Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-15 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоровя Обласний протитуберкульозний диспансер №3 14 серпня 2013 року звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, в якій зазначив, що у [PERSON] туберкульоз легень вперше виявлено в 2003 році. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В періоди з 11.11.2003 року по 09.12.2003 року; з 15.12.2003 року по 26.02.2004 року; з 05.03.2005 року по 01.04.2005 року; з 17.06.2008 року по 03.09.2008 року хворий проходив лікування в стаціонарному відділенні Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 (ОПТД №3) та в Обласному протитуберкульозному диспансері № 1. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Але, перебуваючи на стаціонарному лікуванні хворий постійно зловживав спиртними напоями, порушував режим медичного закладу і самовільно припиняв лікування. Лікувався короткостроковими курсами. Після виписки з диспансеру ухилявся від лікування. Тому, туберкульоз у хворого постійно прогресував, лікування не давало бажано результату, бактеріовиділення зберігалися. [PERSON] з 25.02.2003 року є інвалідом ІІ групи. В період коли хворий не лікується в стаціонарному відділенні, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні. [PERSON] неодноразово попереджався про наслідки його недбалого ставлення до лікування, але будь-якої позитивної реакції з його боку не було. Хворий не бажає розуміти своєї небезпеки для суспільства. Враховуючи, що хворий ухилявся від лікування та приймаючи до уваги, що [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби, в 2009 році було вирішено звернутися до суду з заявою про примусову госпіталізацію хворого. 15 травня 2012 року хворий був госпіталізований до Обласної психіатричної лікарні № 1 на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 листопада 2009 року для примусового лікування, де він перебував до 15.11.2012 року. З 15.11.2012 року [PERSON] і по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні в ОПТД № 3 17.10.2008 року та 17.01.2013 року [PERSON] консультований лікарем наркологом. Під час обстеження та враховуючи медичну документацію лікарем наркологом було встановлено, що хворий систематично зловживає спиртними напоями, від спеціального лікування відмовляється, у нього сформувався синдром алкогольної залежності. Тобто, у хворого встановлено також і діагноз хронічний алкоголізм В звязку з чим, лікар нарколог рекомендує для хворого примусове лікування. Тобто, в добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу. Хоча йому доведе до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути вкрай небезпечними. Вимоги протиепідемічного режиму [PERSON] не дотримуються. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини хворого, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. В період коли хворий не лікується в стаціонарному відділенні, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Хворий не розуміє своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 17.07.2013 року за № 50 [PERSON] має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхніх долей легень (фіброзно-кавернозний), правосторонній осумковатий тубплеврит. Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм та ряд інших захворювань. В звязку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров»я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на шість місяців . Оскільки, гр. [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні № 1 є відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на шість місяців. Бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заявника в судове засіданні не зявилася, 19 липня 2013 року подала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позову наполягає, просила справу розглядати за її відсутності, без фіксування технічними засобами звукозапису. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] в судове засідання, будучи повідомленим належним чином, не зявився. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судове засідання проведено за відсутності заінтересованої особи у відповідності до ст. 185 ЦПК України, так як за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 17.07.2013 року за № 50 [PERSON] має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхніх долей легень (фіброзно-кавернозний), правосторонній осумковатий тубплеврит. Супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізм та ряд інших захворювань. В звязку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров»я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на шість місяців (а.с. 4) Крім того, наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу у [PERSON] підтверджується витягом з його історії хвороби (а.с. 5) Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобовязані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обовязкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та примусовій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, а також враховуючи той факт, що він має супроводжуючий діагноз: хронічний алкоголізм, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і постановлення рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласної психіатричної лікарні № 1 для примусового лікування алкоголізму та заразної форми туберкульозу строком на шість місяців.

Outcome: approved