Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «І-Тек Україна» за участю третьої особи - УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання подати скориговані дані до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у вересні місяці 2011 року він звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ТОВ «І-Тек Україна» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням суду від 08 грудня 2011 року його позовні вимоги задоволено, скасовано наказ про звільнення № 10/08/04-к від 31 серпня 2010 року; поновлено [PERSON] на роботі на посаді заступника директора по впровадженню нових технологій свинарства; стягнуто з ТОВ «І-Тек Україна» на користь [PERSON] компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 29 297, 87 грн. та заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 187 552, 12 грн. Середній заробіток за час вимушеного прогулу було обчислено за період з дня звільнення від 01 вересня 2010 року до 01 червня 2011 року. Також позивач вказує, що до його трудової книжки було внесено записи про визнання недійсним запису №39 до трудової книжки про скасування його з 31 серпня 2010 року, про поновлення на посаді заступника директора по впровадженню нових технологій свинарства, та про звільнення його з займаної посади 05 квітня 2012 року. Однак після звернення позивача 04 лютого 2013 року до УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська з заявою про призначення та виплати пенсії, йому стало відомо, що за період з 31 серпня 2010 року по 05 квітня 2012 року ТОВ «І-Тек Україна» не подало у встановленому законом порядку дані про нього як застрахованої особи до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, не сплативши у повному обсязі помісячні страхові внески до Фонду за вказаний період, що призвело до незаконного зменшення його страхового стажу. Такі дії відповідача [PERSON] вважає незаконними та просить суд зобов'язати ТОВ «І-Тек Україна» подати скориговані дані до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України щодо пенсійних внесків за час вимушеного прогулу. Представник [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідача ТОВ «І-Тек Україна» у судовому засіданні позов [PERSON] не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог. На останнє судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомляли. Представник третьої особи - УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 01 лютого 2005 року [PERSON] працював у ТОВ «І-Тек Україна» на посаді заступника директора по провадженню нових технологій свинарства. Наказом № 10/08/04-к від 31 серпня 2010 року позивач був звільнений з займаної посади, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці (а. с. 8-9). Не погодившись з вищевказаним звільненням, у вересні місяці 2011 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ТОВ «І-Тек Україна» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2011 року (а. с. 5) позовні вимоги [PERSON] задоволено, скасовано наказ про звільнення № 10/08/04-к від 31 серпня 2010 року, поновлено його на роботі на посаді заступника директора по впровадженню нових технологій свинарства, а також стягнуто з ТОВ «І-Тек Україна» на його користь [PERSON] компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 29 297, 87 грн. та заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 187 552, 12 грн. При цьому середній заробіток за час вимушеного прогулу було обчислено за період з дня звільнення від 01 вересня 2010 року до 01 червня 2011 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2012 року (а. с. 7) вищевказане рішення залишено без змін. Також судом встановлено, що до трудової книжки [PERSON] були внесені записи про визнання недійсним запису №39 до трудової книжки про звільнення його з посади 31 серпня 2010 року, а також внесені записи про поновлення [PERSON] на посаді заступника директора по впровадженню нових технологій свинарства. Наказом №25-к від 05 квітня 2012 року позивач був звільнений з займаної посади, про що також свідчить відповідна відмітка у трудовій книжці (а. с. 9). Позивач є людиною, що досягла пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] виданим Пенсійним Фондом України 31 серпня 2010 року (а. с. 10). 04 лютого 2013 року [PERSON] звернувся до УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська з заявою про призначення та виплати пенсії. У зв'язку з тим, що за період з 31 серпня 2010 року по 05 квітня 2012 року ТОВ «І-Тек Україна» не подало у встановленому законом порядку дані про нього як застрахованої особи до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, та не сплатило у повному обсязі помісячні страхові внески до Фонду за вказаний період, то це призвело до незаконного зменшення страхового стажу позивача. Такі дії відповідача є незаконними, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України. Таким чином, усі роботодавці, які є страхувальниками найманих працівників, зобов'язані подавати до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду щорічні звіти за формою «ІНДАНІ» щодо розміру нарахованого заробітку та нарахованих страхових внесків за тарифами. При цьому сума відшкодування за період вимушеного прогулу з вини роботодавця, відповідно до статей 116, 117, 236 КЗпП України, розраховується як середня заробітна плата. Таким чином, нарахована сума відшкодувань відноситься до фонду оплати праці на підприємстві. Відповідно п. 4.3.4. Постанови Пенсійного фонду від 27.09.2010 р. № 21-5 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», вказано, що зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час після звільнення з роботи або згідно з рішенням суду, - середню заробітну плату за вимушений прогул. За діючими правилами персоніфікованого обліку у Пенсійному фонді усі суми заробітків найманого працівника, які нараховані та підлягають виплаті, декларуються роботодавцем у річному звіті за формою «ІНДАНІ» і відносяться до того місяця, за який вони нараховані. Тому суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що після виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу [PERSON] ТОВ «І-Тек Україна» повинно було внести скориговані дані до системи персоніфікованого обліку до пенсійного фонду, щодо його пенсійних внесків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством. Згідно з п. 2 ст. 20 зазначеного Закону обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати внески. Органи Пенсійного фонду України ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють облік коштів Накопичувального фонду на накопичувальних пенсійних рахунках. Відповідно до ст. 21 вищевказаного Закону персональна облікова картка застрахованої особи містить, окрім інших даних, розмір страхового внеску до Пенсійного фонду за відповідний місяць, суми страхового внеску до Пенсійного фонду за відповідний місяць та страховий стаж, а страховий стаж, згідно зі ст. 24 Закону обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, та обчислюється в місяцях. Також у судовому засіданні доведено, що фактично рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2011 року ТОВ «І-Тек Україна» було виконано в примусовому порядку після відкриття державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ виконавчого провадження, що також не заперечувалось представниками відповідача. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ТОВ «І-Тек Україна», сплативши за рішенням суду заробітну плату за час вимушеного прогулу, всупереч положень вищезазначеного Закону, не подало у встановленому Законом порядку дані про застраховану особу - [PERSON] до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, не сплативши у повному обсязі щомісячні страхові внески до Пенсійного фонду України, що призвело до незаконного зменшення страхового стажу позивача. Ці обставини підтверджуються також відповідними звітами про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів ПФУ, наданими представниками відповідача до суду (а. с. 29). Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до 3 ст. 10 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved