Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2013 року звернувся в суд із позовною заявою, уточненою у ході судового розгляду, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його дідусь за життя володів вказаним вище домоволодінням, на який свого часу був виданий правовстановлюючий документ, однак такий був втрачений. Це пов'язано з тим, що житловий будинок побудований ще у 1958 році, але не був зареєстрований у встановленому порядку. Спадкоємцем після смерті дідуся згідно заповіту є він, інший спадкоємець, який би претендував на обов'язкову частку у спадковому майні - бабуся [PERSON], від своєї частки відмовляється у його користь. Таким чином, на даний час він є єдиним спадкоємцем прав та обов'язків, що залишились після смерті дідуся, у тому числі і права на спірне домоволодіння, однак оформити таке право він не може у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа на нерухоме майно. З огляду на вказане, він був змушений звертатися до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів. Неповнолітній позивач [PERSON] та його законний представник [PERSON] у судове засідання 26.11.2013 року не з'явилися, однак перед продовженням судового розгляду подали заяву вх. № 5346 від 26.11.2013 року (а. с. 38), в якій уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 3-5) та заяві про уточнення позовних вимог (а. с. 30-31), а справу розглянути у їх відсутності за наявними у ній доказами. Належним чином уповноважений представник відповідача Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області - сільський голова Іваницька О.М. у судове засідання 15.10.2013 року з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, оскільки неповнолітній позивач [PERSON] дійсно є єдиним спадкоємцем прав та обов'язків, що залишилися після смерті його дідуся [PERSON] згідно складеного заповіту і прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і проживав з останнім на день його смерті у одному житловому будинку. Заповіт, що був складений та посвідчений у сільській раді, до дня смерті [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався. Інший спадкоємець після смерті останнього, яка претендує на обов'язкову частку у спадковому майні - дружина покійного (бабуся позивача), від такої відмовляється у користь позивача. Прав та інтересів сільської ради чи будь-яких третіх осіб спірне домоволодіння не порушує. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. У подальшому подала на адресу суду заяву вх. № 5343 від 26.11.2013 року (а. с. 39), в якій просила закінчувати розгляд справи у її відсутності. Належним чином повідомлена третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак перед продовженням судового розгляду справи подала належним чином посвідчену заяву від 22.10.2013 року (а. с. 36), в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, а справу просила розглянути у її відсутності за наявними у ній доказами. Таким чином, у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень вказаного Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу даної цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є внуком гр. [PERSON]. Судом також встановлено, що дідусь позивача [PERSON] - [PERSON], після смерті якого він має намір оформити спадщину, помер [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Крушельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області 22.11.2003 року (а. с. 15). Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності до ст. 525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. За життя, а саме 16.04.2003 року, дідусь позивача [PERSON] - [PERSON] у сільській раді склав заповіт (а. с. 14), згідно якого останній належне йому майно - житловий будинок у с. Крушельниця Сколівського району Львівської області заповів своєму внукові - [PERSON]. Зазначений заповіт був належним чином посвідчений уповноваженою посадовою особою сільської ради, він до дня смерті [PERSON] не змінений і не скасований. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті дідуся [PERSON] постійно проживав з ним у спірному будинку. У подальшому, після одержання у нотаріальній конторі відмови у оформленні спадщини у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок, позивач звернувся до суду із даним позовом. З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20.02.2013 року (а. с. 6-10) вбачається, що такий житловий будинок збудований у 1958 році із добудовами до нього господарських будівель та споруд. Судом встановлено, що позивач [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном одразу ж після смерті дідуся [PERSON], а тому прийняв спадщину у відповідності до вимог, встановлених ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Позивач [PERSON] вправі успадкувати все спадкове майно, охоплене заповітом, оскільки інший спадкоємець прав та обов'язків після смерті [PERSON], яка претендує на обов'язкову частку у спадковому майні - третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], від такої частки відмовилася у користь позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання належним чином уповноваженим представником відповідача позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції представника відповідача з цього приводу, роз'яснивши йому при цьому наслідки відповідної процесуальної дії, приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити. На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved