Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 грудня 2011 року між позивачем ТОВ «Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0100-021-121211, згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 7174,00 грн. Відповідач був зобовязаний щомісячно погашати отриманий кредит та сплачувати відсотки, забезпечуючи своєчасне повернення кредиту згідно графіку. Однак відповідач не виконав в повній мірі своїх договірних зобовязань, не сплачував своєчасно отриманий кредит та відсотки, тому заборгованість відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 23.07.2013 року склала 10768,52 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7699,84 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 0,58 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 3068,10 грн., яку просить стягнути з відповідача [PERSON], а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 229,40 грн. Позивач ПАТ «Дельта Банк» про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був сповіщений належним чином відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України, тобто через оголошення про виклик до суду у пресі. Заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання. Зігдно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії кредитного договору № 0100-021-121211 від 12 грудня 2011 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу [PERSON] позивачем ПАТ «Дельта Банк» було надано кредит в сумі 7174 грн. зі сплатою за надання кредиту 143480 грн., а також за користування кредитом 0,01 % річних. Строк кредитування 19 місяців. З графіку розрахунків по договору, а також з розрахунку заборгованості по кредиту видно, що відповідач здійснював сплату не в повному обсязі, у звязку з чим зявилася заборгованість, сума якої становить 10768,52 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7699,84 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 0,58 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 3068,10 грн. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення боргу за кредитним договором № 0100-021-121211 від 12 грудня 2011 року у сумі 10768,52 грн. через неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх договірних зобовязань підлягають задоволенню та стягненню з відповідача. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 229,40 грн., у звязку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved