Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позбавлення права користування жилим приміщенням , обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.06.2013 р. в результаті проведення прилюдних торгів нею було придбано 23\\62 частини квартири [ADDRESS] , які належали відповідачу . Посилаючись на те, що відповідач , який є її колишнім чоловком , з листопада 2006 р. у вищезазначеній квартирі не проживає ,витрат по утриманню житла не несе та з 18.06.2013 р. втратив право власності на 23\\62 частин вказаної квартири просить суд визнати відповідача таким , що втратив право користування зазначеною квартирою та позбавити останнього права користування жилим приміщенням . В судове засідання позивачка не з»явилась , надала заяву , в якій просила розглянути справу у її відсутність . Відповідач в судове засідання повторно не з»явився , місце знаходження останнього суду не відомо , про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення у пресі . На підставі ст. 169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності нез»явившихся сторін , за наявними у справі доказами . Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.1997 р. по 01.06.2006 р. На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2006 р. позивач набула право власності на 39\\62 частин квартири [ADDRESS] , відповідач набув право власності на 23\\62 частини зазначеної квартири . Згідно довідки ф. 3 від 03.07.2013 р. вбачається , що сторони по справі зареєстровані в квартири [ADDRESS] . 05.06.2013 р. позивачкою на прилюдних торгах було придбано 23\\62 частин квартири [ADDRESS] , які належали відповідачу [PERSON] 18.06.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. позивачці видано свідоцтво , що підтверджує право власності останньої на 23\\62 частин квартири [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво зареєстровано позивачем у встановленому порядку , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності . Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячи з наведеного, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. При цьому втрата права користування жилим приміщенням є наслідком припинення права власності на жиле приміщення у колишнього власника житла. Оскільки між позивачем та відповідачем після проведення прилюдних торгів не укладалось будь-яких договорів найму\\оренди житлового приміщення , яким є квартира [ADDRESS], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням . Визнання відповідача таким , що втратив право користування житловим приміщенням не потребує додаткового позбавлення останнього права користування зазначеним приміщенням . На підставі викладеного ,

Outcome: approved