Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до Соломянського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що 27 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів про шлюб м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації зроблено запис № 749. З відповідачем позивач спільно проживав з 2004 по травень 2012 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Останні декілька років сімейні стосунки значно погіршилися, в травні 2012 року спільне проживання з відповідачем стало неможливими внаслідок психічної несумісності, не бажання відповідача розподіляти обовязки між собою в родині, утверджувати повагу до будь-якої праці. Фактичні шлюбні відносини припинилися в 2012 році, спільного сімейного господарства та бюджету сторони не ведуть, участь в житті один одного не приймають. Також, позивач зазначив, що 05.10.2004 між сторонами був укладений шлюбний договір, яким передбачений розгляд всіх майнових питань. Матеріальних претензій до відповідача позивач не має. В судове засідання позивач не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судове засідання представник позивач не зявися, проте подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності у звязку із вибуттям у відпустку та за відсутності позивача, який не мав змоги прибути в судове засідання. Крім того, представник позивача зазначив, що не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.25, 30 ), про причини неявки, що можуть бути визнані судом поважними не повідомила, що свідчить про її небажання приймати участь у розгляді справи, а тому суд у відповідності до ст.224 ЦПК України, вважає можливим за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 27 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів про шлюб м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, про що зроблено актовий запис № 749, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], про що зроблено актовий запис № 1914 що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]( а.с.10). Як зазначено позивачем в позові з травня 2012 року сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно зі ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved