Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 184796,44 гривні, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на проведення огляду та оцінки механічних пошкоджень автомобіля в сумі 2400 гривень, витрат на встановлення внутрішніх механічних пошкоджень на автомобілі «Мерседес» в розмірі 2252,40 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.11.2012 р. о 14.00 год відбулась дорожньо-транспортна пригода в м.Києві на Столичному шосе за участю транспортного засобу «Ніссан» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Мерседес» д.н. [NUMBER]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Ніссан» [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес» зазнав механічних пошкоджень Для визначення розміру збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до суб»єкта оціночної діяльності. За проведення огляду та оцінки майна позивачем було сплачено 2400 гривень, які він просить стягнути з відповідача. Також позивач посилається на те, що за встановлення внутрішніх механічних пошкоджень на автомобілі «Мерседес», що було проведено на станції технічного обслуговування СП ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес-Бенц» ним було сплачено кошти в розмірі 2252,40 гривень, які він також просить стягнути з відповідача. Відповідно до Звіту № 298 від 27.12.2012 р. вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу «Мерседес» становить 234796,44 гривні. Страховою компанією ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», де була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], було сплачено страхове відшкодування в розмірі 50000 гривень. Різницю завданого матеріального збитку в сумі 184796,44 гривні позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в ході судового розгляду не заперечувала фактичних обставин справи щодо настання дорожньо-транспортної пригоди, хоча зазначила, що дана пригода сталась в зв»язку з технічними проблемами, наявними в автомобілі з вини виробника. Також відповідач зазначила, що у неї відсутня можливість для відшкодування шкоди, оскільки вона одна виховує дитину і не працює. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2012 р. о 14.00 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода в м.Києві на Столичному шосе за участю транспортного засобу «Ніссан» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Мерседес» д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Автомобіль «Мерседес» д.н [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «ХФК «БІОКОН». Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 05.12.2012 р. винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди була визнана [PERSON] В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини виробника даного транспортного засобу, оскільки були наявні виробничі дефекти автомобіля, так як будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. Відповідно до Звіту № 298 від 27.12.2012 р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Мерседес» д.н. [NUMBER], складеного ПП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля, з урахуванням технології ремонту, вартості нормогодини та запчастин «Автомобільного Дому «Україна-Мерседес Бенц» складає 234796,44 гривні. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Згідно з ст.985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов»язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Відповідно до наданих суду письмових доказів встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON]. була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Як вбачається з наданого суду страхового акту Страховик сплатив відповідно до положень ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 50000 гривень. В силу положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Визначаючи розмір відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з положень ст.1192 ЦК України, відповідно до якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 184796,44 гривень, що є різницею між розміром матеріального збитку, визначеного відповідно до звіту, та розміром страхового відшкодування. Також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості проведення оцінки з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, та витрат на встановлення внутрішніх механічних пошкоджень на автомобілі «Мерседес», оскільки зазначені витрати були понесені в зв»язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди і для визначення розміру матеріального збитку. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved