Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам і пені. В обґрунтування позовних вимог [PERSON]. зазначила, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області на її користь з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від всіх його видів заробітку починаючи 31.08.2007 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач аліменти не сплачує та станом на 01.09.2013 року має заборгованість по аліментам перед [PERSON] у сумі 11 231 гривня 25 копійок. З огляду на вищенаведене, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь, заборгованість по аліментам у розмірі 11 231 гривню 25 копійок та пені за прострочку сплати аліментів у сумі 20 975 гривень 88 копійок. Стягнути з відповідача на користь позивачки всі судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у сумі 9 134 гривні 15 копійок та суму пені співрозмірну з розміром заборгованості по аліментам. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача та доводи позивача, суд прийшов до наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2007 року по справі № 2-2391/2007 з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 31 серпня 2007 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого відділом ДВС Котовського МРУЮ Одеської області, станом на 01.09.2013 року розмір заборгованості [PERSON] по аліментам перед [PERSON] складає 11 231 гривня . Згідно копії виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.10.2013 року складає 9 134 гривні 15 копійок. Згідно з ч. 1 ст. 187 СК один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Відповідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду . Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Для нарахування пені закон передбачає обов'язкову наявність вини платника аліментів у несвоєчасній сплаті аліментів. Вина відповідача по ухиленню від сплати аліментів, може бути доведена лише наявністю обвинувального вироку у відношенні [PERSON] за ст.164 ч.1 КК України (Злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей). Враховуючи, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом вказаної норми закону умовою для застосування юридичної відповідальності за заборгованість зі сплати аліментів особа, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, є винна протиправна поведінка останньої. Стягнення неустойки можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов'язаної сплачувати аліменти, у тому числі у зв'язку з її ухиленням від сплати аліментів, розшуком, перебуванням за кордоном тощо. Аналогічне міститься в роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 15 травня 2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не провадилось стягнення. Таким чином, що стосується розміру неустойки (пені), то зважаючи на обставини за яких виникла заборгованість за аліментами, суд, хоча і вважає за можливе стягнути її з відповідача, але у зменшеному, у відповідності до вимог ч.2 ст. 196 СК України, розміру, який на думку суду не може перевищувати розмір стягнутої на користь позивачки заборгованості за аліментами, тобто 9 134 гривні 15 копійок. Крім того, пеня у розмірі 20 975 гривень 88 копійок, яка є явно не спів розмірною із розміром заборгованості по сплаті аліментів у сумі 9 134 гривні 15 копійок, суд враховує вимоги добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає за можливе відповідно до приписів ст. 196 СК України стягнути розмір неустойки у сумі 5 000 гривень. Крім того згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.79 ЦПК України). Витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката та або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. ( ст.84 ЦПК України). Згідно Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» (діючої на час понесення стороною витрат і розгляду справи) граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не мав перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-УІ, що набрав чинності з 1 січня 2012 року, також передбачає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Встановлено, що правову допомогу позивачу при складанні позовної заяви надавав адвокат [PERSON], що підтверджено квитанцією від 10.10.2013 року. Витрати [PERSON] на правову допомогу відповідно до квитанції склали 2 000 гривень. Позов [PERSON] до суду було подано 21 жовтня 2013 року, тому є підстави розраховувати компенсацію витрат за правову допомогу по підготовці позовної заяви, оскільки договір з адвокатом укладено до подання позову 21 жовтня 2013 року, таким чином підлягає до стягнення сума у розмірі 600 грн.

Outcome: partial