Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить звільнити його від сплати аліментів у користь [PERSON], на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з серпня 2012 року донька проживати з ним та його матір’ю, тобто перебуває на його утриманні, відповідачка ніякої допомоги дитині не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з’явилася, викликалася, що підтверджено поштовим відправленням від 21.08.2013 року яке повернулось на адресу суду з поштовою відміткою «за закінченням строку зберігання», заяв чи клопотань по справі не надала, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.05.2006 року, справа № 2-2427-06, з [PERSON], стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття до 06.03.2019 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 032964 від 30.01.2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2013 року, визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з [PERSON], за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, 104. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно довідки № 779 ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» від 11.07.2013 року, вбачається, що [PERSON], працює на посаді механізатора (докер – механізатор) комплексної бригади на навантажувально – розвантажувальних роботах, з його заробітної плати щомісячно проводяться відрахування аліментів на утримання дитини. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що дитина проживає разом з батьком, батько виховує та утримує її разом з бабусею, з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини, дитина їх не отримує, відповідачка отримуючи аліменти як мати дитині ніякої допомоги не надає. На підставі викладеного

Outcome: approved