Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просила визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., господарські будівлі – гараж «Б», сараї «В,Г,Д,Ж», вбиральні «Е,Є», навіс «З», споруди - криницю, ворота, колодязь, які знаходяться в с-щі Печеніжин, вул. Незалежності, 72, Коломийського району, Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що 14.09.1994 року в селищі Печеніжин Коломийського району помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на майно померлого – ? частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: селище Печеніжин, вул. Незалежності, 72, Коломийського району. Вона, [PERSON], як спадкоємець майна померлого, прийняла спадщину після його смерті, однак нотаріус не вправі видати їй свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно померлого, а також свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує належність спадкового майна спадкодавцеві. Згідно виписки з інвентарних матеріалів Коломийського МБТІ за № 48328 від 06.11.2013 року право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями і спорудами не зареєстровано. Вона, [PERSON] (д.п. Майданська) [PERSON] 10.05.1955 року зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис за № 10. Від спільного проживання у них народилося четверо дітей: син - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON] та дочка – Луцак (д.п. [PERSON]) [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради за № 4 від 17.03.1961 року її чоловіку [PERSON] була видана земельна ділянка площею 700 кв. м. в селищі Печеніжин, вул.. Леніна, 124 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. Пізніше вулиця Леніна була перейменована на вулицю Незалежності, а нумерація будинку за № 124 змінена на 72. На підставі вказаного рішення виконкому Печеніжинської селищної ради 22.12.1962 року відділ комунального майна в особі голови селищної ради уклав з її чоловіком договір про виділення в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Також виконавчим комітетом Яблунівської районної ради 17.04.1961 року її чоловіку був виданий дозвіл за № 37 на будівництво, а в МБТІ виданий генеральний план відводу земельної ділянки під індивідуальне будівництво та 20.10.1962 року було проведено виділ в натурі земельної ділянки, про що складений відповідний акт. Перебуваючи в шлюбі з [PERSON], вона разом з ним на вищевказаній земельній ділянці в 1962 році збудували житловий будинок загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., та господарські будівлі і споруди – гараж «Б», сараї «В, Г, Д, Ж», вбиральню «Е, Є», навіс «З», криницю, ворота, колодязь. В 1962 році їхня сім»я вселилася в побудований ними будинок і всі її члени були зареєстровані в ньому. Будівництво спірного будинку було завершено в 1962 року, тобто ще до затвердження заступником Міністра комунального господарства домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, якою було передбачено обов»язкову реєстрацію будинків і домоволодінь у межах місті селищ. Діючими до 01.10.1964 року Основами цивільного законодавства Союзу РСР і союзних республік також не було передбачено державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна. Отже, до 31.01.1966 року не було передбачено обов»язкової реєстрації права власності на нерухоме майно, а підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, були відповідні довідки органів місцевого самоврядування. Оскільки вказане нерухоме майно було створено нею та [PERSON] в шлюбі, тому згідно вимог Основ законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб і сім»ю, які діяли на час створення вказаного майна, ст. ст. 22, 28, 29 КпШС України (редакції 1970 року) і ст.ст. 60,70 нині діючого СК України дане майно було спільною сумісною власністю подружжя, і частки сторін в ньому були рівні. Тому їй належала на праві власності ? частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою селище Печеніжин, вул. Незалежності, 72 Коломийського району. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на спадкове майно – на 1/2 частину вищевказаного будинку, господарських будівель та споруд. Заповіт її чоловік не складав. До спадкоємців першої черги після сперті [PERSON] відносяться: вона – дружина спадкодавця та їхні діти – син [PERSON], син [PERSON], батько [PERSON] та дочка [PERSON] (д.п. [PERSON]) [PERSON]. З вказаних спадкоємців лише вона, дружина спадкодавця прийняла спадщину, оскільки проживала у спадковому майні, вступила в управління цим майном. Діти спадкодавця спадщини не прийняли, хоча і були на день смерті батька зареєстровані у вищевказаному будинку, однак фактично проживали за іншими адресами у збудованих ними будинках. Оскільки спадкодавцю [PERSON] належала на праві власності 1/2 частина вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, то після його смерті вона успадкувала дане майно і таким чином стала власником цілого вказаного будинку, господарських будівель та споруд. Позивач в судове засідання не з’явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, але подали заяву в якій просили справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться селищі Печеніжин, вул. Незалежності, 72. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ст. 525 ЦК України, в редакції 1963 р., який діяв на час відкритті спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст.548 ЦК України, в редакції 1963 р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управляння або володіння спадковим майном. Встановлено, що [PERSON] (д.п. Майданська) [PERSON] 10.05.1955 року зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис за № 10, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯФ № 518397. Рішенням виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради за № 4 від 17.03.1961 року [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 700 кв. м. в селищі Печеніжин, вул. Леніна, 124 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. Виконавчим комітетом Яблунівської районної ради 17.04.1961 року [PERSON] виданий дозвіл за № 37 на будівництво житлового будинку, що підтверджується дозволом № 37 від 17.04.1961 року. 17.03.1961р. [PERSON] виданий генеральний план відводу земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, та 20.10.1962 року було проведено виділ в натурі земельної ділянки, про що складений відповідний акт від 20.10.1962 року Коломийським МБТІ. Згідно укладеного договору про виділення в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 22.12.1962 року [PERSON] надано в користування земельну ділянку по вул. Леніна № 124 в смт. Печеніжин. Відповідно до довідки Печеніжинської селищної ради від 06.11.2013 року № 2927, назва вулиці Леніна була перейменована на вулицю Незалежності згідно рішення 20-ї сесії ІІІ демократичного скликання від 13.11.2001 року, а нумерація будинку за № 124 змінена на №72 згідно рішення виконкому № 149 від 24.11.2004 року. [PERSON] та [PERSON] перебуваючи в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯФ № 518397, на вищевказаній земельній ділянці по вул. Леніна № 124 в смт. Печеніжин, побудовали житловий будинок загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., господарські будівлі – гараж «Б», сараї «В,Г,Д,Ж», вбиральні «Е,Є», навіс «З», споруди – криницю № , ворота № 1, колодязь № 2, що підтверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок, який виданий Коломийським МБТІ. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ 07-03-2/000284 від 04.04.1995 року вищевказана земельна ділянка, яка розташована в смт. Печеніжин площею 0,4667 гектарів, була передана у приватну власність [PERSON]. Вказане будинковолодіння, яке знаходяться за адресою: селище Печеніжин, вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна, 149), Коломийського району, належало [PERSON], що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради від 06.11.2013 року за № 2926. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів від 06.11.2013 року № 48328, право власності на будинковолодіння, яке знаходяться в смт. Печеніжин, вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна 124), в Коломийському МБТІ не зареєстровано. Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової державної реєстрації таких прав. До часу набрання чинності ЦК України і вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної їх реєстрації. При вирішення спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке діяло на момент закінчення будівництва будинку і відповідно до якого встановлюється його правовий режим та документи, якими посвідчується право власності спадкодавця на це майно. Як вбачається з матеріалів справи будівництво спірного будинку, що в смт. Печеніжин, вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна 124), було завершено до затвердження заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, якою було передбачено обов»язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах місті селищ. До 01.10.1964 року діючими Основами цивільного законодавства Союзу РСР і союзних республік також не було передбачено державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, а підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, були відповідні довідки органів місцевого самоврядування. Оскільки, вказане нерухоме майно, а саме будинковолодіння, яке знаходиться в селищі Печеніжин, вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна, 149), Коломийського району, було створено [PERSON] та [PERSON] в шлюбі, то згідно вимог Основ законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб і сім»ю, а саме ст.ст. 22, 28, 29 КпШС України (редакції 1970 року) дане майно було спільною сумісною власністю подружжя і частки сторін в ньому були рівні, по 1/2 частині. 14 вересня 1994 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 15 вересня 1994 року зроблено запис за № 56, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №081430. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Печеніжинської селищної ради не посвідчувався, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради від 06.11.2013 року № 2926. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться в селищі Печеніжин по вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна, 149), Коломийського району, Івано-Франківської області. Згідно довідки Печеніжинської селищної ради від 06.11.2013 року за № 2926, в будинковолодінні що знаходиться в селищі Печеніжин по вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна, 149), Коломийського району, Івано-Франківської області, на момент смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали [PERSON] – дружина померлого, [PERSON] – син померлого, згідно свідоцтва про народження серії ІІ НМ № 444404, [PERSON] - син померлого, згідно свідоцтва про народження серії ЯЄ № 840767. В управління спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України (ред. 1963р.) вступила дружина померлого [PERSON], взявши на охорону майно спадкодавця, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради від 06.11.2013 року № 2928. Відповідачі вчинили дії, які свідчать про їх відмову від права власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться в селищі Печеніжин по вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна, 149), Коломийського району, Івано-Франківської області на користь позивача [PERSON], оскільки подали заяву про визнання позову. Згідно технічного паспорта виданого Коломийським МБТІ, загальна вартість будинковолодіння, що знаходяться за адресою: селище Печеніжин по вул. Незалежності, 72, раніше (Леніна, 149), Коломийського району, Івано-Франківської області становить 175676 грн., і воно складається з житлового будинку «А», гаража «Б», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», вбиральні «Е», вбиральні «Є», сарай «Ж», навісу «З», криниці № , ворота № 1, колодязя - № 2. На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., господарські будівлі – гараж «Б», сараї «В,Г,Д,Ж», вбиральні «Е,Є», навіс «З», споруди - криницю, ворота, колодязь, які знаходяться в с-щі Печеніжин, вул. Незалежності, 72, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Outcome: approved