Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

Позивачка у червні 2013 року звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], а також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі в загальному розмірі 1200 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні, оскільки відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити, стягнувши аліменти на утримання дітей та на її утримання по 400 грн кожному. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, та на її утримання не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, а з роботи звільнився для того, щоб ухилитися від своїх аліментних обовязків. Відповідач у судовому засіданні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку, оскільки як пояснив, планує в найближчий час працевлаштуватись. Вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки заперечив, пояснивши, що має на утриманні батька інваліда, крім того він має сплачувати кошти за зобовязаннями за договором іпотеки, укладеного ним для придбання будинку, у якому нині проживає його дружина з дітьми. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.7,8). Неповнолітні проживають з матірю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Пирятинської міської ради Полтавської області №182/2046 від 06.07.2013 року (а.с. 9). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Позивачка на даний час працює на 0,5 тарифної ставки сторожа Пирятинської дільниці Прилуцької нафтогазорозвідувальної експедиції та її заробітна плата складає 500 грн (а.с.10), а тому потребує утримання з боку батька дитини до досягнення дочкою трьохрічного віку. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей та частково в частині стягнення аліментів на утримання позивачки. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій та аліментів на утримання позивачки, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є молодим, працездатним, тому він зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей та дружину, з якою проживає дитина, що не досягла трирічного віку. Доводи відповідача про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі з тих підстав, що він має намір в майбутньому працевлаштуватися, є непереконливими. Зокрема, у ході розгляду справи установлено, що з останнього місця роботи відповідач був звільнений за згодою сторін (а.с.30). При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, судом враховується також матеріальний стан відповідача, який має на утриманні непрацездатного батька - інваліда ІІ групи (а.с.41-42). При цьому суд враховує також, що окрім відповідача, його батько має ще девятьох повнолітніх дітей, які мають можливість та зобовязані надавати допомогу непрацездатному батьку, який її потребує. Крім того, відповідач не надав суду доказів того, що він виконує кредитні зобовязання за договором, у звязку з чим не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідач надав суду лише копію квитанції про внесення готівки на рахунок за платіжною карткою у день розгляду судом справи про скасування заочного рішення, копію самого договору іпотеки та квитанцій про регулярне внесення платежів за договором на підтвердження своїх доводів не надав. Разом з тим, позивачкою не наведено доказів, що свідчать про виникнення у неї права на стягнення аліментів з відповідача на своє утримання у розмірі 400 грн. Враховуючи норми сімейного права та виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку повинен становити 200 грн. Згідно з ч.2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави. На підставі викладеного та ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial