Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.05.2006 року із [PERSON] було укладено договір № б/н про надання останній кредиту в розмірі 7000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору щодо належного виконання зобов’язань [PERSON] порушені, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість по Договору в сумі 32919,14 грн, та судові витрати. Рішенням загальних зборів ЗАТ КБ "ПриватБанк" від 30.04.2009 року була змінена назва закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", яке є правонаступником за всіма правами та обов’язками ЗАТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача ПАТ КБ ”ПриватБанк” в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що до 29.08.2007 року [PERSON] вносила кредитні платежі своєчасно. З 28.09.2007 року до неї почали застосуватися подвійні відсотки за несвоєчасне виконання боргових зобов"язань. З 31.10.2011 року до кредитної картки боржника позивачем було застосовано блокування на зняття кредитних коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала повноваження на представлення її інтересів своєму представнику - [PERSON] ( а.с.30). Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що кредитний договір був укладений з порушенням ст.11 Закону України " Про захист прав споживачів", оскільки його довірителька не була ознайомлена з сукупною вартістю кредиту. А тарифи, що надані позивачем без підпису [PERSON] не можуть бути належним доказом для їх застосування. Вважає, що застосована позивачем подвійна відсоткова ставка є пенею, а тому до неї має бути застосовано строк позовної давності - 1 рік. Крім того просив зменшити розмір пені до тіла кредиту. Також просив застосувати строк позовної давності 3 роки до кредиту. Представник позивача та представник відповідача після оголошеної перерви в судове засідання 09.12.2013 року не з"явилися, через канцеліряю суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового проецесу 09.12.2013 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до укладеного 10 травня 2006 року, договору, який складається із заяви Позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та [PERSON], отримала кредит у розмірі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % у місяць чи 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки (а.с.13-19, 42, 43). З письмової відповіді Банку ( а.с.47) встановлено, що строк дії кредитної картки [PERSON] до травня 2013 року, а позов заявлено у вересні 2013 року, тому строк позовної давності ПАТ КБ "ПриватБанк" не пропущено. Відповідно до п.5.5.1 укладеного кредитного договору ( а.с.19) передбачено, що у разі несвоєчасного виконання боргових зобов"язань (користування простороченим кредитом) Держатель платіжної картки сплачує відсотки по підвищенній процентій ставці чи додаткову комісію, розміри яких передбачені Тарифами. [PERSON] ( а.с.42) ставка за несвоєчасне виконання боргових зобов"язань встановлена - 6% в місяць (72% річних). З Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, [PERSON] була ознайомлена та погодилася, про що свідчить її підпис в Заяві на а.с.43. За змістом ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що відповідач покладені на неї зобов”язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31 травня 2013 року утворилась заборгованість по договору в сумі 32919 грн 13 коп., яка складається із заборгованості за кредитом – 6673,69 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом – 24201,68 грн, а також штраф у відповідності до п.8.6 Умов (фіксована частина) – 500,00 грн та (процентна складова) – 1543,77 грн. (а.с.7-11). Представником відповідача в суді факт та розмір заборгованості не оспорюється, підстав для сумнівів у правильності розрахунку, здійсненого банком, суд не має. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в межах строку позовної давності, а нарахування подвійних відсотків, за своєю природою, не є неустойкою, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру нарахованих процентів. Доводи представника відповідача про порушенням банком ст.11 Закону України " Про захист прав споживачів", а саме не ознайомлення [PERSON] з орієнтовною сукупною вартістю кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, не є підстав для звільнення відповідача від взятих на себе зобов"язань по кредитному договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 32919,13 грн знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і і в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial