Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про приведення у відповідність наказу та внесення відповідного запису до трудової книжки, зарахування спеціального педагогічного трудового стажу. В обґрунтування заявленого позову вказав, що вона за фахом є логопедом шкільних та дошкільних закладів. У 1991 році вона була переведена логопедом Широківського логопедичного пункту згідно з наказом по Широківському РВНО № 50 від 29 серпня 1991 року, про що здійснено запис у її трудовій книжці за № 4 від 02 вересня 1991 року. У 2001 році наказом по відділу освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 79 від 14 травня 2001 року «Про реорганізацію Інспекторсько-методичної служби відділу освіти» була введена в штатний розпис районного методичного кабінету відділу освіти посада «логопед». Відділом освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області постановлено наказ за №137-К від 18 вересня 2012 року «Про внесення запису в трудову книжку [PERSON].», на підставі якого у 2012 році було внесено запис у її трудовій книжці за № 5 з датою внесення - 01 вересня 2001 року, з дослівним формулюванням « Логопед районного методичного кабінету». Підставою внесення запису вказано вищевказаний наказ по відділу освіти Широківської районної державної адміністрації № 79 від 14 травня 2001 року «Про реорганізацію Інспекторсько-методичної служби відділу освіти» . Саме тоді її ознайомили з вищеназваними наказами і повідомили, що з 2001 року вона була переведена логопедом районного методичного кабінету. Ніяких наказів про її переведення працедавцем не видавалось, ніяких заяв з цього приводу вона не писала, її робоче місце, обсяг та характер її роботи, її обов'язки залишилися незмінними. 20 вересня 2012 року вона була звільнена з посади логопеда районного методичного кабінету за власною заявою у зв'язку з переведенням в комунальний заклад «Широківська середня загально-освітня школа №1, Широківська загальноосвітня школа №2, комунальний заклад «Андріївська загальноосвітня школа - загальноосвітній заклад І-Ш ступенів» вчителем логопедом. У зв'язку з сімейними обставинами, а саме доглядом за тяжкохворою матір'ю та життям по її режиму, вона вирішила скористатися можливістю вийти на пенсію за вислугою років. Звернувшись до Управління Пенсійного фонду з проханням роз'яснити їй порядок оформлення пенсії за вислугою років, вона отримала відмову з посиланням на те, що відповідно до п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» вона має право на пенсію за вислугу років як вчитель - логопед загальноосвітніх навчальних закладів та логопедичних пунктів. Оскільки методичний кабінет відділу освіти, у якому її зазначили як особу, що виконувала обов'язки логопеда, не є загальноосвітнім навчальним закладом види яких передбачені ст.ст. 34,36,41,46 Закону України «Про освіту» , вона звернулася з заявою до відповідача внести виправлення до трудової книжки, де по-перше - її посада значилася в період з 1991 року по 2001 рік, як логопед, хоча і вона виконувала обов'язки вчителя-логопеда Широківського логопедичного пункту, і де, по-друге, її посада з 2001 року позначена, як логопед методичного кабінету відділу освіти, що не відповідає дійсності. Відповідачем її було відмовлено, тим самим порушено її право на зарахування педагогічного стажу, і вона змушена звернутись до суду. Тому просить суд: зобов'язати відділ освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області внести виправлення відомостей про роботу, [PERSON], в трудовій книжці [NUMBER], зазначивши в ній відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року, фактично виконувані [PERSON] обов'язки вчителя - логопеда Широківського логопедичного пункту з 02 вересня 1991 року по 20 вересня 2012 року; зобов'язати відділ освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області привести у відповідність наказ №50 від 29 серпня 1991 року про переведення на посаду вчителя-логопеда Широківського логопедичного пункту з 02 вересня 1991 року та внести відповідний запис: "Переведена вчителем-логопедом Широківського логопедичного пункту" на підставі Наказу №50 від 29 серпня 1991 року по Широківському району Дніпропетровської області, до трудової книжки [NUMBER]. Відповідний запис № 4, зроблений 02 вересня 1991 року у трудовій книжці [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON], вважати недійсним; зобов'язати відділ освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області скасувати наказ №137-К від 18 вересня 2012 року про здійснення запису про роботу [PERSON] на посаді логопеда районного методичного кабінету на підставі Наказу №79 від 14 травня 2001 року "Про реорганізацію інспекторсько-методичної служби ". Відповідний запис № 5, зроблений 01 вересня 2001 року в трудовій книжці [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON], вважати недійсним; зобов'язати відділ освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області привести у відповідність наказ №140-К від 20 вересня 2012 року про звільнення її, з посади логопеда районного методичного кабінету відділу освіти порядком переведення вчителем - логопедом в комунальний заклад "Широківська середня загальноосвітня школа №1 - загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів", Комунальний заклад "Широківська загальноосвітня школа №2 - загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенів, Комунальний заклад "Андріївська загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів" згідно п.5 ст.36 КЗпП України з 20 вересня 2012 року, виклавши його в такій редакції : звільнити її, вчителя - логопеда Широківського логопедичного пункту в порядку переведення вчителем - логопедом в комунальний заклад "Широківська середня загальноосвітня школа №1 - загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів", Комунальний заклад "Широківська загальноосвітня школа №2 - загальноосвітній заклад І-ІІІ ступенів, Комунальний заклад "Андріївська загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів" згідно з п.5 ст.36 КЗпП України з 20 вересня 2012 року. зарахувати їй період роботи з 02 вересня 1991 року по 31 серпня 2001 року на посаді логопеда Широківського логопедичного пункту, та період роботи з 01 вересня 2001 року по 20 вересня 2012 року згідно особових рахунків на посаді логопеду методичного кабінету відділу освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в спеціальний педагогічний трудовий стаж вчителя-логопеда. Судові витрати понесені позивачкою по сплаті судового збору в розмірі 229.40 грн. не відшкодовувати . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , яка діє на підставі угоди а.с. від 26.11.2013 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надали пояснення аналогічні, що викладені в позовній заяві та просять не відшкодовувати сплачений про подачі позову до суду судовий збір . Суду пояснили , що при наданні відповіді на заяву [PERSON] відповідач зазначив невідний код відповідно до класифікатора професії , а саме КП 3229, код ЗКППТР 23169 професійна назва роботи - голопед а.с. 11. Хоча вона фактично працювала вчителем-логопедом й відповідно до класифікатор професій код КП 2340, код ЗКППТР 25161 професійна назва роботи - вчитель-логопед а.с. 172 . Представник відповідача відділу освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Біднова Л.Г., яка діє на підставі довіреності № 1814 від 14.11.2013 року а.с. 116, позов не визнала та надала пояснення аналогічно викладені в заперечені. Просить суд постановити рішення згідно чинного законодавства та відповідно до правового поля, яке існує в природі. Третя особа управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області надала заяву про розгляд справи в відсутність їх представника а.с. 162. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працювала вчителем з 1988 року, зараз знаходиться на пенсії. До виходу на пенсію вона працювала разом з [PERSON] , яка працювала вчителем логопедом. [PERSON] проводила заняття з дітьми, узгоджувала розклад уроків та призначала час для своїх занять. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює вчителем в школі з 2004 року. З того часу вона знає [PERSON] як вчителя-логопеда, яка працює з дітьми узгоджувала розклад уроків та призначала час для своїх занять. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно п. 36 пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ постанова від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» правила статті 109 ЦПК (загальної підсудності) застосовуються у випадках, коли відповідачем у справі є держава, Автономна Республіка Крим, відповідна територіальна громада. Відповідно до статей 170 - 172 ЦК держава, Автономна Республіка Крим та територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через відповідні органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування в межах їх компетенції, встановленої законом. Отже, підсудність таких справ визначається за місцезнаходженням органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або відповідного органу місцевого самоврядування, до компетенції яких належить здійснення від імені держави, Автономної Республіки Крим чи відповідної територіальної громади певних цивільних прав та обов'язків. Місцезнаходження таких органів встановлюється на підставі відповідних правових актів, наприклад, місцезнаходження юридичної особи - це адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (стаття 1 Закону України від 15 травня 2003 року N 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"), а відомості про її місцезнаходження містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 зазначеного Закону). Отже, дана справа підсудна Широківському районному суду Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне законодавство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно стаття 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закон, ч. 1 п. 4 змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: трудова книжка [PERSON] серії [NUMBER], копія диплома серія [NUMBER], копія наказу № 50 від 29 серпня 1991 року, копія наказу №79 від 14 травня 2001 року, копія листа відділу освіти Широківської районної державної адміністрації № 1187 від 18.09.2012 року, копія наказу №140-К від 20.09.2012 року, копія листа відділу освіти Широківської районної державної адміністрації №175 від 29.01.2013 року, копія листа від Дніпропетровської обласної державної адміністрації департамент освіти і науки №41/1/5-13 від 03.04.2013 року, копія наказу №137-К від 18.09.2012 року, копія атестаційного листа, журнали та інші матеріали справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в 1985 році позивачку [PERSON] було прийнято на посаду вчителя початкових класів Широківської середньої школи наказ №34 від 12.08.1985 року відповідно до запису в трудовій книжці а.с. 6. 02 вересня 1991 році позивачку [PERSON] було переведено логопедом Широківського логопедичного пункту згідно з наказом по Широківському РВНО №50 від 29 серпня 1991 року , про що здійснено запис у її трудовій книжці за №4 від 02 вересня 1991 року. У 2001 року наказом по відділу освіти Широківської районної державної адміністрації №79 від 14 травня 2001 року «Про реорганізацію Інспекторсько-методичної служби відділу освіти» а. с. 10, посада позивачки [PERSON] була введена в штатний розпис районного методичного кабінету відділу освіти, як логопед, про що у 2012 році було внесено запис в її трудовій книжці за №5 й прийнято наказ відділом Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за №137-К від 18 вересня 2012 року «Про внесення запису в трудову книжку [PERSON].» а.с.15. Згідно наказу № 140-К від 20 вересня 2013 року відділу освіти Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про звільнення [PERSON].», позивачку [PERSON] було звільнено, з посади логопеда районного методичного кабінету відділу освіти, шляхом переведення вчителем логопедом комунального закладу «Широківська середня загальноосвітня школа №2 загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів» комунального закладу «Андріївська середня загальноосвітня школа - загальноосвітній навчальній навчальний заклад I-III ступенів» згідно ст.. 36 КЗпП України з 20 вересня 2012 року а.с. 12. З вказаними наказами [PERSON] ознайомлена не була й заяви про її перевід не надавала, а дізналась про це лише тоді коли звернулась до Управління пенсійного фонду з проханням про роз'яснення їй порядку оформлення пенсії за вислугою років. Отримала відмову з посиланням на те, що відповідно до п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» вона має право на пенсію за вислугу років як вчитель - логопед загальноосвітніх навчальних закладів та логопедичних пунктів. Оскільки методичний кабінет відділу освіти, у якому її зазначили як особу, що виконувала обов'язки логопеда, не є загальноосвітнім навчальним закладом види яких передбачені ст.ст. 34, 36, 41, 46 Закону України «Про освіту», вона звернулася з заявою до відповідача внести виправлення до трудової книжки, де по-перше - її посада значилася в період з 1991 року по 2001 рік, як логопед, хоча вона виконувала обов'язки вчителя-логопеда Широківського логопедичного пункту, і де, по-друге, її посада з 2001 року позначена, як логопед методичного кабінету відділу освіти, що не відповідає дійсності. Дії відповідач щодо відмови позивачці у внесенні виправлень до її трудової книжки є неправомірними, зважаючи на наступне. Та обставина, що позивачка виконувала обов'язки вчителя - логопеда логопедичних пунктів заперечується відповідачем, але фактично представником відповідача в судовому засіданні позов визнавався , згідно її пояснень, так як вона не заперечувала , що [PERSON] дійсно працювала вчителем-логопедом, та начала дітей, а не лікувала. Цей факт підтверджується обліковою відомістю про її роботу в школах Широківського району, наказом відділу освіти від 29 серпня 1991 року №50, положенням про Широківський районний методичний кабінет, журналами, планами роботи, проходження нею атестації як вчителя-логопеда. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» позивачка має право на пенсію за вислугу років як вчитель - логопед загальноосвітніх навчальних закладів та логопедичних пунктів, проте дане право її порушується відповідачем, який відмовляється внести виправлення до трудової книжки позивачки, в якій її посади зазначено логопед-методичного кабінету, що не відповідає дійсності. Так як п 1.2 згідно "Положення про логопедичні пункти системи освіти", затвердженого наказом Міністерства освіти України №135 від 13 травня 1993 року логопедичні пункти відкриваються районними , міськими органами державного управління освіти в межах асигнувань, передбачених у бюджеті для цієї мети. Згідно п. 5.1 наказу логопедичний пункт може розміщуватися у приміщенні дитячого садка, однієї із загальноосвітніх шкіл або у приміщенні методичного кабінету районного (міського) органу державного управління освітою. Згідно розділу III наказу організація та проведення роботи в логопедичному пункті здійснюють учителі-логопеди. Що стосується найменування "логопед методичного кабінету", на яку перевели позивачку згідно наказу №79 від 14 травня 2001 року , то вона взагалі не відповідає номенклатурі посад, передбачених переліком посад педагогічних та науково педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963. В цьому переліку посада "логопед методичного кабінету відділу освіти" відсутня, посада логопед відноситься до закладів охорони здоров'я та соціального забезпечення. Управлінням пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області не може бути застосований «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 ( далі -Порядок), оскільки в позивачки наявна трудова книжка та записи в ній. Відповідно до п.1, 2, 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»(далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно п. 18 зазначеного вище Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків. Таким чином, на даний момент управління освіти Широківської районної державної адміністрації не ліквідоване, документи не передані в архів, тому позивачка позбавлена можливості доводити органам пенсійного фонду України дані про її дійсний трудовий стаж на підставі показів свідків. Крім того, відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Пунктом 8.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року передбачено, що відповідно до статті 224 Кодексу Законів про працю України комісія по трудових спорах є обов'язковим первинним органом для розгляду трудових спорів, пов'язаних із застосуванням цієї Інструкції. Проте, в управлінні освіти Широківської РДА комісії по трудових спорах не існує, що визнається представником відповідача, а відповідно до ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року (далі Інструкція) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно п.2.2 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Відповідно до п.2.8 Інструкції якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Згідно п. 2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інше мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 р. N 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). Міністерства і відомства за згодою з відповідними галузевими профспілками можуть, як виняток, дозволити підприємствам, що працюють в умовах територіальної роз'єднаності (підпорядковані структурні підрозділи розташовані на великій відстані), проводити ознайомлення з записами, що внесені до трудової книжки, в заочному порядку шляхом направлення власником книжок відповідних повідомлень з наступною відміткою про це в особистій картці. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та ін. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач правильно зазначив у трудовій книжці позивачки фактично виконувану нею роботу, а відповідач та його представник в порушення ст.60 ЦПК України не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що записи в трудовій книжці позивачки відповідають фактично виконуваній позивачкою роботі. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що в позов [PERSON] до Управління освіти Широківської районної державної адміністрації, третя особа управління пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області є обгрунтованим та законним , отже слід задовольнити повністю. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, але позивачка під час розгляду справи просила суд невідшкодовувати їй судові витрати понесені нею та документально підтверджені , це прохання було підтримано її представником. На підставі ст. 11 Закону України "Про освіту", ст. 48, 232 КЗпП України, п 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників , затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 року,

Outcome: approved