Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Третя особа [PERSON] в період з 12.04.2010 року по 30.04.2010 рік з корисних намірів, протиправно, застосовуючи насилля, заволодів паспортом позивачки, підробив від її імені, нотаріально посвідчені довіреності та уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири позиваки зі своїм братом [PERSON] 16.04.2010 року [PERSON] підробив довіреність від імені позивачки на право зняття її з реєстраційного обліку з вказаної адреси. 30.04.2010 року, діючи на підставі довіреності від 26.04.2010 року [PERSON] продав вказану квартиру покупцю [PERSON] за 31000 дол. США, проте вона не набула право власності на спірну квартиру, оскільки не зареєструвала своє право власності в БТІ, як того вимагає ст. 334 ЦК України. Також позивачка зазначає, що не зважаючи на заволодіння вказаною квартирою, [PERSON] вирішив, злочинним шляхом, ізолювати позивачку та її сина, що відображено та підтверджується вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 31.10.2012 року, яким [PERSON] засуджений до 5,6 років позбавлення волі. Од же, у відповідності до ст.ст. 231 ЦК України, позивачка вважає договір купівлі-продажу від 30.04.2010 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним та просить визнати право власності на вказану квартиру. З огляду на наведене позивачка була змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні адвокат позиваки [PERSON] позов підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав у ньому зазначених. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином причина неявки суду не відома. Заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача та її адвоката суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача та її адвоката, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 12.04.2010 року по 30.04.2010 рік з корисних намірів, протиправно, застосовуючи насилля, заволодів паспортом позивачки, підробив від її імені, нотаріально посвідчені довіреності та уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири позиваки зі своїм братом [PERSON] 16.04.2010 року [PERSON] підробив довіреність від імені позивачки на право зняття її з реєстраційного обліку з вказаної адреси. 30.04.2010 року, діючи на підставі довіреності від 26.04.2010 року [PERSON] продав вказану квартиру покупцю [PERSON] за 31000 дол. США, проте вона не набула право власності на спірну квартиру, оскільки не зареєструвала своє право власності в БТІ, як того вимагає ст. 334 ЦК України. Вказані обставини також встановлені вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 31.10.2012 р. та Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.08.2013 р. якою вказаний вирок від 31.10.2012 р. залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи батосторонніми (договори). Дво- чи багатосторінним правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Ст. 205 ЦК України передбачено, що сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою,п`ятою та шостою ст.. 203 ЦК України. Відповідно до п.8, Постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Статтею 203 ЦК України визначені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до частини першої вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином наведене встановлено, вищевказаними рішеннями судів та у відповідності до ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню, а саме, що укладення договору купівлі-продажу від 30.04.2013 р. укладений між [PERSON] та [PERSON] мало завідомо суперечну інтересам держави та суспільству мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, чим суперечить вимогам ЦК України, актам чинного законодавства та порушує публічний порядок. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме в частині визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 30.04.2010 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Outcome: partial