Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що 26.04.2012 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду з позовом про солідарне стягнення з позивачки та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №07/03/2006840К-65 від 07.03.2006 року у розмірі 14 239,81 дол. США, що становить 114 326,09 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 143,26 грн. 30.01.2013 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду (суддя Салоїд Н.М.) було відмовлено в задоволені позову ПАТ КБ «Надра» про стягнення солідарно з позивачки та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №07/03/2006840К-б5 від 07.03.2006 року у розмірі 14 239,81 дол. США, що становить 114 326,09 грн. та стягнуто на її користь судові витрати в сумі 1 839 грн.. 8.05.2013 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області було скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2013 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору від 07.03.2006 року в розмірі 10 964,29 доларів США, що еквівалентно 88 176,10 грн., а також 26 150 грн. 59 коп. пені. Позивачка просить визнати кредитний договір №07/03/2006840К-б5 від 07.03.2006р. недійсним, оскільки кредитний договір нею не підписувався, а тому він є недійсним та не створює жодних прав та обов'язків для його сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просить позов задовольнити, визнати кредитний договір №07/03/2006840К-б5 від 07.03.2006р. недійсним. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову подав заперечення, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позов є надуманим та необґрунтованим, про що свідчить те, що позивачка отримала кредитні кошти на автомобіль, та на вимогу банку [PERSON] було повернено автомобіль. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, подані докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). У відповідності до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема статтями 547, 719, 981.1055. 1059, 1107, 1118 ЦК тощо. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що 30.01.2013 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду (суддя Салоїд Н.М.) було відмовлено в задоволені позову ПАТ КБ «Надра» про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №07/03/2006840К-б5 від 07.03.2006 року у розмірі 14 239,81 дол. США, що становить 114 326,09 грн. та стягнуто на її користь судові витрати в сумі 1 839,00 грн. 08.05.2013 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області було скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2013 року та ухвалено нове рішення, яким солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору від 07.03.2006 року в розмірі 10 964,29 доларів США, що еквівалентно 88 176,10 грн., а також 26 150 грн. 59 коп. пені, що підтверджується копіями рішень наявних в матеріалах справи, та поясненнями сторін. Суд не бере до уваги пояснення представника позивача про те, що про існування кредитного договору №07/03/2006840К-65 від 07.03.2006 року та договору поруки від 07.03.2006 року позивачці стало відомо, лише з доданих до позову документів, під час розгляду справи Хмельницьким міськрайонним судом, про що свідчить наступне. [PERSON] було передано автомобіль на вимогу банку, що свідчить про те, що [PERSON] має кредитні зобов'язання перед ПАТ КБ «Надра» та визнали це поверненням автомобіля, оскільки якби позивач даний договір не укладала, не підписувала заяву на видачу готівки, то і відповідно підстав для повернення даного автомобіля в позивачки не було. Також, 16.05.2007 року [PERSON] було написана власноруч заява про прохання надати копії кредитного договору, договору поруки та договору застави. Це свідчить про те, що вже на той момент [PERSON] знала про вказані договори. Крім того, пунктом 8 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено відповідно до частини першої статті 215 ЦК (435-15 ) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. П. 9 Вказаної Постанови зазначено, що згідно зі статтею 217 ЦК (435-15 ) правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним. В судовому засіданні не було доведено позивачкою та її представником, тих обставин, що вона не знала про існування вказаного кредитного договору, та його не підписувала, оскільки 15.02.2006р. між ЗАТ «Прага-Авто» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля Шкода Фабія Класік 1.2/47KW 6 В 051867, вартістю 55 498,00 грн., та 22.02.2006р. Хмельницька філія ВАТ КБ «Надра» надіслала на ім'я директора ЗАТ «Прага Авто» гарантійний лист про те, що між філією ВАТ КБ «Надра» Хмельницького РУ та [PERSON] укладається кредитний договір на суму 11 539 дол. США для придбання автомобіля Skoda Fabia Clasic без першого внеску, і що кошти будуть перераховані безготівковим шляхом після виконання всіх умов кредитування та нотаріального посвідчення договору застави автомобіля. 03.03.2006 року Хмельницьким МРЕВ на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Skoda Fabia Clasic, реєстраційний номер [NUMBER], в якому зроблено відмітку про те, що автомобіль придбаний в кредит - кредит ВАТ КБ «Надра». Виконання умов кредитного договору позичальником забезпечено договором поруки від 07.03.2006 року, згідно якого поручителем є [PERSON], та договором застави автомобіля від 15.03.2006 року, який підписаний [PERSON] як представником за довіреністю [PERSON] Вказаний кредитний договір, та договір поруки підписані сторонами, по формі і змісту відповідають вимогам закону, тому їх не можна вважати неукладеними. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає що для задоволення позову немає підстав, оскільки позов є необґрунтованим, та таким що не ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: dismissed