overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та призначити його її опікуном. В заяві [PERSON] посилається на те, що його дружина страждає параноєю, склерозом та недоумством, періодично проходить курс лікування у в Харківській міській психіатричній лікарні № 3. Заявник зазначає, що на сьогоднішні день [PERSON] не в повному обсязі усвідомлює свої дії, керує ними, не може самостійно доглядати за собою, вести нормальний спосіб життя, розпоряджатись майном та коштами, а тому ставить питання про визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки. В судовому засіданні заявник подану ним заяву підтримав, просив її задовольнити та підтвердив обставини викладені вище. Зацікавлена особа – Орган опіки та піклування – виконавчий комітет Харківської міської ради в судове засідання не з’явилися, надали подання в якому зазначили про доцільність призначення [PERSON], [INFO], опікуном його дружини [PERSON], [INFO] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІІ-ЖД № 251569 від 16.07.1988 року, виданого Суворівським відділом РАГСу м. Одеси. Згідно наданих до суду копій паспортів та довідки дільниці № 14 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] та її чоловік [PERSON] зареєстровані та проживають за однією адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2013 року по даній справі призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 853 від 30.10.2013 року проведеної Відділенням судово-психіатричної експертизи № 18 Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 на досліджувану [PERSON], [INFO], яка є особою .у відношенні якої вирішується питання про дієздатність, [PERSON] на цей час виявляє ознаки хронічного стійкого розладу у формі судинної деменції та в своєму психічному стані не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд задовольняє заяву [PERSON], визнає [PERSON], [INFO], недієздатною та призначає її опікуном [PERSON] Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, оголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовити протягом п’яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 15 січня 2010 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 05. За час спільного проживання (цивільного шлюбу) народилася донька - [PERSON], [INFO]. На даний час донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує на те, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, адже є здоровою людиною, працює, хоч і не офіційно, та отримує дохід. Самотужки їй важко утримувати дитину. А тому, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 605 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач та її представник подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю з підстав викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 605 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Крім того, з відповідача слід достягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 15 грудня 2011 року між ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта»та відповідачем було укладено кредитний договір №002-02990-151211, згідно з яким остання отримала кредит в сумі 6341 (шість тисяч триста сорок одну) гривню 46 копійок. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплачувати відсотки згідно графіку. Однак, своїх зобов'язань відповідач належним чином не виконувала, кредит та відсотки за користування кредитом не повертала. Станом на 19.07.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 7186,57 гривень. Позов просить задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві позов підтримав повністю, просить його задовольнити із наведених в заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, проте була належним чином повідомлена про розгляд справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з укладеного кредитного договору №002-02990-151211 від 15.12.2011 року між ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON], остання отримала від банку кредит в сумі 6341 (шість тисяч триста сорок одну) гривню 46 копійок. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту, з якого вбачається, що станом на 19.07.2013 року у неї виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк»в сумі 7186,57 гривень. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №002-02990-151211 від 15.12.2011 року в сумі 7186,57 гривень. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов»язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 29.10.2013 року із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання із чоловіком [PERSON], який помер 15.10.2013 року. В своїй заяві [PERSON] значає, що вона мешкала однією сім’єю із чоловіком у зареєстрованому шлюбі з 27.07.1987 року. Постійно, після одруження, вона з чоловіком мешкала за адресою: м. Макіївка-41,вул. Ульянова буд. 39а до його смерті. На даний час вона звернулась до Пенсійного Фонду у Совєтському районі м. Макіївки для призначеня пенсії у разі втрати годувальника, де їй запропонували звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Заявниця в судове засідання з’явилась підтримала заяву і просила задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з’явився, проте надав суду письмову заяву за вх. № 11759 від 12.11.2013 року, в якій просить справу розглянути у відсутність представника та проти заявлених вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Той факт, що заявниця була одружена з [PERSON] підтверджено наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про одруження. 15 жовтня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. З копії домової книги вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Заяниція і її чоловік [PERSON] жили разом за адресою: м. Макіївка-41, вул. Ульянова будинок 39а. вели спільне господарство, ніколи не розходились, дуже добра була родина, але в жовтня 2013 року чоловік заявниці помер. Похорон справляла заявниця. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину [PERSON] вона знає понад двадцяти років, оскільки є сусідкою. Заявниця та її чоловік [PERSON] мешкали разом все життя, велии спільне господарство до дня смерті чоловіка заявниці. В жовтні 2013 року [PERSON] валентин помер, похорон справляла заявниця. Таким чином, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, в судовому засіданні встановлено, що заявниця проживала спільно однією сім’єю зі своїм чоловіком [PERSON] по день його смерті за адресою: м. Макіївка-41, вул. Ульянова, буд. 39а Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

З врахуванням того, що для виготовлення повного тексту судового рішення потрібен певний час, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.209ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частину судового рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та присвоєння їй дошлюбного прізвища. Свої вимоги позивачка мотивує тим, 29 червня 2005 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м .Олександрії Олександрійського міськрайоннного управління юстиції між ними зареєстровано шлюб. Спільних дітей вони не мають. Побудувати спільне життя на почуттях взаємної любові та поваги не вдалося. Відповідач зраджує її, не піклується про матеріальне забезпечення сім`ї, зловживає алкогольними напоями. Зараз вони є чужими людьми з різними поглядами та уподобаннями. Оскільки відповідач не погоджується розірвати шлюб шляхом подачі заяви до відділу ДРАЦС, покладаючи вирішення цього питання на неї, вона змушена звернутися до суду. До судового розгляду справи від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 червня 2005 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис № 206). Неповнолітніх дітей вони не мають. Сумісне проживання подружжя припинило через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові. До цього часу відносини не налагодили. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Щодо вимог позивачки про присвоєння їй дошлюбного прізвища, то варто зазначити, що право відновити дошлюбне прізвище, яке передбачено ст. 113 СК України, вона може реалізувати через орган державної реєстрації актів цивільного стану. Про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається лише в тому випадку, коли справа про розірвання шлюбу розглянута у поряду окремого провадження ( ч.3 ст. 234 , ч.8 ст. 235 ЦПК України). На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

04.06.2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який уточнила 04.06.2013 року (а.с. 24-28) до відповідача ; просить суд визначити постійне місце проживання дитини сторін [PERSON] , [INFO] року разом із нею - у [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що в суді розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами; вони не дійшли спільної згоди про місце проживання дитина, яка проживає у вказаній квартирі разом з нею і там зареєстрована. Вона займається вихованням і утриманням дитини. В судовому засіданні 05.08.2013 року позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. В цьому засіданні справа по суті не слухалась у зв*язку з необхідністю висновку органу опіки та піклування по суті предмета спору. В подальшому позивач надала заяву про розгляд справи без її присутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув, тому суд проводить заочний розгляд справи. Третя особа Дарницька районна у м.Києві державна адміністрація в особі її Служби у справах дітей надала суду листа про те, що вона не має можливості скласти письмовий висновок, оскільки позивач не прибула на засідання відповідної комісії, не надала необхідні документи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає. Суд розглядає справу відповідно до засад судочинства, викладених у ст.ст. 10,11,60 ЦПК України. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною заявою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Згідно зі ст. 161 СК України у випадку, якщо батьки, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. В матеріалах справи відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо місця проживання дитини, наявність якого є обов*язковою відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України. Як видно із матеріалів справи позивач не бажала вирішувати питання про такий висновок. Суд також враховує, що позивач не надала доказів щодо проживання (чи не проживання) сторін однією сім*єю на період розгляду справи по суті. Отже суд вважає, що вона не довела свої позовні вимоги належними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року в виконкомі Голубівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося, з вересня 2013 року разом не проживають. З того часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її розвиком та життям. Тому звертається до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 30.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона , позов підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак від нього до суду надійшла заява, в якій він позов визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. Згідно ст. 158 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року в виконкомі Голубівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довікою Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області № 1304 від 17.10.2013 року. Спільне сімейне життя не склалося, з вересня 2013 року сторони разом не проживають. З того часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її розвиком та життям. Позивачка одноосібно утримує сина, що для неї дуже складно, так як має невеликий дохід, тому звертається до суду з позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 30.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Сторони добровільно домовитися про спільне утримання дитини не змогли. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому вимоги позивачки є законними. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем розірвали шлюб 8 грудня 2010 року про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблений актовий запис № 163. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач брав участь в матеріальному забезпеченні сина, однак з початку літа 2013 року перестав надавати кошти. Матеріальне становище позивачки скрутне, тому звертається до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 23.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона позов підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. Згідно ст. 158 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, позивачка з відповідачем розірвали шлюб 8 грудня 2010 року про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблений актовий запис № 163. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач брав участь в матеріальному забезпеченні сина, однак з початку літа 2013 року взагалі перестав надавати кошти. Матеріальне становище позивачки скрутне, тому звертається до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 23.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Сторони добровільно домовитися про спільне утримання дитини не змогли. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому вимоги позивачки є законними. На підставі викладеного,

Outcome: approved