Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення збитків та моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. 21 квітня 2013 року вона замовила купівлю ліжка в магазині меблів «[INFO]», що розташований за адресою м. Донецьк, [ADDRESS]. Продавцем товару виступила фізична особа-підприємець [PERSON]. Товар придбаний на умовах усного договору: предмет договору - ліжко, модель, розміри, кольор, матеріал виготовлення якого вибрані нею згідно запропонованих продавцем каталогів; вартість товару 26460,00 грн.; строк доставки - впродовж трьох місяців з дня внесення попередньої оплати; умови передачі - товар доставляється у помешкання покупця за адресою [ADDRESS]; умови оплати - 13000,00 грн. покупець сплачує попередньо у день укладання договору та замовлення товару, 13460,00 грн. - у день доставки товару, та додатково за супутні послуги: 70,00грн за транспортування ліжка за адресою покупця, 400,00 грн. за підйом його на 8 поверх. При цьому збірка ліжка у придатний для експлуатації вигляд урахована у вартості ліжка. 21.04.13 року вона сплатила 13000,00 грн. в якості попередньої оплати вартості товару, що підтверджується квитанцією прибуткового ордеру. Повідомлень про затримку з доставкою товару від продавця вона не отримувала. У порушення договору до 21.07.13 року товар їй не було передано. В серпні телефоном вона отримала повідомлення від продавця про те, що товар надійшов на її склад, тому вона повинна сплатити остаточну вартість товару в сумі 13460,00 грн. Також продавець у зміну умов договору повідомив, що вартість транспортування товару буде складати не менше 100 грн., а за зборку ліжка вона повинна розрахуватись окремо з фахівцями, які будуть його встановлювати, та вартість цих послуг їй невідома. Її заперечення щодо збільшення фактичної вартості товару та супутніх послуг відповідачка залишила без уваги та зазначила, що без сплати вказаних сум у повному обсязі товар їй доставлений не буде. 12.08.13 року вона звернулася до продавця з письмовою вимогою про розірвання договору та повернення 13000,00 грн. передплати. Відповіді та задоволення не отримала. 16.08.13 року їй зателефонував продавець відповідачки, яка оформлювала договір, та повідомила її, що вона повинна буде сплатити за супутні послуги 470,00 грн. і за ці гроші, як і було домовлено, ліжко доставлять на її адресу, підіймуть на 8 поверх та зберуть у придатний до використання вигляд. В цей же день вона сплатила 13460 грн., що підтверджується квитанцією прибуткового ордеру. 17.08.2013 року товар було доставлено за погодженою адресою. Під час передачі і розпакування товару було встановлено, що деякі елементи мають механічні пошкодження, а саме: дерев'яна задня стінка ліжка в одному місці мала тріщину, торцева частина мала сліди відновлюваного ремонту. Вважає такі пошкодження такими, що не відповідають умовам договору з продавцем щодо якості товару, оскільки суттєво зменшують товарний вигляд - вартість товару. Одразу після виявлення пошкоджень вона зателефонувала відповідачці і вимагала про оформлення даного факту з її обов'язковою участю. Відповідачка категорично відмовилася приїздити на місце передачі товару і складати відповідний акт, та заявила, якщо вона має претензії до якості товару, то він підлягає поверненню, ніяких гарантій щодо його заміни вона надати не може. Відповідно до ст.ст. 702, 704 ЦК України договір купівлі-продажу вважається виконаним з моменту доставки товару на місце, погоджене домовленістю сторін, або за місцем проживання покупця. Враховуючи, що передача речі від продавця тягне перехід до покупця права власності на цю річ, та в той же час не отримавши запевнення щодо вирішення її матеріальних претензій, вона заборонила подальше переміщення товару. За результатами фактичного огляду товару нею у присутності свідків було складено акт про недоліки товару, в якому зазначено про відмову продавця від участі в перевірці якості та відмову від писання акту. Присутні при цьому свідки: [PERSON], [PERSON]. Після цього, вона негайно прибула у магазин, де розміщується об'єкт торгівлі продавця, та заявила їй про продаж неякісного товару і вимагала провести перевірку відповідно ст.687 і 709 ЦК України, скласти відповідний акт або підписати вже складений та вирішити питання про заміну неякісного товару у найкоротші строки або повернення їй сплачених за товар грошей. Відповідачка у категоричній формі відмовилася складати будь-які документи, сказала, що за такі недоліки товару ніхто не може відповідати, заміна товару можлива тільки виробником і на його розсуд, а всі витрати, пов'язані з такою заміною вона повинна сплачувати додатково; повертати гроші вона не буде, оскільки в неї їх немає. За таких умов 18.08.13 року вона надіслала продавцю письмову вимогу про відмову від договору та повернення 26460 грн. Відповіді та задоволення вона не отримала. Однією з обставин, що обґрунтовують її вимоги, є те, що вона засновник та керівник суб'єкту підприємницької діяльності - ТОВ «Фінансові системи бізнесу». Працює на цьому підприємстві вона сама без найманих працівників. Підприємство виконує послуги з проведення судових економічних експертиз та експертних досліджень. 12.08.13 року ТОВ «Фінансові системи бізнесу» укладено договір з ТОВ «Восток Мінерал» на здійснення експертного дослідження. Послуги мали бути виконано в строк до 17.08.13 року та документально оформлені результати передано замовнику в цей же день. Вона зобов'язалася надати послуги терміново, оскільки їх результати замовник мав би використовувати вже 19.08.13 року під час взаємовідносин з контролюючими органами. Сума винагороди за послуги по вказаному договору, зважаючи на, їх терміновість, складала за домовленістю 40000 грн. В наслідок порушення відповідачкою своїх зобов'язань і продажем неякісного товару вона змушена була витратити близько шести годин (з 10 до 16 години дня) для врегулювання спірних питань та забезпечення захисту своїх майнових прав у майбутньому. Втрата часу не дозволила їй своєчасно в належному вигляді виконати свої зобов'язання перед замовником, у домовлений час 17.08.13 року результати послуг не були готові і не передані. Замовник внаслідок порушення нею договору і втрати для нього інтересу подальшого отримання результатів послуг відмовився від договору та заявив їй матеріальні претензії. Це відповідає умовам договору та приписам діючого законодавства, претензії визнано нею правомірними та задоволено. Таким чином, вона не тільки повернула сплачений їй аванс за послуги, не отримала прибуток загальною сумою 40000 грн., та крім того сплатила передбачений договором штраф у сумі 10000 грн. Вважає недоотримані нею доходи та фактичні витрати (штраф) збитками, які вона зазнала внаслідок неправомірних дій відповідачки. Викладені обставини доведені договором про надання послуг, претензією, видатковими ордерами. Вважає, що своїми діями ФОП [PERSON] порушила її права, як споживача, на отримання якісного торгівельного обслуговування і придбання якісного товару, який відповідав би бажаним якісним властивостям для задоволення її побутових потреб. Відповідачка порушила умови договору щодо строків передачі товару і, головне, щодо якості товару, а також відмовила у задоволенні її законних вимог, чим спричинила їй матеріальну і моральну шкоду. Незаконними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 10000 грн. Вона полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок порушення її прав, неможливістю користування уподобаною нею річчю, а також моральних переживаннях внаслідок втрати суттєвої суми очікуваного доходу та, найбільше, із-за погіршення ділової репутації. Просила суд визнати її право на відмову від договору та розірвати договір купівлі-продажу від 21.04.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] про купівлю ліжка вартістю 26460 грн., стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти у сумі 26460 грн., сплачені за товар, стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти у сумі 50 000 грн., як збитки, стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти у сумі 10 000 грн., як компенсацію завданої їй моральної шкоди, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 1 500 грн., як витрати на правову допомогу. В судове засідання позивачка не з»явилася, представником позивачки [PERSON] надано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив справу розглянути за наявними доказами та постановити заочне рішення. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого, не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 21 квітня 2013 року позивачка [PERSON] замовила купівлю ліжка в магазині меблів «[INFO]», що розташований за адресою м. Донецьк, [ADDRESS], де продавцем товару виступила фізична особа-підприємець [PERSON]. Товар придбаний на умовах усного договору: предмет договору - ліжко, модель, розміри, кольор, матеріал виготовлення якого вибрані нею згідно запропонованих продавцем каталогів; вартість товару 26460,00 грн.; строк доставки - впродовж трьох місяців з дня внесення попередньої оплати; умови передачі - товар доставляється у помешкання покупця за адресою [ADDRESS]; умови оплати - 13000,00 грн. покупець сплачує попередньо у день укладання договору та замовлення товару, 13460,00 грн. - у день доставки товару, та додатково за супутні послуги: 70,00грн за транспортування ліжка за адресою покупця, 400,00 грн. за підйом його на 8 поверх. При цьому збірка ліжка у придатний для експлуатації вигляд урахована у вартості ліжка. 21.04.13 року позивачка сплатила 13000,00 грн. в якості попередньої оплати вартості товару, що підтверджується квитанцією прибуткового ордеру. 16.08.13 року позивачка сплатила 13460 грн., що підтверджується квитанцією прибуткового ордеру. Отже, встановлено, що позивачкою [PERSON] загалом було сплачено відповідачу ФОП [PERSON] за ліжко 26 460 гривень. Встановлено, що 17.08.2013 року замовлений позивачкою товар було доставлено за погодженою сторонами адресою, але під час передачі і розпакування товару було встановлено, що деякі елементи мають механічні пошкодження, а саме: дерев'яна задня стінка ліжка в одному місці мала тріщину, торцева частина мала сліди відновлюваного ремонту, а отже, такі пошкодження є такими, що не відповідають умовам договору з продавцем щодо якості товару, оскільки суттєво зменшують товарний вигляд - вартість товару. Звернувшись до відповідача з вимогою про оформлення даного факту з її обов'язковою участю та усунення недоліків або повернення грошей, остання відмовилася у зв»язку з чим, позивачка вважає, що даний договір повинен бути розірваний, аз відповідачки на її користь стягнути витрачені нею кошти, упущену вигоду та моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 статті 57 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 п. 1, 2, 3 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов»язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимогати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни. Відповідно до ч. 1 ст. 709 ЦК України продавець або виготовлювач ( чи уповноважені ними представники ) зобов»язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Доставка товару продавцеві та його повернення покупцеві здійснюються продавцем або виготовлювачем, а в разі невиконання ними цього обов»язку або відсутності продавця чи виготовлювача в місцезнаходженні покупця повернення товару може бути здійснене покупцем за їхній рахунок. Згідно ч. 3 ст. 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою. Відповідно до ч. 5 ст. 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно ч.1, 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Відповідно до ч. 10 ст. 8 цього Закону споживач має право пред'явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред'явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев'ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред'явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті. Згідно із ч. 12, 14 ст. 8 цього Закону виробник зобов'язаний відшкодувати всі збитки продавця (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті), який розглядає претензію споживача до придбаного товару. Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Згідно п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що є істотним недоліком, а саме: істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при ньому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ст. 23 цього Кодексу у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність. Встановлено, що позивачу [PERSON] відповідачем на замовлення було поставлено ліжко, яке мале дефект, позивачка неодноразово зверталася з відповідними вимогами до відповідача, але відповідачем вимоги позивачки залишилися по заувагою. У розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право пред'явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев'ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред'явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті. Тому, проаналізувавши вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині розірвання договору купівлі-продажу від 21.04.2013 року, укладеного між ФОП [PERSON] і [PERSON] про купівлю ліжка вартістю 26 460 гривень та стягнення з відповідачки вказаної суми на користь позивача є такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідачки збитків у сумі 50 000 гривень, то такі вимоги позивачки не підлягають задоволенню, так як безпідставними, так як ніяким чином не відносяться до поставки з боку відповідача ліжка з наявними дефектами та тими зобов»язаннями, які були між ТОВ «Фінансова система бізнесу» та ТОВ «Восток мінерал» та які не були виконані позивачкою. Стосовно позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідачки моральної шкоди у сумі 10 000 гривень, то суд приходить до наступного. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю у зв»язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 ч. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією. Позивачкою [PERSON] не надано жодного належного та допустимого доказу того, що продукція, яка була придбана позивачем є небезпечною для життя і здоров»я. Щодо позовних вимог позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідачки витрат понесених на правову допомогу у сумі 1 500 гривень, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Понесення таких витрат, як на правову допомогу повинні документально підтверджуватися. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При дослідженні матеріалів та на підтвердження позивачем понесених витрат на правову допомогу у сумі 1 500 гривень, з боку позивачки не було надано жодного доказу понесення таких витрат, а тому позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача витрати понесені на правову допомогу не підлягають задоволенню, так як є необґрунтованими та недоведеними. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 264,60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial