Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 08 жовтня 2008 року між ВАТ «Астра- Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення та строковості грошові кошти в сумі 12 105 грн. зі сплатою 3 % річних щомісячно за користування кредитом строком до 08 жовтня 2011 року. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язаний щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та процентів за користування ним. Відповідач, в порушення умов договору, не проводить платежів в рахунок повернення заборгованості в повному обсязі та у встановлений строк не повернув всю суму позичених коштів. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення. Відповідачу як позичальнику та його поручителю були направлені вимоги щодо погашення заборгованості, проте останні заборгованість по кредитному договору не сплатили, обгрунтовану вимогу банку не виконали. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість, сума якої станом на 22.08.2013 р. становить 16 4656 грн. заборгованості по основні сумі кредиту, 6 971,32 грн. нарахованих процентів за користування кредитом, 809,97 грн. сума комісійної винагороди, 39 375 грн. розмір неустойки за несвоєчасне виконання зобо»язань, та 209,12 грн. 3 % річних від простроченої суми, що загалом становить 63 831, 86 грн. Таким чином, позивач, який уклав договір про відступлення права вимоги з Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» назву якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу, поклавши на нього судові витрати. Представник позивача надав в судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2008 року між ВАТ «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 081008-002, відповідно до якого банк надав останньому у тимчасове користування грошові кошти в сумі 12 105 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 3 % річних щомісячно до 08 жовтня 2011 року. ТОВ «Вердикт Фінанси » отримало від ВАТ «Астра Банк» назву якого було змінено на ПАТ «Астра Банк» право вимоги за вище згаданим кредитним договором на підставі договору купівлі-продажу боргових зобов»язань від 28.12.2010 р. Кошти були надані [PERSON] в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту у визначених порядку та розмірах. Відповідач в порушення умов кредитного договору протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення позики та у встановлений строк не розрахувався із всією сумою боргу. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач у встановлені договором строки та обсяги повернення кредитних коштів не здійснював, станом на 22.08.2013 р. утворилась заборгованість в розмірі 63 831, 86 грн., з яких 16 466, 45 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 6 971,32 грн. проценти за користування кредитом, 809,97 грн. комісійна винагорода, 39 375 грн. сума пені, та 209,12 грн. 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати пеню, а також вимагати від позичальника, а в подальшому - в поручителя виконати грошове зобов'язання в повному обсязі. При цьому позивачем до стягнення з відповідача заявлено 39 375 грн. неустойки за несвоєчасне виконання зобов»язань. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням обставин справи, а саме того, що розмір пені в декілька разів перевищує заборгованість по тілу кредиту, на думку суду суму такої пені доцільно зменшити до 10% від суми заборгованості за кредитом та процентами, що таким чином становить 3 973, 5 грн. Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних в загальній сумі 209,12 грн., суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З умов кредитного договору вбачається, що процентна ставка за користування кредитними коштами становить 3% річних щомісячно, тобто таке питання встановлено договором та не потребує додаткового регулювання в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України. Враховуючи наведене у, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми основного боргу, процентів, комісійної винагороди та пені, визначеної в наведеному порядку. Підсумовуючи наведене, загальна сума боргу становить 28 221 грн. 24 коп. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial