Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] звернувся до суду із позовою заявою, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого 10.10.1998 року, а також визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарським спорудами, розташований в с.Брідок вул. Головна, 24 Заставнівського району в порядку спадщини по закону після смерті останнього. В мотивування позову посилається на те, що після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина , яка складається із житлового будинку, який розташований в с. Брідок по вул. Головній, 24 Заставнівського району . Заповіту батько не залишав, а спадкоємцями першої черги по закону є позивачка [PERSON] та [PERSON]. Представник позивачки посилається на те, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки проживала із померлим на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] від своєї частки в спадщині відмовився. Представник позивачки посилається на те, що [PERSON] бажає оформити своє спадкове право, проте в нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право власності їй відмовлено, оскільки відповідно до вимог п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, мотивував їх вищенаведеним. Представник територіальної громади в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що житловий будинок в с.Брідок Заставнівського району по вул. Головній, 24 належав померлому [PERSON] , котрий помер 10.10.1998 року. Наведене підтверджується інвентарною справою, довідкою сільської ради. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями його майна по закону. Встановлено, що [PERSON] в установлений шестимісячний строк не звернулась із заявоюдо нотаріальної контори. Разом із тим вона фактично вступила в управління спадковим майном, проживала і проживає в будинку батька, користується всім рухомим майном . [PERSON] від своєї частки в спадщині відмовився, подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Правовстановлюючих документів на будинок не видавалось, а тому постановою нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до п.12 Постанови Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» п.16 заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом в порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень ст. 526 і 549 ЦК України, згідно із яким місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме – місце знаходження майна або основної її частини. Діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління спадковим майном у межах 6-місячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи для підтвердження права власності на житловий будинок за спадкодавцем, то визнання судом права власності в порядку спадкуванням є в даному випадку необхідним. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і їх слід задовольнити повністю . Враховуючи наведене,

Outcome: approved