Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

Позивач у травні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути, з урахуванням уточнень, з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання та використання кредитних карт №22031014923901 від 25.07.2008 року в розмірі 1414,66 грн. та судові витрати по справі. Крім того позивач просив розірвати договір про надання та використання кредитних карт №22031014923901 від 25.07.2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк [PERSON] Дніпро та [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору про надання та використання кредитних карт №22031014923901 від 25.07.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 24% річних. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобовязання. Станом на 17.05.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 1414,66 грн. Представник позивача відповідно до заяви від 20.09.2013 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд приходить вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання та використання кредитних карт №22031014923901 від 25.07.2008 року відповідач [PERSON] від Закритого акціонерного товариства комерційного банку Кредит-Дніпро (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] Дніпро у звязку зі зміною найменування юридичної особи) отримала кредит в розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 24% річних. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору про надання та використання кредитних карт №22031014923901 від 25.07.2008 року заборгованість станом на 17.05.2013 року склала 1414,66 грн., яка складається із наступного: 391,42 грн. сума інфляційної заборгованості за користування кредитом, 304,19 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту, 389,08 грн. сума інфляційної заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом, 329,97 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків за користування кредитом та судові витрати по справі у розмірі 229,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та розірвання кредитного договору такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved