Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 листопада 2013 року звернулась до суду з позовом до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області, про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері – [PERSON]. В своєму позові позивач вказала, що 10 серпня 2007 року померла її мати – [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.60 га., яка розташована на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини матері за законом, однак оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, який втрачено. У зв’язку з цим просила позов задовольнити, розглянувши справу без її участі. Представники відповідача – Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської та третьої особи – відділу Дерземагенства в Кодимському районі, в судове засідання також не прибули, попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без них (заяви №452 від 21 листопада 2013 року та №12-12-05/2081 від 22 листопада 2013 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв’язку з цим, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін на підставі наявних у ній письмових доказів. Дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року померла мати позивача – [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №111533, виданим 10 серпня 2007 року Шершенецької сільської радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №25 від 10 серпня 2007 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №29/379, площею 2.60 га., яка розташована на території Слобідської селищної Кодимського району Одеської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062462, виданого 20 жовтня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №127 від 18 лютого 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Померла [PERSON] за життя заповіту не склала, тому позивач [PERSON], як донька померлої, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем спадкового майна за законом першої черги. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, як між донькою та матір»ю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача №0964676, виданим 29 березня 1966 року Тимківською сільською радою Кодимського району Одеської області. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом на підставі довідки Шершенецької сільської ради Кодимського району №1012 від 18 жовтня 2012 року встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] проживала разом з нею в одному помешканні – по вул.Леніна, буд.176 в с.Шершенці Кодимського району Одеської області та продовжує проживати у вказаному будинку до теперішнього часу. У зв’язку з цим, позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини матері та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через відсутність у неї правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого, а саме оригіналу державного акту на землю, який втрачено, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №44 від 02 листопада 2013 року (відмова нотаріуса №915/02-14 від 23 жовтня 2013 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, зокрема шляхом видачі їй дублікату втраченого державного акту на землю, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у зв’язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона прийняла спадщину померлої матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved