Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON]та [PERSON] Є, третя особа державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 04 жовтня 2013 року у справі № 2-1725/12 за позовом [PERSON] до Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, Черкаської філії ТОВ «Укрспецторг Груп», треті особи: АТ «[PERSON] Аваль» в особі Черкаської дирекції, [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними, протоколу їх проведення незаконними і про його скасування, визнано недійсними прилюдні торги комплексу нежитлових будівель. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 22 листопада 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року скасовано рішення апеляційного суду Черкаської області, рішення суду першої інстанції залишено в силі. У той же час, 06 серпня 2012 року відповідачі - [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель, посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі № 1-15450). Під час укладання вищевказаного договору [PERSON] стверджував, що комплекс нежитлових будівель не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори. На час підписання договору інших осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на цей комплекс нежитлових будівель немає. Продавець несе відповідальність за надання неправдивої інформації стосовно прав третіх осіб на відчужуване майно. [PERSON] достовірно знав про те, що судами розглядалася справа про визнання прилюдних торгів недійсними та винесено рішення про скасування торгів та визнання протоколу про проведення прилюдних торгів недійсним, чим грубо порушив вимоги ст. ст. 658, 659 ЦК України. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] не мав права на відчуження майна (комплексу нежитлових будівель). У судовому засіданні позивач та його представник – адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Суду пояснили, що спірне майно було відчужене особою, яка не мала на це право, так як [PERSON] зареєстрував своє право власності на комплекс нежитлових будівель 30.07.2013р., тобто після визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, при укладенні правочину по відчуженню цього майна він повідомив неправдиву інформацію щодо відсутності будь-яких спорів. У зв»язку з цим договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель, укладений між відповідачами, має бути визнаний недійсним. Представник відповідача [PERSON] – [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В частині 1 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Вказане положення кореспондується з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В разі наявності підстав для припинення права власності (зокрема визнання прилюдних торгів недійсними) передбачається реєстрацію вказаного права. Тому лише з моменту державної реєстрації може бути змінений суб’єкт власності. Наявність у [PERSON] реєстрації права власності, відсутність обтяжень щодо майна виключає наявність підстав для відмови нотаріуса на посвідчення договору. Чинним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси визнано прилюдні торги недійсними, проте, жодним чином в рішенні не вказано про необхідність застосування реституції та повернення сторонам правочину майна одержаного ними. Таким чином, саме по собі визнання прилюдних торгів недійсними не позбавляє [PERSON] права власності на майно придбане ним за результатами прилюдних торгів. Про недобросовісність дій [PERSON] щодо [PERSON] свідчить наявність заборгованості в розмірі 562100 гривень (рішення Апеляційного суду Черкаської області по справі № 22ц-1330/2010 від 16 червня 2010 року). В результаті недобросовісних дій, а саме: умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили (ст. 382 Кримінального кодексу України), порушення прав та інтересів [PERSON] та інших осіб відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 120132500500001951. Наявність безпідставного спору, що розглядається Соснівським районним судом м. Черкаси свідчить про продовження порушення [PERSON] прав та інтересів [PERSON] Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що він є добросовісним набувачем. Під час укладання оспорюваного правочину не існувало будь-яких заборон щодо відчуження спірного майна. Просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] скерувала клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2-1725/12 за позовом [PERSON] до Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, Черкаської філії ТОВ «Укрспецторг Груп», треті особи: АТ «[PERSON] Аваль» в особі Черкаської дирекції, [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними, протоколу їх проведення незаконними і про його скасування, матеріали цивільної справи № 2-274/11 за позовом ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Черкаської дирекції до [PERSON], [PERSON], [PERSON], ПП «Сто Лєт», вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 08 червня 2012 року придбав на прилюдних торгах комплекс нежитлових будівель, а саме: склади – «Б, В, в», загальною площею 416,4 кв. м., столярний цех – літ. «Г, г, г’», загальною площею 515,7 кв. м., вбиральня – літ. «Е», огорожа – літ. « 1-2», що знаходиться у місті Черкаси по вулиці 14-го Грудня, 6/2. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 04 жовтня 2012 року у цивільній справі № 2-1725/12 за позовом [PERSON] до Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, Черкаської філії ТОВ «Укрспецторг Груп», треті особи: АТ «[PERSON] Аваль» в особі Черкаської дирекції, [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними визнано недійсними зазначені вище прилюдні торги, протокол їх проведення незаконним та його скасовано. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 22 листопада 2012 року рішення суду першої інстанції скасоване та у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2012року залишено в силі, а рішення апеляційної інстанції від 22 листопада 2012 року скасовано. 6 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель, а саме: склади – «Б, В, в», загальною площею 416,4 кв. м., столярний цех – літ. «Г, г, г’», загальною площею 515,7 кв. м., вбиральня – літ. «Е», огорожа – літ. « 1-2», що знаходиться у місті Черкаси по вулиці 14-го Грудня, який посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі № 1-1540. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Вказане положення кореспондується з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В разі наявності підстав для припинення права власності (зокрема визнання прилюдних торгів недійсними) передбачається реєстрацію вказаного права. Тому лише з моменту державної реєстрації може бути змінений суб’єкт власності. Відповідно до вимог Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22 лютого 2012 року перед посвідченням угод нотаріус перевіряє наявність реєстрації за стороною права власності на об’єкт та інші підстави, які б свідчили про неможливість укладення правочину. Доданими до матеріалів справи доказами, наданими за вимогою суду державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON], підтверджується, що в момент посвідчення оспорюваного правочину ніяких обтяжень щодо предмету договору не виявлено, перевірено наявність реєстрації права власності за [PERSON]. Крім того, чинним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси визнано прилюдні торги недійсними, проте, жодним чином в рішенні не вказано про необхідність застосування реституції та повернення сторонам правочину майна одержаного ними. Таким чином, саме по собі визнання прилюдних торгів недійсними не позбавляє [PERSON] права власності на майно придбане ним за результатами прилюдних торгів. Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку що на момент укладання оспорюваного договору купівлі-продажу єдиним повноважним власником майна був [PERSON] При цьому, вбачається, що [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки стороною позивача протилежне не доведене. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені зокрема ч. 1 ст. 203 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Статтею 216 ЦК України передбачено загальні наслідки недійсності правочину – недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю, а згідно зі ст. 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. Зі змісту ч. 1. ст. 216 ЦК України вбачається, що наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину. Разом із тим ч. 3 ст. 216 ЦК України передбачено, що загальні наслідки недійсності правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсності правочинів. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, в якій така особа не є стороною. У разі встановлення наявності речово-правових відносин до таких відносин не застосовується зобов’язальний спосіб захисту. Враховуючи вищевикладене позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 154 ЦПК України вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed