Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-28 00:00:00

29 липня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розписками. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони є рідними братами. Кілька разів відповідач протягом 2006 - 2012 років позичав грошові кошти у позивача, про що ним були написані розписки, у яких також зазначалося термін повернення грошових коштів. Всупереч умовам договорів позики, відповідач зобов'язання належним чином не виконав, позику [PERSON] не повернув, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, в якому позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму боргу за розписками у загальному розмірі 6 214 820 грн., та витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та посилаючись на те, що відповідач не повертає борг у добровільному порядку, просила стягнути борг за розписками у судовому порядку. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали, не заперечували факт отриманням в борг від позивача грошових коштів у заявленому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] були укладені договора позики, за яким позивач передав у власність [PERSON] грошові кошти. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладання договору позики, умов повернення позики та отримання коштів відповідачем написані розписки, копії яких знаходяться у матеріалах справи, оригінали розписок були оглянуті судом у судовому засіданні. Відповідно до розписки від 17.04.2006 року відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] у розмірі в еквіваленті 70 000 доларів США, з терміном повернення до 01 січня 2012 року. За розпискою від 20.07.2006 року відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] у розмірі в еквіваленті 200 000 доларів США, з терміном повернення до 20 липня 2012 року. Відповідно до розписки від 08.09.2006 року відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] у розмірі 300 000 грн. , з терміном повернення до 08 вересня 2012 року. За розпискою від 12.01.2007 року відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] у розмірі в еквіваленті 200 000 доларів США, з терміном повернення до 12 січня 2012 року. За розпискою від 16.08.2008 року відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] у розмірі в еквіваленті 140 000 доларів США, з терміном повернення до 16 серпня 2012 року. Відповідно до розписки від 18.04.2009 року відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] у розмірі в еквіваленті 100 000 доларів США, з терміном повернення до 18 квітня 2011 року. За розпискою від 18.07.2012 року відповідач отримав грошові кошти від [PERSON] у розмірі в еквіваленті 30 000 доларів США, з терміном повернення до 18 липня 2013 року. Станом на день розгляду справи, борг за вказаними договорами позики відповідач не повернув, оригінали розписок зберігаються у позивача, а відтак, права позивача підлягають захисту судовим рішенням. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, внаслідок не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 300 000 грн. та в еквіваленті 740 000 доларів США (70тис.+200тис.+200тис.+140тис.+100тис.+30 тис.), що за курсом НБУ на час звернення до суду складає 5 914 820 грн., а всього у загальній сумі 6 214 820 грн., які відповідач зобов'язаний повернути позивачу. Виходячи з того, що відповідач не виконав умови укладених з позивачем договорів позики, не повернув борг, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак про їх задоволення. Крім того, заявлені позовні вимоги [PERSON] визнав, що в силу вимог ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved