Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

04 квітня 2013 року до суду надійшла вказана позовна заява. В своїх позовних вимогах позивач просить: усунути позивачу перешкоди в користуванні житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м.Києві шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; позбавити [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він придбав квартиру [ADDRESS] на прилюдних торгах. Як було з'ясовано позивачем, в квартирі, що належить на даний час йому на праві власності, зареєстровані відповідачі, які в добровільному порядку відмовляються знятися з реєстраційного обліку, таким чином порушують його право власності. Тому позивач звернувся до суду із зазначеним позовом для захисту порушеного права. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в судовому засіданні заявлені вимоги не підтримав та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки таким чином будуть порушуватись права дитини. Представник третьої особи - Шевченківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, представника в судове засідання не направив, як і не направив пояснення на заявлені вимоги. Тому суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідача та представника третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва від 04.03.2013 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любенко Т.М. відповідно до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах, затвердженого Начальником відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м.Києва Гоцій Б.Ю. 04.03.2013 року було зареєстровано право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з довідки №783 від 06.03.2013 року, що видана ТОВ «Київжитлосвіт» в квартирі [ADDRESS] станом на 06.03.2013 року зареєстровані: [PERSON], [INFO] з 04.01.2005 року, [PERSON], [INFO] з 14.08.2009 року. Малолітній [PERSON] є сином [PERSON] Після реєстрації права власності позивач уклав договори з обслуговуючими організаціями, а саме: Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 06.03.2013 року, Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення фізичним особам (власникам (наймачам) житлових приміщень від 06.03.2013 року, Договір про користування електричною енергією від 22.03.2013 року, Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось позивачем, на даний час він володіє та користується квартирою. [PERSON] та [PERSON] тривалий час не проживають в квартирі, оскільки останнім часом (перед вселенням позивача) в ній проживали орендарі. Стаття 383 ЦК України визначає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (стаття 150 ЖК України). Стаття 156 ЖК України та ст.405 ЦК України передбачає право членів сімї власника квартири користуватись житловим приміщенням. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] не є членами сімї позивача. Як пояснив позивач, він не надавав згоди, на проживання сторонніх осіб у квартирі, що належить йому на праві власності. Діючим законодавством не передбачено право сторонніх осіб користуватись квартирою без згоди власника. У відповідності до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Припинення права власності на будинок припиняє право членів його сімї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Враховуючи те, що право дитини користуватися житловим приміщенням, якщо він не є власником цього приміщення, є похідним від права власності батьків на це приміщення, а оскільки право власності батька на квартиру припинено, тому відповідно і дитина втратила право користування квартирою. Отже, так як право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було припинено на підставі звернення стягнення на квартиру за зобов'язаннями власника (ст.346 ЦК України), а тому внаслідок цього він та його син втратили право користування зазначеною квартирою, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в цій частині. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. А тому, оскільки [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині усунення йому перешкод в користуванні власністю шляхом зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Крім того, з відповідача на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved