Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач- [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, посилаючись на наступне. 20 лютого 2008 року між сторонами було укладено кредитно- заставний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» видало [PERSON] кредит в розмірі 12 142 доларів США 72 центи, для придбання автомобілю, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно графіку погашення, та інші платежі відповідно до умов договору строком до 19 лютого 2013 Позивач щомісячно сплачував кредит та кошти за його користування. Незважаючи на це, ПАТ КБ «ПриватБанк» надсилає на його адресу листи про наявність заборгованості по кредиту та вимогу їх сплатити. Проте на вимоги позивача про надання інформації стосовно заборгованості по кредиту та надання її роздруківки банк не реагує. Крім того, відповідач в порушення умов договору, без попередження [PERSON] розпочав процедуру дефолту, а також вимагає сплатити не передбачені договором суми, не приймає щомясічні платежі, вказує збільшену суму залишку кредиту, в зв`язку з чим збільшується пеня за несвоєчасне погашення кредиту, безпідставно та без попередження збільшив суму страхового платежу, а також смушуває сплачувати не передбачені договором страхові внески, змінив номери рахунків, та зазначені пункти в договорі не відповідають їх змісту, або взагалі відсутні. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати кредитно- заставний договір від 20 лютго 2008 року укладений між сторонами. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідач у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Проте представником відповідача надано заперечення на позовну заяву /а.с. 52-57/. « 24» грудня 2013 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з кредитно- заставним договором № LGTSAK20312226 від 20 лютого 2008 року відповідач надав [PERSON] кредит в розмірі 12 142 доларів США 72 центів, для придбання автомобілю, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, та інші платежі відповідно до умов договору строком до 19 лютого 2013 року /а.с. 09-23/. Відповідно до акту прийому- передачі транспортного засобу в заклад від 20 лютого 2008 року [PERSON] передав, а банк прийняв в заклад транспортний засіб- автомобіль «DADI SHUTTLE», дердавний номер [NUMBER], 2007 року випуску /а.с. 24/. З рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року вбачається, що заставне майно- автомобіль «DADI SHUTTLE», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом його вилучення у [PERSON] та на заставне майно звернено стягнення /а.с. 40-43/. Відповідно до договору № LGTSAK20312226 від 20 лютого 2008 року сторони даного договору зазначені в п. 17.15. але в п. 17.15 зазначено «договір складений в 2-х екземплярах, які мають однакову юридичну силу», тобто не відповідає змісту. Пункти 4.3, 4.4 договору відсилають на п. 17.17, що також не відповідає змісту. Відповідно до п. 4.5а «…позичальник вносить кошти на транзитний рахунок через касу банку», при цьому транзитний рахунок в договорі не зазначено. Відповідно до п. 6.1.3 «банк зобов`язаний забезпечувати позичальника консультаційними послугами з питань виконання договору», що не відповідає дійсності /а.с. 09-23/. Посилання позивача на ненадання ПАТ КБ «ПриватБанк» інформації про розрахунки перед банком, підтверджуються рішенням Перевальського районного суд Луганської області від 17 грудня 2010 року, яким визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо ненадання інформації за розрахунки [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк та зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» надати [PERSON] письмому інформацію про розрухунки перед банком, номери рахунків, відносно сплати щомісячних платежів за кредитно- заставним договором від 20 лютого 2008 року /а.с. 44/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч. 2 ст. 651 договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі /наданій послузі/ споживач має право на свій вибір вимагати реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, оскільки відповідачем істотно порушено умови договору, суд приходить до висновку про можливість розірвання договору № LGTSAK20312226 від 20 лютого 2008 року укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивача відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved