Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

05.11.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява СВК «Агрофірма»Перемога» до [PERSON] про визнання недійсною вимоги про розірвання договору оренди землі, визнання Договору оренди землі недійсним, ( а.с., 2 - 3). 05.11.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява СВК «Агрофірма»Перемога» до [PERSON] про визнання недійсною вимоги про розірвання договору оренди землі, визнання Договору оренди землі недійсним, ( а.с., 8 - 9). 25.10.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява СВК «Агрофірма»Перемога» до [PERSON] про визнання недійсною вимоги про розірвання договору оренди землі, визнання Договору оренди землі недійсним, провадження 2\\368\\752\\13. ( а.с., 15 16). 25.10.2013 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява СВК «Агрофірма»Перемога» до [PERSON] про визнання недійсною вимоги про розірвання договору оренди землі, визнання Договору оренди землі недійсним, ( а.с., 21 22). Вищевказані позовні заяви на підставі ухвали суду від 30.10.2013 року ( а.с., 26 ) було об»єднано в одне провадження, об»єднаній справі за позовом СВК «Агрофірма»Перемога» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] присвоєно: справа № 368\\2234\\13 ц, провадження 2\\368\\804\\13. Позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним. 05.04.2011 року між СВК «Агрофірма Перемога» (надалі за текстом - «Кооператив») та відповідачами були укладені та зареєстровані в управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від « 25» червня 2011 року за № 322220004001189 ( [PERSON]Г.), « 20» червня 2011 року № 322220004000996 ( [PERSON]А.), « 25» червня 2011 року № 322220004001193 ( [PERSON]М.), « 05» серпня 2011 року № 322220004001891 ( [PERSON]С.). Зазначені Договори оренди укладені з урахуванням Земельного, Цивільного кодексів України, Закону України «Про оренду землі», також між сторонами була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, та який був зареєстрований відповідно до вимог діючого на той час законодавства про державну реєстрацію такого договору. В квітні 2012 року на адресу Кооперативу надійшла заява відповідачів, про те, що вони не бажають, попри не закінчення строку дії договору оренди, надавати Кооперативу в користування земельні ділянки, які належать їм на праві приватної власності згідно державного акту серії 1 КВ № 054465 ( [PERSON]Г.), 1 КВ № 091200 ( [PERSON].), 1 КВ № 054432 ( [PERSON]М.), 1 КВ № 091059 ( [PERSON].). Так на сьогодні зі сторони відповідачів вчиняються дії, що порушують права Кооперативу на використання переданої оренду земельної ділянки. На сьогодні [PERSON] отримана інформація, що відповідачі підписали нові договори оренди земельних ділянок, які перебувають в орендованому користуванні Кооперативу. Відповідачі перешкоджають Кооперативу обробляти орендовані земельні ділянки, зазначаючи, що подавши заяву про розірвання договору, договір на сьогодні є недійсним. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 2 вищевказаної статті договір може бути змінено або розірвано тільки за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Договором оренди землі укладеним [PERSON] з Відповідачами, а саме п. 34 передбачено, що дія договору припиняється тільки шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, або рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною, обов'язків передбачених Договором. Взаємної згоди, щодо розірвання Договору оренди землі з відповідачами [PERSON] не надавав, в свою чергу добросовісно виконував і виконує свої зобов'язання за договором, вчасно виплачує орендну плату, використовує земельну ділянку відповідно до норм чинного земельного законодавства. Отже враховуючи те, що Кооператив жодним чином не відмовляється від використання орендованої земельної ділянки, не надавало жодної згоди на розірвання договору оренди, та те, що немає ніякого рішення суду про розірвання договору, у Орендодавців у будь яких третіх осіб, була відсутня підстава вважати договір оренди землі розірваним чи таким, що припинив свою дію. В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд винести рішення, яким: - визнати недійсною вимогу [PERSON] про розірвання Договору оренди землі від 05 квітня 2011 року, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від « 25» червня 2011 року за №322220004001189; - визнати дійсним Договір оренди землі від 05.04.2011 року, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від « 25» червня 2011 року за №322220004001189; - визнати недійсною вимогу [PERSON] про розірвання Договору оренди землі від 05 квітня 2011 року, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від « 20» червня 2011 року за №322220004000996; - визнати дійсним Договір оренди землі від 05.04.2011 року, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від « 20» червня 2011 року за №322220004000996; - визнати недійсною вимогу [PERSON] про розірвання Договору оренди землі від 05 квітня 2011 року, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від « 25» червня 2011 року за №322220001001193; - визнати дійсним Договір оренди землі від 05.04.2011 року, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від « 25» червня 2011 року за №322220001001193. - визнати недійсною вимогу [PERSON] про розірвання Договору оренди землі від 05 квітня 2011 року, укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05» серпня 2011 року за №322220004001891; - визнати дійсним Договір оренди землі від 05.04.2011 року, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Перемога» та [PERSON], який зареєстровано у управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05» серпня 2011 року за №322220004001891. Слухання справи призначено на 14 год. 21.11.2013 року в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Московська, 3 ( а.с., 26). В судове засідання представник позивача, - [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що в матеріалах справи мається відповідна відмітка. ( а.с., 27). Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що в матеріалах справи маються відповідні відмітки. ( а.с., 28 31). Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та в задоволенні позовних вимог позивача відмовити, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується фактичних обставин справи, то судом встановлено наступне. 05.04.2011 року між СВК «Агрофірма Перемога» (надалі за текстом - «Кооператив») та відповідачами були укладені та зареєстровані в управлінні Держкомзему Кагарлицького району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис « 25» червня 2011 року за № 322220004001189 ( [PERSON]Г.), « 20» червня 2011 року № 322220004000996 ( [PERSON]А.), « 25» червня 2011 року № 322220004001193 ( [PERSON]М.), « 05» серпня 2011 року № 322220004001891 ( [PERSON]С.). договори оренди земельних ділянок. Зазначені Договори оренди укладені з урахуванням Земельного, Цивільного кодексів України, Закону України «Про оренду землі», також між сторонами була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, та який був зареєстрований відповідно до вимог діючого на той час законодавства про державну реєстрацію такого договору. В квітні 2012 року на адресу Кооперативу надійшла заява відповідачів, про те, що вони не бажають, попри не закінчення строку дії договору оренди, надавати Кооперативу в користування земельні ділянки, які належать їм на праві приватної власності згідно державного акту серії серії 1 КВ № 054465 ( [PERSON]Г.), 1 КВ № 091200 ( [PERSON]А.), 1 КВ № 054432 ( [PERSON].), 1 КВ № 091059 ( [PERSON].). Норми матеріального права, які були використані судом при вирішені даного позову. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України). Згідно з ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У відповідності до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі. Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обгрунтоване очікування набуття майна або майнового права за укладеним договором. Укладаючи договір та зазнаючи витрати, пов'язані з орендою землі, СВК «Агрофірма «Перемога»» мало право очікувати набуття права оренди на земельну ділянку за договором в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обраний СВК «Агрофірма «Перемога»» спосіб захисту прав у сфері орендних відносин не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, тому у задоволенні такого позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed