Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким поділити спільне сумісне майно подружжя у вигляді квартири [ADDRESS] шляхом стягнення з [PERSON] на його - позивача - користь 500 000 грн, що складає вартість 12 частини квартири. Надалі позивач в порядку ст..31 ЦПК України змінив свої вимоги і просив визнати за ним право власності на 12 частину зазначеної квартири. [PERSON] вимоги [PERSON] не визнала і заявила зустрічний позов про поділ спільного майна: ноутбука, автомобіля марки «Chery», автомобіля марки «Volkswagen», обладнання для виготовлення та встановлення метало-пластикових конструкцій загальною вартістю 57650 грн. Позивачка просила виділити їй ноутбук і автомобіль марки «Chery», а обладнання для виготовлення і встановлення метало-пластикових конструкцій і автомобіль марки «Volkswagen» виділити [PERSON] Спірну квартиру [PERSON] просила визнати її особистою власністю. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] не визнала, а з вимогами [PERSON] погодилась. Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 2009 рік. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON],[INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з матір»ю, батько сплачує аліменти у розмірі 250 грн на кожну дитину. Під час шлюбу сторони придбали наступне майно: автомобіль «Volkswagen» вартістю 14200 грн, ноутбук 4650 грн., квартиру [ADDRESS] Вартість квартири станом на серпень місяць 2013 року визначена у суму 716736. Власником квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міськради 22.01.2007 року, є [PERSON]. У квартирі проживає [PERSON] з неповнолітніми дітьми з 2007 року. [PERSON] залишив сім»ю у серпні місяці 2009 року і з цього часу в квартирі не проживає. [PERSON], посилаючись на ст.60 СК України, просить визнати за ним право власності на 12 частину спірної квартири. На підтвердження своїх вимог [PERSON] посилався на свідоцтво про укладання шлюбу, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про право власності на квартиру, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. [PERSON] і [PERSON], не визнаючи вимоги [PERSON], стверджували, що спірна квартира була придбана на грошові кошти [PERSON], яка на виконання умов договорів №в180-В по участь у тимчасовому венчурному пулі від 17 листопада 2004 року і В180 від 17 листопада 2004 року проінвестувала будівництво квартири [ADDRESS] на суму 210833,90 грн. 5 жовтня 2006 року [PERSON] і [PERSON] уклали договір № В1801 про уступку права вимоги на об»єкт будівництва, за умовами якого [PERSON] уступила, а [PERSON] прийняла право вимоги, що належало [PERSON] за договором №В180 про участь у ФФБ від 17 листопада 2004 року. Надалі [PERSON] отримала за актом прийому-передачі від 15.11.2006 року у власність квартиру, і в цей же день - 15.11.2006 року [PERSON] надала [PERSON] розписку, у якій зобов»язалась повернути 210833,9 грн. У вересні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 214102,22 грн (на сьогодні справа перебуває в провадженні Київського райсуду м.Одеси, співвідповідачем по справі залучено [PERSON]). [PERSON] в зустрічному позові зазначила, що у період шлюбу вони з чоловіком [PERSON] придбали ноутбук, автомобіль марки «Chery», автомобіль марки «Volkswagen», обладнання для виготовлення та встановлення метало-пластикових конструкцій і просила поділити це майно: їй у власність передати ноутбук і автомобіль марки «Volkswagen», а колишньому чоловіку - обладнання для виготовлення та встановлення метало- пластикових конструкцій і автомобіль марки «Chery». Будь-яких письмових доказів, що у період шлюбу сторони придбали у власність обладнання для виготовлення та встановлення метало- пластикових конструкцій і автомобіль марки «Chery» позивачка не надала, а відповідач заявив, що автомобіль марки «Chery» вони спільно з [PERSON] продали. Обладнання для виготовлення та встановлення метало- пластикових конструкцій він -[PERSON] - брав в оренду для роботи. Щодо автомобіля марки «Volkswagen» і ноутбука, то суд отримав письмові докази, які свідчать, що під час шлюбу це майно було придбано на ім.»я [PERSON], що після розірвання шлюбу [PERSON] продав автомобіль за 14200 грн, а ноутбук вартість 4650 грн передав колезі по роботі. При вищевикладених обставинах суд вважає позов [PERSON] підлягаючим задоволенню, а позов [PERSON] підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав: Ст.60 СК України передбачає «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання,ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу)». Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина ні чоловік не зобов»язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Право на поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст.69 СК України. Ст.70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У даному випадку між подружжям [PERSON] і [PERSON] не існувало ні домовленості ні шлюбного договору, тому суд визнає, що квартира [ADDRESS] належить сторонам у рівних частках - кожному 12 частина. Технічна можливість поділити в натурі спірну квартиру між сторонами - кожному 12 частина - відсутня, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №9866, виготовленим 20.08.2013 року експертом ОНДІСЕ [PERSON] Вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на всю квартиру не підлягають задоволенню тому як не містяться на фактичних обставинах : [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що спірну квартиру будувала для сім»ї дочки, а не для себе, по закінченню будівництва до квартири заселилась сім»я [PERSON] у складі 4 особи (батько, мати і двоє дітей). Позов [PERSON] до колишнього подружжя [PERSON] про стягнення з них грошових коштів, витрачених на будівництво спірної квартири, також свідчить про те, що ця квартира будувалась для сім»ї [PERSON]. Майно у вигляді ноутбука і автомобіля марки «Volkswagen» загальною вартістю 14200 + 4650 грн = 18850 грн суд визнає спільною власністю подружжя [PERSON]. Оскільки після розірвання шлюбу [PERSON] розпорядився зазначеним майном на свій розсуд, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості цього майна 18850 :2 = 9425 грн.

Outcome: partial