overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 42587,48 гривень, посилаючись на те що між сторонами був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у зв'язку із невиконанням відповідачем його умов. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та пояснив, що відповідач підписав заяву позичальника на отримання споживчого кредиту, інших договорів із ним укладено не було. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно заяви позичальника № CVЕ0RХ37150041 від 27.12.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] і меморіальних ордерів від 28.12.2006 року останній отримав кредит в сумі 3264,8 гривень шляхом перерахування коштів на рахунок [NUMBER] в ЧФ ПАТ КБ «Приватбанк» із сплатою 1 відсотку на місяць терміном на два роки та зі щомісячним погашенням по 225,77 гривень. Вказаною заявою він підтвердив свою згоду на застосування до вказаного договору «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)». Відповідач не виконував умови договору, оскільки не здійснив жодної оплати. Станом на 24.05.2013 року його заборгованість кредитному договору становить 42587,48 гривень, в тому числі: по тілу кредиту - 3264,8 гривень, по відсоткам за період із 20.01.2007 року - 12046,50 гривень, по комісії з 22.01.2007 року - 1508,43 гривень, по пені згідно п.5.1, 5.4 «Умов…» за період з 20.02.2007 року - 23263,58 гривень, по штрафу в фіксованій частині згідно п.5.3. «Умов…» - 500 гривень та штрафу у відсотковій частині -2004,17 гривень, яка підлягає стягненню, оскільки підтверджена відповідними розрахунками. На підставі ст.ст.207, 258, 259, 1046, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи свій позов тим, що він є власником будинку, розташованого в [ADDRESS]. В зазначеному житловому будинку зареєстрована [PERSON], колишня дружина позивача, яка проживала в зазначеному будинку до 14 січня 2005 року. 23 лютого 2010 року позивач з відповідачкою розлучилися. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням добровільно виписатись з його будинку, але постійно отримував обіцянки виписатись добровільно, але [PERSON] тягне час і свої обіцянки не виконує. У звязку з вищевикладеним, [PERSON], змушений звернутись до суду, та просить визнати зазначену особу втратившою право користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, потворно не з'явилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що позов підлягає задоволенню, встановив наступні обставини по справі. Відповідно до домової книги, в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS], 28 січня 2004 року зареєстрована [PERSON]; згідно технічного паспорту на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], та договору купівлі продажу від 17 січня 2003 року позивач [PERSON] є власником зазначеного будинку; згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23 лютого 2010 року. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили фактичні обставини справи та пояснили, що [PERSON] проживала з позивачем у шлюбі з 28 січня 2004 року за адресою: [ADDRESS], та з 14 січня 2005 року за зазначеною адресою не проживає, добровільно виписуватись не бажає. Таким чином [PERSON] не проживає в будинку позивача без поважних причин з 14 січня 2005 р. по теперішній час, не цікавиться житловим будинком, не приймає ніякої участі в його утриманні. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 107 ч.2 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що [PERSON] без поважної причини більше одного року була відсутня за місцем реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS], тому вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 150 з 14 травня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], матір'ю якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з жовтня 2012 року у зв'язку з несумісністю характерів. На примирення не згоден та переконаний, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Неповнолітня дитина залишається жити з відповідачем. Просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 150. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Строк для примирення йому не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, однак надала суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Строк для примирення їй не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 11 квітня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 14 травня 2010 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 150. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 815. Батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС міста Лисичанська Луганської області, актовий запис № 110 з 26 березня 2004 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження вказано відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з вересня 2012 року у зв'язку з непорозумінням один до одного. На примирення не згодна та переконана, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Неповнолітня дитина залишаються жити з нею. Просила суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 26 березня 2004 року відділом РАЦС міста Лисичанська Луганської області, актовий запис № 110. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, однак надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак надав суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Строк для примирення йому не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 26 березня 2004 року Відділом РАЦС міста Лисичанська Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 26 березня 2004 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 110. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 579. Батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між нею та ним був укладений шлюб 01 вересня 2000 року та зареєстрований у палаці урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області, актовий запис №304. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справи у її відсутність та вона підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони у шлюбі з 01.09.2000 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

У липні 2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком та на теперішні час, позивач навчається, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до закінчення терміну навчання у вищому навчальному закладі, а саме до червня 2015 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а відповідач не визнав позовні вимоги у повному обсязі та надав письмові заперечення. Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі правовідносини. [PERSON] народився [INFO] року, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки №644 від 24.04.2013 року, [PERSON] являється студентом 2 курсу Олександрійського політехнічного коледжу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є рідним батьком позивача. До його повноліття відповідач сплачував аліменти, але зараз позивач навчається, тому працювати не має можливості, а відповідач матеріально забезпечений та має можливість надати матеріальну допомогу, так як відповідач не вказав, та не надав відповідних доказів, що підтверджують наявність іншої родини, утримання інших неповнолітніх дітей та наявність тяжких захворювань, що перешкоджають надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стаття 182 СК України вказує, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

20.09.2012 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивачем зазначено, з відповідачем вона перебуває в шлюбних відносинах з 17 квітня 2010 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГС Розівського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], що народилась [INFO]. З червня 2013 року шлюбні відносини припинились, почали проживати окремо один від одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Вважає, що надання строку для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані в позовній заяві обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення виявились невдалими. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначила, що майнових спорів з відповідачем [PERSON] не має, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», судові витрати покласти на відповідача. Позивачем [PERSON] до суду подана заява в якій вона просить розглянути справу без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, обставини викладені в позовній заяві підтверджує та не оспорює, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що сторони уклали шлюб 17.04.2010 року. (а.с. 7). Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як видно з позовної заяви шлюб виявився невдалим. Між подружжям припинились шлюбні відносини, проживають окремо. За таких обставин у сукупності суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи суд вирішує задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати - сплачену суму судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач 23.09.2013 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на непорозуміння подружжя з різних питань сімейного життя, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на її погляд, поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 06.09.2008 року міським відділом РАЦС, Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 859, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяви позивачки, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року. Їх шлюб зареєстровано міським відділом РАЦС, Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 859. Від спільного подружнього життя у подружжя народилася спільна дитина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружжя припинили шлюбні відносини через різні характери, постійні сварки стосовно використання сімейного бюджету та ведення спільного господарства, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони однією сім'єю не проживають разом вже тривалий час, шлюб між ними існує формально. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, з-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved