Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №LGXRRX08320007 від 11.06.2007 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 1388,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконала зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 17.09.2013 р. за нею утворилась заборгованість в сумі 27516,42 грн., яку позивач просить стягнути на його користь разом з витратами по оплаті судового збору в сумі 275,16 грн. Представник позивача ПАТ КБ Приватбанк [PERSON] в судове засідання не зявився. До початку судового засідання до суду надійшла його заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не визнала позовні вимоги в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обовязковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно Кредитного договору №LGXRRX08320007 від 11.06.2007 р., укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», та [PERSON], який складається із «Заяви позичальника» , «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) та «Тарифів», відповідач отримала строковий кредит у сумі 1388,40 грн. на строк 6 місяців з 11.06.2007 р. по 11.12.2007 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % у місяць, на суму залишку заборгованості, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 34,02 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 231,40 грн. в обмін на зобовязання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду, комісію в обговорених в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки. Погашення кредиту повинно здійснюватись з «11» по «14» число кожного місяця, шляхом надання позичальником грошових коштів (щомісячний платіж) в сумі 237,70 грн. Згідно з витягом зі статуту ПАТ КБ Приватбанк, останнє є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ Приватбанк. Як вбачається із Заяви позичальника, підписаної відповідачем [PERSON], вона погодилася з тим, що ця Заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та Тарифами складає кредитно-заставний договір, при цьому, позивачем не додано до позовної заяви «Тарифів». Пунктом 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що позичальник зобовязаний погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у порядку та строки передбачені договором. Згідно п. 5.1 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки платежу, але не менше 1 грн. Відповідно до п. 5.3 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №LGXRRX08320007 від 11.06.2007 р. станом на 17.09.2013 р. відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 27516,42 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 919,99 грн.; заборгованість за відсотками 9694,16 грн.; заборгованість з пені 15115,77 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (відсоток від суми заборгованості) 1286,50 грн. Як вбачається із змісту Заяви позичальника, товар та/або інше майно позичальника є предметом застави, інформація ( його найменування, вартість, заводський номер) про який знаходиться у супроводжувальних документах на товар, копії яких додаються до Заяви позичальника. Предмет застави знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. дійсно не виконала зобовязання за кредитним договором №LGXRRX08320007 від 11.06.2007 р., тому вимоги позивача ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 919,99 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 9694,16 грн. підлягають задоволенню, при цьому суд не погоджується з розміром заявленої позивачем до стягнення з відповідача неустойки в загальному розмірі 16902,27 грн., яка складається заборгованості з пені в сумі 15115,77 грн.; штрафу (фіксованої частина) в сумі 500 грн.; штрафу (відсотку від суми заборгованості) в сумі 1286,50 грн. з наступних підстав. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. В силу ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з аналізу ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд може за власною ініціативою зменшити розмір неустойки, через її неспівмірність із розміром основного боргу. Приймаючи рішення по справі, враховуючи загальний розмір заявленої до стягнення неустойки в сумі 16902,27 грн., яка значно перевищує розмір основної суми боргу 919,99 грн., а також відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки пропорційно до розміру основної суми боргу та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» неустойку за порушення виконання зобовязань за договором в сумі 920 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи зменшений розмір неустойки, вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №LGXRRX08320007 від 11.06.2007 р. заборгованість в сумі 11534,15 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 919,99 грн.; заборгованість за відсотками 9694,16 грн.; неустойка за порушення виконання зобовязань за договором 920 грн. Також суд вважає, що позивач не пропустив строк звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права (інтересу), виходячи з наступного. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Статтею 259 ЦК України передбачається зміна тривалості позовної давності: позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1). Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Цивільний кодекс України не передбачає заборони предявлення окремих вимог у звязку з пропущенням позовної давності. Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному звязку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Виходячи з вищевикладеного, перебіг позовної давності у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором має початком дату останнього погашення кредиту, тобто 10.09.2010 р., що підтверджується копією меморіального ордеру № HS020B15IG від 10.09.2010 р. При цьому, згідно з кредитним договором строк позовної давності є збільшеним та становить пять років, оскільки п. 5.5. «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» («Розстрочка») (Стандарт) встановлено, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо збільшення за домовленістю сторін строку позовної давності до пяти років, тому позивач звернувся до суду в межах позовної давності з позовом до відповідача до 10.09.2015 р., а саме: 24.09.2013 р., що підтверджується копією накладної про відправлення №1582988 від 24.09.2013 р. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 115,35 грн.

Outcome: partial