Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягувати з відповідачів аліменти в її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частці з усіх видів їхніх заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що рішенням Городенківського районного суду від 22 серпня 2013 р. по справі № 342/750/13-ц відповідачів позбавлено батьківських прав відносно їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а позивачку призначено її опікуном. З часу народження по даний час внучка [PERSON] зареєстрована та проживає з позивачкою, перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач [PERSON] проживав з дочкою близько 5 років, а відповідачка [PERSON] - 9 місяців. Участі в матеріальному утриманні та вихованні своєї дитини вони не приймають. Відповідно до ч.2 ст.166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідачі фізично здорові, працюють, отримують заробіток і мають можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині, але добровільно цього не роблять. Позивачка отримує пенсію по віку, виготовляє ткані вироби, щоб мати більші доходи. Однак зароблених грошей на утримання дитини їй не вистачає. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав та просить позов задовольнити. Суду пояснила, що відповідачі, проживають окремо від дочки, не надають коштів на її утримання. Відповідачка [PERSON] зовсім не цікавиться, як живе дитина, хто і як її утримує. Відповідач [PERSON] рідко, але надає кошти на утримання дитини, а саме: на Великдень, на день народження дочки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що крім дочки [PERSON], він має двоє малолітніх дітей, в даний час не працює, тому не мав фінансової можливості надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON], яка проживає з своєю бабусею, його матір'ю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.10.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Ч.3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2013 р. по справі № 342/750/13-ц батьків [PERSON] - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], призначено її бабусю [PERSON], [INFO]. [PERSON], дбаючи про фізичний, психічний та духовний розвиток дитини, пред'явила даний позов, як опікун, щоб захистити майнові права та інтереси підопічної неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до положень ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідачі, які позбавлені батьківських прав щодо [PERSON], проживають окремо від дочки, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надають. Вони мають інших неповнолітніх дітей, однак стягнення за виконавчими документами на їх утримання з відповідачів не проводяться. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, стягувати з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в користь [PERSON] аліменти у розмірі по 1/4 частині з усіх видів їх заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх дочки [PERSON] Позивачка звернулася до суду з позовом 02.10.2013 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 166, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved