Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд розірвати шлюб укладений 09 червня 2007 року між ними та зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, актовим записом № 248. Вимоги мотивовані тим, що сторони з 09 червня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем з 2009 року були припинені за причиною численних розбіжностей, в зв'язку з чим, між ними стали виникати сварки, які призвели до повної відсутності взаєморозуміння та неможливості сумісно проживати. Почуття любові та взаємоповаги втрачені між ними безповоротно. Однією сім'єю вони фактично не проживають більше чотирьох років, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільний побут не ведуть, сумісного бюджету не мають, а також не здійснюють своїх прав та не виконують обов'язків. Крім того відповідач створив іншу сім'ю, а позивач, сумісно проживає з іншим чоловіком та на теперішній час вагітна від нього. Збереження сім'ї не можливо та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Спору відносно проживання дитини та розподілі сумісного майна в них не має. Сторони у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи сповіщені завчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач визнав позов у в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, справу розглянуто без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб, відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється у наслідку його розірвання. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 109 СК України, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 09 червня 2007 року між ними було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, актовим записом № 248, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.5). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.7). Також судом встановлено, що [PERSON] сумісно проживає з іншим чоловіком та чекає дитину, що підтверджується довідкою з центру охорони здоров'я матері та дитини (а.с.8). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що, відповідно до вимог ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для вживання заходів до примирення подружжя не має. Судом достовірно встановлено, що відповідач мотиви позову визнав у повному обсязі, що в свою чергу підтверджує, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного бюджету не мають, сумісного господарства не ведуть з 2010 року. Шлюб існує формально, та його збереження неможливе, що в свою чергу не порушує їх особисті та майнові права, а також права їх дітей, подальше життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, підстав для вживання заходів до примирення подружжя не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved