Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 18 жовтня 2004 року згідно листа Головного управління торгівлі тилу Міністерства оборони України за № 140/3/1369/9 [PERSON], який на той час обіймав посаду начальника державного підприємства МО України "Управління торгівлі Західного оперативного командування", було надано дозвіл на відчуження майна, зокрема, приміщення бази загальною площею 1625,8 кв.м., розташованої в [ADDRESS]. Повноваження відповідачу на відчуження вказаного об'єкта нерухомості були надані довіреністю за № 220/2071 від 04 жовтня 2004 року Міністра оборони України. 31 травня 2010 року було проведено оцінку цегляної одноповерхової будівлі фруктосховища загальною площею 538,6 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], яка є складовою частиною приміщення бази Балансоутримувачем будівлі була філія Управління торгівлі ЗОК концерну " Військторсервіс". Згідно висновку ринкова вартість будівлі фруктосховища становила 247 189 грн. 16 липня 2010 року ним була подана заява на участь в аукціоні Рівненської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «Прайс» з метою купівлі згаданого об'єкта за вищевказаною адресою. 20 липня 2010 року згідно протоколу №223 -н він при початковій ціні 296 626 грн. був оголошений переможцем публічних торгів, оскільки запропонував продавцю - Концерну "Військторгсервіс" суму 207 638,76 грн. Згідно змісту вказаного протоколу, йому було надано право укладання договору купівлі-продажу придбаного об'єкта. В серпні місяці 2010 року та 18 серпня 2010 року згідно платіжного доручення на рахунок відповідача ним сплачено 29 679,68 грн. та 177 959,08 грн., тобто повну вартість проданого відповідачем об'єкта. Після цього представником відповідача йому були передані ключі від споруди, приміщенням якої він користувався по даний час, а відтак вважає, що вони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків та у повному обсязі виконали умови для подальшого підписання договору купівлі-продажу та було проведено повний розрахунок за спірне майно Однак, незважаючи на виконання ним всіх умов публічних торгів, відповідач зі своєї сторони протягом трьох років безпідставно ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань по укладенню договору купівлі-продажу проданої будівлі фруктосховища. Зокрема, всі телефонні дзвінки та телеграми на адресу відповідача з приводу необхідності підписання згаданого правочину жодних позитивних наслідків не дали та залишені без відповіді. Як наслідок, він позбавлений можливості оформити право власності та зареєструвати придбаний на торгах об'єкт на своє прізвище в бюро технічної інвентаризації. А тому просить постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі - продажу фруктосховища, розташованого в [ADDRESS], укладений між ним та концерном «Військторгсервіс» та визнати за ним право власності на вищезгадане нерухоме майно. Просить поновити пропущений ним строк звернення до суду, оскільки такий пропущено ним з поважних причин, так як намагався вирішити спір у позасудовому порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Представник відповідача концерну «Військторгсервіс» у судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому суд, за згодою позивача, вважає, що справу слід розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 18 жовтня 2004 року, згідно листа Головного управління торгівлі тилу Міністерства оборони України за № 140/3/1369/9 [PERSON], який на той час обіймав посаду начальника державного підприємства МО України "Управління торгівлі Західного оперативного командування", було надано дозвіл на відчуження майна, зокрема, приміщення бази загальною площею 1625,8 кв.м., розташованої в [ADDRESS]. Повноваження відповідачу на відчуження вказаного об'єкта нерухомості були надані довіреністю за № 220/2071 від 04 жовтня 2004 року Міністра оборони України. 31 травня 2010 року було проведено оцінку цегляної одноповерхової будівлі фруктосховища загальною площею 538,6 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], яка є складовою частиною приміщення бази і балансоутримувачем якої була філія Управління торгівлі ЗОК концерну " Військторсервіс". Згідно висновку ринкова вартість будівлі фруктосховища становила 247 189 грн. 16 липня 2010 року позивачем була подана заява на участь в аукціоні Рівенської міжрегіональної універсальної товарно-майнової біржі «Прайс» з метою купівлі згаданого об'єкта за вищевказаною адресою. 20 липня 2010 року згідно протоколу №223 -н позивач при початковій ціні 296 626 грн. був оголошений переможцем публічних торгів, оскільки запропонував продавцю - Концерну "Військторгсервіс" суму 207 638,76 грн. в зв'язку з чим йому було надано право укладання договору купівлі-продажу придбаного об'єкта. В серпні місяці 2010 року та 18 серпня 2010 року згідно платіжного доручення на рахунок відповідача ним сплачено 29 679,68 грн. та 177 959,08 грн., тобто повну вартість проданого відповідачем об'єкта. Після цього представником відповідача позивачу були передані ключі від споруди, приміщенням якої він користуюсь по даний час. Таким чином, зазначені дії як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача свідчать про те, що вони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, у повному обсязі виконали умови для подальшого підписання договору купівлі-продажу та було проведено повний розрахунок за спірне майно Однак, незважаючи на виконання ним всіх умов публічних торгів, відповідач зі своєї сторони протягом трьох років безпідставно ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань по укладенню договору купівлі-продажу проданої будівлі фруктосховища. Відповідно до ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим, для виконання сторонами. Як було встановлено у судовому засіданні, з сторони позивача були виконані усі обов'язки, передбачені умовами договору та вимогами ст. 655 Цивільного кодексу України, а саме: позивач прийняв передане йому у власність відповідачем обумовлене договором нерухоме майно та сплатив за нього обумовлену суму у розмірі 207 638,76 грн., про що свідчать копії платіжних доручень, доданих до матеріалів справи, йому надано технічний паспорт на будівлю. У відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставини суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу будівлі фруктосховища загальною площею 538,6 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], укладеного між [PERSON], проживаючим в [ADDRESS], та відповідачем в особі концерну «Військторгсервіс», підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Останнє вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як було встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] набув право власності на будівлю фруктосховища, загальною площею 538,6 кв.м., розташованого в [ADDRESS] згідно договору купівлі продажу, який суд визнає дійсним, а відтак позовні вимоги про визнання права власності на будівлю фруктосховища, загальною площею 538,6 кв.м., розташованого в [ADDRESS] підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить 3 роки. Згідно ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. У судовому засіданні було встановлено, що позивач звертався до відповідача у позасудовому порядку для врегулювання спору, а тому строк звернення до суду пропустив з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved