Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-15 00:00:00

29 серпня 2013 року заявник звернувся до суду з заявою, у якій зазначив, що 05 лютого 1993 року відповідно до рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради народних депутатів № 118/1 від 26 листопада 1992 року йому Березнегуватською районною радою народних депутатів Миколаївської області було видано державний акт № 80 на право приватної власності на землю площею 15,5 га для ведення селянського господарства, який було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 80. При видачі державного акту була допущена помилка при написанні його по – батькові замість «Віталійович» було записано «Вітальович». Оскільки у зв’язку з цією помилкою реєстраційною службою Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, йому відмовлено у реєстрації права власності на цю земельну ділянку, він просив суд встановити факт належності йому державного акту на право приватної власності на землю. У судове засідання заявник не з’явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги викладені в заяві підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи по справі в судове засідання не з’явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено що, 05 лютого 1993 року відповідно до рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради народних депутатів № 118/1 від 26 листопада 1992 року Березнегуватською районною радою народних депутатів Миколаївської області було видано державний акт № 80 на право приватної власності на землю площею 15,5 га для ведення селянського господарства, який було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 80. Зазначений державний акт було видано «Павліченку Олександру Вітальовичу»( а.с.7). Згідно копії паспорта громадянина України, виданого Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 03.11.2000 року по – батькові заявника «Віталійович» (а.с.4). З архівної довідки виданої 26.06.2013 року архівним відділом Березнегуватської районної державної адміністрації убачається, що згідно рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради народних депутатів від 26.11.1992 року № 118/1 « О выделении земельних участков в частую собственность под крестьянские ( фермерские) хазяйства » земельну ділянку розміром 15,5 для селянського фермерського господарства було виділено «Павліченку Олександру Віталійовичу» ( а.с.8), тому суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю № 80, в якому по – батькові зазначено «Вітальович» було видано саме заявнику. Враховуючи, що внесення виправлень в державні акти на право приватної власності на землю не допускається, а іншим шляхом не можливо встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, крім цього Березнегуватська районна рада народних депутатів (на сьогодні Березнегуватська районна державна адміністрація) зі змінами у законодавстві, не має повноважень на розпорядження земельним ресурсами суд вважає, що встановлення такого факту не суперечить п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, а також п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » від 31.03.1995 року. Зазначена помилка у державному акті позбавляє заявника зареєструвати у встановленому законом порядку його право власності на земельну ділянку ( а.с.9), а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved