Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельні ділянки що розташовані по [ADDRESS] в зв»язку з тим, що їх батько [PERSON] при житті оформляв на своє ім.»я державні акти на спадкові земельні ділянки в зв»язку із зміною іх власника, але не встиг їх отримати так як [INFO] помер. В зв»язку з тим, що державний акт видається особисто власнику за умови його особистого підпису в книзі реєстрації державних актів, позивачам, як дітям спадкодавця [PERSON], нотаріусом було відмовлено в прийнятті спадщини по причині відсутності правовстановлюючого документа на землю. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує, щоб за позивачами було визнано право власності по 1/6 частині кожній на дані земельні ділянки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, направив до суду телеграму з проханням справу розглянути в його відсутність, позов визнає. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,626 га для обслуговування цього будинку, земельна ділянка площею 4,685 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перейшли в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] до трьох її дітей: [PERSON] (батька позивачів), [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/3 частині кожному. 21 липня 2007 року [PERSON] отримав у Фастівській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину спадкового житлового будинку, на 1/3 частину спадкового житлового будинку, на 1/3 частину присадибної земельної ділянки та на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13-15). На решту спадкового майна відповідні свідоцтва отримали і відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-21). Після отримання свідоцтв про право на спадщину на виконання вимог чинного на той час законодавства [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до ТОВ НВФ «Фастівзем» із заявами про оформлення на їх ім»я державних актів на спадкові земельні ділянки в зв»язку із зміною їх власника. Було укладено відповідні договори про надання і оплату послуг по оформленню державних актів (а.с.31-32). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.24). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину будинку [ADDRESS], на 1/3 частину земельної ділянки для обслуговування цього будинку та на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1223,1261 ЦК УКраїни право на спадкування за законом одержали діти спадкодавця, тобто позивачі по справі, які 21 лютого 2012 року отримали в десятій Київській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на частину спадкового майна - на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] Фастівського району. У видачі свідоцтв на решту майна, а саме на 1/3 частину присадибної земельної ділянки та на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва нотаріусом [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.29). Судом також встановлено, що на даний час державні акти на земельні ділянки площею 0,626 га та 4,685 га в ТОВ НВТФ «Фастівзем» виготовлено спільно на трьох осіб кожний, а саме: на [PERSON],та на відповідачів [PERSON] та [PERSON] як співвласників цих земельних ділянок. Але позивачам як спадкоємцям після смерті батька [PERSON] дані акти видати не можуть, так як він видається особисто власнику за умови його особистого підпису в книзі реєстрації державних актів. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення Згідно ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Суд дійшов висновку, що вказана відмова нотаріуса є обгрунтованою, оскільки викладені обставини згідно з п.4.15,4.18.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.12 та ст.49 Закону України "Про нотаріат" дійсно є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Outcome: approved