Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-07 00:00:00

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2013 року, яким відмовлено в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2006 року між Національним гірничим університетом та [PERSON] було укладено Угоду № 17ЛК/ГФ-06 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно п.1 зазначеної Угоди позивач надав відповідачу цільовий пільговий державний кредит для навчання в Університеті у 2006-2007 навчальному році згідно з договором 314/ГФ-06 у розмірі 3750 грн. Виконання НГУ зобов'язань щодо надання кредиту [PERSON] у зазначеному розмірі підтверджується видатковим касовим ордером від 26.12.2006 р. на суму 3750 грн. (а.с 16). Згідно п.3.2 Угоди відповідач зобов'язався повернути всю суму наданого позивачем кредиту та 3 % річних за користування кредитом після закінчення навчання в НГУ, починаючи з дванадцятого місяця, виходячи із схеми: гроші за кожний рік кредитування повертаються протягом трьох років. Таким чином, станом на 01.03.2013 року загальна сума боргу складає 2119,59 грн. (1281 грн. - тіло кредиту, 169,20 грн. - відсотки за користування кредитом, 669,39 грн. - пеня згідно п.7.2 Угоди). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Докази щодо наявності обставин, що є підставою для звільнення Одержувача кредиту від повернення кредиту та відсотків за нього (п.6.4 Угоди) або для продовження строку повернення кредиту (п.п.5.2, 6.3 Угоди) відповідачем Університету не надавались. З матеріалів справи, а саме, зі службової записки головного бухгалтера Університету, вбачається, що погашення кредиту настало з 01.07.2008р., останній термін сплати платежу настає 30.06.2014р. [PERSON] здійснював погашення по кредиту в 2009р., 2010р. та частково в 2011 р.(а.с 11, 21). Тому, апеляційний суд вважає скаргу обгрунтованою, а рішення таким, що повинне бути скасованим із задоволенням позовних вимог, оскільки судом невірно встановлені обставини справи та неправомірно відмовлено в задоволенні позову у зв*язку зі спливом позовної давності.

Outcome: approved