overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 14 лютого 2012 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність почуття кохання, дружби та взаємодопомоги. З серпня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Майновий спір відсутній. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище Галич. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 лютого 2012 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 7 (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір’ю [PERSON] Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

08.11.2013 року ПАТ «АБ «Експресс-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №80190/06/к02 від 14.02.2012 року, укладеного між ПАТ «АБ «Експресс-Банк» та [PERSON], у розмірі 11807,21 грн. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 14.02.2012 року між ПАТ «АБ «Експресс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №80190/06/к02, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 16500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов’язання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 28.10.2013 року склала 11807,21 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом – 8622,93 грн., сума заборгованості по відсоткам – 1534,28 грн., сума штрафу за порушення умов договору – 1650,00 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов’язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов’язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

30.10.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-14522-271011 від 27.10.2011 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] у розмірі 12199,63 грн. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 27.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №004-14522-271011, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7200,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов’язання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 05.08.2013 року склала 12199,63 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 8485,81 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 387,24 грн., заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом – 3326,58 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов’язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов’язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

05.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, в якому посилаючись на відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири №11 в будинку №36 розташованої по вул. Коптєва в смт. Казанка, Миколаївської області, укладеного з [PERSON] та [PERSON] 15.08.2002 року, зареєстрованого Українською товарною біржею за реєстраційним №199939 від 15.08.2002 року, просила визнати зазначений договір дійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з’явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить оголошення про їх виклик до суду, опубліковане в газеті «Рідне Прибужжя» за №51 від 19 грудня 2013 року, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 15.08.2002 року, зареєстрований Українською товарною біржею за реєстраційним №199939, [PERSON] та [PERSON] власники квартири №11 в будинку №36, житловою площею 24,4 кв.м, розташованої по вул. Коптєва в смт. Казанка, Миколаївської області, продали [PERSON] зазначену квартиру і сторони підписали вказаний договір. Відповідно до ст.227 (в редакції Закону 1963 року) ЦК УРСР договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст.47 (в редакції Закону 1963 року) ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов’язкове лише у випадках, зазначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Договір купівлі-продажу квартири, що був укладений позивачем і [PERSON] та [PERSON] потребує нотаріального посвідчення, але продавці ухилилися від нотаріального оформлення угоди, тоді як позивач повністю виконала угоду як покупець, тому згідно до ст.47 (в редакції Закону 1963 року) ЦК УРСР таку угоду можливо визнати дійсною. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд з відповідачів [PERSON] та [PERSON] стягує на користь позивача судові витрати, понесені нею у зв’язку з розглядом справи, у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

На підставі ч.3 ст.209 ЦПК України суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення буде виготовлено судом протягом 5 днів з дня закінчення розгляду справи, тобто до 28 грудня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

25. 10. 2013 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини – [PERSON], яка народилася 07. 05. 2013, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку /доходу/ до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивачка не з’явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з’явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно, причин неявки суду не повідомив, відповідних заяв та документів суду не надавав. Справа відповідно до ст. 224 ЦПК України розглянуто за його відсутності. Суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23. 09. 2011. Шлюб між сторонами не розірвано, однак шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Сторони мають спільну дитину [PERSON], яка народилася 07. 05. 2013. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина знаходиться на утриманні матері. Згідно зі ст. ст. 180-182 СК України батьки забов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На виконання цього обов’язку по рішенню суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров’я та матеріального положення дітей, платника аліментів, наявності у останнього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, згідно зі ст. ст. 181-183 СК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 229, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені через те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. До судового засідання позивач не з’явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з’явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення – розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25. 06. 2010. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через те, що втрачено взаємне почуття любові та поваги один до одного, у сім’ї немає психологічного комфорту. Примирення та спільне життя неможливе. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За такого, суд вважає, що їх сім’я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування понесеного судового збору позивачем не заявлялося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.12.2013 року, ухваленим по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги були задоволені в повному обсязі: стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 651 грн. 64 коп. Під час розгляду вищевказаної цивільної справи судом було встановлено, що позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. (платіжне доручення № 2838 від 24.10.2013 року). Але, при ухваленні вищевказаного рішення, судом не було вирішено питання щодо повернення вищевказаних судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Розмір понесених позивачем судових витрат, а саме: судового збору підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 2838 від 24.10.2013 року (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача належить до стягнення понесені останнім судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з березня 2003 року позивач проживала однією сім’єю без шлюбу з [PERSON], а 08.12.2006 року вони зареєстрували шлюб. 26.10.2012 року [PERSON] помер. При житті [PERSON] належала кооперативна квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на день його смерті 26.10.2012 року; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 26.10.2012 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові. Відповідач у судове засідання не з’явився, у зв’язку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з березня 2003 року позивач проживала однією сім’єю без шлюбу з [PERSON], а 08.12.2006 року вони зареєстрували шлюб. 26.10.2012 року [PERSON] помер. При житті [PERSON] належала кооперативна квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та позивачем, довідками відповідача від 25.10.1994 року, 10.06.2013 року, актом від 05.06.2013 року, квитанціями про сплату за комунальні послуги, квитанціями про поховання, відповіддю КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №11» від 15.11.2013 року, технічним паспортом на квартиру, відповідями Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 10.12.2013 року та 18.11.2013 року, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала. Відповідач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 25.11.2005 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з [PERSON], який був укладений 26.11.2011 р., посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з часом між ними зникли почуття любові, відносини стали псуватися, виникали сварки, стало неможливо дійти спільної думки у вирішенні важливих питань, тому бажання продовжувати спільне сімейне життя не має. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що протягом певного періоду вони з чоловіком намагались відновити нормальні стосунки, зберегти сім»ю заради дитини, проте все марно, вони з відповідачем різні люди, мають різні погляди на життя та протилежні характери, які разом співіснувати не можуть. Шлюбні відносини між ними припинились півроку тому, з того часу проживають окремо один від одного, подальше перебування у шлюбі лише перешкоджатиме створенню нової сім»ї, у якій би вони могли б добре облаштувати своє майбутнє, примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з»явились, позивачка подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, в заяві вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2011 р. (а.с. 5). Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім»ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в дохід держави в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом посилаючись на наступне. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 20.11.1978 року №1639 померлий [PERSON] був прийнятий в члени Житлово-будівельного кооперативу «Оболонь 3» в зв'язку з чим йому була надана кооперативна квартира [ADDRESS] (далі-спірна квартира). З 22.10.1991 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] та протягом цього часу вони виплачували пайові внески за вищевказану квартиру, які були повністю сплаченими у 1992 році. Після смерті [PERSON] 04.02.2013 року відкрилася спадщина до якої увійшла спірна квартира, що належала померлому. Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак Постановою державного нотаріуса 11-ї Київської державної нотаріальної контори від 23.08.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на вищевказану спірну квартиру зареєстровано не було та відсутній правовстановлюючий документ на неї. Інші спадкоємці померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовилися на користь позивача. Позивач посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON], просив визнати за ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. На адресу суду надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, оскільки померлий [PERSON] станом на 1992 рік в повній мірі сплатив членські внески за спірну квартиру однак, за життя, не встиг оформити правовстановлюючі документи на неї. В порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суд виносить рішення без з'ясування та дослідження інших обставин справи. Законними підставами для задоволення позовних вимог є ст. ст.384, 392, 1216, 1217, 1270 1258,1261 ЦК України. Суд, враховуючи те, що визнання позову відповідачем не порушує прав та свобод інших осіб та не суперечить закону, вважає, що позов [PERSON] до ЖБК «Оболонь3» про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. З викладеного та

Outcome: approved