Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк (надалі по тексту ПАТ Дельта Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційним Банком Дельта правонаступник якого є позивач та відповідачем було укладено договір № 002-25015-240911 відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 4838 грн.06 коп. на споживчі цілі, а відповідач у свою чергу, зобов'язався його повернути позивачеві з урахуванням кредитних відсотків відповідно до складеного графіку погашення заборгованості терміном до 23 липня 2012 року. На порушення умов договору, відповідач свої зобовязання щодо своєчасного повернення отриманого кредиту та сплатити відсотки не виконав і станом на 22 серпня 2013 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 3495,70 грн., в тому числі непогашений кредит в сумі 3161,08 грн., 0,09 грн. заборгованості по нарахованих і несплачених відсотків та 334,53грн. заборгованість за комісіями, у звязку з чим просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак, надав листа про розгляд справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував та у своєму поясненні послався на те, що кредит у Банку отримав, однак через фінансові труднощі не зміг своєчасно повернути кошти Банку у звязку із чим, просив суд надати додатковий час для добровільного погашення заборгованості по кредиту. Разом із тим, на подальші судові засідання відповідач не зявився, незважаючи на належне його повідомлення про час і місце розгляду справи, а тому, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у його відсутності та вирішити справу на підставі наявних матеріалів справи. Суд, ураховуючи пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційним Банком Дельта та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 002-25015-240911, згідно умов якого банк надав останньому грошові кошти на споживчі цілі в сумі 4838 грн.06 коп. строком повернення до 23 липня 2012 року. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема п.2.9 Договору, відповідач зобовязався щомісяця у строк не пізніше 24 числа починаючи з місяця, що слідує за місяцем в якому наданий кредит зарахувати на рахунок Банку рівними частинами суму грошових коштів, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 586 грн. у відповідності до графіку платежів наведеному у Додатку № 1, який є невідємною частиною договору (а.с. 5-8). Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем за кредитором [PERSON] станом на 22 серпня 2013 року створилася заборгованість на загальну суму 3495 грн.70 коп. (а.с. 15). На день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 526, 530. 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved