Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2631/1207/45-011, відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 74000 доларів США з процентною ставкою 11,9 % річних з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2037 року. З метою забезпечення належного виконання зобовязань, 25.12.2007 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 2631/1207/45-077-Z-1, відповідно до якого позичальник передав банку квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Позивач зазначає, що Банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав відповідачеві суму кредиту, натомість відповідач від виконання зобовязання ухиляється, тіло кредиту та нараховані проценти в повному обсязі Банку не сплачує, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 902820,94 гривень. Зважаючи на вказане вище, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору у розмірі 3441,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав. Посилався на те, що під час укладення ПАТ «Сведбанк» з відповідачем договору факторингу, позивач неправильно визначено суму боргу відповідача перед банком . у зв»язку з тим, що сума боргу відповідача є значно меншою, ніж заявлена позивачем, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Свед Банк» та в подальшому ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2631/1207/45-011, відповідно до якого Банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 74000 доларів США з процентною ставкою 11,9 % річних з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2037 року. З метою забезпечення належного виконання зобовязань, 25.12.2007 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 2631/1207/45-077-Z-1, відповідно до якого позичальник передав банку майно а саме: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. 28.11.2012 року між ПАТ « Сведбанк» (правонаступник ВАТ « Сведбанк» ) та Факторинговою компанією « Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ « ФК « Вектор Плюс» та ТОВ « Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до боржників. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.572 ЦК України, ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», кредитор (іпотекодержатель» має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення з вартості заставленого майна перед іншими кредиторами. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі. Згідно зі ст..12 вказаного Закону, у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень статей 33, 35 Закону № 898-IV, у разі порушення основного зобовязання та умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що банк неодноразово направляв відповідачу вимогу про усунення порушення та сплату боргу, проте вимога банку відповідачем виконана не була. Так, як кредит відповідач отримував в інтересах сім»ї на придбанння квартири, проте свої зобов»язання за кредитним договором відповідачач не виконав, суд вважає, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки може проводитьсь за рішенням суду . У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~опис нерухомого майна. За рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст..38 цього Закону; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Станом на 25.01.2013року відповідач має заборгованість 902820,94 гривень, а саме: за кредитом -73297,80 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 585869,32 гривні; по відсотках - 22369,40 доларів США що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 178798,61гривень; пеня 17284,25 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 138153,01 гривень. Зважаючи на те, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, суд вважає, що дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку із чим вимога про стягнення із відповідача витрати на оплату судового збору у розмірі 3441, грн. є законною та такою, що підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене вище,

Outcome: approved