Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій 21.09.2012 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв’язку із тим, що відсутній витяг з державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 2,76 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивач не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивач [PERSON] надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просила справу розглянути за їх відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, а також просив справу розглянути за його відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,76 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 047352 від 28.04.2001 року, виданого на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 7 квітня 2000 року за № 79, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ОД № 10-16-30. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 310586 від 24.09.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла 21.09.2012 року. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,76 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 047352 від 28.04.2001 року). За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36009027 від 06.12.2013 року, згідно якого, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 1177231 від 25.08.1965 року, виданого [PERSON] сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 377338 від 06.12.2013 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1269 ЦК України – спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] у встановлений строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу, що підтверджено витягом зі спадковго реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36009419 від 06.12.2013 року, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Листом від 20.11.2013 року за № 10-10-18/537 наданим відділом Держземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області повідомлено про те, що відомості про земельну ділянку площею 2,76 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] до державного земельного кадастру не вносились. Письмовою відповіддю наданою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 06.12.2013 року за № 2692/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв’язку із тим, що відсутній витяг з державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 2,76 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved