Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 07 листопада 2013 року з підстав ст.ст. 220, 297 ЦПК України була повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення вищевказана цивільна справа. Питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі розглядається у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 18 липня 2013 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 440,15 грн.; суму моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 75000,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Однак, як убачається з матеріалів справи [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» та просив суд стягнути з [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» матеріальну шкоду в розмірі 60024 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн.; судові витрати стягнути з відповідачів. За наслідками розгляду справи позов [PERSON] був задоволений частково. Проте у резолютивній частині рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 18 липня 2013 року не зазначено як вирішена решта позовних вимог, з якими він звернувся до суду. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 215 ЦПК України у резолютивній частині рішення суду зазначаються: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновок суду по суті позовних вимог, розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали дока і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищенаведені положення цивільного процесуального законодавства, а також й те, що всі заявлені [PERSON] позовні вимоги були предметом вивчення та дослідження суду першої інстанції, більш того, з цього приводу позивач подавав докази і сторони по справі давали пояснення, суд вважає за можливе ухвалити у цій частині додаткове рішення та доповнити резолютивну частину рішення суду від 18 липня 2013 року абзацом «У задоволенні решти позовним вимог [PERSON] - відмовити». На підставі наведеного,

Outcome: dismissed