Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» (далі позивач) звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 438341 грн. 40 коп. та стягнення судових витрат в сумі 3441 грн.00 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.07.2008 року між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір № Ск-008-000766/7-2008, за умовами якого банк надає [PERSON] кредит у розмірі 21818 грн. 00 коп. строком до 15 липня 2010 року за умовою повернення кредиту до зазначеної дати зі сплатою 7 % річних. У зв’язку з тим, що відповідач свої зобов’язання за договором не виконує, станом на 12.07.2013 року утворилася заборгованість в сумі 438341, 40 грн. Тому позивач, посилаючись на умови договору, ст. ст. 526,527,530 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір. В судове засідання представники позивача [PERSON] акціонерного товариства «Родовід банк» - [PERSON], що діє на підставі довіреності, з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі по тих же підставах. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явилась, сповіщалась належно, направила до суду свої заперечення, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позову у зв’язку із спливом позовної давності у частині стягнення процентів за користування кредитом у сумі 760,05 грн. та частині стягнення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 6751,04 грн., також просила відмовити у частині стягнення 2138,27 грн., які складають 3% річних від простроченої сум боргу, зменшити розмір стягнення загальної суми пені до 5630,00 грн. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По справі встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 15.07.2008 року між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір № Ск-008-000766/7-2008, за умовами якого банк надає [PERSON] кредит у розмірі 21818 грн. 00 коп. строком до 15 липня 2010 року з умовою повернення кредиту до зазначеної дати зі сплатою 7 % річних (а.с. 4-6). Відповідно до п. 4.1.24 кредитного договору відповідач зобов’язався забезпечити повне погашення заборгованості за споживчим кредитом згідно з умовами цього договору не пізніше 15.07.2010 року, сплачувати проценти за користування грошовими коштами споживчого кредиту та оплату за обслуговування споживчого кредиту, згідно із встановленим графіком. У зв’язку з тим, що відповідач свої зобов’язання за договором не виконує, станом на 12.07.2013 року утворилася заборгованість в сумі 438341, 40 грн.. Судом також встановлено, що Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Як вбачається з договору, [PERSON] була ознайомлена з умовами надання кредиту, про що свідчить її підпис. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 27 постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз’яснюється, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосована до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступень виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов’язання). Зважаючи на ті обставини, що відповідач є інвалідом 3-ої групи з дитинства (а.с. 46), мешкає разом з батьком [PERSON] (а.с. 47), який є інвалідом за віком, хворіє та перебуває під наглядом лікаря (а.с.48-49), розмір нарахованої позивачем пені значно перевішує розмір заборгованості за кредитом, то суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача до розміру суми заборгованості за кредитом, тобто з 416571 грн. 97 коп. до 11259 грн. 76 коп. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід банк» сума заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 12.07.2013 року: 11259 грн. 76 коп. (заборгованість за кредитом); 855 грн. 06 коп. (заборгованість по процентам); 7516 грн. 34 коп. (заборгованість за обслуговування кредиту); 11259 грн. 76 коп. (заборгованість з пені); 2138 грн. 27 коп. (3 % річних від простроченої кредитної заборгованості), а всього – 33029 грн. 19 коп. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Посилання позивача на сплив позовної давності є безпідставними, оскільки відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 3441 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 525, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial