Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

18.10. 2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи: [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить суд встановити факт допущеної помилки у державному акті на право приватної власності на землю серія ЛВ № 13239 від 10.12.1996 року, а саме що замість площі 0,0447 га. правильно повинно було бути зазначено 0,0436 га. та визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0436 га., передану для ведення садівництва, яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON], який помер [INFO] Позивач у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у склад якої увійшла земельна ділянка площею 0,0447 га., передана для ведення садівництва, яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядився, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом. Спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця є: дружина спадкодавця - [PERSON], його дочка - [PERSON] та його син - [PERSON]. 23 грудня 2011 року діти спадкодавця звернулися до П'ятої Державної нотаріальної контори м. Львова із заявою про відмову від спадщини. 23 грудня 2011 року позивачка звернулася до П'ятої Державної нотаріальної контори м. Львова із заявою про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальній конторі їй відмовили видати свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, про що свідчить лист № 3191/02-14 від 07.10.2013 року. В Управлінні Держкомзему у Пустомитівському районі позивачу відмовили надати вказані документи оскільки кадастровий номер визначається за результатами складання документації із землеустрою, яка замовляється в ліцензованих землевпорядних організаціях, з якими укладається угода на договірній основі. Витяг з Поземельної книги про земельну ділянку надається після присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, про що свідчить лист № 01-15/2305 від 26.09.2012 року. У зв'язку з чим 23 грудня 2011 року укладено договір № 46-ХХ-09-0771 між державним підприємством «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» та [PERSON] про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Під час виконання робіт щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з використанням сучасних методів обчислення площ, було виявлено невідповідність фактичної площі земельної ділянки із площею вказаною в Державному акті на право власності на земельну ділянку при збереженні довжини сторін, про що свідчить лист № 508 від 11.09.2012 року. Відповідно до збірного кадастрового плану земельної ділянки фактична площа земельної ділянки становить 0,0436 га., у зв'язку з чим виникає необхідність встановити факт допущеної помилки у державному акті на право приватної власності на землю серія ЛВ № 13239 від 10.12.1996 року, а саме що замість площі 0,0447 га. правильно повинно було бути зазначено 0,0436 га. У зв'язку наведеним у позивача немає іншої можливості, інакше ніж судовому порядку, реалізувати своє право як спадкоємця та оформити право власності на спадкове майно. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Представник відповідача Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву завірену належним чином, у якій вказує, що позовні вимоги відповідач визнає та просить суд розглядати справу у відсутності представника відповідача. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, заявлені позивачем позовні вимоги визнає та просить їх задоволити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позивачем позовні вимоги визнає та просить їх задоволити. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: [PERSON] за час свого життя у відповідності до ст. 328 ЦК України набув право власності на земельну ділянку площею 0,0447 га., передана для ведення садівництва, яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 13239 від 10.12.1996 року. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане 02.11.2011 році міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 5498. Встановлено, що у склад спадщини [PERSON], у відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на земельну ділянку площею 0,0447 га., передана для ведення садівництва, яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ЛВ № 13239 від 10.12.1996 року. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя своїм право власності на спадкове майно не розпорядився, тому спадкування у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України відбувається за законом почергово. Встановлено, що 23.11. 2011 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини свого чоловіка до П'ятої державної нотаріальної контори м. Львова., що стверджується копією заяви [PERSON]. Із листа П'ятої державної нотаріальної контори № 3191/02-14 від 07.10.2013 року видно, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину оскільки відсутні витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Встановлено, що позивачка зверталася в управління Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області за видачею відповідних документів, однак їй там відмовили оскільки кадастровий номер визначається за результатами складання документації із землеустрою, яка замовляється в ліцензованих землевпорядних організаціях, з якими укладається угода на договірній основі, що стверджується листом лист № 01-15/2305 від 26.09.2012 року. Встановлено, що 23 грудня 2011 року укладено договір № 46-ХХ-09-0771 між державним підприємством «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» та [PERSON] про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Встановлено, що під час виконання робіт щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з використанням сучасних методів обчислення площ, було виявлено невідповідність фактичної площі земельної ділянки із площею вказаною в Державному акті на право власності на земельну ділянку при збереженні довжини сторін, зокрема згідно збірного кадастрового плану земельної ділянки, фактична площе земельної ділянки на яку [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ № 13239 від 10.12.1996 року, складає 0, 0436 га. Із зазначеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, що площа земельної ділянки переданої для ведення садівництва, яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ № 13239 від 10.12.1996 року, складає 0, 0436 га, підставна та підлягає задовленню. Позовна вимога про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0436 га., передана для ведення садівництва, яка розташована на території Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON], який помер [INFO], задоволенню не підлягає виходячи з наступного: відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву. Беручи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вказані позивачем перешкоди можуть бути усунуті встановленням факт допущеної помилки у державному акті на право приватної власності на землю, про що зазначено вище. В цій справі відсутній спір між спадкоємцями стосовно спадщини, тому і відсутні підстави для застосування ст. 392 ЦК України, відтак і підстави для задоволення позовних вимог стосовно визнання за позивачем права власності на спадкове майно. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed