Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що 17 червня 2008 року компанією був укладений договір страхування з [PERSON], згідно якого він, позивач, зобов»язався в разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. 16 вересня 2008 року відбулася ДТП з участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля під керуванням [PERSON] В результаті даної ДТП автомобілю [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду розмір якої складає 13 726,06 грн., сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику з урахування визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту від 30 жовтня 2008 року складає 9380,78 грн. і це страхове відшкодування виплачено страхувальнику в повному розмірі. Витрат на проведення оцінки шкоди заподіяної автомобілю страхувальника склали 150 грн. Посилаючись на вимоги ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 993, 1188 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, 9530, 78 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши при цьому, що дійсно після того, як ухвалою Шевченківського райсуду м.Чернівці від 15 червня 2010 року аналогічна позовна заява була залишена без розгляду і з того часу по 26 червня 2013 року працівники, які супроводжували дану справу, не цікавилися на протязі трьох років долею справи, а вияснилося, що та заява була залишена без розгляду саме через неявку представника позивача. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, подавши заперечення на позов, та пояснили, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом порушений строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає до задоволення. Судом достеменно встановлено, що ухвалою Шевченківського райсуду м.Чернівці від 15 червня 2010 року позовну заяву ЗАТ «Страхової компанії «Інгосстрах» до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення коштів на відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування було залишено без розгляду, після того, як представник позивача п»ять разів не з»являвся в судове засідання. Дані обставини ніким з учасників судового процесу не оспорюються. За обставин, що мали та мають місце суд вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 265 ч.1 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, а відповідно до вимог ст.ст.264 ч.2, 265 ч.1 ЦК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників і після переривання обчислення строку починається заново, проте, якщо суд залишить позов без розгляду це не зупинить перебіг позовної давності. Таким чином строк позовної давності повинен вираховуватись від моменту ДТП, а саме з 16 вересня 2008 року, що становить більше 3-х років. Більше того, навіть за умови переривання строку позовної давності і початок його плину заново, а саме від дня постановлення ухвали суду про залишення позову без розгляду з 15 червня 2010 року, очевидним є той факт, що з моменту постановлення цієї ухвали і подачі позовної заяви пройшло також більше 3-х років, що перевищує строк позовної давності та свідчить про його пропуск. Поважності пропущення даного строку за встановлених обставин представником позивача не надано.

Outcome: dismissed