Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги визнає частково та просить зменшити розмір неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків, при цьому просить врахувати відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, його скрутне матеріальне становище, що він не працює та є інвалідом ІІІ групи, проживає з матірю похилого віку, що позивачу сплачено значну частину коштів для погашення тіла кредиту. Просить справу розглядати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № TEY0SE00000047 від 15.12.2006 року (далі-Договір), відповідач отримав строковий кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.6.1. Договору, останній діє в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань за цим Договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Встановлено, що позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів. У відповідності із ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що станом на 19.04.2013 року прострочена заборгованість по кредитному договору, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобовязань перед позивачем, становить 55748,56 грн., з них: - 4628 грн. заборгованість за кредитом; - 22236,60 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 26409, 18 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи та вищезазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що в результаті неналежного виконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором, порушені права банку, які підлягають захисту шляхом стягнення в повному обсязі із [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитно-заставним договором та по процентах за користування кредитом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Питання поширення Закону України Про захист прав споживачів на кредитні правовідносини між банками та фізичними особами стосовно споживчих кредитних договорів вирішено Рішенням Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) та Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин, які прямо вказують на поширення дії даного закону на кредитні відносини як щодо укладання так і виконання даної категорії договорів, в звязку з цим, положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України Про захист прав споживачів розповсюджує свою дію на умови кредитного договору стосовно неустойки, що дає змогу обмежити її розмір до 50% суми основної заборгованості. У відповідності із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, розмір заборгованості та штрафних санкцій, їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України або не застосувати, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п.2 ч.1 ст.214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Із копії трудової книжки відповідача серії УКР №0970850 від 10.12.2006 року вбачається, що [PERSON] з 11.11.2007 року і по даний час ніде не працює. Як вбачається із довідки до акта огляду МСЕК від 21.11.2012 року відповідачу встановлена ІІІ група інвалідності та заборонена важка фізична праця. Той факт, що [PERSON] проживає в [INFO] із матірю [PERSON] [INFO], підтверджується довідкою виданою виконкомом Білокриницької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №338 від 30.07.2013 року. Враховуючи наявність у матеріалах справи відповідної заяви відповідача про зменшення суми неустойки, скрутне матеріальне становище боржника, який ніде не працює та є інвалідом ІІІ групи, наявність в нього на утриманні особи похилого віку, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків і позивачу сплачено значну частину коштів для погашення тіла кредиту, інші істотні обставини,

Outcome: partial