Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-18 00:00:00

09.08.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через втрату взаємних почуттів, діаметрально протилежні погляди на життя. З вересня 2012 року відповідачка з позивачем не проживає, лише періодично зявляється за зареєстрованим місцем проживання. Позивач вказує, що відповідачка створила нову сімю, а тому подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливим. Сторони в судове засідання не зявились, до суду надійшли заяви позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності. Позивач підтримує позовні вимоги, а відповідачка позов визнає та просить його задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.08.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Смоською сільською радою народних депутатів Прилуцького району, актовий запис №3 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина Олександра, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області серії І-КЕ №151599 (а.с. 9) та сина - Віталія, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області серії 1-КЕ №132781 (а.с. 10). Сторони разом фактично не проживають, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved