Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл майна між подружжям. В обґрунтування позовних вимог, посилалася на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2004 року, під час якого, на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під № 3842 було придбано домоволодіння № 69 по вулиці Бережна в місті Дніпропетровську. Вказане домоволодіння зареєстроване в КП МБТІ на імя відповідача [PERSON] Однак на купівлю зазначеного майна були витрачені спільні кошти подружжя. Згідно з розпорядженням Дніпропетровського міського голови № 73-р від 22.02.2011 зазначеному домоволодінню присвоєна нова адреса, а саме вулиця Бережна, 79. У звязку з тим, що придбаний будинок був старим та мав малу площу, сторони за спільні гроші з 2006 по 2009 роки добудували прибудову до будинку. В 2009 році сторони закінчили будівництво прибудови до будинку та вселилися в прибудову. До державних органів з приводу узаконення прибудови сторони не зверталися. В лютому 2010 року сторони по справі припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо один від одного. На неодноразові прохання позивача про поділ майна відповідач не реагував, що змусило позивача звернутися до суду. Позивач [PERSON] неодноразово доповнювала позовні вимоги та остаточно просила суд розділити майно, придбане в період шлюбу між нею та [PERSON], визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння №69 по вулиці Бережній (нова адреса вулиця Бережна, 79) в місті Дніпропетровську, визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали, витрачені на будівництво прибудови літ.А1-1 загальною площею 21,7 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. до житлового будинку літ.А-1 по вулиці Бережній, 69 (нова адреса вулиця Бережна, 79) в місті Дніпропетровську та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позову наполягала. В судове засідання 23 жовтня 2013 року позивач [PERSON] не зявилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що в період шлюбу сторін по справі ними за спільні кошти було придбано домоволодіння № 69 по вулиці Бережна в місті Дніпропетровську, яке згідно з положенням Сімейного Кодексу України є спільною власністю подружжя та підлягає розподілу у рівних частках. Оскільки прибудова до будинку не узаконена, то позивач має право на половину коштів витрачених на будівництво прибудови. Оскільки сторони не змогли дійти згоди щодо вартості витрачених будівельних матеріалів, то позивач просить стягнути суму в 14837,50 грн. встановлено висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, оскільки спірний будинок було придбано ним особисто за власні кошти, виручені ним від продажу квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів від 18.07.1996. Вказана квартира була продана за 197 652 грн., таким чином спірне домоволодіння №69 по вулиці Бережній (нова адреса вулиця Бережна, 79) в місті Дніпропетровську придбано за його рахунок. Що стосується прибудови, то ними було взято кредит в розмірі 5000 грн. на купівлю будівельних матеріалів. Частину матеріалів ним було використано старих і на них кошти не витрачалися. Вислухавши сторони по справі, представника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вислухавши експерта [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2004 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 квітня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про одруження та рішенням суду наявними в матеріалах справи. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2012 року встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки з травня 2009 року (а.с.35 т.2). В період шлюбу сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під № 3842 було придбано домоволодіння № 69 по вулиці Бережна в місті Дніпропетровську. Згідно з розпорядженням Дніпропетровського міського голови № 73-р від 22.02.2011 зазначеному домоволодінню присвоєна нова адреса, а саме вулиця Бережна, 79. Згідно з інформаційною довідкою Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміського бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 13 травня 2010 року право власності на вказане домоволодіння було зареєстроване на відповідача [PERSON] Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. З розяснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до чч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Суд не може погодитися з посиланнями відповідача [PERSON] щодо придбання домоволодіння № 69 по вулиці Бережна в місті Дніпропетровську (нова адреса вулиця Бережна, 79) за його особисті кошти і дане домоволодіння не є спільним майном подружжя, оскільки дані посилання спростовуються рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2013 року. З метою благоустрою та поліпшення житлових умов, сторони за спільні гроші в період з 2006 по 2009 роки побудували прибудову А1-1 до будинку. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі) виникає з моменту завершення будівництва. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, належить до відання виконавчих органів міських рад, що передбачено п.п.1 п.б ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». В судовому засіданні встановлено, що ані позивач, ані відповідач, як власник будинку, не зверталися до відповідних органів з питанням щодо введення в експлуатацію самовільної прибудови до будинку по вул. Бережній, 79 в м.Дніпропетровську літ. А1-1 загальною площею 21, 7 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна). По справі судом призначалися судові будівельно-технічні експертизи. Згідно висновку додаткової будівельно-технічної експертизи від 30 липня 2013 року за № 967-07 вартість будівельних матеріалів, витрачених на будівництво прибудови літ. А1-1 загальною площею 21,7 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. станом на 2006-2009 року складає: 2006 рік 16 794,00 грн., 2007 рік 19 863,00 грн., 2008 рік 23 838,00 грн., 2009 рік 29 752,00 грн. Суд не може погодитися з посиланнями відповідача [PERSON] щодо його незгоди з висновками експерта, в тому числі і з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи, оскільки даний висновок належними доказами не спростовано. Оскільки прибудову робили сторони по справі в період шлюбу, яка не узаконена в порядку встановленому чинним законодавством, то суд приходить до висновку про визнання спільним майном подружжя будівельних матеріалів, витрачені сторонами на будівництво прибудови літ.А1-1 загальною площею 21,7 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. до житлового будинку літ.А-1 по вулиці Бережній, 69 (нова адреса вулиця Бережна, 79) в місті Дніпропетровську. Розглядаючи справу, суд виходить з вартості будівельних матеріалів встановлених висновком додаткової будівельно-технічної експертизи від 30 липня 2013 року за № 967-07 в розмірі 29675 грн., оскільки інших доказів вартості будівельних матеріалів на будівництво прибудови не надано, а отже на кожну з сторін припадає по 14837,50 грн. Відповідно до вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне домоволодіння № 69 по вулиці Бережній в м. Дніпропетровську (нова адреса вулиця Бережна, 79), та будівельні матеріали використані при будівництві прибудови А1-1 є спільним майном подружжя і відповідно до ст.70 СК України підлягає розподілу між подружжям і кожен з них має право на рівну частку в спільному майні, оскільки вказане домоволодіння придбане, а будівництво відбувалося сторонами в період шлюбу на спільні кошти. Доказів іншого до суду надано не було. На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та необхідно визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння №69 по вулиці Бережній (нова адреса вулиця Бережна, 79) в місті Дніпропетровську, що складається з житлового будинку літ. А-1 (саман обкладений цеглою), загальною площею 27,0 кв.м. та житловою площею 13,1 кв.м., шлакоблочного сараю літ.Б, дощатої вбиральні літ.В., шлакобетонного погрібу з шийкою літ.Г, деревяного сараю літ.Д (тимчасовий), металевого душу літ.Е, навісу літ.И, споруд №1-5,І. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння №69 по вулиці Бережній (нова адреса вулиця Бережна, 79) в місті Дніпропетровську, що складається з житлового будинку літ. А-1 (саман обкладений цеглою), загальною площею 27,0 кв.м. та житловою площею 13,1 кв.м., шлакоблочного сараю літ.Б, дощатої вбиральні літ.В., шлакобетонного погрібу з шийкою літ.Г, деревяного сараю літ.Д (тимчасовий), металевого душу літ.Е, навісу літ.И, споруд №1-5,І. Визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали, витрачені на будівництво прибудови літ.А1-1 загальною площею 21,7 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. до житлового будинку літ.А-1 по вулиці Бережній, 69 (нова адреса вулиця Бережна, 79) в місті Дніпропетровську. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1092 грн. 15 коп. та витрати на проведення експертизи в розмірі 5700 грн., а всього 6792 грн. 15 коп.

Outcome: approved