Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та зменшивши позовні вимоги, просить: стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідачки, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідачки на його користь витрати на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 21 березня 1998 року по 05 листопада 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, в судовому порядку, за поданим ним позовом, було визначено місце проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] разом із ним. З моменту ухвалення рішення і до теперішнього часу дочка постійно проживає разом із ним, знаходиться на його вихованні і утриманні. Відповідачка не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти стягнення з неї аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів її доходів (заробітку). Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21 березня 1998 року по 05 листопада 2003 року, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження та розірвання шлюбу /а.с. 6, 7/. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 6/. Дитина [PERSON] постійно проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою та копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 грудня 2003 року /а.с. 4, 8-10/. В заявленому позові позивач стверджує, що дитина знаходиться на його утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідачка не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки визнання позову у повному обсязі відповідачкою [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідачки.

Outcome: approved