Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" звернулось до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 13 червня 2007р. між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль", та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/8201/82/49791, згідно з умовами якого позивач зобовязувався надати третій особі кредит у сумі 25000.00 дол. США, строком до 13 червня 2017р., під 13,75% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 червня 2007р. банк уклав з [PERSON] договір поруки №014/8201/82/49791-1. [PERSON] не виконує своїх зобовязань за кредитним договором і не сплачує проценти та не здійснює повернення кредиту, внаслідок чого прострочена заборгованість перед позивачем, станом на 24 вересня 2012р. становить 1099394грн. 82коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні 02.09.2013р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні мотивам позовної заяви. В наступні судові засідання представник позивача, будучи належним чином повідомлений не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні 02.09.2013р. позовні вимоги заперечив, просить в їх задоволенні відмовити, оскільки відносини поруки припинилися. Також зазначив, що в результаті реалізації заставного майно банк самовільно розділив суму коштів виручених від його реалізації в розрахунок наявної заборгованості. Тим самим умисно погіршив становище довірителя, що призвело до безпідставного додаткового нарахування суми заборгованості. [PERSON] чи його представник в жодне судове засідання не з'явились, проте повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, третьої особи та їх представників, на підставі наявних у справі доказів, з урахувань попередньо наданих представниками сторін пояснень. Враховуючи пояснення та доводи представників сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, мотивуючи це наступним. Як встановлено в судовому засіданні 13.06.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль", та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/8201/82/49791, згідно з умовами якого позивач зобовязувався надати [PERSON] кредит у сумі 25000,00 дол. США, строком до 13 червня 2017р., під 13,75 % річних. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 1/02/49791 від 14.06.2007р., яким відповідачу [PERSON] видано грошові кошти в розмірі 25 000,00 дол. США. Незважаючи на взяті на себе зобовязання [PERSON] умов кредитного договору не виконує, станом на 24.09.2012р. загальний розмір його заборгованості перед ПАТ "[PERSON] Аваль"складає 1099394 грн. 82коп., що підтверджується представленими позивачем та перевіреними в судовому засіданні розрахунками заборгованості. 13.06.2007р. банком укладено з відповідачем [PERSON] договір поруки (з фізичною особою) № 014/8201/82/49791-1, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати за борговим зобовязанням боржника, які виникають з кредитного договору № 014/8201/82/49791 від 13.06.2007р., а саме: щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування, винагороди, неустойки (пені, штрафу) в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки в повному обсязі. В п. 4.1. договору поруки сторони погодили, що такий набирає чинності з моменту його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється після лише повного виконання боргових зобовязань в повному обсязі. Також порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобовязань не предявить вимоги до поручителя. 22.10.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою, яка отримана останнім 28.10.2008р., в якій вимагав здійснити у 5-ти денний термін повне дострокове погашення заборгованості [PERSON] перед банком згідно кредитного договору № 014/8201/82/49791 від 13.06.2007р. в розмірі 29065,23 дол. США. Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України). Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки (правовий висновок зроблений Верховним Судом України при розгляді справ № 6-48цс11, № 6-68цс11, № 6-33цс12 (постанови Верховного Суду України від 21.05.2012р. та від 23.05.2012р.). Відповідно до положень ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього Кодексу. Як передбачено в ч.1 ст.3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. У звязку із чим, судом критично оцінюються положення п.4.1. договору поруки про те, порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобовязань не предявить вимоги до поручителя, оскільки такі прямо суперечать положенням ст.ст. 251, 252 ЦК України та згаданому висновку Верховного Суду України. В даному випадку підлягає застосуванню норма ч.4 ст.559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як розяснено в п.24 постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012р., згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом вимога про здійснення повного дострокового погашення заборгованості згідно кредитного договору була предявлена відповідачу у жовтні 2008 року, а з вказаним позовом ПАТ "[PERSON] Аваль" звернувся до суду лише 09.10.2010р., тобто з пропуском строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України, що має своїм правовим наслідком припинення поруки, а відтак і безпідставність заявленого позову. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/8201/82/49791 від 13.06.2007р., станом на 24.09.2012р., доданого позивачем до позовної заяви, в період з 14.06.2007р. по 03.03.2008р. річна процента ставка становила 13,50 %, а починаючи з 15.03.2008р. така підвищена до 18,50%. Доказів правомірного підвищення процентної ставки та узгодження нового розміру з поручителем (відповідачем у справі) позивачем суду не надано. Крім цього , як встановлено в судовому засідання з представленого виконавчого напису (його копії) від 28 листопада2008 року було звернено стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно та земельну ділянку що належали на праві приватної власності [PERSON] Кошти від реалізації такого майна (93650,62 грн) надійшли на рахунок Головного управління юстиції у Львівській області, та в подальшому перераховані стягувану. Представником позивача на наведено документального підтвердження такого зарахування коштів, що надійшли від реалізації предмету іпотеки, як часткове погашення заборгованості за кредитним договором, та як наслідок відповідний перерахунок наявної заборгованості та нарахувань (відсотки, тощо) Відтак, суд приходить до висновку, що у звязку із збільшенням обсягу відповідальності поручителя (відповідача у справі), без згоди останнього, порука вважається припиненою також і з цих підстав. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed