Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

16.09.2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання недійсним укладеного 27.03.2006 року між ним і ПРАТ "Зернопродукт МХП" м. Миронівка і зареєстрованого 02.06.2006 року у Гайсинському відділі ДП «Центр ДЗК» за № 040680900104, договору оренди земельної ділянки площею 2,65 га, розташованої на території Гранівської сільської ради, що належить йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №00196 В, виданого Гранівською сільською радою 18.12.2001 року. Свої вимоги мотивував тим, що він договору оренди землі і акту приймання - передачі об'єкта оренди та акт визначення меж земельної ділянки не підписував, відповідач без його згоди зареєстрував договір оренди землі в Вінницькій філії ДП "Центр ДЗК". В судовому засіданні позивач, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини , просив задовольнити вимоги позову пояснив, що договору оренди належної йому земельної ділянки на території Гранівської сільської ради він не укладав, про існування такого договору дізнався тільки 2012 року, вважав, що відповідач порушив його право приватної власності на землю. Представник відповідача заперечував у задоволенні позову. Вказував, що позивач не довів обставин не підписання договору оренди земельної ділянки, вважав, що договір оренди є укладеним, є дійсним; просив застосувати позовну давність, оскільки договір зареєстрований в установленому порядку 02.06.2006 року, сторонами виконувався , відповідач отримував особисто орендну плату з 2007 року і не оспорював його дійсність. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], дослідивши подані ними докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,65 га, яка розташована на території Гранівської сільської ради, передана йому з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 00196 В, виданого Гранівською сільською радою 18.12.2001 року (а.с.5). 27.03.2006 року в с. Гранів між [PERSON] і ПРАТ "Зернопродукт МХП" м. Миронівка укладено договір оренди землі за яким орендар [PERSON] передав, а ПРАТ "Зернопродукт МХП" прийняв в оренду земельну ділянку площею 2,65 га, термін дії договору п'ятнадцять років, договір зареєстровано в Гайсинському відділенні Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 02.06.2006 року за №040680900104 (а.с.8). За цим договором в с.Гранів було складено акт прийому передачі об»єкта оренди земельної ділянки відомості про земельну ділянку і дату складання відсутні. (а.с.8). Свідок [PERSON], пояснила, що вона підписала від імені [PERSON], укладений 27.03.2006 року в с. Гранів між [PERSON] і ПРАТ "Зернопродукт МХП" м. Миронівка договір оренди земельної ділянки площею 2,65 га і акт прийому передачі об»єкта оренди, зазначені документи зберігаються за їх з позивачем місцем проживання, вона отримувала орендну плату, яка використовувалась для ведення домашнього господарства. [PERSON] заперечує укладання ним і посвідчення своїм підписом договору оренди та акту прийому передачі об»єкта оренди, належної йому земельної ділянки, а також надання таких повноважень дружині [PERSON], яка підписала від його імені договір оренди землі та акт прийому передачі об»єкта оренди . У відомостях про особисте отримання орендної плати за 2007 рік у Гайсинській філій ПРАТ "Зернопродукт МХП" наявні підписи [PERSON], що ним визнається, проте заперечується ознайомлення з титульним листом (а.с. 45,46). Спірні правовідносини регламентуються: - ч.4 ст.124 Земельного кодексу України, яка передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем; - ст.125 Земельного кодексу України, яка визначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; - ч. 3 ст. 203 ЦК України , відповідно до якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; - ч. 4 статті 203, ч. 2 статті 207 ЦК України , які визначають, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); - ч.3 ст.215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин); - ст. 14 Закону України "Про оренду землі" визначає обов'язковість письмової форми договору оренди землі; - ст. 257, ст. 261, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України відповідно до яких загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.. Сукупний аналіз встановлених правовідносин та норм права, що їх регулюють, свідчать, що відповідачем не спростовані доводи позивача про не підписання ним договору оренди земельної ділянки. Укладений 27.03.2006 року в с. Гранів між [PERSON] і ПРАТ "Зернопродукт МХП" м. Миронівка договір оренди земельної ділянки площею 2,65 га [PERSON] та уповноваженою ним особою не підписувався і за формою не відповідає вимогам закону, а також не відповідає волевиявленню власника земельної ділянки. Фактичне виконання сторонами договору оренди землі, дійсність якого оспорюється, та те, що [PERSON] в 2007 році стало відомо про порушення його прав власника земельної ділянки, доводиться наданими відповідачем відомостями про особисте отримання позивачем орендної плати у визначений час. Оскільки договір оренди земельної ділянки укладений 27.03.2006 року, зареєстрований 02.06.2006 року, і з 2007 року позивач отримував орендну плату та не звертався до суду з позовом про захист порушених прав, та не надав суду незаперечних доказів про те, що про порушення свого права він дізнався тільки в 2012 році, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову про визнання недійсним цього договору, так як сплив позовної давності є підставою для відмови у позові і відповідач наполягає на його застосуванні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed