Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

16 вересня 2013 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на те, що Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2013 року по кримінальної справі №419/6822/12 внаслідок застосування до підсудного [PERSON] заступника начальника цеху №23 ДП ПО «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» за ч. 1 ст. 272 КК України, відповідно до часті 1 п. 2 статті 49 КК України, був звільнений від кримінальної відповідальності за сплином трьох років. Кримінальне провадження стосовно заступника начальника цеху №23 ДП ПО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» було закрито, а її цивільний позов заявлений в межах кримінальної справи, було залишено без розгляду. Відповідно до Листа Верховного Суду України від 01.02.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулюють закриття кримінальних справ», звільнення від кримінальної відповідальності - це відома держави від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру. Закриття таких справ є проявом загальної тенденції розвитку кримінального законодавства у прямі пом'якшення відповідальності за злочин невеликої та середньої тяжкості, вчинені вперше, законодавчим втіленням державного гуманізму, наданням державою людині, яка ступилася, можливості виправиться. Водночас, звільнення від кримінальної відповідальності - не є виправданням особи. [INFO] року на підприємстві ДП ПО «Південний машинобудівний завод ім. Макарова» при виконанні робіт загинув її чоловік [PERSON] [INFO]. Згідно виводів комісії спеціального розслідування нещасного випадку яка була призначена наказом від 08.12.05р. №352-р ТУ НОП України по Дніпропетровській області було встановлено, що [PERSON], [INFO], монтажник санітарно - технічних систем та обладнання шостого розряду, загальний стаж роботи -57 років, у тому числі на підприємстві - 51 рік, [INFO] року приблизно 07 годині 45 хвилин чистильник металу, заготовок і деталей [PERSON] повідомила заступника начальника цеху №23 [PERSON] що на дільниці піскоструминної обробки деталей оброблені деталі залиті водою. Після оперативної наради приблизно 09 год.30 хв. [PERSON] разом з енергетиком цеху №23 [PERSON], прийшли на дільницю піскоструминної обробки деталей де бригада почала до проведення підготовчих робіт по усуненню течі з порушеннями нормативних актів по охороні праці, [PERSON] та [PERSON] не зупинив [PERSON] від роботи, не проконтролював дотримання виробничої дисципліни в службі енергетика цеху. [PERSON] і [PERSON] жодних вказівок стосовно роботи усунення течі не дали і з місця аварії пішли. Таким чином [PERSON] та [PERSON] будучи заступником начальника цеху №23 по підготовці виробництва ДП ПМЗ ім. A.M. Макарова" тобто особою відповідальним за дотримання норм і правил техніки безпеки під час виконання робіт з повішеною небезпекою на виробництві не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків своєї бездіяльності хоча повинен був та міг їх передбачити. Згідно виводів спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався [INFO] року о 14 год.05 хв. було викладено в акті форми Н-5, та встановлено, що невиконання посадових обов'язків було порушено. По вищевказаному факту прокуратурою АНД району м. Дніпропетровська була порушена кримінальна справа за ст. 272 ч. 2 УК України [PERSON] та [PERSON] Надалі [PERSON] було пред'явлене звинувачення по ст. 272 ч.2 КК України, а у відношенні [PERSON] виділені матеріали кримінальної справи в окреме провадження і припинені до моменту його одужання. Постановою слідчого вона, [PERSON], була визнана потерпілою і цивільним позивачем у даній кримінальній справі. Відповідно з постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2013 р. вказано, що [PERSON] заступник начальника цеху №23 ДП ПО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» своєю бездіяльністю скоїв злочини передбачені ч.1 ст. 272 КК України які виразилися в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов'язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей. Після нещасного випадку що стався на виробництві з її чоловіком [PERSON], відповідач ДП ПО «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» не проявив до неї ніяких моральних якостей (співчуття), а навпаки стали приховувати подробиці причини нещасного випадку і лише після довгих зусиль і скарг в прокуратуру, було збуджено кримінальну справу. Неодноразові звертання до відповідача з проханням допомоги ніяких результатів не надав. Вона на той час вже була інвалідом другої групи, стан її здоров'я був на грані важкого зриву, їй була необхідна моральна і матеріальна допомога в лікуванні, яку відповідач грубо відмовляв надати їй, при цьому підкреслював, що вона нічого не доб'ється, оскільки вони вже домовилися в державних органах і не понесуть ніякої відповідальність за причину смерті її чоловіка. У найскладніший момент її життя, керівники підприємства відмовили їй в допомозі поховання її чоловіка [PERSON] Всю тяготу похоронів вони поклали на неї, в той момент коли вона вже була інвалідом другої групи і на утриманні чоловіка. Нею на похорони її чоловіка згідно чеків було витрачено 4 430, 37 грн. Втрата її чоловіка, [PERSON] для неї стала важкою моральною втратою. У неї стався нервовий зрив, внаслідок чого вона була госпіталізована в 16 міську лікарню м. Дніпропетровська, де вона знаходилася на стаціонарному лікуванні з 13.02.2008 року по 13.03.2008 роки. За період з 07.12.2005 року по теперішній час нею були витрачені кошти на придбання медикаментів, необхідного для її лікування у сумі 1618,48 грн. Виписним епікризом з 10 міської лікарні м. Дніпропетровська, де вона знаходилася на лікуванні в період з 17.03.2008 р. по 03.04.2008 р. з призначеннями медичних препаратів на суму 1100,13 грн. Виписним епікризом з 10 міської лікарні м. Дніпропетровська, де вона знаходилася на лікуванні у відділенні гастроентерології в період з 09.04.2008 р. - 23.04.2008 р. З призначеннями медичних препаратів на суму 1062,38 грн. Виписним епікризом з Клінічного об'єднання швидкої медичної допомоги, де вона знаходилася в реанімації в період з 02.11.2010 року по 12.11.2010 рік. Нею були понесені витрати з придбання медичних препаратів на суму 1118,99 грн. З 12.11.2010 р. по наступний час були призначені лікарем ліки які вона була вимушена придбати в аптеках місця Дніпропетровську на загальну суму 918,18 грн. Таким чином їй завдана шкода, яка складає 10 248,72 грн. Також, їй заподіяна моральна шкода, яка виразилася в наступному : у найважчий період її життя, після смерті її чоловіка, їй необхідна була не лише моральна допомога від посадових осіб підприємства, на якому загинув її чоловік, але матеріальна допомога. Підприємство її морально не підтримало, на похоронах її чоловіка і після його похоронів, ніхто не прийшов і не поцікавився за 6 років, чи є у нього які-небудь проблеми. Від пережитого і затягування досудового слідства, від того, що творилося довкола справжньої кримінальної справи, від заміни і фальсифікації документів, де мінялися не лише свідчення свідків, але і суть актів про нещасний випадок, про те, що вона писала в своїх скаргах і заявах, від тих моральних переживань, тиск працівників заводу в суді на неї, де просили перекваліфіковувати злочин на ст. 367 ч.2 КК України, їй був причинний моральний збиток, стан її здоров'я значно погіршився. Висновок спеціального розслідування нещасного випадку смерті [PERSON] робіт в службі енергетика цеху чітко вказує на те, що - заступник начальника цеху №23 по технічної частині, який не проконтролював дотримання виробничої дисципліни, при виконанні чим порушив п. п. 1.1., 2.6, 2.13, 2,35, 3.8, 5.1, 5.8 «Посадової інструкції заступника начальника цеха з технічної частини», затвердженої генеральнім директором ДП «ПО ПМЗ ім. A.M. Макарова» 28.03.2001 р. Посадові особи енергетичного цеху №23 - [PERSON] та заступник начальника цеху №23 - [PERSON] були притягнені до дисциплінарної відповідальності. Таким чином відшкодування шкоди заподіяного посадовими особами ДП ПО «ПМЗ ім. О.М. Макарова», заступника начальника цеху №23 з технологічної частини [PERSON] та .енергетиком цеху №23 [PERSON] при здійсненні ними своїх трудових ( службових ) посадових обов'язків здійснили їй [PERSON] в сумі 10248,72 грн. Крім того, перевіркою встановлено, що відповідно до розпорядження по ДП ПО«ПМЗ О.М, Макарова» №103 ще від 20.01.2002р. газозварника 6 розряду цеху №23 [PERSON] було переведено монтажником санітарно-технічних систем і обладнання 6 розряду цього ж цеху, без права роботи, пов'язаної з висотою, про що свідчать постанова прокурорів, но чомусь це розпорядження зникло і з'явилось розпорядження №103 2005р. /85513.07.2009р. №111/327 від 08.09.2009р. Таким чином, [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в сумі 300 000,00 грн. Просила стягнути з Державного підприємства Виробничого об'єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» на користь [PERSON] матеріальний збиток в сумі 10248,72грн. та моральну шкоду - 300 000,00 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON], представник позивачки [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали та просили ї х задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована частково та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 12 грудня 2005 року, актовий запис за № 9906 (а. с. 60). Відповідно до висновку комісії Акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався [INFO] року о 14 годині 05 хвилин з монтажником санітарно-технічних систем і обладнання [PERSON] на державному підприємстві «Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» від 12 січня 2006 року (а. с. 7-13), згідно п. 14 "Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, даний нещасний випадок стався на території підприємства, протягом робочого часу, при виконанні трудових обов'язків. Враховуючи викладене в даному Акті, комісія прийшла до висновку, що даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом підлягає обліку. Відповідно до вимог п.51 "Порядку розслідування і ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" скласти акт форми Н-1 стосовно потерпілого. Порушення нормативно-правових актів з охорони праці допустили: [PERSON] - енергетик цеху № 23, , який до початку виконання робіт по ремонту системи опалення знаходився на місці виконання робіт не організував безпечне виконання робіт, не оформив наряд-допуск, допустив виконання робіт з порушенням п. п. 6.3, 7.11, 7.18 "Положения о службе энергетика цеха", затвердженого генеральним директором ГП "ПО ЮМЗ им. A.M. Макарова" 04.09.2001 г., п. п. 2.1, 2.11, 2.12 "Инструкция о порядке производства работ, связанных с особой опасностью", Додаток № 2 до наказу генерального директора ГП "ПО ЮМЗ им. A.M. Макарова" от 16.02.1996 г. № "76 «О работах, связанных с особой опасностью». [PERSON] - бригадир монтажників санітарно-технічних систем і обладнання цеху № 23, який виконував газополум'яні роботи, що йому були заборонені відповідно лікарського висновку і розпорядження по ДП "ВО "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" від 20.01.05 р. № 103 з розкладної дерев'яної драбини чим порушив п. п. 1.2, 1.5, 1.7. 1.15, 1.16. 5, 2.1, 2.6, 2.10. 3.3.21, 3.3.1, 5.2. "Инструкция по охране труда № 212-э для слесарей-сантехников при обслуживании и ремонте тепловых сетей и теплойспользуюших установок", затверджено наказом генерального директора ГП «ПО «ЮМЗ им. A.M. Макарова» 12.02.2004 г. № 59 а також п. 2.36 "Инструкции по охране труда № 24-ЭГС "Требования безопасности для сварщиков и резчиков, работающих на постах газовой сварки и резки металлов", затвердженої наказом генерального директора ГП "ПО ЮМЗ им. A.M. Макарова" 21.04.2003 року № 166. [PERSON] - заступник начальника цеху № 23 по технічній частині, який не проконтролював дотримання виробничої дисципліни, при виконанні робіт (в службі енергетика цеху), чим порушив п. п. 1.1. 2.6, 2.13, 2.35. 3.8, 5.1. 5.8 "Должностной инструкции заместителя начальника цеха по технологической части", затвердженої генеральним директором ГП "ПО ЮМЗ им. A.M. Макарова" 28.03.2001 р. (а. с. 11). Позивачці у справі з 1989 року встановлено другу групу інвалідності безстроково (а. с. 27). У кримінальній справі [PERSON] було визнано потерпілою. Так, відповідно до Постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2013 року по кримінальній справі № 419/6822/12 за звинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України: кримінальна справа у відношенні [PERSON] була закрита у зв'язку зі спливом строку давності, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 272 КК України, цивільний позов [PERSON] до поданий у рамках кримінальної справи залишено без розгляду (а. с. 14-19). У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду в порядку цивільного судочинства. Ст. 43 Конституції України закріплює право людини і громадянина на належні безпечні і здорові умови праці, не допускаючи з цього правила будь-яких винятків. Праву працівника на належні безпечні і здорові умови праці кореспондує обов'язок власника забезпечити безпечні і нешкідливі умови праці ( ч. 2 ст. 153 КЗпП). Згідно ч. 2 ст. 153 КЗпП забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу. Як встановлено в судовому засіданні, в порушення відповідних норм закону, відповідач не забезпечив у повній мірі додержання посадовими особами підприємства вимог чинного законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці, а також створення на робочих місцях безпечних умов праці, що вбачається з вище зазначених документів та матеріалів справи. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові ( дружині), батькам (усиновлювачам), дітям ( усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Отже, моральна шкода, завдана членам сім'ї смертю працівника [PERSON] повинна бути відшкодована роботодавцем - відповідачем Державним підприємством «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова». Зважаючи на втрату чоловіка позивачки, смерть якого настала у зв'язку з грубим порушенням роботодавцем вимог щодо безпеки праці, глибину моральних страждань позивачки, суттєвих негативних змін, які відбулися у особистому житті позивачки, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також з урахування ступеню вини самого загиблого [PERSON], дії якого, як зазначено вище також знаходяться в причинному зв'язку з настанням події нещасного випадку, суд вважає необхідним стягнути з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь [PERSON], [INFO] в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої загибеллю її чоловіка [PERSON] померлого [INFO] року суму у розмірі 50 000 грн. 00 коп. В решті позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Так, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь держави судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного, враховуючи постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, на підставі ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 1,4,13 Закону України „ Про охорону праці",

Outcome: partial