Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 19.08.1989 року Жовтневою селищною радою Білопільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №42. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем склалося невдало. Через відмінність характерів у сім'ї постійно відбувалися сварки та скандали і, як наслідок, сім'я розпалася у 2012 році. Неодноразово прийняті заходи для налагодження сімейних відносин позитивних результатів не дали. На даний час кожен із сторін живе своїм життям та своїми інтересами. Позивачка зазначає, що подальше спільне життя сторін неможливо. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити; не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. Відповідно до вимог статей 224-225 ЦПК України, у судовому засіданні суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи і вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що 19.08.1989 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневою селищною радою Білопільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №42. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Подружжя не живе сімейним життям, не веде спільного бюджету з 2012 року. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, те що сторони не живуть сімейним життям з 2012 року, і принципову позицію позивачки щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Обставин, які згідно вимог закону перешкоджають розірванню шлюбу у судовому порядку в позовному провадженні, не встановлено. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання позивачки залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище - [PERSON] судом приймається такий вибір. Відповідно до положення частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд не вирішує питання про судові витрати, оскільки позивачем не заявлялись такі позовні вимоги. Враховуючи наведене, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статті 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved