overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з травня 2013 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання також не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 29 вересня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили дочку [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з травня 2013 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2013 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON]. в зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання також не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 15 травня 2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2013 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON]. про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу [PERSON] який був укладений 30.12.1986 року, від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 1998 року сторони не проживають однією родиною у зв*язку з несуміснітю характерів. До попереднього судового засідання позивач надав заяву підтримав вимоги щодо розірвання шлюбу, просить позов задовольнити, вказав при цьому, що дійсно, з 1998 року він з позивачкою не проживає однією родиною. На даний час у нього є інша родина, неповнолітніх дітей з відповідачкою не мають. Відповідачка також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала про визнання позов про розірвання шлюбу а,підтвердив той факт, що разом з позивачем не живуть з 1998 року, у неї є інший чоловік, з яким вона живе однією родиною . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи єдиний намір сторін припинити шлюбні стосунки, суд вважає можливим не надавати сторонам строк для припинення ,так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. Оскільки сторони не живуть разом з 1998 року, мають інші родини, на даний час бажання сторін зберегти родину відсутні, суд вважає за необхідне позов задовольнити.. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, зацікавлена особа [PERSON] про оголошення фізичної особи померлим, вказуючи що вона [PERSON], [INFO]. являється донькою [PERSON], [INFO].В червні 2010 року її батько гр. [PERSON], [INFO] покинув своє постійне місце проживання [ADDRESS], та до теперішнього часу не повернувся та місце його перебування невідомо, батько був хворий, мав другу групу інвалідності та перебував на обліку у Херсонській обласній психіатричній лікарні. Через свою хворобу батько, у період її загострення не розумів значення своїх дій та мав схильність до бродячого способу життя йшов з дому на тривалий час, а потім повертався, від лікування відмовлявся.На теперішній час мати заявниці проживає в будинку в [ADDRESS], заявниця має намір забрати її проживати д себе в м. Кривий Ріг та продати будинок в якому вона проживає, однак цього зробити не може, оскільки у вказаному будинку зареєстрований її батько [PERSON], і для продажу будинку їй потрібно рішення суду про оголошення [PERSON] померлим, також їй це потрібно і для знання його з реєстраційного обліку.29.05.201Зроку Великоолександрівським районним судом Херсонської області визнано [PERSON] безвісно відсутнім, однак по вказаному документу вона не може ні оформити спадщину ні продати будинок.У судовому засіданні заявниця, заяву підтримала, суду пояснила, що хоче продати будинок матері, та оформити батьковий пай, де батько вона не знає, її сестра бачила батька у 2009 році він приїздив додому, він був на обліку у лікаря психіатра, лікувався в Степановці, хворіє близько 15 років.У судовому засіданні зацікавлена особа, суду пояснила, що не заперечує проти вимог заявниці, де батько заявниці вона не знає, хворіє він 19 років, він працював електриком і його сильно вдарило електричним струмом.Вислухавши заявницю, зацікавлену особу, проаналізувавши та вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.Мета, для якої заявникові необхідно оголосити особу померлою, має бути правового характеру, тобто тягнути за собою настання певних юридичних фактів, з яким закон пов'язує виникнення у самого заявника прав і обов'язків (ст. 247 ЦПК України). У даному випадку існують перешкоди заявнику у реалізації нею прав або виконання обовязків, повязаних з відсутністю особи, яку ввона просить оголосити померлою .Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою , якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років , а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. За таких обставин заява підлягає задоволенню.На підставі наведеного та ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання з тих підстав, що як стверджує, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Син повнолітній, проживає з нею та перебуває на її утриманні, навчається на 1 курсі Білоцерківського національного аграрного університету, в зв9язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина, так як працює на роботі, отримує заробітну плату. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення сином 23 років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі поспіль 11.09.2013 року та 01.10.2013 року не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на утриманні позивачки [PERSON] знаходиться повнолітній [PERSON], [INFO], батьком якого являється і в свідоцтві про народження записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копією свідоцтва про народження [NUMBER], з яких видно, що батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] [PERSON], [INFO] навчається на 2 курсі Білоцерківського національного аграрного університету, що підтверджується довідкою № 446 від 20.09.2013 року. Відповідач [PERSON] працює дизелістом ПАТ "Птахокомбінат "Бершадський", що підтверджується довідкою товариства № 559 від 01.10.2013 року. Згідно зі ст. 199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу утримувати свого повнолітнього сина, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач [PERSON] суду не надав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позивачкою заяви в суд до досягнення сином двадцяти трьох років. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 1.12.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва, актовий запис № 1413. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач, зазначаючи, що спір між нею та відповідачем з приводу спільно нажитого майна відсутній, просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Сторони надіслали до суду заяви про можливість слухання справи у їх відсутності. Відповідач вимоги позову визнав, спору щодо майна у нього не має, оскільки з позивачкою проживає та знаходиться на утриманні їх спільний неповнолітній син. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, спір щодо майна вирішений добровільно на користь позивачки, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дитини, і, на думку суду, існування сім'ї в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що вона та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.10.2002 року. Від шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON], а [INFO] донька - [PERSON]. Оскільки відповідач не виконує свого обов'язку стосовно утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 800 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. 01.10.2013 року ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] залишено без розгляду на підставі заяви [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги визнав частково та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у частині 400 гривень на місяць, зазначивши, що не може працевлаштуватися, оскільки доглядає батька. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із свідоцтва про народження від 24.07.2002 р. (а.с.4) видно, що батьками [PERSON] є позивач та відповідач по справі. Згідно довідки Бердянської загальноосвітньої школои І-ІІІ ступенів № 1 від 16.09.2013 року(а.с. 10) та заяви від 16.09.2013 року(а.с. 11) дитина проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню на підставі ст. 180 Сімейного кодексу України, оскільки батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України приймає до уваги, що відповідач не працює і вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача необхідно зменшити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] який був укладений 18.07.1992 року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2013року сторони не проживають однією родиною у зв*язку з подружньою зміною відповідачки. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав вимоги щодо розірвання шлюбу, просить позов задовольнити, підстави для розірвання шлюбу підтверджує. На даний час він проживає однією родиною з іншою жінкою в м.Родаково Луганської області і не бажає зберігати з відповідачкою родину. Відповідачка позов про розірвання шлюбу визнала, однак вказала, що підстави, які викладені в позові, невірні, оскільки ще раніше вона пішла з будинку, який належить позивачу, проживає окремо разом з дітьми у зв*язку з негативною поведінкою саме позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи єдиний намір сторін припинити шлюбні стосунки, суд вважає можливим не надавати сторонам строк для припинення ,так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. Неповнолітній син проживає разом з позивачкою і ,як слідує з позову, спору про його місце проживання не має. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

У липні 2013 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 7). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання Державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним вказавши, що 16.11.2004 року мати позивача [PERSON] приватизувала земельну ділянку біля свого житлового будинку по [ADDRESS] та отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку. Однак при видачі даного акта було допущено помилку, вказано невірну адресу , замість [ADDRESS], «[ADDRESS]». Після смерті матері позивачу дісталась у спадок присадибна ділянка по [ADDRESS], яку вона переоформила на себе. Відповідно в Державному акті вказано адресу [ADDRESS], хоча фактично дана земельна ділянка знаходиться біля будинку, який знаходиться на [ADDRESS] У зв'язку з тим, що позивач не може користуватись даною земельною ділянкою, змушена звернутись до суду з позовом про визнання Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 507839, виданого на ім`я [PERSON] недійсним. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак представником надано на адресу суду заяву, в якій підтримує позицію позивача, просить позовні вимоги задовольнити та просить справу розглянути в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали заяву, в якій просили справу розглянути в їх відсутності, та не заперечували проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії рішення Тростянецького районного суду від 30.11.2006 року по справі №2-650/2006 за позивачем [PERSON] визнано право власності на частину спадкового майна померлої [INFO] року [PERSON]. в тому числі на земельну ділянку згідно Державного акту серії ВН № 181494 від 16.11.2004 року(а.с.5). Копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 181494 від 16.11.2004 року, виданого на ім`я [PERSON] вказує на те, що в даному Акті дійсно зазначено адресу: [ADDRESS](а.с.8) Згідно довідки №1276 від 06.09.2013 року, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, встановлено, що земельна ділянка в розмірі 0,2207га, яка розташована в [ADDRESS] щодо Державного акту серії ЯЛ №507839 фактично знаходиться біля житлового будинку за адресою [ADDRESS], в зв`язку з допущеною помилкою при видачі рішення 13 сесії 4 скликання 2004 року Новоободівської сільської ради Тростянецького району.(а.с.9) На підставі ст.229 ч 1 Цивільного Кодексу України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. На підставі вимог ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду та вказав, що [INFO] померла його мати, та при звернені до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини йому було відмовлено, оскільки відсутні документи які підтверджують факт родинних відносин. У даний час відсутність документів не дає йому можливості підтвердити родинні стосунки з його матір'ю, та не дає змоги оформити спадщину, в зв'язку з чим просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою його мамою [PERSON]. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, а подав заяву про слухання справи за його відсутності, та спору по справі не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 п. 1, 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, родинних відносин між фізичними особами, та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що заявнику при звернені до нотаріальної контори для прийняття спадщини було відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин, та у даний час дані обставини не дають йому можливості підтвердити факт родинних стосунків з його мамою, та не дає змоги оформити спадщину. Дані обставини підтверджуються: копією паспорта громадянина України заявника; копією свідоцтва про народження заявника, копією свідоцтва про смерть його матері; поясненнями свідків; які наявні в матеріалах справи. Тому, суд приходить до висновку, що підстав для відкладення розгляду справи в суду немає, а заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити, оскільки заява є підставною та такою, що ґрунтується на вимогах закону. На підставі наведеного,

Outcome: approved