Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

22.10.2013 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], яка за життя на користь позивача склала заповіт від 09 квітня 1997 року, посвідчений Студеницькою сільською радою. Відповідно до заповіту, позивач має право успадкувати усе майно померлої, яке на час смерті їй буде належати, окрім новозбудованого житлового будинку з надвірними забудовами та земельну ділянку площею 0,25 га., які померла заповіла в рівних долях своїм онукам [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], а даний факт підтверджується виготовленим технічним паспортом на житловий будинок та довідкою з БТІ, відповідно до якої право власності на зазначений житловий будинок не зареєстроване, а його вартість становить 41834 грн. Тому позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON], яке складається з житлового будинку та надвірних будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. До суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач Студеницька сільська рада свого представника для розгляду справи в судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду подали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України розглядає справу за відсутності сторін. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, підтверджений доказами та підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених матеріалів справи суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON], вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до дублікату заповіту, складеного 09 квітня 1997 року і зареєстрованого в реєстрі за №30, який нотаріально посвідчено у виконавчому комітеті Студеницької сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: новозбудований житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку розміром 0,25 га заповіла онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, а усе інше майно на яке померла, на яке померла мала законне право на момент смерті, в тому числі старий житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку 0,35 га та земельний пай в КСП «Україна» розміром 3,02 га заповіла [PERSON]. Довідкою №569 від 24.10.2013 року, виданою Студеницькою сільською радою, підтверджується те, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки КП «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 31.10.2012 року право власності на житловий будинок ,що знаходиться за адресою [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано, а вартість житлового будинку та надвірних будівель становить 41834 грн. Окрім того, на земельній ділянці самовільно побудовано житловий будинок літ. «Б» вартістю 100266 грн. Як вбачається з довідки Коростишівської державної нотаріальної контори № 01-16/197 від 18.04.2013 року спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась. Окрім того, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/640 від 27.11.2013 року, виданої Коростишівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності цього житлового будинку спадкодавцеві [PERSON] Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 1.01.2004 р. застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З урахуванням цих роз'яснень, суд при вирішенні справи керується нормами ЦК України в ред.1963 р., які були чинні на момент відкриття спадщини. Як передбачалось ст.524 ЦК УРСР, спадкування відбувається за законом або заповітом. За змістом ст.548, 549 ЦК України в ред. 1963 р., для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як передбачено ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 548 ч.2 ЦК УРСР передбачає, що прийнята спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадшини. Ст.328 ЦК України, передбачає набуття права власності на підставах, що не заборонені законом, якщо інше прямо не впливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому суд визнає право власності на житловий будинок за спадкоємцем. Таким чином, позивач фактично є власником житлового будинку, проте оформити спадкових прав не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а отже вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені доказами, тому суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved