Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» ( далі НАСК «Оранта» ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 1963 гривень 61 копійки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.02.2010 р. в 16 годин 50 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], при наявності слизької дороги, не правильно обрав безпечну швидкість та дистанцію, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], котрий рухався попереду, що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Винною особою в ДТП, визнаний [PERSON] Оскільки цивільно –правова відповідальність [PERSON] була застрахована в НАСК «Оранта», позивач провів автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля, і здійснив виплати страхового відшкодування в сумі 1963 гривні 61 копійки власнику пошкодженого транспортного засобу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив його вимоги задовольнити і стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу і понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, своїх заперечень суду не направив. Справа розглянута за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, оскільки в неї достатньо даних і доказів про права і взаємовідносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін регулюються главою 67 „Страхування” ЦК України, Законами України “Про обов’язкове страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, та “Про страхування”. Судом встановлено, що 02.09.2009 р. [PERSON] придбав поліс обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в НАСК «Оранта», застрахував цивільно–правову відповідальність строком на 1 рік, до 01.09.2010 р. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України “Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановив суд, в результаті ДТП, що мало місце 06.02.2010 р., учасниками якого були [PERSON] та [PERSON] автомашині «ГАЗ 24» держномер 30384 КС, що належить на праві власності [PERSON], заподіяні механічні пошкодження, відновна вартість яких склала 1963 гривні 61 копійка. Винною особою в ДТП визнаний [PERSON], який 24.02.2010 р. був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП. 2 ДТП трапилося в період дії страхового захисту і відповідності зі страховим актом № 61-135/ 11.02.2010 р. було визнано страховим випадком. В зв’язку з чим, 01.09.2010 р. позивач, відповідно до умов договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 1963 гривні 61 копійки власнику транспортного засобу [PERSON] Викладене підтверджується страховим актом, розрахунком розміру страхового відшкодування за шкоду, завдану майну, заявою [PERSON] про виплату страхового відшкодування, постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності від 24.02.2010 р., полісом обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, висновком про вартість матеріальної шкоди. При таких обставинах, оскільки НАСК «Оранта» здійснила страхові виплати і понесла збитки, то вона обґрунтовано пред’явила регресний позов до відповідача, тому цей позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволений, то судові витрати – судовий збір сумі 229 гривень 40 копійок, то він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України “Про страхування”, ст. 38 Закону України “Про обов’язкове страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”,

Outcome: approved