Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

02 липня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на це майно, встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги неможливістю згідно до закону розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном. У судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] підтримали заявлені вимоги, в обґрунтування яких посилались на факти і обставини, наведені в позовній заяві, та позивачка зазначила, що на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.1977 року та від 06.10.1987 року їй та відповідачу [PERSON] на праві власності належить по ? частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з двох житлових будинків під літ. «А-1» площею 48,80 кв.м., та літ. «Б-1» площею 45,20 кв.м., з господарськими спорудами та побудовами: вбиральнями - «Е», «Ж»; літніми кухнями - «В», «З»; сараями - «И», «К», «Л»; водогоном та огорожею. Ці об*єкти нерухомого майна розташовані за земельній ділянці площею 632 кв.м., яка знаходяться у її з відповідачем загальному користуванні. Фактично вона користується частиною домоволодіння, що включає в себе: житловий будинок під літ. «А-1» площею 48,80 кв.м. та господарськими спорудами: вбиральнею «Ж»; літніми кухнями - «В», «З»; сараями - «И», «К»; водогоном та огорожею № 1. Ці об*єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці, розмір якої по фасадній частині складає 9,0 п.м., з боку городу 9,40 п.м., її довжина - 37,0 п.м., а загальна площа дорівнює 340 кв.м. [PERSON] користується частиною домоволодіння, що включає в себе: житловий будинок під літ. «Б-1» площею 45,20 кв.м. з господарськими спорудами: вбиральнею «Е»; сараєм - «Л»; водогоном та огорожею № 2, розмір земельної ділянки по фасадній частині складає 7,50 п.м., з боку городу 8,0 п.м., довжина дільниці дорівнює 37,60 п.м., площа дільниці - 292 кв.м. Обидві частини домоволодіння мають окремі вхід до будинків, проїзд до них та відокремленні водогінні мережі. Усною угодою порядок користування земельною ділянкою склався таким чином, що вона користується ділянкою 340 кв.м., а відповідач - 292 кв.м. і саме за ці розмірі вони з відповідачем сплачують земельний податок. Зважаючи на те, що належні їй та відповідачу частки в спільній частковій власності в натурі не виділені, на теперішній час вона об*єктивно позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю. Враховуючи викладені обставини та їх правове обгрнутування, [PERSON] просить суд припинити право спільної часткової власності між нею та відповідачем на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], що складається з двох житлових будинків під літ. «А-1» площею 48,80 кв.м., в тому числі житловою - 24,80 кв.м. та літ. «Б-1» площею 45,20 кв.м., в тому числі житловою - 11,90 кв.м. з господарськими спорудами та побудовами: вбиральнями - «Е», «Ж»; літніми кухнями - «В», «З»; сараями - «И», «К», «Л»; водогоном та огорожею в межах земельної ділянки 632 кв.м.; виділити їй в натурі ? частину нерухомого майна і визнати за нею право власності на: будинок під літ. «А-1» площею 48,80 кв.м., у тому числі житловою - 24,80 кв.м. з господарськими спорудами: вбиральнею «Ж»; літніми кухнями - «В», «З»; сараями - «И», «К»; водогоном та огорожею № 1, за адресою: [ADDRESS], в межах земельної дільниці - 340 кв.м.; встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], надав їй в користування ділянку площею 340 кв.м., що включає в себе: розмір земельної ділянки по фасадній частині - 9,0 п.м., з боку городу - 9,40 п.м., довжина дільниці - 37,0 п.м. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав у повному обсязі, погодившись с поясненнями позивачки, зазначивши, що він дійсно фактично користується частиною домоволодіння, що включає в себе: житловий будинок під літ. «Б-1» площею 45,20 кв.м. з господарськими спорудами: вбиральнею «Е»; сараєм - «Л»; водогоном та огорожею № 2, розмір земельної ділянки по фасадній частині складає 7,50 п.м., з боку городу 8,0 п.м., довжина дільниці дорівнює 37,60 п.м., площа дільниці - 292 кв.м., іншою частиною нерухомості, вказаною [PERSON] користується остання. Обидві частини домоволодіння мають окремі вхід до будинків, проїзд до них та відокремленні водогінні мережі. Між ними погоджено порядок користування земельною ділянкою: позивачка користується ділянкою площею 340 кв.м., а він площею - 292 кв.м. і саме за ці розмірі кожен з них сплачує земельний податок. Він не заперечує проти задоволення вимог [PERSON], оскільки це не порушує його прав. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані доказі в межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України), суд установив наступне. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15 лютого 1977 року державним нотаріусом Третьої макіївської державної нотаріальної контори Еніною Л.М., [PERSON] продала, а [PERSON] купила ? (одну другу) частину домоволодіння з усіма господарськими будівлями до неї, яке складається з двох будинків, жила площа яких - 38,5 кв.м., розташовані на земельній дільниці 600 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Цей договір 20 вересня 1977 року зареєстровано в бюро технічної інвентаризації міста Макіївки за реєстровим № 2288-12. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 06 жовтня 1978 року державним нотаріусом Третьої макіївської державної нотаріальної контори Еніною Л.М., [PERSON] продала а, а [PERSON] купив ? (одну другу) частину домоволодіння з усіма господарськими будівлями до неї, яке складається з двох будинків, жила площа яких - 47,2 кв.м., розташовані на земельній дільниці 510 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Цей договір 03 березня 1987 року зареєстровано в бюро технічної інвентаризації міста Макіївки в реєстрову книгу № 12 за реєстровим № 2288. За наведених обставин спірне домоволодіння на праві спільної часткової власності - по ? кожному належить [PERSON] та [PERSON] Між сторонами не було проведено поділу домоволодіння ( у тому числі господарчих споруд ) в натурі відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності та не встановлено порядок користування земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані два житлових будинки та належні до них господарських споруд. Зазначені факти і обставини визнані сторонами у судовому засіданні, вони підтверджені наявними в матеріалах справи документами, тому у відповідності до правил частини 1 статті 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. У силу положень статей 21, 24 ,41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. За даними технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки», станом на 29.05.2013 року на даній земельній ділянці загального користування знаходяться: два житлові будинки під літ. «А-1» площею 48,80 кв.м., в тому числі житловою - 24,80 кв.м. та літ. «Б-1» площею 45,20 кв.м., в тому числі житловою - 11,90 кв.м. з господарськими спорудами та побудовами: вбиральнями - «Е», «Ж»; літніми кухнями - «В», «З»; сараями - «И», «К», «Л»; водогоном та огорожами № 1 та № 2. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право, як визначено в частині 1 статті 364 ЦК України, на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Пленум Верховного Суду України у пунктах 6-8 постанови від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Згідно висновку комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки» щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна № 39 від 29.05.2013 року, домоволодіння [ADDRESS] за технічними показниками об'єкту може бути поділено, склад новоутворених об'єктів нерухомого майна та їх адреси може виглядати наступним чином: [ADDRESS]: житловий будинок під літ. «А-1» площею 48,80 кв.м., у тому числі житлова - 24,80 кв.м.; вбиральня літ. «Ж»; літні кухні літ. «В», «З»; сараї літ.«И», «К»; водогоном, огорожа № 1. Розмір земельної ділянки по фасадній частині - 9,0 п.м., з боку городу - 9,40 п.м., довжина дільниці - 37,0 п.м., площа дільниці - 340 кв.м. Зазначена частина домоволодіння має окремий вхід до будинку, окремий проїзд до домоволодіння, окремі водогінні мережі; [ADDRESS]: житловий будинок під літ. «Б-1» площею 45,20 кв.м., у тому числі житловою - 11,90 кв.м.; вбиральня літ. «Е»; сарай літ. «Л»; водогоном, огорожа № 2. Розмір земельної ділянки по фасадній частині - 7,50 п.м., з боку городу - 8,0 п.м., довжина дільниці - 37,60 п.м., площа дільниці - 292 кв.м. Зазначена частина домоволодіння має окремий вхід до будинку, окремий проїзд до домоволодіння, окремі водогінні мережі. Приймаючи до уваги, що сторони досягли домовленості щодо поділу в натурі домоволодіння [ADDRESS], що є у їх спільній частковій власності, суд вважає за необхідне провести поділ майна, та виділити в натурі [PERSON] частину домоволодіння та господарчі будівлі, яка відповідає належній їй одній другій ідеальній долі у праві спільної власності на зазначене домоволодіння, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За правилами частини 2 статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. При визначенні порядку користування земельною ділянкою суд виходить з вимог ст. 88, 120 Земельного кодексу України, згідно яких при переході власності на будівлю право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі, якщо інше не передбачено договором відчуження та учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на отримання її в володіння, користування. У пунктах 19-22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житлові будинки, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Після набуття права власності на частки спірного домоволодіння [PERSON] і [PERSON] стали його співвласниками - по ? частки кожний, а також землекористувачами ділянки, яка надавалася у встановленому законом порядку попереднім власникам. При цьому між сторонами встановлено фактично склавшийся між ними порядок володіння житловими будинками, господарськими будівлями і спорудами та порядок користування й розпорядження земельною ділянкою на якій вони розташовані: позивачка користується земельною ділянкою загальною площею 340 кв.м., відповідач - 292 кв.м. і саме за ці розміри кожна зі сторін сплачує земельний податок. Приймаючи до уваги, що сторони досягли домовленості щодо порядку користування земельною ділянкою з врахуванням місця розташування жилих будинків та господарських будівель співвласників, їх безперешкодне обслуговування і користування, суд встановлює порядок користування земельною ділянкою спільного користування який фактично склався між співвласниками. Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved