Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У липні 2012 року військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону в інтересах 19-го окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту, 26-го об*єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення 6.604 гривень 38 копійок витрат, пов*язаних з грошовим забезпеченням у вищому навчальному закладі, 8.381 гривні 61 копійки витрат, пов*язаних з продовольчим забезпеченням у вищому навчальному закладі, 20 гривень 87 копійок витрат, пов*язаних з медичним забезпеченням, та 1.973 гривні 21 копійки витрат, пов*язаних з речовим забезпеченням. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказав, що проведеною прокурорською перевіркою було встановлено, що 23 вересня 2008 року між Міністерством транспорту та зв*язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби та навчання строком на п*ять років на офіцерських посадах. 14 березня 2012 року контракт було достроково розірвано у зв*язку з систематичним невиконанням відповідачем умов контракту та 31 березня 2012 року відповідача, згідно наказу по стройовій частині № 71, було виключено зі списків особового складу кафедри військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту. У разі дострокового розірвання контракту відповідач зобов*язаний відшкодувати Міністерству Оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади витрати, пов*язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п*яти років після закінчення вищого навчального закладу за весь період навчання. Кафедрою військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту було розраховано фактичні витрати, пов*язані з утриманням відповідача на кафедрі військової підготовки з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу кафедри. Згідно розрахунків витрати складаються: по його грошовому забезпеченню - 6.604 гривні 38 копійок; продовольчому забезпеченню - 8.381 гривня 61 копійка; медичному забезпеченню - 20 гривень 87 копійок; речовому забезпеченню - 1.973 гривні 21 копійка. Загальна сума витрат - 16.980 гривень. З вказаними розрахунками відповідач був ознайомлений та заперечень не мав. Однак добровільно їх відшкодовувати не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідач пред*явленого позову не визнав та пояснив, що кошти він не може повернути тому, що їх у нього немає. Вважає, що вказану справу необхідно закрити з тих підстав, що вона підлягає розгляду у порядку Адміністративного Судочинства. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2008 року сторонами був укладений контракт про проходження військової служби у Державній спеціальній службі транспорту. Контракт був укладений в особі начальника кафедри військової підготовки Держспецтрансслужби Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту строком на 05 років: з 26 червня 2009 року по 25 червня 2014 року. Контракт сторонами був підписаний. Контракт припинив чинність 31 березня 2012 року у зв*язку із систематичним невиконанням відповідачем умов контракту. Наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту № 18 від 14 березня 2012 року відповідач був звільнений з військової служби у зв*язку із систематичним невиконанням умов контракту. Наказом Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби /по стройовій частині/ № 71 від 31 березня 2012 року відповідач був виключений зі списків особового складу кафедри та всіх видів забезпечення та був зобов*язаний відшкодувати витрати, пов*язані з його утриманням під час навчання у загальній сумі 16.980 гривень, що стверджується довідками-розрахунками. Контракт був розірваний з вини відповідача. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати, пов*язані з його утриманням під час навчання у загальній сумі 16. 980 гривень. Задовольняючи позов, суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved