Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказано, що 11 квітня 2003 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Навіть коли дитина хворіє відповідач не забезпечує її ліками. На даний час позивач не працює, тому утримувати неповнолітнього сина самостійно їй дуже важко. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. До суду представником позивача [PERSON] була надана заява про зміну позовних вимог, в якій він просив стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку, тому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 357882, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 174917, виданого 30.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. Батьком дитини записаний [PERSON], мати [PERSON]. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має. Згідно з довідкою № 839 від 25.02.2013 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр», за адресою: вул. Енергетиків, 74/11, зареєстровані [PERSON], [PERSON] [INFO] За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, позовні вимоги підтверджено протягом судового засідання, відповідач проти задоволення позову не заперечував, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved