Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові посилається на те, що 09.08.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № CVXRFD03040616. Згідно укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 4445,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 08.06.2009 року. Відповідно до умов договору відповідач повинен щомісячно в період сплати, надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості. Вказує, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання і у зв'язку з чим, станом на 29.03.2013 рік за ним утворилась заборгованість в сумі 38 963,21 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4020,82 грн., 0,46 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 32610,35 грн., а також штрафи відповідно до п. 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 2331,58 грн. Просять стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором № CVXRFD03040616 від 09.08.2008 року в сумі 38963,21 грн. та судові витрати в сумі 389,63 грн. Відповідач подав до суду заперечення на позов. Вказує на те, що дійсно він уклав з банком кредитний договір № CVXRFD03040616, однак жодних додаткових умов він не підписував. Вказує, що він неодноразово вносив кошти на рахунок банку для погашення кредиту та відсотків, та вважав що кредит вже погашено. Вказує на те, що позивач нарахував штрафні санкції 500 грн. (фіксована частина) та 1831,58 грн.(процентна складова), однак вказані санкції жодним чином не передбачені договором який він підписував, крім того вони суперечать Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне порушення. Крім того вказує, що банком нараховано пеню в сумі 32 610,35 грн. що у багато разів перевищує суму заборгованості. Також вважає, що на момент розгляду справи в суді сплинув строк позовної даності, встановлений ст. 257 ЦК України, вказує що жодного договору про збільшення позовної давності вони не укладали, тому просить відмовити в позові у зв'язку з закінченням строку позовної даності. Крім просить у випадку не застосування позовної даності, зменшити розмір неустойки та покласти судові витрати на позивача. Представник позивача Бабічук А.С. в судовому засіданні позов підтримала. Вказала, що підписавши заяву про надання кредиту, відповідач погодився з умовами надання банківських послуг. Вказує, що згідно п. 5.5 умов строк позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків, пені, штрафів складає 5 років, а тому строк позовної давності не сплинув на момент звернення до суду. 04.10.2013 року представник позивача подала до суду заяву про зменшення позовних вимог. Вказує на те, що 03.11.2009 року Шевченківським районним судом м. Чернівці був винесений судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість кредитним договором № CVXRFD03040616 від 09.08.2008 року в сумі 10074,55 грн.(заборгованість станом на 05.05.2009 рік), яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4020,82 грн., 0,37 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 5097,43 грн., а також штрафи відповідно до п. 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 955,93 грн. Таким чином за період з 05.05.2009 року по 29.03.2013 рік заборгованість за кредитом № CVXRFD03040616 від 09.08.2008 року виросла на 29338,66 грн. яка складається з заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 0,09 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 27512,92 грн., а також штрафи фіксована частина - 500,00 грн. та штрафу 1375,65 грн. процентна складова. Крім того, 06.11.2013 року представник позивача заявила про зменшення розміру нарахованої пені з 27512,92 грн. до 9035,49 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача за заборгованість кредитним договором № CVXRFD03040616 від 09.08.2008 року яка складається з заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 0,09 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 9035,49 грн., а також штрафи фіксована частина - 500,00 грн. та штрафу 1375,65 грн. процентна складова. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору, оформленого у вигляді заяви, № CVXRFD03040616 від 09.08.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4 445,28 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості. Підписавши заяву, про надання кредиту, відповідач погодився з умовами та правилами надання банком кредиту. Заявою передбачено, що уразі порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту він сплачує пеню банку, розмір якої зазначений у п. 5.1 Умов, за кожен день прострочки. Згідно п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 5.5 умов строк позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків, пені, штрафів складає 5 років, а тому строк позовної давності не сплинув на момент звернення до суду. Також встановлено, що Шевченківським районним судом м. Чернівці 03.11.2009 року видано судовий наказ №2-н-519 про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CVXRFD03040616 від 09.08.2008 року в сумі 10074,55 грн.(заборгованість станом на 05.05.2009 рік), яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4020,82 грн., 0,37 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 5097,43 грн., а також штрафи 500 грн. фіксована частина та 455,93 грн. (відсоткова складова). З розрахунку наданого позивачем, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог та додаткові пояснення, що заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором з урахуванням відсотків за його користування та штрафних санкцій, станом на 17.07.2013 року складає гроші в сумі 10911,23 грн. Крім того встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом по зору. Статтею 259 ЦК України передбачено позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Частиною 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 634 ЦК України передбачає, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в сумі 0,09 грн зі сплати процентів за вказаним договором. Зобов'язання відповідача не було припинено, після видачі Шевченківським районним судом м. Чернівці судового наказу, оскільки не було виконано належним чином, а звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу про дострокове стягнення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком неналежного виконання боржником своїх договірним зобов'язань та способом цивільно-правової відповідальності. Вказаний судовий наказ не був виконаний тому у банку є право вимагати стягувати додаткову заборгованість. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по відсотках - 0,09 грн. (0,46 грн. - 0,37 грн. (які були стягнуті за судовим наказом)= 0,09 грн.) Не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф (500,00 грн. - фіксована частина та 1375,65 грн. - відсоткова складова), оскільки вказаним вище судовим наказом вже було стягнуто з відповідача штраф, а договором не передбачено повторне його стягнення та . Згідно розрахунку, позивачем нараховані пеня (за період з 17.07.2010 року по 17.07.2013 року) в сумі 9 035,49 грн. Однак суд приходить до висновку, що дана сума пені підлягає зменшенню, оскільки значно перевищує суму відсотків нарахованих за прострочення заборгованості за аналогічний період, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 90,00 грн., при цьому суд врахував розмір збитків завданих позивачу, відсутність негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання зі сплати відсотків в сумі 0,09грн. При цьому судом враховано також те, що відповідач є інвалідом по зору, а текст заяви та додаткових умов надрукований дрібним шрифтом та у людини з нормальним зором виникають труднощі в читанні такого тексту. Крім того тарифи, які є невід'ємною та складовою частиною даного договору суду взагалі не були надані, а тому суд позбавлений можливості встановити правильність нарахування пені як виду відповідальності, а при визначенні розміру пені судом, виходить з принципу розумності та спів розмірності шкоди і відповідальності.. Крім того, у відшкодування судових витрат, пропорційно до задоволених позовних вимог, з сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача 229,40 грн.

Outcome: partial