Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-20 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В позові зазначає, що 9 квітня 2010р. між нею та відповідачем [PERSON] був укладений усний договір купівлі-продажу 3-х кімнатної житлової квартири в с. Вербівка, вул. Ювілейна, буд. № 1, квартира, 5, Літинського району, Вінницької області, договірна вартість 50000 (п'ятдесят тисяч) грн.. Квартира належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу укладеного 29.12.2003р. посвідченого нотаріусом . Позивачка на той період проживала в [INFO], тому домовились що вона сплачує в рахунок купівлі квартири [PERSON] 50000 грн. і переїзджає жити в куплену квартиру. [PERSON] отримавши від неї гроші в сумі 50000 грн. взяв на себе обов'язок юридично оформити купівлю-продаж, звільнити квартиру про що написав розписку 9 квітня 2010р. Не виконавши свої обов'язки відповідач написав другу розписку про повернення 50000 грн. одержаних ним за продаж квартири 13.04.2010р. і брав зобов'язання гроші повернути на протязі 20 днів. Третю розписку [PERSON] написав 19.07.2010р., що гроші в сумі 50000 грн. поверне до 01.09.2010р. Четверту розписку [PERSON] із своєю дружиною [PERSON] написали 24.12.2010р. Спочатку сторони усі істотні умови договору виконали, зокрема, позивачка сплатила [PERSON] 50000 грн. за квартиру про що підтверджують його розписки, він звільнив квартиру і в квітні 2011р. там позивачка поселилась , про що підтверджує штамп у паспорті про прописку до квартири від 01.04.2011р. Оскільки [PERSON] ухилявся від виконання обов'язку щодо переоформлення проданої квартири, 19 травня 2011р. позивачка звернулася до Літинського райсуду з позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі- продажу квартири. Літинським районним судом 08 червня 2011р. позовну заяву було задоволено , договір купівлі-продажу квартири в [ADDRESS] від 09 квітня 2010р. укладений між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним. Судове рішення набрал законної сили 20.06.2011р. Одержавши рішення суду позивачка звернулась із заявою до Вінницько ООБТІ про реєстрацію права власності на квартиру , однак їй було відмовлено у державній реєстрації прав через арешт даної квартири. Тобто, вона вперше дізналась про те, що [PERSON] зловживаючи її довірою, шляхом обману, свідомо продав квартиру, яка відповідно до іпотечного договору від 10.01.2007р. укладеного між відповідачем по справі та АТ "Ощадбанк" є предметом іпотеки . Відповідач по справі [PERSON] при розгляді позовної заяви Літинським районним судом про визнання договору купівлі-продажу квартирі дійсним свідомо, умисно не повідомив суд про наявність заборони на відчуження квартири. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2012р. рішення суду про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири скасовано. Після скасування рішення Літинського районного суду виконавча служба Літинського районного управління юстиції вилучила у позивачки ключі від квартири та примусила знятися з реєстрації . При укладанні договору купівлі-продажу квартири [PERSON] порушив вимоги ст. 659 ЦК України, не попередив позивачку про право третіх осіб на квартиру, що квартира знаходиться під арештом ,шляхом обману та зловживаючи довірою шахрайськими діями практично заволодів грошима в сумі 50000 грн. тим самим завдав позивачці матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає в незаконному заволодіння належними позивачці коштами в сумі 50000 грн. Моральну шкоду вона оцінює в суму 10000 грн., яка полягає в тому, що позивачка була позбавлена можливості користування заробленими грошима на шахті, втратила роботу в м. Красноармійськ, змінила місце проживання, витрати на переїзди, перенесла моральні та фізичні страждання, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до погіршення здоров'я, вплинули на реалізацію її намірів та ділових стосунків. Тому просить стягнути з [PERSON] на її користь з 50000 (п'ятдесят тисяч) грн.. одержаних за квартиру та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також судові витрати та за надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що вона проживала в [INFO] , а в с. Вербівка Літинського району проживає її мати. Мати проживала біля її сестри разом із психічно хворими чоловіком та сином сестри. У неї був намір придбати квартиру і забрати до себе хвору матір. Через неправомірні дії відповідача вона передала йому 50000грн. і протягом трьох років не може їх повернути. Вона позбавлена можливості придбати житло, проживає з мамою та двома психічно хворими чоловіками. Усі ці події негативно вплинули на її психічний стан , тому окрім основного боргу просить стягнути нв її корисмь 10000грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що у нього багато боргів. Він хотів продати квартиру, щоб розрахуватись із частиною боргів. Про те, що квартира в іпотеці і є заборона її продажу він не подумав. В судовому засіданні визнав, що отримав від позивачки 50000грн. Тривалий час не міг повернути гроші тому, що розраховувався із попередніми боргами, пообіцяв в найблищий час повернути кошти. Позов в частині стягнення моральної шкоди також визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши документи, які є у матеріалах справи у їх сукупності суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення. Між сторонами існують цивільні правовідносини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу (а.с.16) та технічного паспорта (а.с.5-7) судом встановлено, що [PERSON] є власником 3-х кімнатної житлової квартири в с. Вербівка, вул. Ювілейна, буд. № 1, квартира, 5, Літинського району, Вінницької області. Сторони у справі домовились, що дану квартиру придбає позивачка, ними були досягнуті усі істотні умови договору. Позивачка сплатила відповідачу 50000грн. , а відповідач передав ключі від квартири. Позивачка поселилась у квартирі та зараєструвала своє місце проживання. Це підтверджено розпискою про отримання грошей (а.с.8), копією паспорта позивачки з відміткою про зміну місця реєстрації (а.с.4 )а також дані факт не оспорював в судовому засіданні відповідач. Відповідач ухилявся від укладення та посвідчення договору купівлі-продажу у нотаріальній конторі, що змусило позивачку звернутись до суду із позовом про визнання дійснив договору купівлв-продажу. Це підтверджено копією рішення суду (а.с.13) . Відповідно до Рішення апеляційного суду Вінницької області (а.с.24-25) рішення суду першої інстанції про задоволення позову [PERSON] скасовано, у задоволенні позову відмовлено через те, що квартира обтяжена забороною відчуження . Факт обтяження спірної квартири підтверджено копією кридитного договору та іпотечного договору (а.с.26-29). Постанови держаного виконавця (а.с.30-33) підтверджують накладення арешту на квартиру та відкриття провадження по її примусовій реалізації з метою погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до розписок написаних відповідачем (а.с.9-12) судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнає борг, що виник у нього перед [PERSON] і зобов'язується повернути кошти в сумі 50000грн. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] 50000грн. на виконання договору купівлі-продажу , який в подальшому не відбувся. [PERSON] визнав борг і на підтвердження цьому написав розписку про його повернення. Тобто відбулася зміна зобов'язання. Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Позов в частині стягнення моральної шкоди також підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що спірна квартира була обтяжена забороною реалізації. [PERSON] отримав в банку кредит і забезпечив його іпотекою, предметом якої була саме спірна квартира. Дані договора були укладені в 2007році. В 2008 році було накладено арешт на квартиру. Тобто в 2010році відповідач, достовірно знаючи, що не має права на продаж квартири, обманним шляжом заволодів коштами позивачки . Протягом 3 років позивачка була позбавлена можливості користуватись коштами, за які планувала придбати собі житло. Вимушена проживати із мамою та двома психічно хворими родичами . Дані обставини свідчать про перенесення позивачкою моральних страждань. Відповідно до ст. 1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ППВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " п 3. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності ... Згідно ст 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому сплочений судовий збір та витрати на правову допомогу слід стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] На підставі ст 1053, 1167 ЦК України та

Outcome: approved