Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 01.03.2008 року по 09.03.2011 року. Від їхнього сумісного життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 09.03.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Яворівського районного суду від 09.03.2011 року також було вирішено стягувати аліменти з відповідача на утримання сина. Проте жодного разу відповідач не надав матеріальної допомоги на утримання сина. Крім ухилення від надання матеріальної допомоги, відповідач також ухиляється від батьківського обов'язку по вихованню дитини - не приходить провідати сина, не дарує подарунків навіть на День народження, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, а тому позивач змушена звернутися до суду і просить суд постановити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні викладене в позові підтримала повністю та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення або розгляду справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Прокурор прокурату Яворівського району Барковський В.В. в судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем підтримав, проти їх задоволення не заперечує. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Яворівської райдержадміністрації Львівської області, [PERSON] в судове засідання з'явилася, висновок комісії підтримує та просить суд позов задоволити. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання про те, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею -2- позовних вимог, знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що позивач із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2008 року по 09 березня 2011 року (а.с.6). Від спільного сімейного життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] року, який на даний час є малолітнім (а.с.3). У відповідності до довідки №186 від 25.09.2013 року виданої ОСББ «Добрий-Господар» [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] зі своєю мамою, батьком сином сестрою і племінником (а.с.10). У відповідності до характеристики виданої ОСББ «Добрий-Господар» на ім'я [PERSON], остання характеризується з позитивної сторони (а.с.11). З висновку комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації № 61 від 04 квітня 2013 року, вбачається, що в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] доцільно буде позбавити батьківських прав [PERSON], 1986 року народження, оскільки останній повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.9). Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач власноручно написав заяву Голові комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській РДА, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). З довідки-розрахунку виданої державним виконавцем Яворівського РУЮ вбачається, що відповідач [PERSON] не сплачує аліменти на дитину і має заборгованість в сумі 12 008, 28 грн (а.с.8). Встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов'язки, не займається вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги, що стверджується Висновком комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та довідкою заборгованості по сплаті аліментів. Таким чином, судом встановлено, що зі сторони батька не вбачається бажання приймати участь у вихованні, утриманні дитини, підвищення рівня її знань та оздоровлення. Згідно із ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її -3- особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною, обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав. В силу с. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved