Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

19.10.2012 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, 3-ті особи комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, реєстраційна служба Харківського районного управління юстиції. Позовні вимоги уточнені заявою від 18.11.2013 року. В своєму позові позивач просить суд визнати за ним право власності на садовий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідачем подана суду заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представники третіх осіб в судове засідання повторно не з'явились, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за їх відсутності. Перевіривши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. На земельній ділянці, що розташована по [ADDRESS], позивачем [PERSON], у 1994 році було побудовано індивідуальний садовий будинок з надвірними будівлями. 31.01.2003 року Циркунівською сільською радою прийнято рішення, яким було надано позивачу у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га у [ADDRESS] під індивідуальне садівництво та особисте селянське господарство, на якій знаходиться побудований ним будинок. Висновком управляння Держкомзему у Харківському районі Харківської області Головного управління Держкомзему у Харківській області Державного комітету України із земельних ресурсів від 16.04.2010 року за № 1650 в/1 було погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу при дотриманні обов'язкових умов використання за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Суд вважає, що за наявності рішення місцевої ради про передачу у приватну власність земельної ділянки, на якій позивачем здійснено самовільне будівництво, відповідно до вимог ст. 376 ч. 5 ЦК України суд може визнати за позивачем право власності на таке будівництво, оскільки згідно технічного висновку про стан самовільного будівництва судом не встановлено факту порушення суспільних інтересів та інтересів інших осіб, тому суд позов повністю задовольняє.

Outcome: approved