Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП 'ДА' в особі ВП ш. 'Краснолуцька' про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в обгрунтування якого вказав, що він працював гірничим робітником очисного забою 5 розряду на ВП шахті "Краснолуцька" ДП "Донбасантрацит". 12.04.2013 року, коли він знаходився на робочому місці та виконував свої обов"язки, з ним стався нещасний випадок - внаслідок обвалу гірничої породи він отримав травму лівої ноги. Згідно медичного висновку № 3367 від 13.04.2013 року йому був встановлений діагноз закритий перелом основної фаланги 2 пальця лівої стопи без зміщення і з 13.04.2013 року був непрацездатний. У зв"язку з тривалістю лікування він був направлений для проходження МСЕК, внаслідок чого 07.08.2013 року йому була призначена 3 група інвалідності. Наказом директора № 114/к від 19.08.2013 року він був звільнений з ВП "Шахта "Краснолуцька" ДП "Донбасантрацит" на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України через невідповідність стану його здоров"я виконуваній роботі. Звільнення вважає незаконним, оскільки у висновку МСЕК вказано, що він потребує працевлаштування, але медичні рекомендації при його звільненні враховані та розглянуті не були. Під час звільнення було порушено діюче законодавство, а саме положення ст. 43 КЗпП України, де вказано, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за підставами, передбаченими п. 1, 2-5, 7 ст. 40 і п. 2 і 3 ст. 41 КЗпП України може бути здійснено тільки з попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, але виборний орган первинної профспілкової організації горняків ВП "Шахта "Краснолуцька" ДП "Донбасантрацит" відмовив у задоволенні подання про його звільнення та напрвив керівництву шахти лист з вимогою визнати нещасний випадок виробничим. Також були порушені положення ст. 172 КЗпП України, де вказано, що на власника або уповноважений ним орган покладається обов"язок організувати навчання, перекваліфікацію та працевлаштування інвалідів відповідно з медичними рекомендаціями, встановлювати на їх прохання неповний робочий день або неповний робочий тиждень та створити пільгові умови праці, але йому не були запропоновані вакансії для працевлаштування відповідно з рекомендаціями МСЕК та врахуванням стану його здоров"я. Були порушені положення ст. 17 Закону України "Про засади соціального захисту інвалідів в Україні", де вказано, що відмова в укладанні трудового договору або просунення по службі, звільнення за ініціативою адміністрації з мотивів інвалідності не допускається. Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередньому місці. При винесенні рішення про поновлення на роботі одночасно приймається рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 20.09.2013 року він звернувся до Краснолуцького суду Луганської області з позовом до ДП "ДА" в особі ВП "Шахта "Краснолуцька" з приводу порушення вимог законодавства про охорону праці. 30.09.2013 року він доповнив позов вимогами за фактом порушення порядку та незаконного звільнення. 24.09.2013 року Краснолуцьким судом було відмовлено у відкритті провадження за його заявою про встановлення факту нещасного випадку на виробництві. 15.10.2013 року він знов щвернувся до суду з позовом до ДП "ДА" в особі ВП "Шахта "Краснолуцька" по факту порушення законодавства про охорону праці та незаконне звільнення. З наказом про звільнення він був ознайомлений 18.09.2013 року, коли отримав обходной лист на ВП "Шахта "Краснолуцька", про що розписався на підприємстві, тому просить поновити йому строк звернення до суду, оскільки він пропущений з поважної причини. Просить визнати його звільнення незаконним, скасувати наказ директора ВП "Шахта "Краснолуцька" ДП "ДА" № 114/к від 19.08.2013 року, а також поновити його на попередньому місці роботи з моменту звільнення, а також стягнути з ДП "ДА" в особі ВП "Шахта "Краснолуцька" середній заробіток за час вимушеного прогула з моменту звільнення. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що працював у відповідача з 13.01.2012 року гірничим робітником очисного забою 5 розряду. 13.04.2013 року він отримав виробничу травму ноги, але не зареєстрував її. На наступний день через погіршення стану він звернувся до травмопункту, довго лікувався і йому була встановлена 3 група інвалідності. Коли він приніс усі документи на шахту, то йому сказали, що буде створена інженерно-лікарська комісія, де будуть вирішувати питання про його знаходження на шахті. На цій комісії був зачитаний перелік вільних посад на шахті, але йому їх не пропунували, оскільки одразу сказали, що ці посади йому не підходять, хоча вважає, що він міг би працювати в охороні шахти. Адміністрацією підприємства було направлення подання на його звільнення до незалежної профспілки шахти "Краснолуцька", членом якої він є, але профспілка не дала згоду на його звільнення. Незважаючи на це він був звільнений з підприємства з 08.08.2013 року за ст. 40 КЗпП України за станом здоров"я з виплатою вихідної допомоги. Зі звільненням він не згодний, оскільки йому не запропонували іншу роботу, а також через те, що профспілка не дала згоду на його звільнення. З наказом про звільнення він був ознайомлений 13.09.2013 року, а трудову книжку отримав 18.09.2013 року. Його фактично позбавили роботи, хоча він довгий час пропрацював на підприємстві та має неповнолітню доньку. Просить поновити строк звернення до суду з позовом, оскільки він був пропущений з поважної причини, скасувати неаказ про звільнення та його на попередньому місці роботи з 08.08.2013 року, а також стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.08.2013 року по день винесення рішення суду у сумі 44 816,11 грн. відповідно до наданого суду розрахунку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що відповідач при звільненні [PERSON] порушив процедуру звільнення, не були виконані вимоги ст. 170 КЗпП України, звільнення є незаконним. Просить наказ про звільнення позивача скасувати, поновити його на попередньому місці роботи та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Про звільнення [PERSON] дізнався набагато пізніше - більше місяця після винесення наказу, тому помилково вважав, що він не пропустив строк звернення до суду. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що [PERSON] був звільнений необгрунтовано, з порушенням всіх його прав. У порушення ст. 170 КЗпП України [PERSON] не було запропоновано інше робоче місце, тобто фактично його позбавили роботи, хоча він має неповнолітню дитину і претензій по роботі до нього ніколи не було. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ДП "Донбасантрацит" в особі ВП "Шахта "Краснолуцька" Жидкевич В.М. позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що [PERSON] працював на підприємстві гірничим робітником очисного забою 5 розряду з 13.10.2012 року. 07.08.2013 року. Краснолуцьким МСЕК позивачу була встановлена 3 група інвалідності за загальним захворюванням та йому протипоказана тяжка фізична праця, підземні роботи та робота, пов"язана з тривалою ходьбою та стоянням. КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Красний Луч позивачу надано висновок ВКК №572 від 07.08.2013 року, згідно якого він потребує за станом здоров"я працевлаштування без тривалої ходьби та підняття вагі більше 10 кг. Згідно ст.. 8 ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» від 06.10.2005 року висновки МСЕК про умови і характер праці інвалідів є обов'язковими для власників й адміністрації підприємства незалежно від форми власності. МСЕК визначає ступінь обмеження життєдіяльності особи, стан працездатності. Позивач вважає, що при його звільненні по п. 2 ст. 40 КЗпП України не були враховані медичні рекомендації щодо його працевлаштування згідно довідки Краснолуцької МСЕК від 07.08.2013 року, але при цьому позивачем не оскаржений вказаний висновок МСЕК і, крім того, на підставі цього висновку йому призначена пенсія по інвалідності. Для отримання згоди на звільнення позивача за станом здоров'я на підставі довідки Краснолуцької МСЕК від 07.08.2013 року, висновку ВКК №572 від 07.08.2013 року директором шахти було направлено клопотання до профсоюзної спілки (НПГУ), членом якої він був від 13.08.2013 року №717. 16.08.2013 року на адресу керівника шахти профсоюзною спілкою була надана відповідь на клопотання, якою було відмовлено в наданні згоди на звільнення позивача посилаючись на те, що [PERSON] отримав травму 12.04.2013 року на робочому місці, що підтверджується свідченнями свідків та профком НПГУ вимагає поновити факт отримання виробничої травми і згідно КЗпП створити нову комісію для розгляду даного факту отримання травми, рішення комісії від 05.07.2013 року вважати недійсним, оскільки склад комісії був утворений с порушенням правової норми. Але за клопотанням керівник підприємства просив розглянути питання про надання згоди на звільнення позивача по п. 2 ст. 40 КЗпП України на підставі медичного висновку та протоколу ІЛБ №2 від 12.08.2013 року. Взагалі факт отримання виробничої травми не може бути підставою для звільнення працівника у зв'язку з неможливістю виконувати роботу з а п. 2 ст. 40 КЗпП України. Крім того, показання свідків та міркування профкому НПГУ не можуть бути підтвердженням виробничої травми на виробництві. Відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232, внаслідок виробничої травми на виробництві складається акт за формою Н-1, який і може бути підтвердженням виробничої травми. Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника, або вповноваженого їм органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Рішення виборного органу первинної профсоюзної організації про відмову у на данні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору власник має право звільнити робітника без згоди виборного органу первинної профсоюз-ної організації. Відмова профспілкової організації шахти без номеру і без дати є необгрунтованою. Положення ст. 172 КЗпП України не розповсюджується на позивача, тому що вона передбачає застосування праці інваліда внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання. Згідно діючого трудового законодавства інваліди внаслідок загального захворювання або побутової травми, інвалідність яких встановлена у період, коли вони знаходилися у трудових відносинах, підлягають переводу на іншу роботу на цьому підприємстві згідно з рекомендаціями медико-соціальної експертної комісії на підставі ч. 1 ст. 170 КЗпП України. Згідно ст.. 19 ЗУ України «Про захист інвалідів» роботодавці самостійно працевлаштовують інвалідів в рахунок нормативів робочих місць виходячи із вимог ст. 18 цього Закону, яка передбачає, що підбір робочого місця для інвалідів здійснює з урахуванням побажань інваліда, наявності у нього професійних навиків і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи. За висновками про умови та характер праці Краснолуцькою МСЕК від 07.08.2013 року позивачу рекомендовані види професій і спеціальності, доступні за станом здоров'я - кладовщик, черговий. На засіданні комісії інженерно-лікарняної бригади 12.08.2013 року у присутності позивача було розглянуто медичний висновок про неможливість продовжувати роботу за професією гірничий робітник очисного вибою підземного і можливість працевлаштування за рекомендаціями МСЕК за професіями кладовщик та черговий. Згідно нормативів чисельності погодинно оплачуваних працівників для вугільних шахт і штатного розкладу ВП "Шахта "Краснолуцька" посади кладовщик та черговий вахтер не передбачені. На засідання комісії було надано перелік вакансій на поверхні, що є на шахті згідно штатного розкладу, з яким був ознайомлений позивач. Враховуючи рекомендації МСЕК виконання роботи за вакантними професіями позивачу протипоказано. Згідно з вимогами ст. 170 КЗпП України власник повинен перевести працівника, який потребує за станом здоров'я легшої роботи, за його згоди на таку роботу відповідно до медичного висновку. Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 01.06.2007 року, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відмова в укладанні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру або загрожує погіршенню здоров'я інвалідів. Наявність висновку МСЕК, що інвалід є непрацездатним, унеможливлює його працевлаштування. На виконання медичних висновків, враховуючи, що за станом здоров'я позивач не може належним чином виконувати свої трудові обов'язки після вирішення питання про можливість переводу за згодою робітника на надання легшої роботи згідно з медичним висновком і розгляду клопотання керівника підприємства на отримання згоди на звільнення [PERSON] по п. 2 ст. 40 КЗпП України, позивач був звільнений наказом шахти від 19.08.2013 року №114/к по п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку з 08.08.2013 року. Із зазначеним наказом позивач був ознайомлений під особистий підпис 13.09.2013 року. Згідно ст. 233 КЗпП України встановлений місячний строк звернення до суду за захистом своїх прав у всіх випадках звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Позивач звернувся з заявою з пропущенням встановленого місячного строку. Просить позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити за необгрунтованістю та пропуском строку звернення до суду. Представник трнетьої особи - Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки горняків України шахти "Краснолуцька" ДП "Донбасантрацит" Ребенок Р.В. суду пояснив, що він є головою незалежної профспілки шахти "Краснолуцька" з 2011 року. [PERSON] є членом НПГУ шахти "Краснолуцька" з липня 2013 року. У серпні 2013 року до незалежної профспілки надійшло подання адміністрації шахти про звільнення [PERSON] за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Крім подання більше ніяких документів їм надано не було. 16.08.2013 року це подання було розглянуто на засіданні профкому у присутності [PERSON], де виступили він та Лагутенко, після чого шляхом голосування було вирішено не давати згоду на звільнення позивача, оскільки необхідно переглянути питання щодо отримання ним виробничої травми. На засідання інжерено-лікарняної комісії представник незалежної профспілки запрошений не був, що є порушенням прав позивача. Вважає, що позивач міг би працювати в охороні шахти, оскільки є такі пости, де не потрібно багато ходити. Позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, представників позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 8/к від 13.01.2012 року був прийнятий на ВП "Шахта "Краснолуцька" ДП "Донбасантрацит" гірничим робітником очисного забою підземним 5 розряду дільниці № 2 з 13.01.2012 року(а.с.6). Відповідно до медичного висновку № 3367 від 13.04.2013 року травмопункту МЛ "Княгининська" [PERSON] 12.04.2013 року в 19 годину отримав побутову травму і в нього встановлено закритий перелом основної фаланги 2 пальця лівої стопи без зміщення. Згідно довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] внаслідок цієї травми визнаний інвалідом 3 групи з 07.08.2013 року від загального захворювання на строк до 01.09.2014 року. [PERSON] протипоказана тяжка фізична праця, підземні роботи, роботи з тривалою ходьбою та стоянням(а.с.50). Згідно висновку ВКК № 572 від 07.08.2013 року КУ "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" м. Красний Луч [PERSON] за станом здоров"я потребує постійного працевлаштування без тривалої ходьби та стояння, підняття ваги більше 10 кг.(а.с.50 обор.) Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 865 від 07.08.2013 року Краснолуцької МСЕК [PERSON] рекомендовані види професій і спеціальності, доступні за станом здоров"я за місцем роботи - кладовщик, черговий.(а.с.54-55) З протоколу засідання інженерно-лікарської бригади ВП шахти «Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит» від 12.08.2013 року вбачається, що начальник відділу кадрів під час засідання комісії ознайомила [PERSON] з перечнем вакансій за професіями, які не пов»язані з роботою в підземних умовах станом на 12.08.2013 року, а саме заточник, токар, машиніст(кочегар) котла, електрослюсар черговий та з ремонту обладнання, прибиральник приміщень, рамник, охоронець, які [PERSON] не підходять, оскільки не відповідають його кваліфікації та медичним показникам, тобто перевести зі згоди [PERSON] на іншу роботу не виявляється можливим. Комісія дійшла висновку про розірвання трудового договору з ГРОЗ дільниці № 2 [PERSON] за п. 2 ст. 40 КЗпП України через виявлену невідповідність виконуваній роботі за стану здоров»я(а.с. 15, 49) При цьому, як встановлено в судовому засіданні, представник незалежної профспілки гірників України шахти «Краснолуцька» ДП «ДА», який входить до складу інженерно-лікарської бригади, на вказане засідання не запрошувався та присутнім не був. Крім того, як вбачається з протоколу, під час засідання інженерно-лікарської бригади ВП шахти «Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит» 12.08.2013 року позивачу взагалі ніяка інша робота на підприємстві не пропонувалася, а тільки було доведено до його відома, що ті посади, які є вакантні на шахті, йому не підходять за станом здоров»я. Цю обставину в судовому засіданні не заперечував і представник відповідача. В судовому засіданні позивач пояснив, що він за станом здоров»я міг би працювати охоронцем на шахті, але ця посада йому не пропонувалася і від неї він не відмовлявся. Відповідно до ст.. 170 КЗпП України працівників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку. Ця вимога закону відповідачем фактично виконана не була, оскільки відмова позивача від пропонованих професій не отримувалася взагалі. Згідно ч.2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. 13.08.2013 року адміністрація ВП «Шахта «Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит» звернулася до профспілкової організації НПГУ ВП шахти «Краснолуцька» з поданням про надання згоди на звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України [PERSON] у зв»язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров»я(а.с. 53). Відповідно до протоколу № 8/13 від 16.08.2013 року Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України шахти «Краснолуцька» ДП «ДА» вищевказане подання адміністрації шахти «Краснолуцька» про звільнення [PERSON] було розглянуто та вирішено відмовити у наданні згоди на звільнення позивача, оскільки він отримав травму на виробництві на своєму робочому місці і необхідно створити нову комісію для розгляду питання стосовно встановлення факту отримання [PERSON] виробничої травми(а.с.58-59). Згідно ст.. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п. 1, 2-5, 7 ст. 40 і п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Наказом №114/к від 19.08.2013 року [PERSON] гірничий робітник очисного забою 5 розряду підземної дільниці № 2 був звільнений з ВП «Шахта «Краснолуцька» ДП «Донбасантрацит» з 08.08.2013 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України через виявлену невідповідність виконуваній роботи за станом здоров»я з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку(а.с.18). [PERSON] з вказаним наказом був ознайомлений під особистий розпис 13.09.2013 року(а.с.48 обор.). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року з наступними змінами від 01.04.1994 року, 26.10.1995 року та 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, який діє на підприємстві і членом якого є працівник. При цьому відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (ч.7 ст. 43 КЗпП України, ч. 6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). Це положення не підлягає розширеному тлумаченню. Наявність обґрунтування, яке має недоліки, які стосуються його всебічності, повноти, відповідності (невідповідності) фактичним обставинам не може бути кваліфіковано як відсутність обґрунтування. Судом встановлено, що звільнення [PERSON] проведено всупереч цим вимогам, оскільки профспілковий комітет незалежної профспілки гірників України шахти «Краснолуцька», членом якої є позивач, на засіданні 16.08.2013 року відмовив в наданні згоди на звільнення позивача та навів обґрунтування своєї відмови. При цьому на засіданні були присутні усі члени профкому, з яких проти надання згоди на звільнення позивача голосували 5 чоловік та 1 особа утрималася від голосування. У відповідності із ст.. 235 КЗпП України у разі звільнення працівника без законної підстави суд, розглядаючи трудовий спір, повинен поновити його на попередній роботі та прийняти рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, суд вважає необхідним визнати звільнення [PERSON] з посади гірничого робітника очисного забою 5 розряду підземної дільниці № 2 за п. 2 ст. 40 КЗпП України відповідно до наказу ВП "Шахта "Краснолуцька" ДП "Донбасантрацит" № 114/к від 19.08.2013 року - незаконним, скасувати вказаний наказ та поновити [PERSON] на посаді гірничого робітника очисного забою 5 розряду підземної дільниці № 2 ВП "Шахта "Краснолуцька" ДП "Донбасантрацит" з 08.08.2013 року. Згідно довідки відповідача № 1121 від 10.12.2013 року середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податків складає 410,46 грн.(а.с.65), тому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.08.2013 року по 07.02.2014 року, який підлягає стягненню на користь позивача, складає 44 343,07 грн. з розрахунку 410,46 грн. х 129 робочих днів (серпень 2013 року - 16, вересень 2013 року 21, жовтень 2013 року - 23, листопад 2013 року - 21, грудень 2013 року - 22, січень 2014 року - 21, лютий 2014 року - 5) = 52 949,34 грн. - 8 606,27 грн.(сума вихідної допомоги, отримана позивачем при звільненні) = 44 343,07 грн. Оскільки позивач з наказом про звільнення від 19.08.2013 року ознайомився лише 13.09.2013 року, а до суду звернувся 15.10.2013 року, тобто з пропуском на 1 день встановленого ст.. 233 КЗпП України місячного строку звернення до суду, то суд вважає необхідним поновити [PERSON] строк звернення до суду з даним позовом на підставі ст. 234 КЗпП України. В іншій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Outcome: partial