Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач ПАТ „УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ „Індустріал Центр" про стягнення заборгованості за Кредитним договором, який в ході розгляду справи було уточнено, в обґрунтування позову вказавши наступне. 22.08.2007 року між АКІБ „УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" та ТОВ „Індустріал Центр" укладено Кредитний договір № 11201686000, згідно умов якого позичальнику надано кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 500 000,00 доларів США. У відповідності до умов Кредитного договору за користування кредитними коштами Позичальник сплачує 12,0 відсотків річних. Кредит Позичальнику наданий строком до 20.08.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за вищезазначеним Кредитним договором, 22.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 11201686000/П. Оскільки Позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов'язання, передбачені Кредитним договором, станом на 17.10.2013 року загальна сума боргу за Кредитним договором складає 1 047 983,53 доларів США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням офіційного курсу, встановленого НБУ (7,993 грн/1 долар США) становить 8 104 880,39 гривень. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідачів солідарно у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та надав суду відзив на позов, відповідно до змісту якого проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ „Індустріал Центр" в судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого частково заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за користування кредитом виходячи з розрахунку 24% річних. Відповідно до ст. 197 УПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З цих підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.08.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ „Індустріал Центр" укладено Кредитний договір № 11201686000, згідно умов якого позичальнику надано кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 500 000,00 доларів США. (а.с.6). У відповідності до п.1.3.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами Позичальник сплачує 12,0 відсотків річних. Відповідно до п.1.2.1 Договору Кредит Позичальнику наданий строком до 20.08.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за вищезазначеним Кредитним договором, 22.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № 11201686000/П.(а.с.19). На підставі пункту 1.3 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 17.10.2013 року складає 1 047 983,53 доларів США, що в еквівалентному співвідношенні з урахуванням офіційного курсу, встановленого НБУ (7,993 грн/1 долар США) становить 8 104 880,39 гривень, з них: - 470 000,00 доларів США, що еквівалентно 3 756 710,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 474 856,62 доларів США, що еквівалентно 3 795 528,96 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4 536,90 доларів США, що еквівалентно 36 263,50 гривень - заборгованість по комісії; - 33 747,45 доларів США, що еквівалентно 267 561,29 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; - 30 806,19 доларів США, що еквівалентно 246 233,87 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; - 323,13 доларів США, що еквівалентно 2 582,77 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії Згідно із п. 1.2.2. кредитного договору, Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 20 серпня 2010 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з пп. 2.3., 4.10., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11., 7.4. договору. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у цьому пункті рахунок Банку. Пунктом 9.5. кредитного договору передбачено, що строк дії даного договору встановлюється з дати його укладання і до повного погашення суми кредиту, плати за кредит та пені, у разі їх нарахування. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Пунктом 1.5. кредитного договору визначено, що кредит надається шляхом зарахуванням Банком коштів на поточний рахунок Позичальника в іноземній валюті № 26002141459700 у Банку для подальшого використання за цільовим призначенням. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов кредитного договору Банком 29.08.2007 надано Позичальнику перший транш в розмірі 500 000,00 доларів США. Наступні транші видані Банком 03.04.2008 року та 28.07.2008 року відповідно. Факт надання коштів підтверджується випискою з особового рахунку від 29.08.2007 року, платіжними дорученнями від 03.04.2008 року № 11678 та від 28.07.2008 року № 16166, копії яких долучено до матеріалів справи. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Однак, як вбачається з матеріалів справи, Позичальник взятих на себе договірних зобов'язань належним чином не виконав, повернення кредитних коштів в строк, визначений у графіку, здійснив частково, внаслідок чого, станом на час розгляду справи в суді, заборгованість становить 470 000,00 доларів США, що еквівалентно 3 756 710,00 гривень. Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору, за використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 12,0 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 18,0 % річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за договором (п. 1.3.2. кредитного договору). Умовами п. 1.3.5. кредитного договору сторони передбачили, що Позичальник зобов'язується сплачувати проценти за договором у строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який нараховані Банком такі проценти. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 474 856,62 доларів США, що еквівалентно 3 795 528,96 грн. В обґрунтування заявленої суми Банком надано до матеріалів справи довідку-розрахунок заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом яка, як стверджує позивач, підтверджує наявність заборгованості Позичальника зі сплати процентів за користування кредитом у заявленому розмірі. Дослідивши та перевіривши наданий Банком розрахунок судом встановлено, що Позичальнику при розрахунку заборгованості за період з 29.08.2007 року по 29.02.2008 року була встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 12 % річних - строкова та 18 % річних - прострочена. А з 31.08.2009 року по 30.10.2013 року в розмірі 12 % річних - строкова та 24 % річних - прострочена. При цьому, обґрунтовуючи нарахування процентів у розмірі 24 % за користування кредитом уповноважений представник позивача посилався на застосування Банком приписів підпункту "б" п. 9.2. та п. 1.3.3. кредитного договору, у відповідності з якими сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлено новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом "а" та/або "б" п. 9.2. договору (п. 1.3.3. кредитного договору). Згідно з підпунктом "б" п. 9.2. кредитного договору, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст. 651 ЦК України, сторони погодили, що протягом дії цього договору Банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або настання змін у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5 % у порівняні з курсом гривні до долара США, встановленого НБУ на дату укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки на 3 відсоткових пункти по бланкових кредитах "овернайт" НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки. Сторони погодили, що при настанні обставини, передбаченої підпунктом "б" п. 9.2. договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за договором у наступному порядку: про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру, Позичальник повідомляється шляхом направлення йому Банком поштою відповідного рекомендованого листа (повідомлення-2) за адресою Позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси; така процентна ставка починає діяти через 45 календарних днів з дати відправлення Банком Позичальнику Повідомлення-2. При цьому, Банк застосовує таку процентну ставку за кредитом до всієї строкової суми основного боргу Позичальника за договором без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору (п. 9.2.2. кредитного договору). В обґрунтування нарахування процентів у розмірі 24 % річних за користування кредитом та підтвердження виконання Банком умов п. 9.2.2. кредитного договору, позивачем не надано жодного доказу. Відповідно до вимог частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що Позивачем не надано належного та допустимого доказу повідомлення Позичальника про зміну нарахування процентної ставки на основну суму кредиту та належного виконання Банком умов п. 9.2.2. кредитного договору. За таких обставин суд вважає безпідставним нарахування процентної ставки в розмірі 24 % річних - прострочених на основну суму кредиту. Крім того, судом встановлено, що при нарахуванні за період з 29.08.2007 року по 13.02.2009 року процентів в розмірі 12 % строкових річних у довідці-розрахунку зазначено, що нараховано за вказаний період 75 144,88 доларів США та сплачено Позичальником за цей же період 75 144,88 доларів США. Отже, як свідчить довідка-розрахунок, заборгованість зі сплати процентів в розмірі 12% строкових та 18 % прострочених річних за період з 29.08.2007 року по 13.02.2009 року у Позичальника відсутня. За таких обставин, враховуючи безпідставність нарахування позивачем процентної ставки в розмірі 24 % за користування кредитом за період з 13.02.2009 року по 30.10.2013 року, а також відсутність заборгованості зі сплати процентів в розмірі 12 % строкових та 18 % прострочених за період з 29.08.2007 року по 13.02.2009 року, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 416 106,51 доларів США, що еквівалентно 3 325 939,33 грн. через недоведеність. Проте, вимоги Банку про стягнення з Позичальника суми заборгованості за користування кредитом за період 27.02.2009 року по 30.10.2013 року, згідно даних довідки-розрахунку процентів в розмірі 12 %, що становить 58 750, 01 доларів США, що еквівалентно 469 588,83 грн. суд вважає такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1.3.6. кредитного договору, Позичальник зобов'язується сплачувати Банку комісію за управління кредитної лінії у розмірі 1,0% від суми ліміту за договором кожний рік, починаючи з 2-го року кредитування. Комісія нараховується і сплачується у національній валюті по курсу НБУ на дату нарахування у строк не пізніше 21.08.2008 року та 30.11.2009 року. Додатковою угодою від 03.04.2008 року до кредитного договору, сторони доповнили розділ 1 договору пунктом 1.3.7., за умовами якого Позичальник згідно умов цієї додаткової угоди сплачує Банку у національній валюті комісію за внесення змін у кредитний договір у розмірі 0,5 % від суми початкового ліміту кредитної лінії. Дана комісія нараховується та сплачується 03.04.2008 року. Згідно з розрахунком банку за період з 03.04.2008 року по 30.11.2009 року Позичальнику нараховано суму комісії в розмірі 78 799,30 грн. за кредитним договором від 22.08.2007 року, яка сплачена ТОВ "Індустріал Центр" частково в сумі 42 535,80 грн. Отже, станом на час розгляду справи в суді заборгованість Позичальника зі сплати комісії складає 36 263,50 грн. Доказів погашення вказаної заборгованості або спростування її розміру Позичальником та Поручителем суду не надано. На підставі ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору, за порушення Позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, Банк має право вимагати від Позичальника, а Позичальник при цьому зобов'язаний сплатити Банку додатково до плати за кредит пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом "факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 30 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України. Факт прострочення основної заборгованості за кредитом та комісії матеріалами справи доведений. На підставі викладеного, позивачем обгрунтовано пред'явлено до стягнення пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за основним кредитом в розмірі 33 747,45 доларів США, що еквівалентно 267 561,29 грн., яка нарахована за період з 17.04.2013 року по 17.10.2013 року; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 30 806,19 доларів США, що еквівалентно 246 233,87 грн., яка нарахована за період з 17.04.2013 року по 17.10.2013 року; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості зі сплати комісії в розмірі 323,13 доларів США, що еквівалентно 2 582,77 грн. за період з 17.04.2013 року по 17.10.2013 року. Крім того, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобо'язання мало бути виконано. Крім того, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 26 621,69 доларів США, що еквівалентно 212 787,17 грн., оскільки позивачем не доведено в ході розгляду справи наявності заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 416 106,51 доларів США, що еквівалентно 3 325 939,33 грн. Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 22.08.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", та [PERSON]Л укладено договір поруки від 22 серпня 2007 року №11201686000/П, за умовами якого (п. 1.1. договору поруки) Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати за невиконання ТОВ "Індустріал Центр" усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору № 11201686000 від 22.08.2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, у повному обсязі. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, у кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 20 серпня 2010 року. За таких обставин у Банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 20 серпня 2010 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк не пред'явив до 05.02.2013 року (дата подання позову), тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку. Таким чином, позовні вимоги, заявлені до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з ТОВ „Індустріал Центр" на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 441,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial