Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

20 травня 2013 року державне підприємство «Регіональні електричні мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за невраховану електроенергію, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], електроенергію до якої подає позивач. 14 червня 2004 року представниками позивача за вказаною адресою складений акт про порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення, яке полягає у наступному - встановлення заземлення з розетки на батарею. За актом нараховано збитки в розмірі 1017,24 грн, які частково оплачені відповідачем, заборгованість складає 508,62 грн. 11 вересня 2010 року представниками позивача за вказаною адресою складений акт про порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення, яке полягає у наступному - самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника після відключення, наряд 20 липня 2010 року. За актом нараховано збитки в розмірі 317,95 грн. 17 червня 2013 року представниками позивача за вказаною адресою складений акт про порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення, яке полягає у наступному - самовільне підключення до мереж енергопостачальника після відключення (через електролічильник), наряд від (24 січня 2012 року) 06 жовтня 2011 року. За актом нараховано збитки в розмірі 4185,28 грн. Просили стягнути солідарно з відповідачів на їх користь збитки в сумі 5011,85 грн, судові витрати покласти на відповідачів. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23 вересня 2013 року відмовлено у задоволені позову державного підприємства «Регіональні електричні мережі» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за невраховану електроенергію. В апеляційній скарзі державне підприємство «Регіональні електричні мережі» просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Паршеву І.І., яка просила задовольнити апеляційну скарну, рішення суду скасувати, відповідачів [PERSON], [PERSON], які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено наступне. Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] (а.с.6), яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] (а.с.64). Електроенергію до вказаної квартири подає позивач. 14 червня 2004 року представниками позивача за вказаною адресою складений акт про порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення, яке полягає у наступному - встановлення заземлення з розетки на батарею. Споживач від підпису акту відмовився. За актом нараховано збитки в розмірі 1017,24 грн (а.с.7), які частково оплачені відповідачем, заборгованість складає 508,62 грн. 11 вересня 2010 року представниками позивача за вказаною адресою складений акт про порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення, яке полягає у наступному - самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника після відключення, наряд 20 липня 2010 року. За актом нараховано збитки в розмірі 317,95 грн (а.с.8). 17 червня 2013 року представниками позивача за вказаною адресою складений акт про порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення, яке полягає у наступному - самовільне підключення до мереж енергопостачальника після відключення (через електролічильник), наряд від (24 січня 2012 року) 06 жовтня 2011 року. Акт складений в присутності [PERSON], яка від підпису акту відмовилася. За актом нараховано збитки в розмірі 4185,28 грн (а.с.12-13). Згідно Актів про відключення від20 липня 2010 року, 06 жовтня 2011 року, 24 листопада 2011 року, 24 січня 2012 року, 17 червня 2013 року за порушення побутовим споживачем вимог Правил користування електроенергією для населення, квартира, в якій мешкають відповідачі, була відключена від електропостачання (а.с.14-17, 63). Первинно квартира була відключена від електропостачання за актом від 14 червня 2004 року 29 вересня 2004 року (а.с.26). Апеляційним судом встановлено наступне. Між стонами склалися договірні правовідносини з надання комунальних послуг з енергопостачання. Відповідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24 - 27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електричної енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електроенергією для населення згідно із законодавством України. Відповідно до п.п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, (в редакції, яка діяла до 17 липня 2009 року) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Згідно з п.п.35, 36 вказаних Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби. Відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. На підставі ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про переривання строку позовної давності у зв'язку з проведенням часткової оплати збитків за актом від 14 червня 2004 року, тому що з наданої представником позивача квитанції вбачається, що оплата була проведена 05 жовтня 2004 року (а.с.68). Таким чином позовна давність за актом від 14 червня 2004 року сплила 14 червня 2007 року. Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 14 серпня 2013року, поважних причин пропуску строку не навів, доказів зупинення або переривання перебігу позовної давності не надав, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо застосування до вказаних позовних вимог строку позовної давності у три роки і обгрунтовано відмовив у задоволені вказаних позовних вимог. Доводи апеляційної скарги в цій частині необгрунтовані. Разом з цим не можна погодитися з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні інших позовних вимог з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження позовних вимог публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» надано акти про порушення відповідачами Правил користування електричної енергії для населення, які у відповідності з вищевказаними вимогами Правил користування електричною енергією для населення підписані трьома представниками енергопостачальника. Тоді як відповідачами належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позову надано не було. За вищевказаними актами правильно нарахована сума вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричної енергії для населення, на підставі п.п. «в» п. 3.3 МЕТОДИКИ визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 р. за N 782/12656, згідно з яким розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв'язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки. Тому у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволені позовних вимог в цій частині. Таким чином судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків за актами від11 вересня 2010 року та 17 червня 2013 року допущено недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального права, тому рішення суду в цій частині на підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення з відповідачів на їх користь понесених судових витрат на оплату судового збору по 114,70 грн з кожного. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Outcome: partial