Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-25 00:00:00

29.05.2013 року прокурор Городнянського району в інтересах держави в особі Хоробицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на земельної ділянки, площею 4,61 га(державний акт серії ЯЗ № 033261) та площею 4,94 га(державний акт серії ЯЗ № 033262). З позову виходить, що згідно свідоцтва на право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі № 2232 від 05.12.2008 року, [PERSON], громадянка [PERSON], яка зареєстрована у [INFO], вступила в право спадкування сертифікатів на право на земельну ділянку(пай) серії ХР № 0101165 та ХР № 0101164 виданих Городнянською райдержадміністрацією від 22 липня 1996 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали [PERSON] та [PERSON] дані земельні ділянки, розташовані на території Хоробицької сільської ради (за межами населеного пункту). 13.10.2009 року відповідач отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 033261 та ЯЗ № 033262. Згідно даних відділу Держземагенства у Городнянському районі грошова оцінка кожної земельної ділянки становить 67611,23 грн. 13.10.2009 року у громадянки [PERSON] виникло право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, вказана дата є початковою точкою відліку однорічного терміну, протягом якого. У відповідності до ч.4 ст. 81, п. «е» ч. 1 ст. 140, п. «д» ч.1 ст. 143, ст. 145 Земельного Кодексу України, відповідач мала відчужити вказану земельну ділянку у будь-який, передбачений законом спосіб. До 13.10.2010 року відповідач, як громадянка [PERSON] повинна була відчужити земельні ділянки сільськогосподарського значення, які отримала за правом спадкування. Будь-яких дій спрямованих на відчуження землі, відповідачем упродовж встановленого строку не вчинено. Такі дії відповідача порушують інтереси держави в особі Хоробицької територіальної громади. Позивач просить припинити право власності [PERSON] на земельні ділянки сільськогосподарського призначення : площею 4,61 га (державний акт серії ЯЗ № 033261) та площею 4,94 га(державний акт серії ЯЗ № 033262), скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на них та передати вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Хоробицької сільської ради (за межами населеного пункту) до земель запасу Хоробицької сільської ради Городянського району Чернігівської області. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечувала, стверджувала, що не знала, що земельні ділянки потрібно відчужувати. так як вона громадянка [PERSON]. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. По справі встановлено, що [PERSON] є громадянкою [PERSON] [PERSON], зареєстрована у в м. Гомель по вул. Б.Царикова вступила в право спадкування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно свідоцтва на право на спадщину за законом № 2232 від 05.12.2008 року на дані земельні ділянки, загальною площею 11,44 га, що розташовані на території Хоробицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області (за межами населеного пункту)/а.с.14/. 13.10.2009 року відповідачка отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки площею 4,61 га серії ЯЗ № 033261 та площею 4,94 га серії ЯЗ № 033262, виданих на підставі розпорядження Городнянської районної державної адміністрації від 16 лютого 2009 року № 34/а.с.7-8/. Згідно даних відділу Держземагенства у Городнянському районі грошова оцінка земельної ділянки становить 67611,23 грн./а.с.5-6/. На даний час [PERSON] згідно довідки Хоробицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області проживає на території сільської ради за адресою : с. Хоробичі, вул. Аніщенка,39. На території сільскої ради вона не зареєстрована/а.с.4/. 13.10.2009 року у громадянки [PERSON] виникло право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, вказана дата є початковою точкою відліку однорічного терміну, протягом якого, відповідно до ч. 4 ст. 81, п. «е» ч. 1 ст. 140, п. «д». ч. 1 ст. 143, ст. 145 Земельного Кодексу України, відповідачка мала відчужити вказану земельну діянку у будь-який, передбачений законом спосіб. Отже, до 13.10.2010 року громадянка [PERSON] [PERSON] повинна була відчужити земельні ділянки сільськогосподарського значення, які отримала за правом спадкування. Суб'єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК суб'єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 ЗК можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Відповідно до частини п'ятої статті 22 ЗК землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Проте за змістом частини четвертої статті 81, статті 145 ЗК допускається, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення ці особи також мають право набувати, проте лише у спадщину, і протягом року зобов'язані їх відчужити, оскільки успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення не можуть перебувати у приватній власності осіб без громадянства або іноземних громадян. У разі невиконання цієї вимоги настають передбачені пунктом «д» статті 143 ЗК наслідки, а саме: право власності на земельну ділянку може бути примусово припинене за рішенням суду. Ураховуючи те, що право власності відповідно до статті 125 ЗК виникає після одержання спадкоємцем земельної ділянки документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, після чого на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності, то обчислення річного строку «добровільного» відчуження слід починати від часу одержання іноземним громадянином чи особою без громадянства державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Отже, за відсутності факту «добровільного» відчуження іноземним громадянином чи особою без громадянства успадкованої земельної ділянки вона підлягає примусовому відчуженню. При цьому пункт 15 розділу IX «Перехідні положення» ЗК, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення частини четвертої статті 81 ЗК є імперативним. Примусове відчуження здійснюється виключно на підставі відповідного судового рішення. При цьому позивачем у справах про примусове відчуження іноземцями чи особами без громадянства успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути відповідні органи прокуратури в межах повноважень, визначених законодавством України." За таких обставин буде дотримано гарантій права власності на земельну ділянку, передбачених статтею 41 Конституції України та статтею 153 ЗК, оскільки ніхто не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених законодавством України. Правові підстави та порядок припинення права власності на землю визначено, зокрема, статтями 143, 145 ЗК.

Outcome: approved