Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про поновлення на роботі, у якому просить суд зобов'язати обособлений підрозділ «Шахта Лідіївка» Державного Підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» поновити на роботі [PERSON], стягнути з Обособленого Підрозділу «Шахта Лідіївка» Державного Підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» моральну шкоду в сумі 20.000 (Двадцять тисяч) гривень та стягнути з Обособленого Підрозділу «Шахта Лідіївка» Державного Підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» на мою користь середній заробіток в сумі 5000 (п'ять тисяч)гривень за час вимушеного прогулу починаючі з 12.03.2013 року до дня поновлення на роботі. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. У період часу з 06 липня 2010 року по 11 березня 2013 року [PERSON] працював на обособленому підрозділі «Шахта Лідіївка» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» прохідником 5 розряду підземним. Вказаний факт підтверджується трудової книжки та наказом шахти № 433/к від 06.07.2010 року. З 22.10.2012 року по 01.12.2012 року, позивач перебував на лікуванні в Мар»їнський Центральній районній лікарні з діагнозом : Гіпертонічна хвороба 2 стадія, 2 ступень, риск 2 копія надається виписний епікриз № 6412. Згідно висновку № 84 від 11.02.2013 року комісії профоглядів міської лікарні №6 (м. Донецька) йому був рекомендований перехід на другу роботу не пов'язану з протипоказаннями «Д». Але відповідачем не надана була робота, а навпаки він був звільнений. Наказом по підприємству від 11.03.2013 року № 105/к [PERSON] був звільнений з підприємства, але з наказом не ознайомлений, тай в загалі свого підпису ніде не ставив. З 12.03.2013 року він не працює. Вважає що незаконними діями відповідача, які виявилися в тому, що він був звільнений, вказує що переносить моральні страждання бо остався безробітним. Оскільки були порушені його нормальні життєві зв'язки, позивач постійно хвилюється з приводу того, що опинився без роботи, відповідачем було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 (Двадцять тисяч) гривень. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги № 18-05/13 складеного 18 травня 2013 року у судовому засіданні позовні підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву, у якій просить суд справу розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача. дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 232 ЦПК України передбачено, що безпосередньо у суді розглядаються трудові спори заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у період часу з 06 липня 2010 року по 11 березня 2013 року працював на обособленому підрозділі «Шахта Лідіївка» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» прохідником 5 розряду підземним, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-5), та копією наказу № 433/к (а.с.8). Відповідно копії висновку ВК № 84 на підставі висновку лікарської комісії [PERSON] не придатний працювати підземним прохідником. Рекомендовано перевід на іншу роботу не пов'язану із протипоказаннями. Позивач був звільнений із займаної посади на підставі наказу № 105/к від 11 березня 2013 року внаслідок виявлення невідповідності займаної посади, внаслідок погіршення стану здоров'я , яке перешкоджає продовженню даної роботи п.2 статті 40 Кодексу Законів про працю України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку на підставі висновку ВК № 84 від 11 березня 2013 року, подання № 1/481 від 11 березня 2013 року, виписки із профспілкового комітету. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами і іншими особами, що беруть участь в справі. Так, позивачем суду надана копія картки виданої 20 травня 2013 року Комунального підприємства «Міської поліклініки профоглядів», з якого судом вбачається, що [PERSON] придатний для роботи за професією: гірничий майстер. Отже, у матеріалах справах присутні ідентичні висновки щодо громадянина [PERSON] з питання відповідності чи невідповідності займаній посаді за станом здоров'я, а тому суд вважає за доцільне при визначенні зазначеного факту взяти за основу письмові докази, які були надані позивачем відповідно до статті 60 ЦПК України, при цьому критично відносячись до письмових доказів відповідача. А тому суд вважає, що присутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині його поновлення на роботі Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку у розмірі 5 000 гривень за час вимушеного прогулу починаючи з 12 березня 2013 року у розмірі 5000 гривень, суд встановлює наступне. Дійсно, позивач [PERSON] був звільнений на підставі наказу № 105/к від 11 березня 2013 року внаслідок виявлення невідповідності займаної посади, внаслідок погіршення стану здоров'я , яке перешкоджає продовженню даної роботи п.2 статті 40 Кодексу Законів про працю України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку на підставі висновку ВК № 84 від 11 березня 2013 року, подання № 1/481 від 11 березня 2013 року, виписки із профспілкового комітету. Оскільки в судовому засіданні було встановлено той факт, що позивач був звільнений із займаної посади незаконно, а суд розглядає позови лише у межах заявлених вимог, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 5000 гривень за час вимушеного прогулу. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди суд встановлює наступне. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1 ) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до статті 237-1 Кодексу Законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організаційного життя. Судом встановлено, що позивач внаслідок звільнення з займаної посади змінився життєвий уклад на фоні неможливості повноцінного життя, вимушеного доказувати правду у судовому порядку. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд керується принципами розумності та справедливості. На підставі наведеного, враховуючи обсяг фізичних і душевних страждань, їх характер, ступінь та тривалість, а також відсутність більш тяжких наслідків, суд вважає, що з відповідача Обособленого підрозділу «Шахта Лідіївка» Державного Підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути 5000 грн. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки при зверненні до суду позивач звільнений по категорії розглядуваної справи від сплати судового збору, а позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача Обособленого підрозділу «Шахта Лідіївка» Державного Підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» судовий збір у розмірі 214 гривень 60 копійок на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved