overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем хоча і перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак він має лише формальний характер. В судове засідання позивач не з’явилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання також не з’явився, але телефонограмою повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 березня 2004 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 39, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. № 7). Від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя подружжя не склалося у зв’язку з розбіжністю характерів, різними поглядами на сімейне життя. Чотири роки тому сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідач має іншу сім’ю. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім?ї недоцільне. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви позивача, вона бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем – [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 29.09.1953 року вона вступила у шлюб з [PERSON]. В актовому записі про шлюб післяшлюбні прізвища подружжя були зазначені російською мовою. При обміні паспортних документів виявилося, що у них з чоловіком зазначені у паспортах різні прізвища: у неї [PERSON], а у чоловіка [PERSON], що унеможливлює підтвердження подружніх стосунків між нею та ії чоловіком, якій помер 25.08.2013 року. Тому просить встановити факт реєстрації її шлюбу з [PERSON] В судове засідання сторони не з’явилися, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи та від заявника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв’язку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 1953 року позивач та [PERSON] (російською мовою [PERSON]И.), вступили у шлюб, якій було зареєстровано в « Бюро ЗАГС города Биробиджан ЕАО Хабаровского края» за актовим записом 326. Після одруження обом з подружжя було присвоєне прізвище російською мовою- дружині: [PERSON], а чоловіку: [PERSON]. При обміні паспортних документів (паспортів радянського зразку на паспорти громадян України) в паспортах громадян [PERSON] подружжю були зазначені різні прізвища українською мовою: позивачу – [PERSON], а її чоловіку [PERSON]. При цьому, російською мовою прізвища обох з подружжя була зазначено однаково. Вказані висновки суду підтверджується аналізом свідоцтва про укладення шлюбу та паспортних документів подружжя. У зв’язку з допущеною помилкою при зазначені прізвищ у паспортних документах, позивач не має можливості підтвердити свої подружні стосунки з [PERSON], якій помер у м. Суми 25.08.2013 року. Суд вважає, що права позивача порушені, оскільки він не може підтвердити родинні стосунки, а тому його право підлягає захисту. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд вважає за необхідне встановити факт реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Балаклеївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування і просить визнати за нею право власності на будинок з надвірними спорудами за адресою: вул. Котовського, буд. 66 с. Балаклея Смілянського району Черкаської області, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5501 га за цією ж адресою, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,81 га в адмінмежах Балаклеївської сільської ради, майновий пай в розмірі 8421 гривень, або 0,248 відсотків пайового фонду майна КСП, належні [PERSON] – її матері, яка померла 04 травня 2012 року та грошові вклади на рахунках №№ 91551000261, 91551001704, 91551001237, 5700805, відкритих в ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім’я [PERSON], посилаючись на те, що після смерті спадкодавиці позивачка прийняла спадщину за фактом постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може, так як на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Відповідач в судове засідання не з’явився, але надав суду заяву, з якої вбачається, що він проти позову не заперечує і просить справу розглядати без участі його представника. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] померла 04 травня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, і після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавицею в с. Балаклея по вул. Котовського, 66 були зареєстровані та проживали [PERSON] – донька позивачки та [PERSON] – внук спадкодавиці – цей факт підтверджується довідкою Балаклеївської сільської ради від 20 серпня 2013 року № 1049. З заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався та спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилась, що підтверджується листом Смілянської нотаріальної контори від 26 вересня 2013 року № 2220/01-16. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 вересня 2013 року за № 10151450 в Державному реєстрі відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння № 66 по вул. Котовського в с. Балаклея відсутні, отже суд приходить до висновку, що позивачка не може оформити право власності на спадкове домоволодіння позасудовим шляхом. Факт належності домоволодіння № 66 по вул. Котовського в с. Балаклея підтверджується обліковими записами погосподарської книги № 16 за 2011-2015 роки, про що свідчить довідка Балаклеївської сільської ради від 20 серпня 2013 року № 1048. Оскільки позивачка являється єдиною спадкоємицею першої черги, яка прийняла спадщину за фактом постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно – домоволодіння, земельні ділянки та грошові вклади. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22.07.2011 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №51. Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з’явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання також не з‘явилася, проте направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу у її відсутності та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Добрій». Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 22.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №51 (свідоцтво І-МИ №069872). Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Сім’я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім’ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 03.10.2009 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №92. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Короташ». Позивачка у судове засідання не з’явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з‘явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, справу розглянуто судом за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 03.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №92 (свідоцтво І-МИ №050547). Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сім’я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім’ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд розірвати її шлюб з [PERSON], який був зареєстрований в Усатівській сільській раді Біляївського району Одеської області, актовий запис №30. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Причинами розірвання шлюбу позивачка зазначає те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.23). Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча судом був повідомлений про день слухання справи належним чином, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 12.07.2009 року в Усатівській сільській раді Біляївського району Одеської області сторони по справі зареєстрували шлюб, про що того ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №30. Цей факт встановлено судом на підставі наявного в матеріалах справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 12.07.2009 року (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що встановлено судом на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області, відповідний запис в Книзі реєстрації народжень №112 (а.с.6). Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалось через те, що вони мають різні характери та погляди на життя, через що подальше спільне життя неможливе. З урахуванням викладеного суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, отже шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

19 вересня 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Світязької сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], і була власником вказаного житлового будинку. Право власності на зазначене нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. Заповіт [PERSON] посвідчено секретарем Світязької сільської ради Шацького району Волинської області 10 березня 2011 року та зареєстровано в реєстрі за №39. Заповіт не змінено і не відмінено. Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою на ім'я [PERSON] Спадкоємців обов'язкової частки немає. Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити повністю. Відповідач в попереднє судове засідання представника не направив, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, Світязька сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю, просить позов задовольнити. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

25 вересня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Світязької сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Позовну заяву обгрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], і була власником вказаного житлового будинку, збудованого 1934 року, що підтверджується витягом з погосподарської книги. Право власності на зазначене нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. Заповіт [PERSON] посвідчено секретарем Світязької сільської ради Шацького району Волинської області 16 березня 2012 року та зареєстровано в реєстрі за №11. Заповіт не змінено і не відмінено. Згідно із заповітом [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини у межах визначеного судом додаткового строку для подання такої заяви, що підтверджується спадковою справою на ім'я [PERSON] Інші спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, спадщину не прийняли і на спадкове майно [PERSON] не претендують. Спадкоємців обов'язкової частки немає. У зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому він просить суд визнати його право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити повністю. Відповідач в попереднє судове засідання представника не направив, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, Світязька сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

В серпні 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 16.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом.. [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснював нерегулярно, чим порушував права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. В зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість по кредиту - 5909,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 17518,16 грн., штрафи 1671.37 грн. У судовому засіданні представник позивача - Озірська В.С. позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів, як за кредитом, так і за процентами, просила стягнути заборгованість по кредитному договору. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши думку позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача у порядку ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом.. [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснював нерегулярно, чим порушував права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

У травні 2013р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 10.01.2013р. електромонтерами Східного району Запорізьких міських електричних мереж було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією в будинку за адресою: [ADDRESS], за якою проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], особовий рахунок - [NUMBER]. Перевіркою було встановлено порушення ПКЕЕн, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого споживача власника мереж з порушенням схеми обліку після припинення електропостачання у зв"язку з порушенням ПКЕЕн. Точка підключення по фазного та нульового проводу знаходиться на клемах електростоку. За цим фактом порушення ПКЕЕн, згідно п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999р. та згідно п. 3.5 Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року було складено Акт № 00131467 від 10.01.2013р. Акт № 00131467 від 10.01.2013р. було складено в присутності споживача - відповідача [PERSON], яка засвідчила своїм підписом присутність при складанні акту, від зауважень стосовно виявленого порушення відмовилася. Це є порушенням ПКЕЕ для населення Споживач несе відповідальність за виявлене порушення ПКЕЕ для населення та повинен сплатити вартість недообліковоаної електроенергії згідно вищезазначеної Методики обчислення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. На підставі п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006 р., обчислено кількість неврахованої електроенергії за період зазначений у розрахунку, доданому до позову, а саме: 494 грн. 92 коп., яка на теперішній час не сплачена та яку позивач просить суд стягнути на його користь солідарно з відповідача, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Outcome: approved