overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Відповідач просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, оскільки останній не надає коштів на її утримання в добровільному порядку. Позивач, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, телефонограмою подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред’явлення позову. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Богданівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Лесі Українки, 7 в с. Червоний Острів Волочиського району та належали [PERSON] На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що після смерті [PERSON], яка померла 16 березня 2009 року, вона, як спадкоємець по закону, прийняла спадщину у встановлений законом строк. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок і господарські будівлі відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивачка не з'явилася. Представник позивачки [PERSON]Є подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Богданівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Богданівська сільська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та підтверджується: паспортом позивачки, даними свідоцтв про її народження та про одруження з [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON] 16.03.2009 року; довідкою виконкому Богданівської сільської ради від 28.10.2012 року про те, що згідно записів погосподарських кних сільської ради житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 7 в с. Червоний Острів Волочиського району рахувався за [PERSON]; технічним паспортом на зазначений житловий будинок та висновком про його технічний стан; відмовою приватного нотаріуса Теофіпольського районного нотаріального округу у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказаний вище житловий будинок; матеріалами спадкової справи № 97/2010, заведеної після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою де заінтересована особа Таужненська сільська рада в якій просить встановити факт належності його матері – [PERSON], померлій 03.06.1997 року, правовстановлюючих документів - Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії КР № 035009 зареєстрованого 25.10.1996 року та свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ № 077109 виданого від 04.06.1997 року на ім’я [PERSON]. Позов мотивовано тим, що 03.06.1997 року померла мати заявникка, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку ( пай), розміром 2,50 га, що розташована на території Таужненської сільської Ради, що стверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії КР № 035009 Після смерті якої. Спадкоємницею по закону, являється заявник [PERSON]. В даний час заявник не може оформити свідоцтво про право на спадщину , так як в Сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії КР № 035009 та свідоцтва про смерть матері серії 1-ОЛ № 077109 допущено помилки, а саме: прізвище його померлої матері записано [PERSON], а не [PERSON]. Гайворонська РДА відмовила заявнику у виправлені написання прізвища матері заявника в Сертифікаті на право на земельну частку (пай), та свідоцтві про смерть. Тому він змушений звертатися до суду. Як на докази перелічених фактів заявник посилається на матеріали справи. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просить встановити факт належності померлій [PERSON], правовстановлюючих документів - Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії КР № 035009 та свідоцтва про смерть матері серії 1-ОЛ № 077109, виданого на ім’я [PERSON]. Представник Таужненської сільської ради Гайворонського району в судове засідання не з’явився. Таужненська сільська рада копію позовної заяви отримала та надіслала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі їх представника факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів визнає. Даючи оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє ствердження факт належності померлій [PERSON], правовстановлюючих документів - Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії КР № 035009 зареєстрованого 25.10.1996 року та свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ № 077109 виданого від 04.06.1997 року, на ім’я [PERSON], а отже позов підлягає задоволенню. Встановити іншим, крім судового, шляхом ці факти неможливо, оскільки [PERSON] померла. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів тягне для заявника юридичні наслідки, а саме дає змогу набути права власності на спадкове майно померлої –– земельну частку (пай), площею 2,50 га, що розташована на території Таужненська сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

07 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до суду с позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини – сина [PERSON], [INFO], у зв’язку з тим, що відповідач ухиляється від обов’язку утримувати дитину. У судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина: син – [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов’язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, у зв’язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов’язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 лютого 2005 року, зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 221. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина: син – [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що батьки дитини на теперішній час разом не живуть, спільного господарства не ведуть, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно матеріалів, встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом із своєю матір’ю та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виплачує аліменти по іншим виконавчим документам. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір аліментів в розмірі 1/3 частини – визначений обґрунтовано, з урахуванням стану здоров’я дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що вона є дочкою померлого [INFO] [PERSON]. Однак документи, що підтверджують їх родинність відсутні і їх отримати не можливо, через те що її батько та мати [PERSON] проживали однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу, тому після її народження [INFO] в свідоцтві про народження прізвище, ім'я та по батькові її батька вказано не було. Батьки офіційно зареєстрували свої шлюбні відносини тільки 03 січня 1989 року, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу (запис № 1 від 03.01.1989 року). Але ніяких записів в органах РАГСу про те, що вона являється донькою свого померлого батька, здійснено не було, оскільки до смерті батька в них не було ніякої необхідності. Просить суд встановити факт, що вона, [PERSON] є дочкою померлого [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні заявниця та її адвокат підтримали заяву, просили суд заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Факт, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], який помер [INFO], підтверджується: актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06.11.2013 року, довідкою № 246 від 26.05.2009 року Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, копією паспорта, свідоцтвом про народження, свідоцтвами про шлюб,копією трудової книжки, копією свідоцтва про смерть. Допитані в судовому засіданні: свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили той факт, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] письмово підтвердила, що її покійний чоловік [PERSON] є рідним батьком її доньки [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач ПАТ «АМК», посилаючись на те, що на їх балансі і обслуговуванні знаходиться гуртожиток по [ADDRESS], який призначений для проживання робітників,службовців,студентів,учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання. 26.05.2005 року в цьому гуртожитку зареєструвався та вселився відповідач по справі - [PERSON] Але згідно акту від 28.03.2011 року, відповідач не проживає в гуртожитку з 2006 року, його особистих речей і майна теж немає, але виписатись із гуртожитку він не бажає, а тому позивач звернувся до суду та просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку по [ADDRESS], як такого, що не проживає в ньому понад шести місяців. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, в якій справу просив слухати в його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання. Про день та час слухання справи був повідомлений належним чином про що свідчить оголошення до «Нашої газети» від 22.11.2013р. Причину своєї неявки у судове засідання не повідомив, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення в випадках та в межах строків, передбачених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Ксерокопія довідки з місця проживання свідчить про те, що відповідач [PERSON] є наймачем кімнати в гуртожитку по [ADDRESS] - (а. с. 5). Акт від 28.03.2011 року, свідчить про те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній кімнаті в гуртожитку по [ADDRESS] з 2006 року - (а. с.6 ). Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній кімнаті понад шість місяців без поважних причин, тобто з 2006 року, а тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. Перевіркою 14.12.2011 р. було установлено, що відповідачка [PERSON], з метою зменшення оплати за фактично спожиту електроенергію, порушила п.9,42 "Правил користування електроенергією для населення" шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику: накид електропроводки з точкою підключення в поміжповерховому РЩ 0,4 кВ житлового будинку №16, прилад обліку відсутній, що є розкраданням електричної енергії. За даним фактом був складений акт № 806301, на підставі якого позивачем зроблений розрахунок розміру збитків з 25.02.2011 р. по 14.12.2011 р. (день виявлення порушення), сума яких складає 2 530,45 грн. Від уплати цієї суми відповідачка ухиляється. Тому позивач звернувся з позовом до суду і просив стягнути з відповідачки [PERSON] суму збитків у розмірі 2 530,45 грн. та понесені ним судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати в його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно шляхом поштових повідомлень та судової повістки (яка була залишена в двері відповідачці, тому що дома нікого не було), причину неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе винести рішення заочно, проти чого не заперечував представник позивача в своїй заяві. Суд, перевіривши матеріали, які додані до справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у судовому засіданні, тому що розмір збитків за відповідачкою підтверджується: - копією акту (а.с. 5); - розрахунком розміру збитків за актами порушення правил користування електроенергією в побуті (а.с. 6); - платіжним дорученням про сплату позивачем судових витрат (а.с. 1). Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, то, згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, він має бути стягнутий з відповідача. Таким чином суд вважає, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає борг в сумі 2 530,45грн. та судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року, від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають разом із відповідачкою. Спору про місце проживання дітей та про розподіл майна між сторонами не має. Позивач, посилаючись на те, що з липня 2013 року вони припинили шлюбні стосунки з відповідачкою, тому що спільне життя у них не склалося, просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, залишив заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, але залишила заяву, в якій позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали, які додані до справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 105 ч. 3 СК України, яка передбачає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, а тому підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства згідно викладених у статті 15 ЦПК України правил цивільної юрисдикції. 22 листопада 2013 року до суду надійшла заява представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду. Згідно за положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у межах вирішуваного питання, суд вважає можливим задовольнити заяву про залишення позову без розгляду зважаючи на таке. Відповідно до положень статті 207, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Відповідно до положень частини 6 статті 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що ухвалою від 14.11.2013 року задоволено заяву представника [PERSON] - [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову і накладено арешт на 13/100 часток домоволодіння з відповідною часткою надвірних побудов, що розташовані за адресою [ADDRESS] та належать на праві власності [PERSON], вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

У вересні 2013 р. [PERSON], звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на свою користь суму заборгованості відповідачів перед кредитної спілкою «Всеукраїнське народне товариство» (далі - КС «ВНТ») у 44953 грн. та оплачений судовий збір у 449,53 грн. Позов обґрунтував тим, що він сам є вкладником КС «ВНТ» і кредитна спілка має перед ним борг в розмірі 290618,48 грн. в рахунок погашення якого видало йому довіреність і оригінали документів на боржників товариства, зокрема відповідачів, для того щоб сам стягував суму належну йому з кредитної спілки в судовому порядку. В судовому порядку позивач свої вимоги підтримав, погодився на заочний розгляд справи. Відповідачі, представник третьої особи в судове засідання не з'явилися. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встанови наступні обставини. Згідно копій договорів від 24 жовтня 2007 р. №512-084-07Д- ЗОЛОТО ОСЕНІ з додатковим договором від 28 листопаду 2007 р., договору №512-085-07Д - ЗОЛОТО ОСЕНІ, з додатковою угодою від 01 листопаду 2007 р., квитанцій до прибуткових касових ордерів, розрахунку боргу, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопаду 2010 р., [PERSON] вніс до кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» належні йому кошти, які йому в обумовлений строк повернути не були і сума у 290618, 48. грн.. присуджена йому судом шляхом стягнення з кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» і видано виконавчого листа (а.с.13-21). 25 липня 2013 р. КС «ВНТ» видало позивачу довіреність на представництво інтересів в судах до позичальників про стягнення заборгованості і передало йому оригіналу договору з позичальником [PERSON] від 02 грудня 2008 р. №0512-137-08К про позику в сумі 11800 грн. строком по 02 грудня 2010 р. та договір поруки [PERSON] від 02 грудня 2008 р №0512-137-08К (а.с.8-12, 22). Втім право вимоги [PERSON], до відповідачів не отримав. Наданий в судовому засіданні трьохсторонній договір про переведення боргу [PERSON]. від КС «ВНТ» на користь [PERSON], [PERSON] та його поручителем не підписані. Згоди поручителя не отримано. За такого, позовні вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на положеннях ст.ст. 512-522 ЦК України і задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України, позивачу судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач являється батьком неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], про що записано в свідоцтві про її народження. Сторони припинили свої подружні стосунки, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Оскільки позивачці одній важко матеріально утримувати дитину, а відповідач матеріально її не утримує, позивачка просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800грн. В судове засідання позивачка не зявилася,однак надіслала заяву з якої вбачається,що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав,вважаючи суму стягнення з нього аліментів занадто великою. Вислухавши відповідача,дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено,що відповідач являється батьком дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки в справі. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів у трердій грошовій сумі, то виходячі з положень ст.11 ЦПК України,щодо розгляду судом цивільних справ в межах заявлених особами вимог, суд приходить до висновку,з урахуванням позиції відповідача,який не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, про задоволення вимог позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку , про стягнення алементів у сумі 800 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 229 грн.40 коп.

Outcome: approved