Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначає, що відповідно до укладеного договору від 24.05.2006 р. відповідач 24.05.2006 р. отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 10.11.2013 року відповідач має перед банком заборгованість в розмірі 16202,67 грн., яку просить стягнути з відповідача та просить стягнути судові витрати в розмірі 229,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, де просив провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення (а.с. 25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 24), про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення повністю. Згідно заяви від 24.05.2006 р. (а.с. 6) [PERSON] ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку. Виразив згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того отримав кредитний ліміт в сумі 5000 грн. у валюті гривня, базова відсоткова ставка по кредиту 3 % на місяць із розрахунку 360 днів у році, порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 4 - 5) вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 16202,66 грн., з яких 3797,65 грн. - заборгованість за кредитом; 11157,27 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом, а також заборгованість по судовим штрафам - 1247,74 грн. Відповідно до п.п. 6.5., 6.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у т.ч. простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (а.с. 8). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» (а.с. 8) при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін (а.с. 9). Із п. 6.4. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком, в т.ч. заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати банк протягом 35 днів з моменту списання (а.с. 8). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви відповідача про припинення дії договору. Як вбачається із заяви від 24.05.2006 р. (а.с. 6) відповідач отримав кредит 24.05.2006 р. Тобто після останньої пролонгації дії договору кінцевий строк для виконання зобов'язань становить 24.05.2014 р., а тому суд приходить до висновку, що банк правомірно звернувся в суд із вимогами про стягнення заборгованості. Таким чином, оскільки [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе договором зобов'язання, позов підставний та підлягає задоволенню повністю. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved