overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні питання щодо задоволення позову залишив на розсуд суду . Судом були вислухані пояснення позивача, пояснення відповідача, досліджені такі матеріали справи як: свідоцтво про шлюб, копія свідоцтва про народження. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований сторонами 26 вересня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2012 року через відсутність взаєморозуміння. Сторони знаходились у сімейно-правових відносинах. Надані судом строки для примирення не дали результатів, сторони живуть окремо. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. При таких обставинах суд вважає, за необхідне, позов задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного ст.ст.104,105,110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь, суму нарахувань по акту № 02-02977 від 13.02.2012 року в розмірі 11338.42 грн., а також судовий збір у розмірі 229,40 грн., посилаючись на те, що відповідач мешкає у будинку № 101 по вул. Якіра в м. Харкові і є споживачем електричної енергії, що постачає АК “Харківобленерго”. Особистий рахунок не відкрито. 13.02.2012 року при перевірці електроустановки в будинку, в якій мешкає відповідач було встановлено факт без договірного користування електричною інергією, самовільне підключення до мережі компанії, що є порушенням п.п. 42,48 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів № 1357 від 26.07.1999 року і завдає шкоди інтересам АК «Харківобленерго». По вказаному порушенню був складений акт № 02-02977 від 13.02.2012 року, який був підписаний трьома представниками АК “Харківобленерго”. Згідно п.п. 2,4,5,6,7 " Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією ", затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.10.2010 року № 1338, , відповідачу зроблені нарахування по акту за період з 23.08.2011 року по 13.02.2012 року в сумі 11338 грн. 42 коп., вказана сума до теперішнього часу не сплачена. Представник позивача в судове засідання не з’явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає за адресою: м. Харків, вул. Якіра, буд.101 і є споживачем електричної енергії, що постачає АК “Харківобленерго”. 13.02.2012 року при перевірці адреси відповідача, позивачем було встановлено факт без договірного користування електричною енергією, самовільне підключення до компанії. За вказаним правопорушенням складено акт за № 02-02977, який був підписаний трьома представниками АК “Харківобленерго”. Згідно п.п. 2,4,5,6,7 " Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією", сума нарахування за актом № 02-02977 за період з 23.08.2011 року по 13.02.2012 року складає –11338 грн. 42 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки нею порушені п.п.42,48 " Правил користування електричною енергією для населення". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь АК “Харківобленерго”судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Зважаючи на необхідність витрачання значного часу для викладення повного рішення суду, пов’язаного з потребою обґрунтувань всіх доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 3000 грн. та судових витрат в розмірі 229 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги і пояснив, що 25 жовтня 2011 року [PERSON] позичив відповідачці 3300 грн., а 14 грудня 2012 року ще 1150 грн., про що остання зазначила у розписках і зобов»язувалася повернути борг відповідно до 25 жовтня 2012 року та до 19 грудня 2012 року. Однак в обумовлений строк відповідачка повернула лише частину боргу, а неповернутим залишається борг в сумі 3000 грн. Тому просить задоволити позов та стягнути судові витрати. Відповідачка [PERSON] двічі належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові розписки, однак в судове засідання не з»явилася та не повідомила про причини неявки. Тому суд вважає можливим за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення предствника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 25 жовтня 2011 року, та 14 грудня 2012 року відповідно до ст.1046,1047 ЦК України між [PERSON] та [PERSON] відбулися договори позики грошей, згідно яких позивач позичив відповідачці відповідно 3300 грн. та 1150 грн., що стверджується відповідними розписками (а.с.2-3). Згідно ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов”язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі, а якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов”язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконанння ним свого обов”язку. Враховуючи, що всі оригінали боргових документів (розписки) знаходяться у [PERSON], суд вважає, що зазначена позивачем сума боргу йому до даного часу не повернута відповідачкою. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розписок від 25 жовтня 2011 року та 14 грудня 2012 відповідачка повинна була повернути позивачеві кошти до 25 жовтня 2012 року та до 19 грудня 2012 року Таким чином вимоги позивача про стягнення неповернутого боргу за договорами позики на загальну суму 3000 грн. являються законними та обгрунтованим. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON], посилаючись на те, що 31 липня 2007 року у відділі РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає та проживатиме з нею. Позивачка просить розірвати шлюб, оскільки подружнє життя між нею та відповідачем не склалося. Вони не могли дійти згоди майже по всім питаннях: побуту, відпочинку, обов'язків в сім'ї, її фінансового забезпечення. На цьому ґрунті між ними почали виникати сварки, зникло взаєморозуміння, вони втратили почуття одне до одного. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Допитана в якості свідка позивачка суду показала, що після народження дочки, тобто більше півтора року вона з відповідачем стане проживати окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, із заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався. Відповідно до ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, її покази як свідка та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 31 липня 2007 року у Ставищенському відділі РАЦС Київської області, актовий запис № 73. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються: показами допитаної в якості свідка позивачки, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 31.07.2007 року, відповідно до якого сторони одружились 31.07.2007року (а. с. 4), копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 24.04.2012 року, відповідно до якого сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO] (а. с. 5). У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що взаємовідносини, які склались в сім'ї сторін, свідчать про те, що їх сім'я розпалася остаточно і збереження такого шлюбу неможливе і недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

У відповідності з ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на п'ять днів

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивовано тим, що рішенням Гайворонського районного суду з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З березня 2012 року по даний час їх неповнолітній син проживає біля позивача в [ADDRESS] і знаходиться на повному утриманні позивача, в зв"язку з чим останній і звернувся до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав. Пояснив, що з березня 2012 року його син [PERSON] проживає разом з ним та його батьками в [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Відповідач проживає окремо, на даний час в м. Києві. За весь цей час відповідач лише кілька разів брала сина до себе на період не більше тижня. З часу проживання з ним дитини відповідач обіцяла відкликати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів, але цього так і не зробила, тому він звернувся до суду. Відповідач в судове засідання не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином. Причини неявки до суду не відомі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2009 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2009 року і до повноліття дитини, тобто до 06.09.2024 року (а.с.3). Судом встановлено, що на даний час [PERSON], [INFO] постійно проживає разом з позивачем, що підтверджується його поясненнями та відповідною довідкою Гайворонської міської ради (а.с.5). Доказів своєї участі в утриманні неповнолітнього сина відповідач суду не надала. Згідно з ч. 4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що після набрання рішенням суду законної сили, яким з позивача присуджені періодичні платежі у вигляді стягнення аліментів на користь відповідача на утримання сина, змінились обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, а саме, їх неповнолітній син почав проживати разом з позивачем, а тому позов про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню. Суд вважає, що аліменти слід припинити стягувати з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов»язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 180,181, 182 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

В червні 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача на свою користь 10700 грн. боргу, 2000 грн. моральної шкоди та судових витрат, посилаючись на те, що 23 серпня 2012 року отримав від неї посуд на суму 10700 грн. в борг про що написав відповідну розписку, однак, умов вказаного договору [PERSON] не виконав, кошти позивачу не повернув. В судове засідання позивач не з’явилась, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в суд не з’явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, що 23 серпня 2012 року [PERSON] власноручно написав розписку відповідно до якої зобов’язувався повернути [PERSON] кошти в сумі 10700 грн. за посуд, який взяв у неї, однак, умов вказаного договору [PERSON] не виконав, кошти позивачу не повернув. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 10700 грн. боргу. Також суд вважає, що неповернення боргу завдало позивачу моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості. Враховуючи, що позов судом задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача і понесені останньою судові витрати: 127 грн. сплаченого державного мита та 225 грн. витрат на оголошення в газеті. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

10.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.03.1997 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, отримує заробітну плату, також пенсію, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.03.1997 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.2-3). Дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею, батько дитини матеріально сина не утримує. Згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім, а саме син [PERSON], [INFO]. Більше одного року вона з дітьми проживає окремо від відповідача, який у вихованні та матеріальному забезпеченні сина [PERSON] участі не приймає, однак має змогу надавати грошові кошти на утримання дитини, оскільки боргових зобов’язань ніяких не має, інших дітей чи утриманців не має, тому вона просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім, а саме син [PERSON], [INFO] (а.с.2). Дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею, батько дитини матеріально сина [PERSON] не утримує. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

04.09.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 28 липня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Кристину, [INFO]. Шлюбні відносини на теперішній час припинені, оскільки мають різні характери, погляди на вирішення сімейних питань, не розуміють один одного, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними на думку позивача не можливе. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не з’явився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

20.11.2013 року [PERSON], що є відповідачем у справі за позовом недієздатної [PERSON] в інтересах якої діє законний представник [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, у судовому засіданні заявив заяву про відвід судді Дехта Р.В., оскільки він грубо порушує норми ЦПК України, є зацікавленим у справі та є некомпетентним суддею. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, оскільки обставини, на які посилається [PERSON], не підтверджені жодними доказами. Підстав для відводу, що передбачені статтями 20,21, 22 ЦПК України в якості підстав для відводу судді не вбачається. Доказів які б викликали сумнів в об’єктивності та неупередженості судді не надано. Інших обставин, які б викликали сумнів в об’єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Outcome: dismissed