Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить ухвалити рішенння, яким стягнути із відповідача [PERSON] на його користь в рахунок відшкодуваня матеріальних збитків 6418 грн., в рахунок відшкодування моральних 50000 грн., а всього стягнути 56418 грн. В мотивування позову посилається на те, що внаслідок ДТП, що сталося 06.05.2011 року на автодорозі Е-2602 сполученням Чернівці-Заставна в напрямку с. Юрківці Заставнівського району , під час зіткнення транспортних засобів під керуванням [PERSON] та його водія [PERSON] він отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент його заподіяння. Позивач посилається на те, що [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності згідно ЗУ"Про амністію" за ст. 286 ч.2 КК України. Внаслідок неправомірних дій йому заподіяно матеріальні збитки. В період із 07.05.2011 року по 13.07.2011року він перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Чернівецької ЛШМД, де на придбання ліків витратив власні кошти в сумі 3418 грн.. Позивач посилається на те, що під час ведення кримінальної справи він потратив на надання йому правової допомоги 3000 грн., які також відносить до своїх матеріальних збитків. Крім того йому заподіяно моральні збитки, що виразились у моральних переживаннях, фізичних та душевних стражданнях у зв"язку з отриманою травмою, які оцінює в 50000 грн.. В судовому засіданнні позивач підтримав позовні вимоги, мотивував їх вищенаведеним. Суду пояснив, що звертався із заявою до страхової компанії, отримав виплату в розмірі 3417,90 грн.. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що позов в частині відшкодування моральної шкоди визнає частково, а в частині матеріальної не визнає, оскільки витрати на лікування виплачені страховою компанією. Витрати в розмірі 3000 грн., які витрачено на правову допомогу, позивачем в судовому засіданні не підтверджено. Встановлено, що 06.05.2011 року на автодорозі Е-2602 сполученням Чернівці-Заставна , в напрямку с. Юрківці Заставнівського району під час зіткнення автомобіля Форд-ескорд під керуванням [PERSON] та моторолером Навігатор під керуванням [PERSON] , пасажиром якого був [PERSON], останній отримав тяжкі тілесні ушкодження , які небезпечні для життя в момент його заподіяння. Відповідно до постанови Заставнівського районного суду від 28.03.2013 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності згідно ЗУ"Про амністію". Під час розгляду кримінальної справи [PERSON] визнано потерпілим. Внаслідок ДТП [PERSON] завдано матеріальні та моральні збитки. Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Форд Ескорт д/н 78358МО, вказаний транспортний засіб зареєстровано за [PERSON] 06.12.2010 р. [PERSON] надав довіреність [PERSON], якою уповноважив останнього користуватися та розпоряджатися, в тому числі керувати належним йому автомобілем. Встановлено, що між ПРАТ" СК"Провідна" та [PERSON] укладено було договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діє із 08.12.2010 року по 07.12.2011 року. . Відповідно до ст. 36 ЗУ"Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після розгляду наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про ДТП приймає рішення про виплту страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Встановлено, що 08.05.2013 року проведено виплату страхового відшкодування [PERSON] ( відшкодування витрат на лікування) у розмірі 3417, 90 грн.. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є реальні втрати, яких особа зазанала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» надано приблизний перелік володільців джерел підвищеної небезпеки, до яких, зокрема, належать власники джерел підвищеної небезпеки; організації, що володіють джерелами підвищеної небезпеки на праві повного господарського відання або на праві оперативного управління; організації та громадяни, що володіють джерелами підвищеної небезпеки на підставі відповідних договорів (договору оренди, підряду); громадяни, які мають доручення на керування транспортним засобом; організації, що володіють джерелом підвищеної небезпеки на підставі адміністративного акту про передачу їх у тимчасове користування. Згідно довідки травматологічного відділення Чернівецької ЛШМД [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні для дорослих з 07.05.2011 року по 13.07.2011 року. Під час лікування лікарські засоби купляв за власні кошти. Згідно копій квитанцій їх вартість становить 3418 грн.. Враховуючи, що вказані збитки відшкодовані страховою компанією, то позов в цій частині задоволенню не підлягає. Витрати на правову допомогу також не підлягають відшкодуванню, оскільки суду не представлено належного доказу про сплату витрат за послуги адвоката на підставі Угоди про надання правової допомоги . Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 13.03.1995р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з якими діяв заподіювач шкоди тощо). Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога про відшкодування моральних збитків підлягає частковому задоволенню. Позивачу в результаті злочинних дій відповідача зазнав моральних та фізичних страждань, внаслідок травми порушено ритм його життя, він визнаний інвалідом 3 групи, не має можливості вести попередній спосіб життя . Суд вважає, що відшкодування в цій частині в розмірі 8500 грн. буде співрозмірним його моральним витратам.

Outcome: dismissed