Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19939,11 гривень. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.09.2007 року Акціонерний комерційний Банк «Правекс Банк», який 23.09.2009 року було перейменовано на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2411-001/07Ф. Згідно умов Кредитного договору, позивачем було надано відповідачу право скористатися кредитом на загальну суму 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень зі строком повернення до 07.09.2017 року із сплатою 14,99 відсотків річних за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору). Відповідач, у свою чергу, зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати інші свої зобов'язання згідно з даним договором у повному обсязі. Крім цього, 07.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №2411-001/07Ф з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №2411-001/07Ф від 07.09.2007 року. Відповідно до умов даного договору поруки [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і зобов'язалась нести перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» солідарну майнову відповідальність за виконання у повному обсязі взятих на себе позичальником зобов'язань за кредитним договором. За договором іпотеки № 2411-001/07Ф від 07.09.2007 року, для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, відповідач [PERSON] передав у заставу належне на праві власності майно: квартиру [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку заборгованості від 10.12.2012 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 211 308,04 (двісті одинадцять тисяч триста вісім) гривень 04 копійок, яку просить стягнути з відповідачів солідарно та покласти на них судові витрати. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «Правекс-Банк», третьої особи - [PERSON] про визнання договору поруки № 24211-001/07Ф від 07.09.2007 року - припиненим. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до Договору поруки №24211-001/07Ф від 07.09.2007 року вона, [PERSON] є поручителем за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №2411-001/07Ф від 07 вересня 2007 року, укладений між ним та ПАТ КБ «Правекс Банк». У відповідності до Свідоцтва про зміну імені з 29.09.2011 року її прізвище змінено з [PERSON] на [PERSON]. Як вбачається з додатку до первісного позову ПАТ КБ «Правекс Банк» до неї, [PERSON] та [PERSON], а саме з Розрахунку загальної заборгованості від 10.12.2012 року та від 17.05.2013 року позичальник за кредитним договором, [PERSON], неналежно виконує основне зобов'язання, а саме - з 01.04.2009 року по даний час не здійснює проплату на погашення кредиту. А з 01.07.2010 року не здійснює проплату на погашення відсотків за кредит, згідно нового розрахунку від 17.05.2013 року з 01.04.2011 року. Відповідно з 13.05.2009 року Банк нараховує пеню за несвоєчасне погашення кредиту, а з 21.05.2011 року нараховує пеню за несвоєчасне погашення відсотків. Тільки 12 грудня 2012 року Банком направлену їй, поручителю, вимогу про виконання основного зобов'язання, сплатити заборгованість в сумі 211 308,04 грн. Звернення Банку з первісним позовом, зокрема, до неї, як до поручителя, про стягнення заборгованості за Кредитним договором є безпідставним. Вимога Банку до неї про виконання основного зобов'язання за Кредитним договором є незаконною, так як Договір поруки є припиненим з наступних підстав: По-перше, відповідно до ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Банк більше як три роки (з 2009 року по 12.12.2012 р.) не звертався до неї, як до поручителя, з вимогою про виконання зобов'язань за Кредитним договором, крім того нараховував пеню протягом усього цього часу. З такою вимогою Банк звернувся вперше до неї 12 грудня 2012 року про виконання основного зобов'язання за Кредитним договором, а з позовною заявою до суду - 15.03.2013 року. По-друге, у розрахунках загальної заборгованості від 10.12.2012 року та від 17.05.2013 року зазначена історія зміни процентної ставки: З 07.09.2009 року-14,99% З 20.06.2008 року-18,5% З невідомих їй причин відсоткова ставка була збільшена в односторонньому порядку без жодних повідомлень про це. У Вимозі Банку від 12.12.2012 року зазначено, що Банк звертається до неї з вимогою про погашення заборгованості на підставі кредитного договору з подальшими змінами та доповненнями. При тому, що таке правове твердження є нікчемним виходячи з чинного цивільного законодавства. По-третє, у Кредитному договорі та додатках до нього є певні суперечності (двозначні та нечіткі положення), а саме: у графіку погашення кредиту зазначена цифра 1260,00 грн., а у додатку до Кредитного договору оформленого у таблиці - 1250,00 грн. У Клопотанні від 20.05.2013 року не зрозумілим є 2,3,4 абзаци, в яких йде мова про визначення загальної суми заборгованості. Відповідно до ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. По-четверте, умови Кредитного договору, а саме п. 7.1.2., 7.1.9,9.11 є несправедливими. На підставі п. 3,6,11 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: 3) встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; 11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; Пунктом 7.1.2 Кредитного договору передбачено, що Банк має право в залежності від зміни кредитної політики Банку змінити розмір процентної ставки за користування кредитом, письмово попередивши позичальника про зміну процентної ставки на протязі 7 календарних днів від дати введення нової ставки. П.7.1.9 Кредитного договору передбачено, що Банк має право без згоди Позичальника в односторонньому порядку змінити чи доповнити умови даного договору, в односторонньому порядку розірвати його і направити в адрес позичальника лист про розірвання договору чи з викладенням змін чи доповнень. Більше того п. 9.11. Кредитного договору зазначає, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов даного договору Позичальник несе відповідальність незалежно від його вини. Вищезазначені умови є неприпустимими з точки зору цивільного законодавства, зокрема з положень ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Також ним подано заперечення на зустрічний позов [PERSON] в якому він вказує на те, що відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. П. 4.1 Договору поруки № 2411-001/07А від 07.09.2007 року передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 07.09.2020 року. Згідно п. 1.2 Кредитного договору №2411-001/07Ф від 07.09.2007 року передбачено, що кредит надається позичальнику строком з 07.09.2007 року до 07.09.2017 року, а згідно п. 4.1 даного договору, кредит підлягає поверненню у строк до 07.09.2017 року. З огляду на викладене випливає, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» має право пред'явити вимогу до [PERSON] (як поручителя [PERSON]) у строк встановлений договором поруки, тобто до 07.09.2020 року, що співвідноситься з положенням ст. 559 ЦК України, а тому посилання [PERSON] на те, що договір поруки є припиненим через пропуск строку вимоги за вказаним договором не відповідає положенням договору та закону. По-друге, посилання [PERSON] на той факт, що у зв'язку з простроченням виконання основного зобов'язання Позичальником у 2009 році, у ПАТ КБ «Правекс-Банк» виникло право на дострокове повернення заборгованості за кредитом, а тому відповідно і право вимоги до поручителя виникло в той же період, також не відповідають дійсності з огляду на наступне. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. П. 4.3 Кредитного договору №2411-001/07Ф від 07.09.2007 року передбачено порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку. З огляду на ст. 559, 526, п. 4.3 Кредитного договору випливає, що право на дострокове повернення кредиту виникає лише після здійснення ПАТ КБ «Правекс-Банк» певних дій, а саме направлення вимог Боржникам та невиконання даних вимог Боржниками. Тому, право на дострокове повернення кредиту у ПАТ КБ «Правекс-Банк» виникло після тою, як боржниками не було виконано вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а тому посилання [PERSON] на факт пропуску строку вимоги є безпідставним та абсолютно необгрунтованим. По-третє, підписуючи договір поруки №2411-001/07Ф від 07.09.2007 року, [PERSON] та ПАТ КБ «Правекс-Банк» домовились, що на підставі п. 1.3 договору поруки, поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за кредитним договором зобов'язання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору або у випадку внесення змін до кредитного договору та/або до даного договору кредитором в односторонньому порядку. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, можна дійти висновку, що Договір поруки №2411-001/07Ф від 07.09.2007 року є чинним, на момент розгляду справи сторонами не розірваний, у судовому порядку недійсним не визнаний, у зв'язку з чим, у позові [PERSON] має бути відмовлено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved