Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Відповідач, [PERSON], не з'явилась у судове засідання, надала заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, також просила після розірвання шлюбу залити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач, [PERSON], не з'явився у судове засідання, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом були досліджені наступні документи: свідоцтво про укладання шлюбу, серії [NUMBER], із якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 09.06.2002р. про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис за № 6; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; лист - відповідь Ренійського РС ГУДМС України від 06.08.2013р. за вх. № 5979; заява № 9644 від 23.12.2013р. [PERSON], заява № 9643 від 23.12.2013р. [PERSON]; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить суд, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 09 червня 2002р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Котловинській сільській раді Ренійського району Одеської області, актовий запис за № 6. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] Подружнє життя виявилось невдалим. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. У сторін різні погляди та інтереси. Подружжя фактично припинили шлюбні стосунки та припинили вести спільне господарство з 2011р. Зроблені раніше спроби примирення і продовження сумісного подружнього життя позитивних результатів не дали. Тому, примирення між сторонами неможливе. Шлюб між сторонами існує суто формально, позивач вважає збереження шлюбу недоречним та неможливим, призначення будь яких строків для примирення недоцільним. Відповідач після розірвання шлюбу просила суд, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст.111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. З урахуванням положень ст.235 ЦПК України «у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається».

Outcome: approved