Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

15 липня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказував, що між Південно - Українською філією ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що є структурним підрозділом міжобласної дирекції «Дніпро» ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та Комунальним підприємством «Спеціалізована Агенція Ритуал» був укладений договір страхування транспортного засобу марки ГАЗ 33023 реєстраційний номер [NUMBER]. 06 листопада 2011 року о 10 год. в м. Павлограді по вул. Дзержинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобілю під керуванням водія [PERSON] та автомобілю Деу Ланос під керуванням водія [PERSON], у зв'язку з чим [PERSON] був визнаний винним у цій пригоді. Того ж дня [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було здійснено 16 березня 2012 і 23 березня 2012 року та сплачено кошти в сумі 7000 грн. 12 коп. на підставі експертного дослідження, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів в порядку регресу. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити із підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, зазначав, що 22.12.2011 р. сплатив [PERSON] грошові кошти у сумі 3 000 грн. відшкодування шкоди, спричиненої ДТП. Представник відповідача КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» Сисолятін О.С. позов визнав частково. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно договору страхування ГПО № АА/2263017 від 07 лютого 2011 року, між позивачем та Комунальним підприємством «Спеціалізована Агенція Ритуал» було укладено страхування майнових інтересів останньої щодо автомобіля марки ГАЗ 33023 реєстраційний номер [NUMBER]. Підстави для виплати позивачем страхового відшкодування [PERSON] підтверджуються довідкою ГУМВС України в Дніпропетровській області про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце за участю застрахованого автомобілю під керуванням [PERSON] та автомобілю Деу Ланос реєстраційний номер [NUMBER] під керування водія [PERSON], а також заявою [PERSON] про страхове відшкодування. Згідно постанови Павлоградського міськрайонногосуду Дніпропетровської області від 21 грудня 2011 року, винним у вказаній дорожньо -транспортній пригоді визнано [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Розмір витрат на ремонт застрахованого автомобіля визначено за висновком спеціаліста автотоварозначого дослідження від 24 лютого 2012 року. Відповідно до розрахунку суми страхової виплати та страхового акту, [PERSON] було нараховано страхове відшкодування в сумі 7000,12 грн., та відповідно до платіжного доручення від 16 березня 2012 і 23 березня 2012 року виплачено в повному розмірі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач повністю виконав свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. Враховуючи той факт, що на момент ДТП водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем КП «Спеціалізована Агенція Ритуал», позивач в порядку ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України звернувся до суду з правом регресної вимоги до КП «Спеціалізована Агенція Ритуал». Згідно п. 1.6. ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Стаття 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає поняття страхового випадку: подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором страхування. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу (ст.33 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Всупереч вказаним вимогам, письмове повідомлення позивачу про скоєння ДТП водієм [PERSON] відповідачем КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» не було надіслано. На підставі ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07.03.1996р. до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За статтею 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, в тому числі, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положення ч.1 ст.1166 ЦК України, вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі. Положеннями ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за договором страхування, а тому має право вимагати сплати відповідачем Комунальним підприємством «Спеціалізована Агенція Ритуал» вартості страхового відшкодування, що одержав [PERSON]. Таким чином, є безпідставними вимоги позивача у частині солідарного стягнення з обох відповідачів у порядку регресу матеріальної шкоди, оскільки нести цивільну відповідальність за заподіяну шкоду, у даному випадку, повинен лише відповідач КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» як працедавець відповідача [PERSON], відтак позов підлягає задоволенню частково. Так само, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору та у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача КП «Спеціалізована Агенція Ритуал» на користь позивача.

Outcome: partial