Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 02 квітня 2013 року відбулись прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна(предмета іпотеки) і переможцем прилюдних торгів було оголошено учасника [PERSON] В подальшому [PERSON] протягом установленого терміну не вніс кошти за придбане майно на рахунок відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві і переможцем прилюдних торгів було оголошено [PERSON] Згідно платіжної квитанції № 6820.523.1 від 31 березня 2012 року позивачем було сплачено на користь відповідача 47711 гривень 15 копійок гарантійного внеску, а згідно платіжного доручення № 2 від 18 квітня 2012 року сплачено 47788 гривень 85 копійок коштів з організації прилюдних торгів. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року ухваленого у цивільній справі [PERSON] до Філії 10 приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» про визнання прилюдних торгів недійсними, позов було задоволено та визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна(предмета іпотеки), яке належить [PERSON] проведені 18 квітня 2012 року філією 10 Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» з продажу арештованого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS]. Крім того, було визнано недійсним протокол № 1012127/4 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна(предмета іпотеки), яке належить [PERSON] від 02 квітня 2012 року, затверджений директором філії 10 ПП «НИВА-В.Ш.» Ковальчук М.О. та протокол № 1012127/4/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна(предмета іпотеки), яке належить [PERSON] від 18 квітня 2012 року, затверджений директором філії 10 ПП «НИВА-В.Ш.» Ковальчук М.О. Позивач з посиланням на норми ст. 216, 1212 ЦК України, вважає, що у відповідача виник обов'язок повернути сплачені кошти, які добровільно не повертає і просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 95500 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. Проти стягнення суми у розмірі 95500 гривень не заперечував. Оскільки сторони не заперечують проти ухвалення рішення у судовому засіданні, а відповідач позов визнає, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі відповідно до порядку встановленому ст. 174-175 ЦПК України. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, які в конкретному випадку становлять 955 гривень.

Outcome: approved