Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

22 жовтня 2013 року позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] “Приватбанк” звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], вказуючи, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 06.11.2007 року [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв‘язку з чим станом на 06.10.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 23 313,80 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом – 2 618,30 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 959,13 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг – 10 150,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 086,37 грн. Так як відповідач не бажає в добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 23 313,80 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору у сумі 233,14 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання з‘явився, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги визнав, пояснив, що він отримував кредит у розмірі 5 000,00 грн. у позивача, проте у зв’язку з недостатністю коштів кредит не погашений. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг позивач надав [PERSON] платіжну картку (а.с. 10-14), про що свідчить заява, заповнена відповідачем, та його підпис у цій заяві про отримання картки від 06.11.2007 року (а.с. 10). Відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджено відповідачем. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідач, не виконавши свої зобов'язання за кредитним договором, заборгував станом на 06.10.2013 року 23 313,80 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом – 2 618,30 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 959,13 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг – 10 150,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 086,37 грн. (а.с. 4-9). Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав. Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ч. 1. ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов’язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. П. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг встановлює, що у разі невиконання зобов’язань за договором на вимогу Банку виконати зобов’язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди Банку. Згідно п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов’язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов’язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору № б/н від 06.11.2007 року, що спричинило його істотне порушення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства [PERSON] “Приватбанк” до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 233,14 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved