Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім'єю з померлим спадкодавцем [PERSON], зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна. В судовому засіданні позивачка та її представник пояснили суду, що з 15 серпня 1976 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В подальшому шлюб розірвали, але продовжували разом проживати однією сім'єю та вели спільне господарство, 25 липня 2000 року зареєстрували шлюб у відділу РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис № 702. Рішенням Івано- Франківського міського суду від 06.11.2001 року вказаний шлюб розірвано, реєстрацію розірвання шлюбу проведено 15 лютого 2005 року, про що відділом РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 105 та видано відповідну довідку. Після повторного розірвання шлюбу продовжували проживати разом в [ADDRESS], вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина. Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкове майно прийняли спадкоємці другої черги, відповідачі по справі. Вважає, що має право на спадщину після смерті [PERSON] на рівні із спадкоємцями другої черги, оскільки проживала з померлим однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, тривалий час опікувалася спадкодавцем, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу як хворому на тяжку душевну хворобу. Просять суд вимоги позовної заяви задоволити. Представник відповідача [PERSON] вимоги позовної заяви заперечила. Суду пояснила, що померлий [PERSON] до дня смерті проживав у квартирі разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], там же й продовжував проживати після смерті його матері [PERSON] Матеріально він був забезпечений, працював до дня смерті, а тому матеріальної допомоги не потребував, також вказує, що організацією похорон [PERSON] займалися його брати, на підтвердження чого є договір-замовлення № 010742 на організацію та проведення поховання від 12 травня 2008 року, накладна-замовлення № 010742 від 12 травня 2008 року та наявність свідоцтва про поховання від 12 травня 2008 року. Також зазначає, що спадкодавець не перебував у безпорадному стані, який викликаний похилим віком чи тяжкою хворобою або ж каліцтвом. До часу смерті [PERSON] навіть не досяг пенсійного віку, був фізично активним та працював на заправці заробляючи собі на проживання самостійно. Також вважає, що позивачка пропустила трьохрічний строк на звернення з позовом до суду, який не пропущений з поважних причин, оскільки позивачка з аналогічним позовом уже зверталася до суду. А тому просить відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши пояснення сторін, заслухавши пояснення свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 12.05.2008 року [PERSON] помер [INFO] у віці 57 років. У відповідності до довідки відділу РАЦСу від 15.02.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що здійснено актовий запис за № 150, така реєстрація проведена за письмовою заявою [PERSON] від 15.02.2005 року за № 131/3-21, що встановлено постановою Львіського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2009 року. У відповідності до ухвали Івано-Франківського міського суду від 16.12.2008 року у справі 20-413/2008 р. підтверджується існування судових проваджень у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] та встановлення порядку користування такою між, зокрема [PERSON], якому виділено в користування кімнату 15,9 кв.м з балконом у квартирі [ADDRESS] (цивільна справа № 8-12/2008, рішення Івано-Франківського міського суду від 03.11.2006 року). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив існування судових проваджень з померлим [PERSON] з приводу користування квартирою [ADDRESS]. Суду пояснив, що з 2005 року він як співвласник вищевказаної квартири судився за користування нею, оскільки [PERSON] створював йому перешкоди, не допускав його до користування квартирою, змінював замки від вхідних дверей навіть після постановлення рішення Івано-Франківським міським судом. Підтвердив факт проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] ще до смерті його бабусі ( [PERSON]) та після її смерті, з [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 20.02.2004 року). Також вказав суду, що в квартирі [ADDRESS] проживав [PERSON] сам, позивачка [PERSON] з померлим там не проживала. У відповідності до договору-замовлення № 010742 на організацію та проведення поховання від 12 травня 2008 року, накладної-замовлення № 010742 від 12 травня 2008 року та наявність свідоцтва про поховання від 12 травня 2008 року підтверджуються матеріальні витрати та організацію проведення поховання [PERSON] братом спадкодавця - [PERSON]. Згідно ч.4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як зазначено у ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Отже, враховуючи вище наведене, позивач не була членом сім'ї спадкодавця та не проживала однією сім'єю з спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому не може відноситись до четвертої черги спадкоємців за законом передбачених статтею 1264 ЦК України. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд оцінює критично, оскільки вказні свідки не підтвердили факту постійного проживання позивачки [PERSON] з померлим [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Зокрема свідок [PERSON] суду пояснив, що з сім'єю [PERSON] бачилися інколи 1-2 рази на рік на великі свята, свідок [PERSON] вказала, що приходила інколи в гості до [PERSON] за адресою [ADDRESS], однак не змогла зазначити в який період часу. Також суд зазначає, що у відповідності до ст. 257 ЦК України визначено загальний термін позовної давності у три роки, в межах якого сторона може звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу. Позивачка просить суду поновити їй цей строк, виходячи із того, що вона намагалася анулювати запис про розірвання шлюбу у судовому порядку, і тільки ухвалою ВАС України від 03.07.2012 року судові провадження закінчилися. Такі обставини суд вважає необгрунтованими враховуючи те, що позивачка уже зверталася з таким позом до суду, про що свідчить її заява від 14.10.2008 року та ухвала Івано-Франківського міського суду від 16.12.2008 року у справі 2о-413/2008 року. Також суд не вважає наявність судового процесу в порядку адміністративного судочинства обгрунтованою підставою пропущення позивачкою трьохрічного строку позовної давності для встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON], оскільки її право на звернення до суду за захистом порушенного права в порядку цивільного судочинства не обмежено існуванням іншого спору. Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно пункту 5.2. роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Проте, суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано яким чином було здійснено опіку над спадкодавцем, який був фізично здоровим та активним чоловіком, також не надано доказів, з якою метою вона матеріально забезпечувала спадкодавця, який мав при цьому самостійний заробіток, оскільки до останнього часу працював, про що ствердила в судовому засіданні сама ж позивачка. Також позивачем не доведено яка саме була надана інша допомога спадкодавцеві, протягом якого часу і не надано доказів про таку необхідність. Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на постанову Івано-Франківського міського суду від 28.07.1997 року у справі № 1-788/1997р. як на підставу здійснення опікунства над померлим. Згідно ст.ст. 60, 61 ЦК України передбачено можливість та вимоги для встановлення опіки та піклування над фізичними особами. Однак, жодного доказу, який передбачений вказаними нормами, позивачка на підтвердження здійснення опікунства над [PERSON] суду не надала. За таких обставин, суд не вбачає доказів на підтвердження наявності усіх в сукупності підстав, зазначених у ч.2 ст. 1259 ЦК України, що дають позивачу право на спадкування разом із відповідачами, які відносяться до другої черги спадкування за законом. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed