 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ,[INFO] . Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі різні по характеру люди, мають різні погляди на життя , ніяких відносин не підтримують, разом не проживають протягом чотирьох років та не ведуть спільного господарства . Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розлучення. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що шлюб сторін існує формально, сторони подружні та сімейні відносини припинили , не можуть знайти спільної мови в процесі сімейного життя, разом не проживають на протязі чотирьох років , а тому шлюб може бути розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей слід залишити на вихованні матері

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ігноруючи своїми батьківськими обов'язками ,хоча працює, має стабільний заробіток. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. В поданій суду заяві позовні вимоги визнав повністю, просить справу слухати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 листопада 2003 року, який було розірвано у встановленому законом порядку . Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO], який в даний час знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ігноруючи своїми батьківськими обов'язками, хоча працює, має стабільний заробіток. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Заявниця просить встановити факт, що їй, [PERSON], належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 804090 від 07 грудня 2006 року, виданий на підставі розпорядження Козятинської районної державної адміністрації від 18 березня 2005 року № 129 на ім"я [PERSON]. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що відповідно до розпорядження Козятинської райдержадміністрації від 18 березня 2005 року за № 129 вона стала власником земельної ділянки площею 3,0182 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Махаринецької сільської ради Козятинського р-ну. На зазначену земельну ділянку 07 грудня 2006 року було видано державний акт. При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку була допущена помилка - по-батькові заявниці було зазначено «[PERSON]». В її паспорті по-батькові зазначено як «[PERSON]». Такі розбіжності в документах не дають їй можливість розпоряджатись земельною ділянкою. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.12) Представник зацікавленої особи - Козятинської районої державної адміністрації - в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги визнає в повному обсязі(а.с.13-14). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в паспорті заявниці, виданому 10 вересня 2002 року Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області по- батькові заявниці - [PERSON]( а.с.5). У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 804090, виданому ділянку 07 грудня 2006 року року по- батькові заявниці зазначено як « [PERSON]» ( а.с.4). З експертного висновку № 056/854-d-2 від 06.11.2013 року вбачається, що записи по- батькові «[PERSON]» та «[PERSON]» є ідентичними та виникли внаслідок сплутування варіантних пар при міжмовному перетворенні імені в умовах українсько-російської двомовності через посередництво російського відповідника цього імені ( а.с.9). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності та враховуючи, що твердження заявниці про належність їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 804090 від 07 грудня 2006 року ніякими іншими доказами, що є в справі, не спростовується, суд вважає необхідним заяву задовольнити. Правовідносини, які склались між сторонами, регулюються ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

16.12.2013р. [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) та іншого майна, яке заявниця має намір успадкувати. Заявниця вказала, що в її свідоцтві про народження батьком був записаний [PERSON] Після укладення заявницею шлюбу з [PERSON] вона отримала прізвище свого чоловіка. 04.03.1999 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишила собі прізвище „[PERSON]". 07.09.1999 року заявниця вдруге одружилася з [PERSON] та отримала його прізвище „[PERSON]". В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] та є рідним батьком заявниці. Заявниця в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт, що вона [PERSON], є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] Новофастівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила провести розгляд даної справи без участі їхнього представника, про що до суду подали відповідну заяву, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 6 ), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 9 ), свідоцтвом про шлюб [PERSON] (а.с. 7), беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO], то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Рішенням Піщанського райсуду від 24 жовтня 2013 року було задоволено позов [PERSON] до Трибусівської сільської ради про визнання права власності на майно внаслідок спадкування. Своєю заявою до суду [PERSON] просив ухвалити додаткове рішення, оскільки судом ухвалено: Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті діда [PERSON], померлого [INFO] року, яке складається з майнового паю в розмірі 7519 грн. в ПСП «Промінь» с.Трибусівка Піщанського району, свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ВІ ХУІ №012175, виданий 20 грудня 2002 року Трибусівсько. Сільською радою, грошовий вклад на загальну суму 2314 грн., на рахунку [NUMBER] по філії 10001/096/05 сТрибусівка по Піщанській філії Крижопільського ТВБВ Ощадного банку №10001/096, та після смерті бабки [PERSON], померлої [INFO] року,а саме: земельну ділянку на території Трибісівської сільської ради площею 2..96 га вартістю 77726.07 грн., державний акт на право приватної власності на землю серії ВН 00973, виданий Трибусівською сільською радою 17 листопада 2001 року на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Трибусівської сільської ради від 31 жовтня 2001 року, майновий пай в розмірі 2749 грн, в ПСП «Промінь» с.Трибусівки, свідоцтво про право власності н майновий пай члена КСП (майновий сертифікат_ серії ВІ ХУІ №012176, виданий Трибусівською сільською радою 20 грудня 2002 року, грошовий вклад на загальну суму 1173.10 грн, на рахунку [NUMBER] по філії 1001/096/05 с.Трибусівки Піщанської філії Крижовільського ТВБВ Ощадного банку №1001/096, тоді як фамілія позивача [PERSON], про що свідчить паспорт громадянина України, досліджений в засіданні. Сторони в судове засідання не з'явились, що не позбавляє суд права розглянути заяву у їх відсутність. Дослідивши рішення суду по справі, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі наведеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

19 грудня 2013 року прокурор Погребищенського району Вінницької області звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою, вказуючи, що [INFO]. померла [PERSON], яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії BH №054397, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 26.10.1996р., була власником земельної ділянки, розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Довгалівської сільської ради. Ніхто зі спадкоємців ні за заповітом, ні за законом про оформлення права на спадщину не зверталися. В судовому засіданні прокурор вимоги заяви підтримала, просила визнати відумерлою спадщину на земельну ділянку, розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Довгалівської сільської ради, що відкрилась після смерті [PERSON] та визнати право на неї за територіальною громадою Довгалівської сільської ради Представники Погребищенської районної державної адміністрації до суду не з'явився, подав заяву в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З`ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Довгалівської сільської ради, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії BH №054397, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 26.10.1996р. Спадкоємців ні за законом ні за заповітом померлий не мав. Дані правовідносини регулюються ст. 1277 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки, спадкоємців за заповітом і за законом на спадщину у виді права на земельну частку (пай), розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Довгалівської сільської ради, що належала померлій [INFO]. [PERSON], не мала, її необхідно визнати відумерлою і визнати право власності на неї за територіальною громадою Довгалівської сільської ради.

Outcome: approved