Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № LGC0GI0000003188 від 05.02.2008 року [PERSON] 05.02.2008 року отримав кредит у розмірі 75000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.02.2016 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 26.04.2013 року має заборгованість у загальній сумі 289131,15 грн., яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~70730.12 грн. сума заборгованості за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~96136.94 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~95979.44 грн. сума заборгованості по сплаті пені за несвоєчасе виконання зобов'язань за договором; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26284.65 грн. сума штрафу (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачі 05.02.2008 року уклали договір іпотеки № LGC0GI0000003188. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, з саме: квартиру загальною площею 47,80 кв.м., житловою площею 30,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 100000 грн. 00 коп. Позивач про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, підтримав позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача не заперечував проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України у звязку з чим судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений термін (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України передбачено , що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи плату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, повязаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на прехмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № LGC0GI0000003188 від 05.02.2008 року [PERSON] 05.02.2008 року отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 75000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 05.02.2016 року. Згідно пункту 2.4 зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця ануїтетними платежами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачі 05.02.2008 року уклали договір іпотеки № LGC0GI0000003188. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, з саме: квартиру загальною площею 47,80 кв.м., житловою площею 30,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 100000 грн. 00 коп. З розрахунку заборгованості за договором № LGC0GI0000003188 від 05.02.2008 року вбачається, що у порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором про іпотечний кредит належним чином не виконав, станом на 26.04.2013 року має заборгованість у загальній сумі 289131,15 грн., яка складається з наступного: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~70730.12 грн. сума заборгованості за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~96136.94 грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~95979.44 грн. сума заборгованості по сплаті пені за несвоєчасе виконання зобов'язань за договором; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26284.65 грн. сума штрафу (процентна складова). Згідно копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням позивачем на адресу відповідачів 23.03.2013 року було направлено лист з вимогою про повернення суми кредиту, процентів, комісії та штрафних санкцій та про добровільне звільнення нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, протягом 30 днів з дня отримання вимоги, в разі невиконання або неналежного виконання умов порушеного зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем основного зобовязання за кредитним договором № LGC0GI0000003188 від 05.02.2008 року та про виникнення у позивача права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та в рахунок погашення заборгованості [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], перед [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», код 14360570, за договором про іпотечний кредит № LGC0GI0000003188 від 05.02.2008 року, яка складає 289131 (двісті вісімдесят девять тисяч сто тридцять одна) грн. 15 коп. та складається із заборгованості за кредитом у сумі 70730 грн. 12 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 96136 грн. 94 коп., заборгованості по пені в сумі 95979 грн. 44 коп., штрафу в сумі 26284 грн. 65 коп., звернути стягнення на квартиру загальною площею 47,80 кв.м., житловою площею 30,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № LGC0GI0000003188 від 05.02.2008 р. [PERSON] акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код 14360570) з укладанням від імені [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також, суд на підставі статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» приходить до висновку про можливість задоволення вимог щодо виселення [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі Державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим стягненню підлягають понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved