Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (надалі за текстом - позивач) звернулось з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 19.04.2005 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 84/ л-р (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого ВАТ «Сведбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 25 000 доларів США строком до 19.04.2010 року зі сплатою процентної ставки, яка становила 16 % річних. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 01.06.2013 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 22 218 долари США 74 центи, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті станом на 01.06.2013 року складає 177 594 грн. 39 коп., з яких, заборгованість за кредитом 7 360 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 58 828 грн. 48 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 5 001 доларів США 03 центи, що в гривневому еквіваленті складає 39 973 грн. 23 коп. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту йому було нараховано неустойку, яка станом на 01.06.2013 року склала 78 792 грн. 68 коп. 28.11.2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу є правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС - Комерцбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до умов якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом з правами вимоги, до фактора переходять всі пов'язані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. 28.11.2012 року між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та позивачем було укладено договір факторингу. Відповідно до якого ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Отже, внаслідок укладених договорів відбулась зміна кредитора. Позивач вважає що заборгованість за кредитом підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Представник позивача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 70 - 71). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 52), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 53). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик зі зворотними повідомленнями направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в судове засідання призначене на 24.10.2013 року, 13.11.2013 року, 06.12.2013 року відповідачу направлялись судові повістки зі зворотнім повідомленням (а.с. 62, 65, 67 - 69, 74 - 77). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутність відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 19.04.2005 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 84/ л-р (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого ВАТ «Сведбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 25 000 доларів США строком до 19.04.2010 року зі сплатою процентної ставки, яка становила 16 % річних. Відповідач по справі зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором (а.с. 6 - 11). 28.11.2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС - Комерцбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до умов якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом з правами вимоги, до фактора переходять всі пов'язані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів (а.с. 20 - 25). 28.11.2012 року між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та позивачем було укладено договір факторингу. Відповідно до якого ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Отже, внаслідок укладених договорів відбулась зміна кредитора (а.с. 26 - 44). Факт відступлення фактору своїх прав вимоги заборгованості за кредитним договором підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 45). Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 16 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. У відповідності до п. 8.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, від суми простроченої заборгованості. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 01.06.2013 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 22 218 долари США 74 центи, що за курсом НБУ в гривневому еквіваленті станом на 01.06.2013 року складає 177 594 грн. 39 коп., з яких, заборгованість за кредитом 7 360 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 58 828 грн. 48 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 5 001 доларів США 03 центи, що в гривневому еквіваленті складає 39 973 грн. 23 коп. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту йому було нараховано неустойку, яка станом на 01.06.2013 року склала 78 792 грн. 68 коп., що підтверджено розрахунком (а.с. 16). Розрахунки позивача, відповідачем спростовані не були. Позивач на адресу відповідача направляв лист вимогу про досудове врегулювання спору від 01.02.2013 (а.с. 17-18), підтвердження відправлення вимоги підтверджується поштовим чеком (а.с. 19). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, розмір нарахованих позивачем неустойки у розмірі 78 792 грн. 68 коп., розмір простроченої заборгованості за сплатою кредиту 58 828 грн. 48 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 39 973 грн. 23 коп. з урахуванням розумності та справедливості, суд вважає за доцільне на підставі ст. 551 ЦК України зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 19 986 грн. 61 коп., як половина суми несплачених відсотків, як плати за користування кредитними коштами. На основі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у 58 828 грн. 48 коп., заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 39 973 грн. 23 коп., неустойку у розмірі 19 986 грн. 61 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 187 грн. 88 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial