Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з 12 грудня 2008 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Вона вимушена самостійно піклуватися про забезпечення дитини усім необхідним, а відповідач матеріальної допомоги не надає, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач, з урахуванням останніх уточнень, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 17 травня 2010 року і до досягнення сином повноліття. 28 липня 2010 року по даній справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог (а.с.15). 26 грудня 2013 року за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, останнє було ухвалою суду скасоване та справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.74). Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2008 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с.4). Після розірвання шлюбу, 25 листопада 2011 року позивач зареєструвала інший шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить копія паспорту. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача та враховує вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи, зокрема : - матеріальне становище та стан здоров'я позивача, яка працює бухгалтером у Локомотивному депо Придніпровської залізниці ; - матеріальне становище відповідача, який на час ухвалення рішення офіційно не працює; - потребу дитини у харчуванні, забезпеченні її одягом; Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд враховує ту обставину, що обов'язок утримання сина покладається в рівній мірі на обох батьків, однак враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 17 травня 2010 року і до досягнення сином повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби сина і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved