Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв'язку з тим, що 25 січня 2007 року між ВАТ «Райффазен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого, останньому було надано кредит в сумі 100 000, 00 доларів США зі сплатою 14,75% річних за користування кредитними коштами та остаточним їх поверненням 25.01.2027 року. Для забезпечення вимог кредитора, 25 січня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки. У відповідності до умов іпотечного договору, іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, станом на 04.03.2013 року в останнього утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 420 349,40 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 3 359 852,75 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 98 251,46 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 785 323,92 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 6 354,72 дол. США, або 50 793,28 грн.; заборгованості за відсотками - 65 459,54 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 523 218,10 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 256 638,40 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 2 051 310,73 грн. В зв'язку з цим позивач просив суд позов задовольнити, стягнути з [PERSON] суму боргу 3 359 852,75 грн., витрати по оплаті судового збору та звернути стягнення на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, час та дату слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, 25 січня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1179/85/1176, відповідно до якого банк надав останньому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 доларів США на строк до 25 січня 2027 року, зі сплатою 14,75% річних за користування кредитними коштами (а.с. 11-14). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 25.01.2007 року між позивачем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір іпотеки, який посвідчений 25.01.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов даного договору іпотекодавець передає іпотекодержателю земельну ділянку для ведення садівництва, що розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,0691 га. Кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:66:662:0007 яка належить [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 0183381, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 22.11.2007 р. та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09-7-02200. Ринкова вартість земельної ділянки становить 267 693 грн. та оцінено сторонами договору у 645 915 грн.(а.с.20-23). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем [PERSON], надав грошові кошти в розмірі 100 000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № І РТ/680-49 (а.с.26). У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, Банк відповідно до умов п.5.1. договору Іпотеки, позивач 15.03.2013 року направив відповідачу [PERSON] письмову вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань та усуненням порушень за кредитним договором протягом не більш ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги. Також 15.03.2013 року відповідачу [PERSON] направлена претензія-вимога з застереженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання вказаної вимоги. Однак відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. У зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 04.03.2013 становить 420 349,40 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 3 359 852,75 грн. та складається з: заборгованості за кредитом - 98 251,46 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 785 323,92 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 6 354,72 дол. США, або 50 793,28 грн.; заборгованості за відсотками - 65 459,54 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 523 218,10 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 256 638,40 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 2 051 310,73 грн. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7-10). Згідно з п.5.5 кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, та/або Договору застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до п.5.3 договору Іпотеки позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором або кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦПК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно ст. 11 ЗУ «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки проводиться, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавчого провадження". Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове відповідачі засідання не надали жодного доказу того, що заборгованості за кредитним договором не існує, а тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, що містяться в матеріалах справи. Разом з тим, слід зазначити, що у разі задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] та у рахунок стягнення цієї заборгованості звернення стягнення на предмет іпотеки, буде фактично здійснене подвійне стягнення суми заборгованості. А тому, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] слід відмовити. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial