Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

22.10.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.07.2008 року між відповідачем та ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом отримання позивачем особисто від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов договору підписаного відповідачем, виписки-повідомлення. Позивач вказує, що на виконання умов договору та на підставі анкети, банк видав відповідачу кредитну картку, відкрив картковий рахунок в національній валюті України за тарифним пакетом «Справжня кредитна картка « 45 днів кредиту без відсотків», встановив ліміт кредитування в розмірі 5000 грн. та забезпечив видачу кредиту шляхом списання з карткового рахунку сум за рахунок кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування. При цьому, відповідач не виконує належним чином своїх зобовязань за договором щодо оплати передбачених ним платежів, у звязку із чим станом на 30.07.2013 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 8458,20 грн. Позивач просить суд стягнути вказаний розмір заборгованості за договором, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У позові міститься заява позивача про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2008 року між відповідачем та ВАТ КБ «Надра» був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом отримання позивачем від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов договору. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра». За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з матеріалів справи, всі необхідні вимоги вказаних норм дотримані сторонами при укладанні договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. На виконання умов п.п. 2.3., 3.3., 3.4., 11.2 позивач видав відповідачу кредитну картку, відкрив картковий рахунок в національній валюті України за тарифним пакетом «Справжня кредитна картка « 45 днів кредиту без відсотків», встановив ліміт кредитування в розмірі 5000 грн. та забезпечив видачу кредиту шляхом списання з карткового рахунку сум за рахунок кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування. Відповідно до п.п. 5.2.4., 5.2.5. договору, відповідач зобовязався здійснювати оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору, здійснювати погашення обовязкових мінімальних платежів з першого дня наступного розрахункового періоду до 15 числа наступного місяця включно. При цьому, для відповідача встановлюється розмір щомісячного обовязкового мінімального платежу в відсотках від фактичної суми кредитної заборгованості згідно обраного тарифного пакету. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і не спростовано відповідачем, зобов'язання за договором належним чином відповідачем не виконувались, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором становить 8458,20 грн., яка складається: з тіла кредиту 4424,81 грн.; заборгованості по відсоткам 1496,45 грн. та штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу 2536,94 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved