Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в м. Миргороді Полтавської області. В позові посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0630 га., яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ПЛ № 048377 від19.03.2002р. Позивач, згідно закону [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки і внести виправлення в державний акт неможливо в зв'язку зі смертю особи, на ім'я якої він виданий. В зв'язку цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача -Миргородської міської ради Момот Л.І. не висловила заперечень проти визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 21). За свого життя [PERSON] на підставі рішення виконкому Миргородської міської ради від 20 серпня 1997 року №909 отримав у власність земельну ділянку площею 0,0630 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території м. Миргорода. По [ADDRESS], на підтвердження чого відповідачем йому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку І-ПЛ № 048377 від 19 березня 2002р., але в державному акті кадастровий номер земельної ділянки 5310900000:03:34:923 вказаний невірно, тому що в державному реєстрі зазначена земельна ділянка зареєстрована за спадкодавцем за кадастровим номером 5310900000:03:34:023. В зв'язку з цим, позивачка, яка прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України (а.с. 29; 30), не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку і нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 23). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка прийняла спадщину, то вона успадкувала і належну померлому [PERSON] земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачці оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved