overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

[PERSON] 27.03.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, а саме: квартирою № 140 в будинку № 42 по вул.. Історична у м. Запоріжжі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка [PERSON] являється донькою позивача, яка у 2010 року пішла з сімї і стала проживати окремо. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що в матеріалах справи є відповідна заява. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, але він був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На квартиру за адресою м.запоріжжя, [ADDRESS] був виданий ордер від 04.06.1977 р. № 5047 серія А-ІІ. Ордер був виданий на імя [PERSON] Єфросінії Захарівни, яка була тещею позивача. [PERSON] був вписаний в ордер як член сімї, що підтверджується ордером. (а.с.6) [PERSON] померла і 27.07.1982 р. позивач став наймачем житла і був відкритий особовий рахунок. Згідно довідки МКП Основаніє №470 від 05.03.2013 р. зазначеною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачка у 2010 року пішла з сімї і стала проживати окремо. Факт не проживання відповідача понад шість місяців і по теперішній час у спірній квартирі підтверджується актом від 14.03.2013 р. КП ВРЕЖО №4 (а.с.3) За період з 2010 р. [PERSON] жодного разу не зявилася в квартирі [ADDRESS] і всі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені тільки на позивача: плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. Речей відповідача у квартирі не залишилося. Відповідно до ст.. ст.. 71 ЖК України відповідачем втрачено право користування жилим приміщенням, так як він не мешкає у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, оскільки відповідачка не проживає в квартирі, в якій вона зареєстрована, не утримує її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася та відновити її не можливо. Позивач надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 05 червня 1987 року, від спільного сімейного життя неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки сторони припинили з причини того, що кожний з них має різні характери та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким, що суперечить їх інтересам. Між сторонами були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї, як вважає позивач, не можливо та не доцільно. Сторони спільне господарство та сумісний бюджет не ведуть. Спору про розділ майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї не можливо.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.07.2013 року у задоволенні скарги [PERSON] на дії та рішення державного виконавця - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30.07.2013 року цивільну справу за скаргою [PERSON] на дії державного виконавця повернуто до Фрунзенського районного суду м. Харкова для усунення недоліків, оскільки ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Представник заявника в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході судового розгляду було встановлено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.07.2013 року в задоволенні скарги [PERSON] відмовлено, проте, питання про судові витрати не вирішено. Відповідно до ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. За таких обставин, суд вважає, за необхідне судові витрати покласти на скаржника - [PERSON] у відповідності до ст. 388 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований 31 липня 2004 року, у відділі РАЦС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 666. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. За твердженнями позивачки сторони мають різні погляди на життя, в сімї відсутні взаємоповага та взаємопорозуміння одне до одного. Позивачка втратила до відповідача почуття та повагу і не бажає надалі перебувати з відповідачем в шлюбі і вважає, що збереження їхньої сім»ї є не доцільним. Тому вона просила шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Мельничук». Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Виходячи з пояснень позивача та матеріалів справи, в судовому засіданні встановлено, в силу різниці характерів та поглядів на життя спільне життя між сторонами є неможливим, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, яким просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 27 листопада 1999 року, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, внаслідок чого сторони припинили сімейні відносини, відновити нормальні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить розірвати шлюб, так як подальше збереження шлюбу не можливе. Відповідач в судове засідання не зявився, надав через позивачку заяву в якій позов визнав, просить суд його задовольнити та розглянути справу без його участі. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, так як примирити сторони і зберегти сім"ю неможливо, а тому позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1999 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сторони не спілкуються між собою, сімейних відносин не підтримують, а тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як подальше збереження сім"ї суперечить її інтересам. Тому позов підлягає задоволенню. Вищенаведене підтверджується поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року, але на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Крістіну [INFO]. Дочка перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої доньки Крістіни [INFO], є сторони по справі. Дочка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання її не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дочку одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує, з запропонованим позивачкою розміром аліментів, які підлягають стягненню, погодився. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, між ними постійно виникали конфлікти, відповідач зловживав спиртними напоями, внаслідок чого сторони припинили сімейно шлюбні відносини з травня 2010 року, на даний час проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити, а також просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати, про що надав заяву. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої доньки, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2006 року, але на даний час проживають окремо. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачкою розмірі, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітніх доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], є сторони по справі. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дітей, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання їх не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дочку та сина одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує, з запропонованим позивачкою розміром аліментів, які підлягають стягненню, погодився. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

У березні 2013 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19 січня 1996 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів, різні погляди на життя між ними виникали непорозуміння та сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Гайдукевич. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19 січня 1996 року між позивачем та відповідачем [PERSON] міськвідділом актів громадянського стану було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу та оскільки відповідач заперечення проти позову не подав, тому позов підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитеме інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу за проханням відповідача суд вважає можливим залишити їй прізвище Гайдукевич. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджено документально і який підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

04 березня 2013 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та (відповідачем) [PERSON], який зареєстровано 09 серпня 1997 року виконкомом Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис № 02, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось в наслідок несумісності характерів, що привело до припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 18 квітня 2013 року, за клопотанням відповідача було зупинено провадження в справі до 18 червня 2013 року для надання сторонам строку для примирення. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини та пояснила, що з відповідачем не примирилася, подальше сумісне життя тазбереження сім'ї не можливе. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.08.1997 року. Від даного шлюбу мають дітей: сина [PERSON], 22.10.1997 року народження, сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері (позивача). Шлюбні відносини подружжя припинились у січні 2013 року, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Виходячи зі складності складання повного рішення по справі, у відповідності з ч. З ст. 209 ЦПК України, суд вважає за можливе проголосити його вступну і резолютивну частини, а складання повного рішення по справі відкласти на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, повязану з потребою в обґрунтуванні доводів учасників процесу, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved