Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до ПАТ "Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів "Донбасшляхбуд" та з урахуванням зміни позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь нараховані але не виплачені розрахункові кошти на суму 8783,33грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 12.06.2012 по 23.10.2013 на суму 168871,58грн. та моральну шкоду в сумі 50000,00грн. Позовні вимоги мотивує наступним. Позивач працювала виконуючою обов'язки головного бухгалтера на ПАТ «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд» з 23.06.2011 та була звільнена за ст. 36 п. 1 КЗпП України з 11.06.2012. На день звільнення ПАТ «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд» заборгувало позивачці 8783 грн. 33 коп. (компенсацію за дні невикористаної відпустки). Вказану суму позивачці виплачено не було, у зв'язку з чим відповідно до чинного законодавства у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинно виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день пред'явлення заяви до суду сума середнього заробітку, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку складає 168871 грн. 58 коп. (14214 грн. 03 коп. /фактична заробітна платня за останні два місяці роботи/: 42 дні /кількість фактично відпрацьованих робочих днів за останні два місяці роботи/ =338 грн. 42 коп. х на 499 днів /кількість днів затримки/). Позовні вимоги у зазначеній частині збільшено позивачем на день розгляду справи у суді. Те, що відповідач не провів з відповідачем в день її звільнення і до теперішнього часу повний розрахунок, заподіяло позивачці величезні моральні страждання, вона весь час переживала з приводу існування своєї, крім того позивач є одинокою матір'ю і на утриманні має доньку 18 років. З травня 2012року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності і вона постійно потребую у лікарнях. Тому вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати завданий їй моральний збиток на суму 50000 грн. 00 коп. Позивач у судовому надала заяву про зміну позовних вимог, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі саме з урахуванням наданої заяви. Справу просила розглянути заочно під час відсутності представника відповідача. Представник відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово, вчасно сповіщався судовими повістками, про що свідчать поштові повідомлення, доказів поважності причин неявки до судового засідання не надали. Взявши до уваги, те що позивач наполягала на ухваленні заочного рішення, суд вважає за можливе, заочно розглянути справу під час відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 23.06.2011 по 11.06.2012 перебувала у трудових відносинах з ПАТ "Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів "Донбасшляхбуд" працюючи на посаді виконуючої обов'язки головного бухгалтера. /а.с. 11, 13-14/. У відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Всупереч вимогам КЗпП України ПАТ "Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів "Донбасшляхбуд" в день звільнення не виплатило позивачці заборгованість по заробітній платі. Відповідно до довідки [PERSON] станом на 31 серпня 2012року була нарахована, але не сплачена заробітна плата в сумі 8783,33 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі несплати власником або уповноваженим ним органом належних звільненому працівнику сум у встановлені строки, підприємство, установа, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку або на момент розгляду справи в суді. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку з моменту звільнення позивача на день розгляду справи в суді складає 168871 грн. 58 коп. (14214 грн. 03 коп. /фактична заробітна платня за останні два місяці роботи/: 42 дні /кількість фактично відпрацьованих робочих днів за останні два місяці роботи/ =338 грн. 42 коп. х на 499 днів /кількість днів затримки/). Однак, в період часу з 18.06.2012 по 18.06.2013 позивач перебувала у трудових відносинах з Донецькою обласною організацією УТОГ та її дохід за вказаний період склав 29004грн.04коп. /а.с. 83/ Таким чином, оскільки позивач в період затримки розрахунку, а саме з моменту звільнення (11.06.2013) на день розгляду справи в суді, працювала на іншому підприємстві та отримала за це дохід, суд вважає за необхідне зменшити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку з моменту звільнення позивача на день розгляду справи в суді у розмірі 168871 грн. 58 коп. на суму доходу отриману за період часу з 18.06.2012 по 18.06.2013 за роботу головного бухгалтера Донецької обласної організації УТОГ, яка складає 29004грн.04коп. У зв'язку з чим сума середнього заробітку за час затримки розрахунку з моменту звільнення позивача на день розгляду справи в суді, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача складає 139867,54грн. Статтею 237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Однак позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 233 КЗпП, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського або міськрайонного суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або мав дізнатися про порушення свого права. Оскільки наказом директора ПАО «Трест «Донбассдорстрой» від 11.06.2013 позивача було звільнено 11.06.2012 за згодою сторін, а звернулася позивач до суду з вимогою стягнення моральної шкоди лише 28.09.2012 - тримісячний строк звернення до суду пропущено, підстав для його поновлення судом не встановлено. За таких обставин, проаналізувавши наведене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст.115, 116, 117 КЗпП України, та

Outcome: partial