overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги він мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок [ADDRESS]. До кола спадкоємців окрім позивача увійшли його мати [PERSON] та його брат [PERSON]. Які мешкали разом у вищезазначеному будинку по день смерті батька позивача. [INFO] померла мати позивача [PERSON].Після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/3частини будинку [ADDRESS]. [INFO] помер брат позивача [PERSON]. Після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/2частини будинку [ADDRESS]. Нотаріусом в оформленні права на спадщину за законом на даний житловий будинок йому було відмовлено, посилаючись на наявність розбіжності у написанні прізвища власника у витязі про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та в електронному варіанті Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.Таким чином нотаріус вважає, що у неї відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно. Так як позивач не має можливість вирішення спору у позасудовому порядку, то просить визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON],який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.06.2013року надав уточнену позовну заяву в якій просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO],[PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав заяву з якої вбачається, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить слухати справу без його участі. Вислухавши представника позивача,оглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих причин. В судовому засіданні встановлено , що відповідно до свідоцтва про смерть,[INFO] помер [PERSON],який був власником житлового будинку [ADDRESS]. До кола спадкоємців окрім позивача увійшли його мати [PERSON] та його брат [PERSON]. Які мешкали разом у вищезазначеному будинку по день смерті батька позивача. [INFO] померла [PERSON],[INFO] помер [PERSON],що підтверджується свідоцтвами про смерть. Також встановлено відсутність інших спадкоємців та те,що позивач є спадкоємцем і йому належить майно померлого за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,вважається таким,що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, на підставі вищенаведеного за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2008 року, мають трьох малолітніх дітей, однак подружнє життя, яке б ґрунтувалось на почуттях взаємної любові та поваги не склалося, оскільки чоловік зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого виникають скандали, бійки та непорозуміння. Восени 2012 року припинили спільне проживання та подружні відносини. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб, збереження якого є неможливим. Крім того, просить після розірвання шлюбу залишити проживати з нею малолітніх дітей та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та дала пояснення згідно зави, вказавши, що між нею та чоловіком склались неприязні відносини, постійні суперечки в сім'ї негативно впливали на її психологічний стан та психологічний стан дітей. За час, що був наданий судом для примирення, стосунки з чоловіком не покращились, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 11.01.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 11 січня 2008 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( свідоцтва про народження). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень позивача, встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин близько року, проживають окремо, неприязні стосунки, що склались між подружжям, унеможливлюють збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Приймаючи до уваги вік дітей, після розірвання шлюбу суд вважає за можливе визначити місце їх проживання з матір»ю. Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору ( квитанція №15 від 29.05.2013 року) та витрати по оплаті правової допомоги ( квитанція до прибуткового касового ордеру №5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

23 вересня 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів із [PERSON] В обгрунтування позову посилається на те, що з 01 лютого 2011 року між нею та відповідачем укладений шлюб, в якому народилися двоє дітей. В даний час відповідач проживає окремо належної матеріальної підтримки для утримання дітей не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач не заперечив проти сплати аліментів. Суд, заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, шо позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому Лютарською сільською радою 01 лютого 2011 року. У шлюбі народилися двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають на даний час із позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], в якому зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1954 року. Спільне проживання припинили у 1991 року, шлюб існує формально, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, тому позивач вважає подальше перебування у шлюбі недоцільним. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечила. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Мокрецькою сільською радою Ізяславського району 13 лютого 1954 р. за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судом встановлено, що сім'я розпалася, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються тривалий час, намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка та відповідач не мають. Враховуючи наведені обставини, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив оголосити померлим його батька, [PERSON] [INFO] мотивуючи свої вимоги тим, що батько 27 липня 2004 р. вийшов з приміщення Київської міської клінічної лікарні № 2, де він проходив лікування, та додому не повернувся, при цьому розшук [PERSON], організований Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві позитивних наслідків не дав. В судове засідання представник заявника надав заяву, в якій вимоги підтримав та просив провести розгляд справи у його відсутність. Від представника заінтересованої особи надійшов лист про розгляд справи їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа головного лікаря Київської міської клінічної лікарні № 2, що надійшов на відповідний запит суду, батько заявника [PERSON] проходячи лікування в КМКЛ № 2 як стаціонарний хворий 21.07.2004 р. пішов з відділення та до лікарні не повернувся. З копії встановленої форми № 1 заяви про видачу паспорта вбачається, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS]. Виходячи з відповідних листів Начальника Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві, за заявами [PERSON] була заведена оперативна - розшукова справа, однак за результатами заходів, здійснених в її рамках місцезнаходження зниклого [PERSON] не встановлено. Крім того, будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків сусіди зниклого [PERSON] (проживає за адресою [ADDRESS]) та [PERSON] (проживає за адресою [ADDRESS]) підтвердили суду, що [PERSON] з липня 2004 р. вдома не з»являвся. Згідно положень ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом 3-х років. Підсумовуючи наведене, судом достовірно встановлено, що [PERSON] за останнім місцем проживання відсутній починаючи з липня 2004 р., тобто протягом дев»яти років, інформація щодо його місця перебування не встановлена, виходячи з чого наявні підстави для оголошення такої особи померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

У березні 2013р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.10.2004р. між ПАТ КБ „Надра" в особі відділення ПАТ КБ „Надра" Запорізьке РУ та відповідачкою [PERSON] (позичальником) було укладено Кредитний договір № 09/2004/0069/Фжк, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику - відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 18 700 доларів США на придбання у власність нерухоммого майна - житлової квартири з кінцевим терміном повернення Кредиту 14.10.2019р. зі сплатою відсотків за користування кредитом на підставі відсоткової ставки у розмірі 12% річних. Позичальник зобов"язався сплачувати щомісячно мінімально необхідний платіж у розмірі 224,81 дол. США у погашення кредиту. Відповідно до п.5.2 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником строку сплати мінімально необхідних платежів по Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У випадку порушення виконання зобов"язання, Позичальник зобов"язаний сплатити Банку штрафні санкції, визначені в п.5.3. Кредитного договору. В якості забезпечення зобов"зань позичальника - відповідачки [PERSON] за Кредитним договором, між Банком та відповідачкою [PERSON] укладений Договір поруки № 09/2004//0069 Фжк від 15.10.2004р., згідно умов п.1.2, 1.3, 1.4 якого, у випадку невиконання зобов"язань за Кредитним договором позичальником [PERSON], поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі всіма нележними йому грошовими коштами та майном. Відповідач [PERSON] не виконала умови Кредитного договору, а саме не своєчасно і не в повному обсязі оплачувала в мінімальний обов"язковий платіж, внаслідок чого станом на 25.03.2013р. заборгованість останньої перед Банком складає 27685,98 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає 221294 грн. 03 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 13007,23 дол. США (у гривневому еквіваленті складає 103966 грн. 79 коп.); заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2506,80 дол. США (гривневий еквівалент 20036 грн. 85 коп.); пеня за невиконання зобов"язань - 11805,15 дол. США (гривневий еквівалент 94358 грн. 56 коп), сума за комісією - 366,80 дол. США (гривневий еквівалент - 2931 грн. 83 коп.). Позивач просить суд стягнути на його користь з вдіповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 221294 грн. 03 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

14 березня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 06 березня 2008 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 209. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 06 березня 2008 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13 квітня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який 12 липня 2012 року був зареєстрований, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] . З лютого 2013 року вони припинили шлюбні стосунку у зв*язку з подружньою зрадою відповідача .Вважає спільне проживання та поновлення подружніх стосунків неможливим. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені в позові, вказав, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв*язку з непорозуміннями, яки виникали між ними , а потім із з зрадою відповідача. Бажання жити спільно з відповідачем та поновлювати родинні стосунки у неї немає. Донька проживає разом з нею, спору про її місце проживання між нею та відповідачем не існує. Витрати по справі просить покласти на відповідача Відповідач був допитаний в порядку окремого доручення, позов про розірвання шлюбу визнав, але не погодився з його підставами, викладеними позивачем в позовній заяві. Вважає, що шлюб розпався у зв*язку з тим, що з дружиною не дійшли спільного розуміння щодо місця проживання та роботи, на підставі чого виникали суперечки Не заперечує проти розгляду справи в даному суді у його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши журнал судового засіданні Кіровського міського суду Луганської області з поясненнями відповідача, надані до позову письмові докази, суд вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено , що під час проживання у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та скандали , протилежні погляди на спільне життя, сторони втратили почуття поваги, що стало підставою для руйнування сімейних стосунків і неможливістю до спільного проживання , далі проживати однією родиною сторони наміру не мають , проживають окремо на протязі 8 місяців... Суд не вбачає за необхідне при даних обставинах надавати сторонам строк для примирення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. Малолітня донька проживає разом з позивачкою і ,як свідчить остання , спору про її місце проживання з відповідачем не має. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне ссудові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду , покласти на відповідача .. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 01.11.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя, з липня 2011 року вони проживають окремо, а тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання відповідачем позову провадиться в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 01.11.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, наміру зберігати сім'ю вони не мають, з липня 2011 року проживають окремо. За ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Таким чином, проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що за даних обставин подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу сторони прізвищ не змінювали.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до [PERSON] з зазначеним позовом, вказуючи, що остання прописана в житловому будинку [ADDRESS]. Однак за вказаною адресою вона ніколи не проживала, її речі там відсутні. Вона має постійне місце проживання за іншою адресою, а тому втратила право користування будинком [ADDRESS]. Посилаючись на викладене просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про слухання справи повідомлена , заперечень щодо позову не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи дійшов до слідую чого . Відповідно до правил ст. ст. 163,72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням , зокрема за умови , що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON] є єдиним власником будинку [ADDRESS] З матеріалів справи, а саме: з акту від 02.10.2013 року обстеження будинку [ADDRESS] встановлено, що відповідачка понад шість місяців не проживає в спірному будинку, і її особистих речей в будинку немає. Викладене свідчить , що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню .

Outcome: approved