Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-16 00:00:00

ПрАТ «СК «УНІКА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що в результаті ДТП, що мало місце 08.04.2010 року, позивач виплатив в рамках проведення ремонту автомобіля страхувальника, який зазнав збитків, суму страхового відшкодування в розмірі 3123,74 грн. Водночас у страхувальника існувало зобов'язання перед страховиком щодо сплати другої частини страхового платежу за Договором в розмірі 3265,05 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування була здійснена шляхом погашення несплаченої частини страхового платежу. Оскільки ДТП сталось через порушення [PERSON] правил дорожнього руху України, позивач просить стягнути з нього в порядку регресу вказану суму страхового відшкодування та судові витрати. Представник позивача надав в судове засідання заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 08 квітня 2010 року в місті Києві по вул. Братиславській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Шкода» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] ДТП сталось в наслідок порушення відповідачем ПДР України, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року по справі № 3-3962/2010р. про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України відносно [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В результаті вказаної ДТП автомобіль «Шкода» д/н [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, вартість яких виходячи з висновку автотоварознавчого дослідження СПД [PERSON] № 6607 від 28.04.2010 р. становить 3652,28 грн., за мінусом франшизи 528,54 грн. Відповідно до страхового акту № 0042196 від 25.05.2010 року виплаті страхового відшкодування Страхувальнику підлягає сума 3123,74 грн. Згідно наказу № 7964 від 25.05.2010 року, в зв'язку з настанням страхового випадку 08.04.2010 з автомобілем Shkoda Octavia Tour 1.9 держ. № [NUMBER], який належить гр.. [PERSON], і на підставі договору страхування №011094/4002/0000467 від 01.12.2009 р., страхове відшкодування в розмірі 3123,74 грн. зараховане в рахунок погашення не сплаченої частини страхового платежу. Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Статтею 60 ЦПК України визначено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки відповідачем в судове засідання не надано жодного доказу того, що ним в добровільному порядку була відшкодована шкода, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які наявні в матеріалах справи. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved