Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

1 березня 2013 р. публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 9510 грн. 69 коп. станом на 23 січня 2013 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 2006 р. між банком та відповідачем укладено договір споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав відповідачеві кредит на суму 4651 грн. 90 коп. на придбання майна з остаточним терміном повернення кредиту, сплати процентів та комісійних не пізніше ніж 13 листопада 2009 р. Позивач свої зобовязання виконав, про що свідчить меморіальний ордер та рахунок - фактура, а відповідач не дотримався умов договору щодо своєчасного погашення кредиту. В звязку з порушенням позичальником строків сплати платежів більш ніж на 1 місяць, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів та комісійних. Станом на 23 січня 2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 9\~510 грн. 69 коп., з яких 4416 грн. 82 коп. за кредитом, 670 грн. 39 коп. - за відсотками та 4423 грн. 48 коп. - з комісії. До судового розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи він не заперечує. Відповідач, належно повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання на повторний виклик не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Суд встановив, що 13 листопада 2006 р. сторони у справі уклали договір споживчого кредиту на строк на 36 місяців з кінцевим терміном повернення коштів не пізніше 12 листопада 2009 р. Сторони обумовили, що договір діє до повного виконання зобовязань. Відповідач не дотримався належного виконання зобовязань, заборгувавши банку - позивачеві станом на 23 січня 2013 р. 9510 грн. 69 коп. Наявність правовідносин між сторонами підтверджуються договором, укладеним в письмовій формі, як того вимагає закон - ч.1 ст. 1055 ЦК України. Договір визначає предмет договору, строк його виконання, порядок розрахунків. Розмір заборгованості по кредиту підтверджується розрахунком. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Отже, по суті вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Разом з тим, законом передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Закон України «Про захист прав споживачів» забороняє кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув ( п.7 ч.13 ст. 11). У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Така позиція викладена в п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникли із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 р. № 5. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ч.2 ст. 252 цього Кодексу). Умова кредитного договору про його дію до повного виконання позичальником своїх зобовязань не є встановленим строком припинення дії договору, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. У кредитному договорі строк виконання зобовязання визначений чітко - не пізніше ніж 12 листопада 2009 р. Стосовно даного кредитного договору строк позовної давності, то строк позовної давності розпочався 13 листопада 2009 р. і закінчився 12 листопада 2012 р. Оскільки строк давності сплинув, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed