Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

15 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання незаконним та скасування дозволу на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що у відповідності до договору дарування від 07 лютого 1987 року йому належить 19/50 частин будинку з надвірними будівлями під № 62, розташованого за адресою м. Кіровоград, вул. Кірова, а саме: жилий будинок 1/2 частина, з надвірними спорудами: погріб літ «Б», сарай літ «Г», розмірами 4,63 х 4,20 м, вбиральня літ. «Д», навіс літ.»Ж», водопровід, ворота. Крім того, 11/25 частина домоволодіння знаходиться у власності [PERSON] на підставі договору дарування № 1593 від 01.07.2004 року та 9/50 частин [PERSON]. З даних технічного паспорту на садибний (Індивідуальний) житловий будинок № 62 по вул. Кірова в м. Кіровограді, виготовленого Кіровоградським ОБТІ станом на 20.12.2012 року вбачається, що на даній вулиці на місці сараю під літ « Г», розмірами 4,63 х 4,20 м збудовано літню кухню літ. «М» розмірами 11,6 х 10 м. При оформленні технічного паспорту на житловий будинок № 62 йому стало відомо, що [PERSON] ніби - то видано дозвіл № 4479 від 18.11.2005 року на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні. З метою з’ясування підстав видачі даного дозволу 10 січня 2013 року він звернувся до Управління архітектури та містобудування Кіровоградської міської ради про надання копії дозволу № 4479 від 18.11.2005 року на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні, і документів, які послужили підставою для його видачі. Згідно відповіді Управління архітектури та містобудування Кіровоградської міської ради за № 130 від 18.01.2013 року видно що однією з підстав для надання дозволу [PERSON] стала його заява про згоду на будівництво, але такої згоди він ніколи не давав, в ній рукописний текст і підпис від його імені підроблені, крім того в цій згоді вказано дані паспорта, який [PERSON] в 2003 році був загублений. В зв’язку з тим, що він ніякої заяви – згоди до управління містобудування, архітектури, земельних ресурсів та екології не писав, рукописний текст і підпис від його імені підроблений звернувся до начальника управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради [PERSON] з вимогою про скасування зазначеного дозволу. На дану заяву отримав відповідь № 283 від 06.02.2013 року про те, що виконавчий орган міської ради не має підстав ставити під сумнів надані замовником документи, оскільки згоди посвідчуються особами, які мають на це певні повноваження, рекомендовано звернутися до судових органів. Вважає, що в порушення п.п.1.5,1.6,2.4 Положення «Про порядок надання дозволу на будівництво об’єктів містобудування на земельних ділянках, що знаходяться у власності чи користуванні юридичних або фізичних осіб в м. Кіровограді» за № 1699 від 24 грудня 2003 року управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин було незаконно видано дозвіл № 4479 від 18.11.2005 року на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні, оскільки його було видано на підставі підроблених документів, окрім того, при наданні даного дозволу без його згоди було порушено його право як співвласника домоволодіння. Просить визнати незаконним та скасувати дозвіл № 4479 від 18.11.2005 року, виданий управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради на будівництво літньої кухні – котельні – вбиральні, розміром 11,6 х 10 м., яка належить [PERSON] відповідно договору дарування від 01.07.2004 року. Ухвалою суду від 09.04.2013 року залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача по справі [PERSON] і в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON]. (а. с. 71-72) Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги змінив, просив визнати незаконним та скасувати дозвіл № 4479 від 18.11.2005 року, виданий управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради на будівництво літньої кухні – котельні – вбиральні, розміром 11,6 х 10 м., яка належала [PERSON] відповідно договору дарування від 01.07.2004 року. Представник Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради позов не визнав, надав заяву про застосування строків позовної давності, в судовому засіданні пояснив, що у відповідності до вимог ст.ст. 253-257, 260, 261 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В позовній заяві позивач зазначає, що згідно з договором дарування від 07.02.1987 року йому належить 19/50 частини будинку з надвірними будівлями в м. Кіровограді по вул. Кірова, 62 та що при оформленні технічного паспорту на житловий будинок йому стало відомо, що [PERSON] видано дозвіл № 4479 від 18.11.2005 року на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні - убиральні. Вважає, що така позиція позивача є безпідставною та не підкріпленою належними доказами в порядку ст. 60 ЦПК України, натомість матеріалами справи вона спростовується та доводить той факт, що позивач міг набагато раніше довідатись про проведення будівництва та дозволу. Так, оскаржуваний дозвіл управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин № 4479 видано 18.11.2005 року. В свою чергу згідно технічного паспорту, який міститься в матеріалах справи вбачається, що літня кухня – котельня – убиральня побудовані в 2005 року, тобто саме до цього часу велося будівництво, а отже позивач мав змогу довідатись про правові підстави будівництва, але з його боку жодних дій до 2013 року вчинено не було. Отже, саме з 2005 року позивач у справі міг довідатися про порушення свого права і звернутися до суду за його захистом у встановлені законодавством строки. Оскільки даний позов поданий до суду лише 15 лютого 2013 року, отже, можна зробити висновок, позивачем пропущений строк позовної давності і судом повинні бути застосовані наслідки, передбачені Цивільним Кодексом України. Просить застосувати наслідки пропуску позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, місце і дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, пояснила, що заявлений позов не може розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради є структурним підрозділом Кіровоградської міської ради, яка є органом місцевого самоврядування, що відноситься до суб’єктів владних повноважень. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст.259 ЦК України). Предметом заявленого позову є скасування дозволу на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні № 4479 від 18.11.2005 року, виданого Управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1699 від 24.12.2003 року після затвердження розробленого архітектурно – планувального завдання № 975/2 від 18.11.2005 року. Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 62 по вул. Кірова в м. Кіровограді, виготовленого Кіровоградським ООБТІ 20.12.2012 року, будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні було закінчено в 2005 році. Позивач, який мешкає в тому ж самому будинку № 62 по вул. Кірова в м. Кіровограді ( як вказано у позовній заяві), не міг не знати та не бачити таке будівництво. Також позивач має право ознайомитися з дозвільною та будівельною документацією саме на стадії будівництва, тобто в грудні 2005 року. Будь-якого письмового договору про збільшення позовної давності позивачем не надано. Таким чином, позов заявлений поза строками позовної давності згідно з правилами як адміністративного, так і цивільного судочинства України. Вважає, що спірний дозвіл був прийнятий Управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради у відповідності до вимог чинного законодавства, будь – якого порушення чинного законодавства у зв’язку з видачею спірного дозволу не вбачається. При цьому відповідно до ч.15 ст.24 Закону України «Про планування і забудову територій» дозвіл на будівництво втрачає чинність у разі коли фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня його отримання. Спірне будівництво було закінчено в грудні 2005 року, тому підстав для настання зазначеного наслідку немає. Інших підстав для припинення чинності дозволу на будівництво або для його скасування законодавством не передбачено. В заявленому позові відсутні посилання на порушення будь – яких прав позивача та охоронюваних законом інтересів. Більш того, як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 62 по вул. Кірова в м. Кіровограді від 20.12.2005 року, виготовленого ООБТІ в результаті будівництва двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні була збільшена загальна площа будинку і, як наслідок, його вартість. Таким чином позивач, який є співвласником цієї будівлі, за наслідками цього будівництва отримав збільшення належної йому частки як в натуральному вигляді, так і у грошовому еквіваленті. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] повинно бути відмовлено з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Нормативний акт — це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до ч.3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно ч.1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов’язує. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 4 ч.1 ст. 268 ЦК України передбачено, що позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 4 ст.357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1, 4 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов’язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Частиною 1 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Судом встановлено, що домоволодіння по вул. Кірова, 62 в м. Кіровограді належить: - 9/50 ч. (приватна спільна часткова) [PERSON] згідно договору дарування від 09.06.1995 року №288, - [PERSON] -19/50 ч. (приватна спільна часткова) згідно договору дарування від 07.02.1987 року №2-344, - [PERSON] - 11/25 ч. (приватна спільна часткова) згідно договору дарування від 16.11.2010 року № 2071 (а.с. 69). У відповідності до договору дарування від 07.02.1987 року [PERSON] подарувала [PERSON] 19/50 ч. будинку з надвірними будівлями за адресою м. Кіровоград, вул. Кірова, 62 в м. Кіровограді. Житловий будинок 1/2 ч. цегельний, на 1/2 ч. саманний, обкладений цеглою, загальною площею 78,16 кв.м., має такі надвірні споруди : погріб літ Б, сарай літ. Г, вбиральня літ Д, навіс літ Ж, водопровід, ворота, розташований на земельній ділянці площею 555 кв.м. (а.с.8-10). Згідно договору дарування частини житлового будинку від 01.07.2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] 11/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Кірова, 62. Цей будинок на 1/2 цегельний, на 1/2 ч. саманний, обкладений цеглою загальною площею 129,94 кв.м., в тому числі житловою площею 78,16 кв.м. має такі надвірні споруди, що до нього прилягають: літні кухні ВвЗ, сараї Г,Е, вбиральня Д, гараж Л, погріб К, водопровід +, ворота №, розташований на земельній ділянці площею 555,1 кв.м.(а.с.61). З договору дарування частини житлового будинку від 13 грудня 2005 року видно, що [PERSON] подарувала 11/25 ч житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Кірова,62 [PERSON]. Цей житловий будинок на 1/2 цегельний, на 1/2 ч. саманний, обкладений цеглою загальною площею 129,94 кв.м., в тому числі житловою площею 78,16 кв.м., має такі надвірні споруди, що до нього прилягають: сарай Е, вбиральня Д, гараж Л, літня кухня З, погріб К, л/кухня-котельня-убиральня-М, розташований на земельній ділянці площею 555,1 кв.м.(а.с.65) У відповідності договору дарування від 16 листопада 2010 року видно, що [PERSON] подарував 11/25 ч житлового будинку з господарсько – побутовими будівлями, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Кірова,62 [PERSON]. Вказаний житловий будинок, 11/25 часток якого відчужується літ «АА1аа1а2», матеріали стін - 1/2 цегла, 1/2 ч. саман, обкладений цеглою, загальною площею 129,94 кв.м., житловою площею 78,16 кв.м., має господарсько – побутові будівлі, що до нього прилягають: сарай Е, вбиральня Д, гараж Л, літня кухня З, погріб К к 1, л/кухня-котельня-убиральня-М, водопровід, ворота, вимощення, розташований на земельній ділянці площею 555,1 кв.м.(а.с.66-68) . На підставі рішення міськвиконкому від 24 грудня 2003 року №1699 після затвердження розробленого архітектурно – планувального завдання № 975/2 від 18.11.2005 року Управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин надано дозвіл № 4479 від 18 листопада 2005 року на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні розміром 11,6 х 10 м. в домоволодінні по вул. Кірова, 62, 11/25 ч. якого належало [PERSON] згідно з договором дарування від 01.07.2004 року. (а.с. 7) Згідно п.п. 1.5, 1.6, 2.4 Положення “Про порядок надання дозволу на будівництво об’єктів містобудування на земельних ділянках, що знаходяться у власності чи користуванні юридичних або фізичних осіб в м. Кіровограді“ від 24 грудня 2003 року №1699 видно, що з метою скорочення терміну підготовки документів для фізичних та юридичних осіб дозволено управлінню містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради самостійно за підписом начальника управління вирішувати питання щодо відчуження недобудованих житлових будинків, дозволу на проведення перепланування в житловому будинку, квартирі без зміни їх цільового призначення, будівництво житлових (до 40 кв.м.), не житлових добудов та господарських будівель, балконів, при умові відповідності державним будівельним нормам та чинному законодавству. Дозвіл на будівництво дає право юридичній або фізичній особі на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно – вишукувальних робіт у порядку, визначеному чинним законодавством. У разі звернення фізичної особи із заявою щодо надання дозволу на реконструкцію в житловому будинку, квартирі без зміни їх цільового призначення, будівництво житлових (до 40 кв. м.), нежитлових добудов, господарських будівель та балконів, до клопотання додаються: - документ, що засвідчує право власності на нерухоме майно ( нотаріально посвідчена копія );- згоди власників або користувачів земельних ділянок, у разі зменшення замовником нормативних відстаней від стін будівель та споруд до меж сусідніх ділянок, посвідчені головою квартального комітету або КРЕПом; - облікові документи (технічний паспорт) на домоволодіння або приміщення та довідка про належність, виготовлені ОКП “ КООБТІ “; - висновок та пропозиції організації, яка має відповідний дозвіл щодо можливості здійснення намірів замовника (за необхідності); - висновки міської СЕС, пожежної інспекції, міської екологічної служби (за необхідності); - інші документи (за необхідності). Відповідно до листів Управління містобудування та архітектури за № 130 від 18.01.2013 року (а.с. 22), 06.02.2013 року (а.с.24), № 282 від 06.02.2013 року, адресованих [PERSON], в числі наданих документів є згода [PERSON] на будівництво двоповерхової літньої кухні, котельної, убиральні розміром 11,60 х 10,0 м в домоволодінні по вул. Кірова, 62, його співвласником [PERSON], яку посвідчила 20.05.2005 року голова квартального комітету № 20 [PERSON]К.( а.с. 28) Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється співвласником будинку № 62 по вул. Кірова в м. Кіровограді з 1995 року, бачив [PERSON] в будинку разів 5 – 6, з 1999 року його не бачив проживаючим в будинку, бачив, що [PERSON] частково знесла сарай літ «Г», яким користувався [PERSON], та побудувала двоповерхову будівлю, був проти, скаржився, але ніяких відповідей не отримував, підпис про надання згоди [PERSON] на проведення будівництва двоповерхової літньої кухні, котельної, убиральні він не давав, потім власником частини будинку, яка належала [PERSON]К став батько [PERSON]- [PERSON], який подарував свою частину сину [PERSON]. Будівництво двоповерхової літньої кухні, котельної, убиральні не порушувало його права та інтереси як співвласника будинку. Відповідно до постанови ДІМ Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 04 вересня 2012 року вбачається, що 01.09.2012 року до чергової частини надійшло звернення гр. [PERSON], 18.08.1929р.н., яка проживає за адресою: [INFO] про захват власності її сина [PERSON] [ADDRESS]. В ході проведення перевірки по даному факту було опитано гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В, які пояснили, що гр. [PERSON] та [PERSON] їм не відомі та вони ніколи про таких не чули. Згідно адресної довідки гр. [PERSON] прописаний за адресою [ADDRESS]. Гр. [PERSON] пояснив, що [PERSON] йому знайомий, так як близько 10 років назад він проживав за вищевказаною адресою та на даний момент він не підтримує з останнім зв’язків, про місце його перебування не знає. Таким чином під час проведення перевірки не добуто достатніх даних, вказуючих на подію злочину. В порушенні кримінальної справи в зв’язку з відсутністю події злочину відмовлено (а.с.104). Згідно висновку судово–почеркознавчої експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково – дослідного інституту судових експертиз № 1052 від 01.10 2013 року видно, що підпис від імені [PERSON] в згоді [PERSON] на ім'я начальника управління міськархітектури [PERSON] від 20.10.05 року на проведення будівництва літньої кухні – котельні-убиральні за адресою: вул. Кірова, 62 виконаний не самим [PERSON], а іншою особою (а.с. 129-133). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], як співвласник будинку згоду на будівництво відповідачу [PERSON] не давав, даний підпис підроблено, але у відповідності до ч.4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. При цьому у відповідності до ч.15 ст.24 Закону України «Про планування і забудову територій», який діяв на 2005 рік, у разі, якщо фізична особа або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на будівництво об’єкта містобудування, цей дозвіл втрачає чинність. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що як вбачається з договорів дарування від 07.02.1987 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-344, 09.06.1995 року за № 288, 01.07.2004 року за № 1593, 13 грудня 2005 року за № 3689 ( дублікат договору від 13.12.2005 року № 239) та від 16.11.2010 року за № 2071, які нотаріально посвідчені, між співвласниками порядок користування та володіння житловим будинком з господарсько – побутовими будівлями, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Кірова, 62, визначений не був, договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності не був посвідчений нотаріально, [PERSON] у зв’язку з не проживанням в будинку більш 10 років обов’язки власника не виконував, хоча у відповідності до ч.2 ст. 386 ЦК України мав можливість звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення іншою особою дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, дозвіл № 4479 від 18 листопада 2005 року на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні розміром 11,6 х 10 м. в домоволодінні по вул. Кірова, 62 втратив чинність, крім цього доказів порушення будь – яких прав та охоронюваних законом інтересів [PERSON] не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання незаконним та скасування дозволу на будівництво двоповерхової літньої кухні – котельні – убиральні відмовити в повному обсязі. У відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 114 грн. 70 коп. (229,40 грн.- 114,70 грн.)

Outcome: approved