overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2013 у цивільній справі № 2-489-2101/2013 за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28» про зобов'язання видати довідку та стягнення коштів, позов задоволено. Однак, в рішенні не вирішено питання стосовно стягнення судових витрат з відповідача на користь держави, а саме судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду невідомо. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у цивільній справі № 2-489-2099/2013 за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївське спеціалізоване управління № 28» про зобов'язання видати довідку та стягнення коштів, слід ухвалити додаткове рішення по справі щодо стягнення з відповідача на користь держави судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу і майнового і нематеріального характеру, позов задоволено повністю то з відповідача на користь держави необхідно стягнути 344,1 грн. (229,4+114,7). Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. З урахуванням викладеного, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 19 серпня 2011 року виконавчим комітетом Чернятинської сільської Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14. В позовній заяві зазначає, що від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Фактично сторони проживали однією сім'єю 6 місяців - до лютого 2012 р. Причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки, погрози та бійки зі сторони відповідача. Після чергового скандалу відповідач переїхав проживати до своїх батьків і з того часу рідко навідується до дитини. Позивачка вважає, що збереження сім'ї є неможливим, тому просить шлюб розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 19.08.2011 року в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 19 серпня 2011 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 серпня 2012 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з лютого 2012 р., дитина проживає з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Неповнолітню дочку, приймаючи до уваги її інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу по договору займу у розмірі 111902 гривні, інфляційні кошти у розмірі 447 гривень 60 копійок, 3% річних у розмірі 2047 гривень 80 копійок, відсотки з урахуванням облікової ставки НБУ, а всього 118834 гривні 30 копійок. [PERSON] звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку щодо відмови в забезпеченні позову з огляду на наступне. У відповідності зі ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Таким чином, арешт може бути накладений лише на майно, що перебуває на праві власності відповідача. В заяві позивач просить накласти арешт на будинок [ADDRESS]. В матеріалах справи відсутні будь - які докази того, що вищезазначене майно, на яке позивач просить накласти арешт, знаходиться у власності відповідача. Крім того, в заяві не зазначено вулицю, на якій знаходиться вказаний будинок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 28 лютого 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №58. Від шлюбу вони дітей не мають. Протягом подружнього життя між позивачем та відповідачем склались неприязні взаємовідносини, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, що унеможливлює їх спільне проживання однією сім'єю. Крім того, відповідач допускає подружню зраду, але в добровільному порядку розлучатися не бажає. Позивач прийшла до висновку, що сім'я розпалася і її неможливо зберегти. Позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач звернулася до суду з заявою про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без її участі. Відповідач звернувся до суду з заявою про те, що позов визнає та просить суд розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Судові витрати сплачені позивачем при подачі заяви до суду. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору № б/н від 12.04.2007р. в розмірі 11164грн.99коп., яка складається з: 3873.33грн. -заборгованість за кредитом; 3752.38грн. -заборгованість по процентах за користування кредитом; 2531.42грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом ,а також штрафи до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. -штраф (фіксована частина); 507.86грн.- штраф (процентна складова); посилаючись на те, що він отримав кредит у розмірі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кристування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але неналежно виконав умови договору по своєчасному поверненню кредиту. Крім того, просить стягнути 229.40грн. - судового збору. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, вважає, що позовна заява подана в межах строку позовної давності. Відповідач просить застосувати строк позовної давності і в позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню внаслідок спливу строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ч. 3, 4, 5 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встаовлено, що відповідач, згідно поданої до ПАТ «Приватбанку» заяви від 12.04.2007р., 12.04.2007року отримав кредит у розмірі 5000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кристування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тип кредитки «Універсальна» [NUMBER] зі строком дії «березень 2009року». Таким чином, суд вважає, що позивач мав би звернутись за захистом своїх прав в межах квітень 2007року - квітень 2010року. Оскільки позивач пропустив трирічний строк позовної давності, при цьому не заявив про його поновлення, то це є підставою для відмови у позові. На підставі наведеного, ст. 257, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачем 26 січня 2006 року був укладений кредитний договір, згідно якого він надав відповідачу кредит у розмірі 9 900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23% на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості 24 січня 2008 року на умова визначених договором кредиту. Крім цього посилався на умови договору, які регламентують внесення належних платежів для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами. Вказував, що в порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього станом на 12 вересня 2013 року є заборгованість у сумі 11 319,32 грн.: за кредитом - 3719,96 грн., за відсотками - 5613,65 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 554,48 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 770,91 грн., інфляційних витрат за кредитом - 338, 52 грн. та інфляційних витрат за відсотками - 321, 80 грн., які і просив стягнути з відповідача на свою користь. При цьому вказував, що неодноразово намагався вирішити питання про добровільне погашення заборгованості з відповідачем. В судовому засіданні представник банку позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, та пояснив, що в ході спілкування з відповідачем було встановлено, що йому відомо про час слухання справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча судом були прийняті міри для його належного повідомлення про час та місце розгляду справи, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без його участі відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідач проти нього не заперечував, змін та доповнень до умов договору сторонами не вносилось. Вказані обставини стверджені копіями кредитного договору №17 від 26 січня 2006 року, договору застави майна №17 від 26 січня 2006 року, описом майна до договору застави, розпорядженням бухгалтерії про отримання відповідачем 9 900 грн., розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобов'язань в односторонньому порядку з боку відповідача, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій посилався на те, що З 1988 року він перебував в зареєстрованому шлюбі зі своєю дружиною [PERSON] з якою разом проживали, вели спільне господарство, піклувались один про одного. Вказував, що в 2004 році його дружина померла і він звернувся до Першої нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу. При наданні ним документів, нотаріусом було виявлено, що в його дружини [PERSON] в різних документах різні дати народження, а саме: в Свідоцтві про народження та Свідоцтві про шлюб дата народження його дружини [INFO]. Крім цього вказував, що, 05.01.1998 року його дружині у зв'язку з реформою замінили паспорт на інший в якому зазначили, що дата народження покійної дружини [INFO] року. Зазначав, що через те, що в його покійної дружини в різних документах різна дата народження він не може прийняти спадщину, просив встановити факт реєстрації шлюбу між ним та покійною дружиною. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, пославшись на викладені в ній обставини, пояснивши при цьому, що встановити даний факт його довіритель може тільки в судовому порядку, що необхідно йому для вирішення отримання спадщини. Заінтересована особа - представник Чернівецької міської ради, в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява з якої вбачається, що проти заяви вони не заперечують, просять справу слухати у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши заву представника Чернівецької міської ради, письмові докази по справі, вважає, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали та мають місце обставини, вказані заявником у її заяві, що стверджено копіями паспорту заявника, свідоцтва про народження дружини заявника, свідоцтва про укладення шлюбу між заявником та його покійною дружиною, свідоцтва про смерть [PERSON], довідкою СГІРФО Шевченіквського РВ УМВС України, довідки про склад сім»ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, свідоцтва про вінчання, форми А-16від 16 травня 2013 року. Відповідно до абзацу 2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. За таких обставин, заява підлягає до безумовного задоволення, оскільки метою звернення з нею до суду заявника є необхідність оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 4 грудня 2008 року, дітей від шлюбу немає. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що відповідач на протязі сімейного життя не працював, постійно влаштовував в сім»ї скандали, сварки, під час яких ображав та бив її. На її прохання припинити подіну поведінку він не реагував. Вони припинили сімейне життя, проживають окремо, а тому вважала, що подальше збереження сім»ї не можливе, вона розпалася остаточно, а тому шлюб з відповідачем просила розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обствини, вказані у позовній заяві. Крім цього пояснила, що примирення неможливе, нічого спільного у неї з чоловіком не залишилося, оскільки через місяць після реєстрації шлюбу вони стали проживати окремо і з того часу ними не приймалося ніяких мір для поновлення сімейних стосунків. Напередодні вона зустрічалася з відповідачем, повідомила йому, що звернулася з даним позовом до суду і просила прийти в судове засідання, але він від цього відмовився. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію паспорту позивачки, довідку АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з січня 2009 року разом не проживають, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення позивачка не згодна. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до суду з даним позовом, в якому посилалося на те, що воно надає послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], опалювальною площею 65,20 кв.м., в якій проживає відповідачка, якій відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунку. Від послуг відповідачка не відмовлялася і прилади централізованого опалення не відключала. Вказував, що послуги в центральному опаленні надавались протягом опалювального періоду з жовтня по квітень по роках. Вказувало, що і на даний час відповідачка від послуг не відмовилася, проте за період з 1 квітня 2011 року по 31 жовтня 2013 року у неї є заборгованість перед позивачем у сумі 1685,18 грн., яку і просило стягнути з неї на свою користь. Крім цього просило стягнути інфляційні - 33, 76 грн. та 3% річних - 117, 78 грн. і понесені судові витрати у сумі 229,40 грн. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачем подана заява про розгляд справи без його участі та про повне підтримання позову, а відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суду не повідомила і не подала заяви про розгляд справ без її участі, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу без її участі відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши заяву представника позивача, письмові докази по справі, вважає, що позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» [PERSON] надавалися послуги по теплопостачанню в належних об'ємах, за які вона не оплатила належні платежі. Дані обставини стверджені копіями довідки, виданої ПП «Ремжитлосервіс», розрахунку заборгованості за надані послуги, договору про надання послуг з централізованого опалення від 5 травня 2009 року. За вказаних обставин, суд вважає обгрунтованими вимоги МКП «Чернівцітеплокомуненерго», які складають предмет, зміст та ціну позову. В даному випадку має місце одностороння відмова від виконання умов договору з боку відповідачки, що є неприйнятним, оскільки МКП «Чернівцітеплокомуненерго» ці умови виконуються добросовісно, а прямих, достатніх та документально обґрунтованих доказів, які б спростовували наведене суду, не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 10 лютого 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 36. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] 19 жовтня 1996 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з чоловіком не склались, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди, вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним свої стосунки та не бажає їх поновлення. З наведених підстав позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засіданні позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, прізвище просила залишити «[PERSON]», проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволений, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 жовтня 1996 року у Петровському відділ реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 294. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя є неможливим. Викладене у своїй сукупності є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. У відповідності до ст.113 СК України позивач після розірвання шлюбу буде іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved