Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] (уроджена [PERSON]) [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила передати їй в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 23.08.2012р., усі права та обовязки забудовника, в тому числі право здачі та введення в експлуатацію житлового будинку, реєстрації права власності на нерухоме майно, отримання Свідоцтва на право власності на нерухоме майно, а саме на цілий житловий будинок з усіма прилеглими до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на земельній ділянці, площею 709,00 кв.м, розташований за адресою: м. Миколаїв, вулиця Торгова, № 212-А. В обґрунтування позову позивач вказала, що 02.06.2012 року померла мати [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [INFO], а 23.08.2012 року помер її батько [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [INFO]. 05.09.1968 року її батьки зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилася вона- Мельничук [PERSON], [INFO], у першому шлюбі- Нікітіна, а у другому- Авраменко. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, розташованого на земельній ділянці площею, 709,00 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вул. Торгова, № 212-А (раніше Миколаївська область, місто Жовтневе, провулок Торговий № 4, провулок Торговий №3). Земельна ділянка, площею 600 кв.м для індивідуального будівництва жилого будинку за вищевказаною адресою була відведена [PERSON] на підставі рішення № 284 виконавчого комітету Жовтневої міської ради депутатів трудящих Миколаївської області від 28.11.1968р. «Про відвід земельних ділянок під індивідуальне будівництво громадянам, які мешкають в місті Жовтневе». 10.12.1968 року між відділом комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих (відділом комунального господарства), з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності. 27.12.1968р. цей договір забудови був посвідчений державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1927 від 27.12.1968р., в подальшому земельна ділянка була зареєстрована на імя [PERSON] в Миколаївському МБТІ. У встановленому законом порядку батьком була виготовлена проектна документація, на земельній ділянці з 1969 року по 1970 рік був побудований жилий будинок, підсобні будівлі та споруди, однак забудовник [PERSON] своєчасно не оформив право власності на нього, а саме жилий будинок не був прийнятий в експлуатацію, право власності на спірний жилий будинок не було зареєстровано в ММБТІ, земельна ділянка не приватизована. Згідно рішення №1029 виконавчого комітету Миколаївської міської ради «Про зміну і надання адрес та внесення змін в рішення виконкому міської ради» від 25.10.2013 року жилому будинку з усіма прилеглими до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами по вулиці Торгова, № 212-А (раніше Миколаївська область місто Жовтневе, провулок Торговий, №4, провулок Торговий №3), який належить [PERSON], була надана інша адреса: м. Миколаїв, вулиця Торгова, № 212-А. Після смерті батька вона у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння з тих підстав, що будинок не зданий в експлуатацію та відсутнє свідоцтво про право власності на будинок . Позивач також зазначала, що інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті її батька немає. Посилаючись на наведене, вважає, що вона має право на перевід прав та обовязків забудовника на її імя після смерті батька за законом та просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, направила для участі у справі свого представника, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Миколаївської міської ради, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив вирішити спір на розсуд суду. Третя особа: приватний нотаріус Миколаївська міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання також не зявилася, однак направила заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.1968 року. Від цього шлюбу, 21.05.1969 року, народилася [PERSON], яка у звязку з реєстрацією шлюбу зміняла прізвище спочатку на Нікітіну, а потім на [PERSON]. Згідно з довідками Миколаївського МБТІ № 3274 від 15.10.2012р. та № 4760 від 17.06.2013р. право власності на жилий будинок, який розташований по вулиці Торговій, № 212-А в місті Миколаєві, не зареєстроване. Земельна ділянка, площею 600 кв.м для індивідуального будівництва жилого будинку за вищевказаною адресою була відведена [PERSON] на підставі рішення № 284 виконавчого комітету Жовтневої міської ради депутатів трудящих Миколаївської області «Про відвід земельних ділянок під індивідуальне будівництво громадянам, які проживають у місті Жовтневе» від 28.11.1968 року. 10.12.1968 року між відділом комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих (відділом комунального господарства), з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності. 27.12.1968р. цей договір забудови був посвідчений державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1927 від 27.12.1968р., в подальшому земельна ділянка була зареєстрована на імя [PERSON] в Миколаївському МБТІ. У встановленому законом порядку була виготовлена проектна документація, на земельній ділянці з 1969 року по 1970 рік був побудований жилий будинок, підсобні будівлі та споруди, однак забудовник [PERSON] своєчасно не оформив право власності на нього, а саме жилий будинок не був прийнятий в експлуатацію, право власності на спірний жилий будинок не було зареєстровано в ММБТІ, земельна ділянка не приватизована. Згідно з рішенням № 1029 виконавчого комітету Миколаївської міської ради «Про зміну і надання адрес та внесення змін в рішення виконкому міської ради» від 25.10.2013 року жилому будинку з усіма прилеглими до нього побутовими та господарськими будівлями і спорудами по вулиці Торгова, № 212-А (раніше Миколаївська область м. Жовтневе, провулок Торговий, №4, провулок Торговий №3), який належить [PERSON], була надана адреса: м. Миколаїв, вулиця Торгова, № 212-А. Відповідно до технічного паспорту на жилий будинок, розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Торгова, № 212-А, виготовлений станом на 17.06.2013р., на земельній ділянці фактично побудовані такі споруди та будівлі: жилий будинок літ. «А», літня кухня літ.»Б», тамбур літ. »б», гараж літ.»Д», вбиральня літ.»К», огорожа №1,2,3, споруди №4,5,1; жилий будинок має жилу площу 49,30 кв.м.,загальну - 72,20 кв.м., вартістю 71 501,00грн. [PERSON] фактично був користувачем земельної ділянки № 212-А по вулиці Торгова в м. Миколаєві площею 709,00 кв.м. 23.08.2012 року помер забудовник [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [INFO]. 19.01.2013 року позивачка, як дочка спадкодавця, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. 19.01.2013р. була відкрита спадкова справа № 7/2013 та внесена до ЄРЗСС за № 54081005, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33082942 від 19.01.2013р. При зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу позивачці свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті батька, нею була отримана відмова з тих підстав, що право власності за спадкодавцем на спадковий будинок не було зареєстровано у встановленому порядку. Відповідно до довідки КП Дирекції єдиного замовника «Океан» № 1882 від 18.05.2013р. у будинку № 212-А по вулиці Торговій в місті Миколаєві був зареєстрований [PERSON] з 23.07.1969р., знятий з реєстраційного обліку 06.10.2012р.у звязку із смертю. Також там були зареєстровані позивачка з 23.12.1999р. та онуки спадкодавця: [PERSON] з 23.12.1999 року, [PERSON] з 23.12.1999р. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із вимог ст. 1261 ЦК України (в редакції ЦК 2003р.) вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] (уроджена [PERSON]) [PERSON] прийняла спадщину у вигляді жилого будинку № 212-А по вулиці Торговій в м. Миколаєві після смерті батька [PERSON] в силу ст.ст. 1261, 1268 ЦК України. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до норм ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від померлої фізичної особи до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Обєктами цивільних прав відповідно до ст.177 ЦК України та ст.190 ЦК України є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Відповідно до ч.1 ст. 178 ЦК України обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від одної особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невідємними частинами фізичної або юридичної особи. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що при здійсненні будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки, як забудовника, входять до складу спадщини. Сукупністю вищезазначених доказів вбачається, що позивачка прийняла спадщину у відповідності з вимогами закону і є спадкоємцем 1 черги по закону згідно зі ст.1261 ЦК України. Оскільки позивачка не має інших засобів захисту свого права на спадщину, суд вважає, що у відповідності до ст.16 ЦК України її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за спадкоємцем прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування і право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Виникнення цього права законодавець звязує з моменту державної реєстрації та отримання документу, який посвідчує це право ( ст. 126 ЗК України). З вимог ч.3 ст. 415 ЦК України вбачається, що особа, до якої перейшло право власності на споруду (будівлю), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах та в тому же обємі, що і попередній власник будівлі (споруди), а тому вирішення цього питання можливо у встановленому порядку через компетентні органи після здачі будинку в експлуатацію. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] може бути передані в порядку спадкування по закону після смерті батька [PERSON] усі права та обовязки забудовника. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved