Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

[PERSON] 21.10.2013 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що 20.01.2009 року вона вступила у шлюб з відповідачем [PERSON], що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №5, від якого сторони за час сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, а їй одній важко утримувати сина, так як вона на даний час не працює та доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість їх спільного проживання через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Пояснила, що на протязі останнього часу, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними подружніх відносин. Повідомила, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхніх дітей та у позивача, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги між собою та іншими членами сім'ї. Зазначила, що на даний час відповідач проживає окремо від сім'ї, перервав із ними спілкування і ведення спільного господарства та ухиляється від утримання своєї дитини, а тому їх шлюб із відповідачем носить лише формальний характер і на його розірванні вона наполягає, оскільки подальше збереження такого шлюбу буде суперечити її інтересам. Також, зауважуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, він зобов'язаний та має можливість утримувати свою дитину, просила стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від сукупного доходу відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що вона не є вагітною в теперішній час та не має дитини віком до одного року; відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставни не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він належно обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Спору про майно чи про порядок проживання дітей між сторонами не заявлено. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням постановлення рішення на корись позивача, підлягають стягненню на його користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 114,70 грн. (а.с.1) в частині вимог щодо розірвання шлюбу, та на користь держави - в розмірі 229,40 грн., виходячи з мінімальної ставки вимог майнового характеру щодо стягнення аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved