Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

Позивач - орган опіки і піклування Котелевської райдержадміністрації Полтавської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], у зв'язку з ухиленням від виконання батьківських обов'язків щодо малолітньої дитини, а також про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі - 400 гривень щомісячно. У відкритому судовому засіданні представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 01.1-14/5 від 03 січня 2013 року, позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що малолітній [PERSON] із 09 квітня 2013 року перебуває на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах, оскільки виховується в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, на облік взятий повторно, оскільки з 01.08.2011 року по 07.05.2012 року вже перебував на даному обліку. Відповідач [PERSON] продовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не забезпечує дитину належним харчуванням, одягом, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається навчанням, створює умови, небезпечні для здоров'я та життя дитини, тому вважає,що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] Позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення з нього аліментів на утримання сина на думку органу опіки та піклування Котелевської районної адміністрації Полтавської області відповідатиме інтересам дитини. Відповідач - [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що були тимчасові порушення, оскільки дитину проти родини налаштовувала мати [PERSON], яка позбавлена батьківських прав, на даний час суперечки щодо місця проживання дитини усунені, просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначив, що він сина любить, бажає спілкуватись з ним та приймати участь у його вихованні та утриманні. Прокурор Котелевської районної прокуратури Полтавської області Скляренко Д.С., який здійснює представництво інтересів держави з метою захисту інтересів малолітньої дитини, на підставі заяви про вступ у цивільну справу від 01.07.2013 року, у судовому засіданні висловив думку про те, що дитину доцільно повернути у родину, враховуючи інтереси дитини, та те, що дитина бажає проживати з батьком. Неповнолітній [PERSON] в ході судового засідання висловив свою думку щодо позову, в якій зазначив, що дійсно між ним та батьком була сварка, але бажає проживати разом з батьком. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, пояснення відповідача, думку неповнолітнього - [PERSON], свідків, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] дійсно є рідним батьком неповнолітнього - [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2001 року виданого Чапаєвською сільською радою Чутівського району Полтавської області, актовий запис № 11 (а.с. 7). Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2011 року, позбавлено [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 26 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 11-13). Рішення набрало чинності. Виходячи із змісту вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 06 червня 2013 року № 2953, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в даному господарстві зареєстрований один. ( а.с. 14). Відповідно до характеристики наданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 07.06.2013 року, [PERSON] за час проживання в селищі Котельва зарекомендував себе з негативної сторони, схильний до зловживання алкоголем, має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], від виховання якого самоусунувся, матеріально його не утримує, життям та здоров'ям дитини не цікавиться. ( а.с. 15). Згідно з витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 14 травня 2013 року за № 5, вирішено вважати за доцільне та таким, що повністю відповідатиме інтересам дитини, позбавлення батьківських прав [PERSON], жителя [ADDRESS], стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] і стягнення з нього аліментів на утримання дитини. (а.с. 21-22). Про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини свідчить висновок органу опіки та піклування Котелевської райдержадміністрації № 01.1-10/293 від 04.06.2013 року, відповідно до якого встановлено про доцільність та відповідність інтересам дитини [PERSON], [INFO], позбавлення батьківських прав його батька [PERSON], жителя [ADDRESS], зареєстроване місце проживання [ADDRESS]. ( а.с. 23-25). Статтею 164 СК України передбачено, що: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні відповідач пояснив, що на даний час проживає разом зі співмешканкою [PERSON], яка працює у терапевтичному відділенні Котелевської ЦРЛ санітаркою, та її дочкою [PERSON], [INFO], разом з ними проживав його син [PERSON], якого негативно до родини налаштовувала його матір [PERSON], яка позбавлена батьківських прав, на даний час суперечки щодо місця проживання дитини усунені, умови для проживання нормальні, при цьому зазначив, що він має стабільний заробіток, працює у ТОВ «Агрофірма «Маяк» трактористом, до адміністративної, кримінальної відповідальності не притягувався. В підтвердження судом витребувані: довідка про доходи [PERSON] (а.с. 65), характеристика з місця роботи, відповідно до якої [PERSON] характеризується з позитивної сторони, до роботи відноситься добросовісно ( а.с. 66), при цьому відповідно до бази даних ІІПС «Армор» [PERSON], [INFO] до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався ( а.с. 60). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Однак та обставина, що відповідач не скористався цією нормою закону не є підставою для стягнення аліментів з нього, оскільки [PERSON] може добровільно виконувати зобов'язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює, не зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, позитивно характеризується, бажає приймати участь у вихованні сина, а отже підстав для позбавлення його батьківських прав суд не вбачає. При цьому, згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Статтею 171 СК України, встановлено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В матеріалах справи відсутні безсумнівні докази, які б свідчили про винну поведінку [PERSON], спрямовану на ухилення від виконання ним своїх обов'язків щодо виховання дитини, та свідоме нехтування ним своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення його батьківських прав відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed