Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-20 00:00:00

Заявниця звернулася 09.10.2013 року в суд з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу. В своїй заяві [PERSON] зазначила, що їй належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. Зазначила, що в цьому свідоцтві про право власності на житло неправильно записано її по-батькові, а саме: «[PERSON]», а не «[PERSON]». Посилаючись на неможливість внести виправлення до правовстановлюючого документу, заявниця просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 березня 1993 року, на підставі розпорядження виконкому Новоодеської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 15 березня 1993 року за №26, оскільки, в зв'язку із змінами в законодавстві, вона не може підтвердити своє право власності правовстановлюючим документом, що перешкоджає їй, як власнику, здійснювати вільне розпорядження своїм нерухомим майном. В судове засідання заявниця не з'явилася. На адресу суду від неї надійшла письмова заява, в якій вона підтримує заявлені нею вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Представник зацікавленої особи - Новоодеської міської ради до суду не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла письмова заява з визнанням заявлених вимог заявниці з проханням слухати справу у його відсутності. Представник зацікавленої особи не заперечує проти встановлення даного факту. Згідно ст.. 169 ЦПК України, справа, у відповідності до заяв заявниці та представника зацікавленої особи, розглянута у їх відсутність, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, заявниці згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 березня 1993 року на підставі розпорядження виконкому Новоодеської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 15 березня 1993 року за №26, належить житловий будинок [ADDRESS]. Як вбачається із заяви [PERSON], в 2013 році вона мала намір укласти договір дарування належного їй житлового будинку на користь онука, але цього зробити не змогла, так як нотаріусом їй було відмовлено в укладенні цієї угоди, в зв'язку з тим, що в свідоцтві про право власності на житло її по-батькові вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Внести зміни до вказаного правовстановлюючого документу вона не має змоги в зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до якого, заявниця повинна зареєструвати зазначене свідоцтво в реєстраційній службі Новоодеського РУЮ, але державний реєстратор прав на нерухоме майно не може зареєструвати її право в зв'язку з відсутністю в заявниці належним чином оформленого правовстановлюючого документу. Ці фактичні обставини, щодо допущеної помилки в оформленні правовстановлюючого документу на ім'я заявниці, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, всіма матеріалами справи і доводять факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, яке було виписано на ім'я [PERSON] і вказують на очевидність допущеної помилки при написанні її по-батькові в цьому свідоцтві. Доказом належності [PERSON] вищевказаного свідоцтва, являється сам факт отримання та перебування оригіналу свідоцтва про право власності на житло на руках заявниці. Встановити факт належності свідоцтва в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявниця не може. Встановлення цього юридичного факту має для заявниці суттєве юридичне значення і необхідно для подальшого вільного розпорядження своїм нерухомим майном. Факт належності [PERSON] свідоцтва на право власності на житло доведений в судовому засіданні дослідженими доказами. Зацікавлена особа - Новоодеська міська рада, визнала заявлені вимоги заявниці. За таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved