Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України , дитині, яка не досягла шістнадцятирічного віку. В позові вказувала, що 02 березня 1998 року , [PERSON], було зареєстровано шлюб з [PERSON] Перебуваючи у цьому шлюбі у них народилася донька - [PERSON], 12-го квіт ня [INFO]. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ №025602 від 23-го квітня 2000 ро ку їхній шлюб з відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу на підставі рішення Строжинецького районного суду від 10-го квітня 2000 року донька [PERSON] залишилася проживати з позивачем і продовжує проживає з нею по даний час. В зв'язку з скрутним матеріальним становищем та відсутністю з боку відповідача на дання будь-якої підтримки дитині [PERSON] після розірвання шлюбу, змушена була виїхати на роботу за межі України - в Грецію, а дочку залишила тимчасово проживати з рідною сестрою [PERSON]. В 2003 році сестра також виїхала за кордон, а батько (відповідач [PERSON]М.) так і не цікавився долею дитини [PERSON] і не надавав їй ніякої допомоги, тому в Україні не було вже з ким залишити доньку і за згодою батька (відповідача по справі) вивезла її за межі України - у Грецію, тобто по місцю свого проживання та своєї роботи. З тих пір і по даний час дочка постійно проживала з нею за кордоном. Зазначала,що проживаючи більше 10-ти років з дочкою разом в Греції, де офіційно працює за контра ктом, має належні житлові умови - купила житловий будинок за адресою м.Афіни Греція вул.Алкаменус буд.91, сплачує податки, має медичне забезпечення (страхування), мож ливість нормального харчування, та інші соціальні і матеріальні гарантії, влаштувала дочку на навчання і вона в даний час закінчує п'ятирічне навчання початкової школи та за належного навчання зарахована і має продовжувати подальше навчання у школі вищого рівня (першого рівня освіти). Для продовження навчання дитини [PERSON] в Греції, забезпечення її нормального проживання з нею в власному будинку в Греції, її належного матеріального утримання, фізичного і духовного розвитку, який в змозі надати їй лише вона, проживаючи з нею разом і будучи забезпечена роботою та відповідними доходами у Греції, а тому, дію чи в інтересах їхньої з відповідачем дитини, змушена і має бажання, повертаючись ра зом з нею з відпустки з України, вивезти її з собою, аби вона продовжувала жити і навча тися в Греції. Цього також хоче і сама дитина [PERSON], якій на даний час випо внилося 15 років, і вона вже може сама виразити повноцінно та свідомо свою думку та побажання з цього питання. Оскільки дитина неповнолітня та закінчився в даний час термін дії раніше надано го відповідачем дозволу на її поїздку за кордон (до Греції"), то у відповідності до вимог частини 3 пункту 3 ст.313 ЦК України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з Украї ни і в»їзду громадян України» від 21.01.1994 року (зі змінами) потрібна знову згода бать ка - [PERSON] на надання нотаріально посвідченого дозволу на виїзд з України дитини [PERSON], яка не досягла шістнадцятирічного віку. Посилалася, на те,що відповідач, з метою помсти за подані скарги про несплату ним аліменти на ут римання дитини, заборгованість по яких станом на 01.07.2013 року становить 12166 гривень,- навмисно та без будь-якого мотивування своїх дій, ухиляється від нотаріального оформлення та посвідчення своєї заяви - згоди на вивезення дитини до Греції, це підтвер джується копіями неодноразово надісланих йому заяв та поштовими квитанціями про їх відправку відповідачеві. Ні відповіді на ці заяви, ні інших позитивних дій по виконанню цих заяв відповідач не здійснив. Тобто добровільної згоди на перевезення дитини в її супроводі до Греції відпо відач не дає, про що він повідомив їй по телефону, тому змушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, просила надати дозвіл на виїзд з України громадянці України, [PERSON],12-го квітня [INFO], яка не досягла шіснадцятирічного віку на виїзд за кордон до Греції в м. Афіни строком на один рік (з 30 серпня 2013 року по 30 серпня 2014 року ) з метою продовження навчання без згоди та супроводу батька [PERSON],[INFO] у супроводі бабусі [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа, Орган опіки та піклування Сторожинецької РДА в судове засідання не з»явилися хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві не заперечують щодо задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа,яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Сторожинецької РДА про надання дозволу на виїзд з України , дитині, яка не досягла шістнадцятирічного віку. Неповнолітня свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з чотирьох років проживає з [PERSON] своєю матір»ю в Греції м. Афіни, де навчається в початковій школі та перейшла до 10 класу. Проживають у квартирі , яку придбала мати. [PERSON] офіційно працює та забезпечує нормальні її умови проживання.Бажає виїхати за кордон в Грецію для продовжування навчання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказувала,що вона проживає разом з дочкою [PERSON] за кордоном в Греції. Вона вже на протязі 16 - ти років , дочка приїхала на два роки пізніше. [PERSON] купила власний житловий будинок , працює офіційно в косметичній сфері. Внучка [PERSON] постійно безперервно навчається у початковій школі в м. Афіни, перейшла до 10 класу. На Україні внучка не має з ким проживати і де проживати. Батько дитини не цікавиться її життям хоча минулі роки надавав дозвіл на її виїзд за кордон. А в цьому році в телефонній розмові категорично відмовляється. Погоджується супроводжувати онуку [PERSON] до Греції. Суд, заслухавши покази позивача , свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 березня 1998 року , сторони зареєстрували шлюб. Перебуваючи у цьому шлюбі у них народилася донька - [PERSON], 12-го квіт ня [INFO]. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ №025602 від 23-го квітня 2000 ро ку шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу на підставі рішення Строжинецького районного суду від 10 квітня 2000 року донька [PERSON] залишилася проживати з позивачем . Згідно довідки Слобода Комарівської сільської ради за №492 від 08.07.2013 року, вбачається , що на утриманні у [PERSON] знаходиться дочка [PERSON]. В розрахунку за договором купівлі продажу горизонтальної власності вказано, що позивач [PERSON] придбала квартиру за адресою м.Афіни Греція вул.Алкаменус буд.91. З довідки про початок професійної діяльності фізичної особи , [PERSON], вбачається, що вона офіційно працевлаштована, з 11.12.2006 року надає послуги косметолога, послуги з догляду за нігтями рук (манікюр) та ніг (педикюр), послуги масажу. В довідці про навчання , вказано,що [PERSON] була зарахована у 2008-2009 навчальному році до п»ятого класу Початкової школи №7 району [PERSON], реєстраційний номер 1-160 і по теперішній час навчання безперервно . В школі навчається належним чином з 13.01.2005 року. Згідно заяв від 15.10.2003 року,01.09.2009 року,10 серпня 2011 року [PERSON] ,надавав свою згоду на вивіз дитини за кордон. В довідці відділу ДВС Вижницького РУЮ, вказано, що загальна заборгованість по аліментах [PERSON] за період з 03.08.2008 року по 01.07.2013 роки становить 12166 гривень. З адресованої до відповідача [PERSON] заяви вбачається, що [PERSON] просить, надати дозвіл на вивезення дитини [PERSON],[INFO] до Греції на навчання та проживання. Відповідно до ст.3 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст.150 цього ж кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї сімейним кодексом України, тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини сторін за кордон і вважає, що надання дозволу на виготовлення дитячих проїзних документів та на виїзд за кордон без згоди батька буде відповідати його інтересам. Відповідно до ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи у сукупності наведене вважає, що відповідач своїми діями перешкоджає позивачу у виконанні своїх обов'язків та прав щодо дочки, однобічно впливає на виховання дитини, сприяє формуванню хибної негативної думки про обох батьків, позбавляє можливості вільно пересуватися і відпочивати разом з матір"ю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судових витрат по справі. На підставі ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 380),

Outcome: approved