Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

24.10.2013 р. Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що мати дитини [PERSON] померла [INFO], батько дитини - відповідач у справі залишив дитину, місце проживання його не відоме. З 2003 року участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, його життям не цікавиться. Дитина перебуває на її утриманні, оскільки вона є його бабусею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, місце реєстрації його не відоме, позивачем дано оголошення про виклик в газету, тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи та не з'явився без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до норм статті 224 ЦПК України. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Проти задоволення позову не заперечувала. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила позов задовольнити. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] мати неповнолітного [PERSON] [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до довідки Чорноморської сільської ради Голопристанського району №02-26/770 від 23.09.13 р. [PERSON] 2001 року народження проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Право позивачки на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав встановлено ст.ст. 165, 258 СК України. Відповідно до заочного рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.09.2013 року (справа №654/2475/13-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, судом встановлено, що [PERSON] будучи зареєстрованим за місцем проживання свого сина не проживає за цією адресою з 2003 року. З висновку служби у справах дітей Голопристанської районної держадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що відповідач з дитиною не проживає, його життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, дитина проживає з дідом та бабою, знаходяться на їх утриманні. Відповідно до акту обстеження, наданого опікунською радою с.Чорноморське по факту проживання та виховання онука [PERSON] сім'єю [PERSON], батько дитини з ним не проживає, не навіщає, не опікується ним, мати дитини померла, вихованням дитини займається баба та дід, які створили вся умови для проживання та виховання онука. Факт відсутності батьківської опіки над сином підтверджується також характеристикою, даною директором Чорноморської ЗОШ щодо [PERSON], 2001 р.н., учня 6 класу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Так, з матеріалів справи та пояснень учасників вбачається, що мати дитини померла, а місце знаходження батька дитини, відповідача [PERSON] невідомо, з сином він не спілкується, його долею не цікавиться, участі в його вихованні не приймає, матеріально не утримує. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав на підставі ст. 164 ч.1 п.2 СК України.

Outcome: approved