Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що йому належала на праві спільної сумісної власності з його дружиною [PERSON] квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на житло виданого органом приватизації 27.06.1996 року. З 05.06.2007 року по 07.09.2011 рік позивач був засуджений, відбував покарання та був звільнений з виправної колонії УДДУПВП в Херсонській області №90. В період відбування покарання громадянином [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу ? частини вказаної квартири на підставі простого письмового договору. 16.07.2008 року Суворовським районним судом м. Херсона було ухвалено рішення, відповідно до якого був визнаний дійсним договір купівлі-продажу ? частини вказаної квартири, укладений між дружиною позивача [PERSON] та [PERSON] 30.09.2009 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона позов [PERSON] задоволено, припинено право на ? частину в квартирі [ADDRESS], яка належала [PERSON] Отже право власності на вказану квартиру, яка належала позивачу та його дружині на праві спільної сумісної власності визнано за [PERSON] 15 жовтня 2009 року [PERSON] уклав угоду, а саме договір купівлі-продажу вказаної квартири з [PERSON] яка на сьогоднішній день належить [PERSON] З огляду на наведене, як стверджує позивач, право власності на вказану квартиру, яке з початку виникло у [PERSON], а згодом у [PERSON] вважає неправомірним. Вважає, що вказана квартира вибула з володіння її законних власників без їх волі. На сьогоднішній день вказані рішення суду, на підставі яких у [PERSON] виникло право власності на квартиру [ADDRESS], скасовані. Також позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] до вказаної квартири не засилялись, не проживали за вказаною адресою, не сплачували комунальні послуги. З огляду на наведене позивач був змушений звернутись за захистом до суду, оскільки вказана квартира є єдиним місцем для його проживання та проживання його сестри. В судовому засіданні адвокат позивача - [PERSON] підтримала вимоги викладені в позові, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала, просила суд його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд в їх задоволенні позивачу - відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Херсонського відділення Одеської залізниці від 27 червня 1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Квартира приватизована відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Відповідно до довідки про звільнення серія ХЕР №04715 виданої [PERSON], [INFO] він в період з 05 червня 2007 року по 07 вересня 2011 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби. В період відбування покарання [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу продажу ? частини вказаної квартири, за умовами якого [PERSON] зобов'язувалась передати у власність [PERSON] вказану частину, належної їй частину квартири, а [PERSON] в свою чергу оплатити за неї її вартість, про що [PERSON] була надана розписка. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16 липня 2008 року позов [PERSON] - задоволено, визнано вказаний договір дійсним та визнано за [PERSON] право власності на ? частини вказаної квартири. Не зупиняючись на досягнутому, [PERSON] звертається до суду з позовом до [PERSON], яки в цей час відбував покарання у Північній виправній колонії УДДУПВП у Херсонській області №90, про припинення права на іншу ? частку у спільному майні та визнання за [PERSON] права власності на ? частину вказаної квартири. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30 вересня 2009 року позов [PERSON] - задоволено, припинено право ? частини в квартирі [ADDRESS], яка належить [PERSON], з одночасним визнанням за [PERSON]М права власності на ? частини вказаної квартири. Отже право власності на квартиру, що належало [PERSON] та [PERSON] перейшло до [PERSON] 15 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Однак ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 14.09.2012 р. заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30.09.2009 р. скасоване. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.02.2012 р. - апеляційну скаргу прокурора Суворовського районного суду м. Херсона подану в інтересах [PERSON] задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16.07.2008 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Таким чином, на сьогоднішній день рішення суду, на підставі яких у [PERSON] виникло право власності на квартиру [ADDRESS], скасовані. Так, згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 388 ЦК України передбачено якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved