Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки. Зазначила, що з 09.09.2005 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАГС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №767, мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, останні роки відносини постійно погіршувались, відповідач безпідставно ініціював сварки, перестав піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємодопомогу один до одного, взаєморозуміння, що призвело до розладу та припинення шлюбу. Її намагання налагодити їхні відносини і зберегти сім»ю були марними. Виявилося, що вони зовсім різні люди, з протилежними поглядами на життя, не мають спільних інтересів. Вважає примирення та збереження сім»ї неможливим. Спору про поділ спільного сумісного майна на даний час не існує, донька після розлучення залишиться проживати з нею. Не вирішено питання щодо допомоги на утримання дитини після розірвання шлюбу Відповідач не говорить, де працює, та який має заробіток, тому просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивачка просила позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], позовні вимоги не визнав, у задоволенні просив відмовити з підстав, наведених у письмових запереченнях, зокрема, вважає, що сім»ю зберегти можливо, позивачка значно перебільшує ситуацію, що склалась між ними. З моменту укладення шлюбу до листопада 2013 р. вони мали нормальні сімейні відносини, інколи виникали сварки, що абсолютно не впливало на позитивний рівень подружнього життя. 18.11.2013 р. позивачка без пояснення та попередження зібрала свої речі, забрала дитину та виселилась з їхньої квартири, не повідомивши про нове місце проживання. Розірвання шлюбу є дуже відповідальним кроком, їхня малолітня дитина, яка любить обох батьків, не зможе зрозуміти, чому вони не проживають разом, що може негативно позначитись на її психологічному стані, та погіршить умови проживання. Вважає , що рішення позивачки розірвати шлюб передчасне, необдумане, дійсних причин якого він не знає. Жодного разу з позивачкою питання проживання дитини не обговорювали, вона зареєстрована і проживала у його квартирі в нормальних умовах. Позивачка власного житла не має, працює перукарем затримується часто допізна, а дитина знаходиться біля неї, нормально не відпочиває та не вчить домашні завдання. Не заперечує проти аліментів у разі окремого з дитиною проживання, але вважає суму 1000 грн. значно завищеною. На сьогоднішній день не працює, не має постійного доходу та заробітку, має непрацездатних і хворих батьків, доглядає їх, по можливості оплачує лікування та придбаває ліки, їхньої пенсії не вистачає. Вважає, що розмір аліментів повинен становити не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки є безробітним, тобто, суму 386 грн. , що дасть змогу виплачувати аліменти, а не створювати борги. У судове засідання позивачка не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач теж не з»явився, позовні вимоги визнав частково, у частині стягнення аліментів у сумі 700 грн., просить розглянути справу за його відсутності, у іншій частині позову відмовити, вважає примирення та збереження сім»ї можливим, Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню частково, у частині стягнення аліментів у сумі 700 грн., в іншій частині, у тому числі в розірванні шлюбу відмовляє з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 09.09.2005 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАГС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №767, мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні ( а. с. 11, 12). Позивачка у підтвердження обставин, наведених у обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу, доказів не надала, переконливо не довела, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них чи їхньої малолітньої дочки. Відповідач стверджує, що рішення позивачки розірвати шлюб передчасне, необдумане, і що сім»ю зберегти можливо, взявши до уваги інтереси малолітньої доньки, яка любить обох батьків, і проживання в повній сім»ї більш сприятиме її моральному, духовному та фізичному розвитку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу не підтверджені і задоволенню не підлягають. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки, виходить з наступного Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд установив, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, на теперішній час не працює, не має постійного доходу та заробітку, дбає про хворих, похилого віку батьків-пенсіонерів, хоча за станом здоров»я та віком спроможний працювати і забезпечувати дитину матеріально, інших утриманців чи/або стягнень за виконавчими листами не має, позивачка не в змозі одна утримувати доньку, її коштів не вистачає для нормального забезпечення дитини продуктами харчування, одягом та шкільними речами. При визначенні розміру аліментів суд ураховує матеріальне становище малолітньої доньки сторін і відповідача, вважає доцільним стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 700 грн., щомісячно, яка відповідно до закону підлягає індексації, починаючи з 11.11.2013 р. і до досягнення повноліття дитиною [INFO] . З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню частково, у частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 700 грн., у іншій частині та про розірвання шлюбу задоволенню не підлягають. У порядку ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання стягнення аліментів у межах суми за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 229 грн. 40 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial