overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач перебувала в шлюбі з відповідачем з 05.08.2007р. Від даного шлюбу у них є малолітні діти, син [PERSON] - [INFO], та донька [PERSON] - [INFO] Діти проживають з матір"ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не дає. Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину з всіх можливих видів заробітку (доходу), з дня звернення до суду і до досягнення дітей повноліття, та на її утримання в сумі 300,00 грн. щомісячно, посилаючись на те що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. В судове засідання позивач подала заяву в якій просить позов задовольнити, та провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, а подав заяву про слухання справи за його відсутності, та позов визнає частково, в сумі по 200,00 грн. на утримання дітей, та 100,00 грн. на утримання дружини щомісячно. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально не підтримує дружину, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.4 ст.75 СК України право на утримання одного з подружжя виникає, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-ох років. Відповідно до вимог ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача, наявність постійного місця роботи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що діти дійсно проживають з матір'ю, та перебувають на її утриманні, то суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач не має постійного місця роботи, та визнає позов в сумі по 200,00 грн. на утримання дітей, та 100,00 грн. на утримання дружини щомісячно. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини його доходів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про зменшення розміру аліментів та просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дітей, які мешкають з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 5, 6, 8). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Згідно позову, з відповідачем позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2003 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 221. Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Між сторонами з червня 2010 року припинені фактичні шлюбні відносини через різні погляди подружжя на життя, втрачене почуття кохання. На протязі трьох років сторони проживають окремо один від одного, сумісне господарство не ведеться. Позивачка [PERSON], належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Категорично заперечила проти надання строку на примирення з відповідачем. Просить розглянути справу у її відсутність. У судове засідання належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, документи, що підтверджують поважність причини неявки та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. За ухвалою суду справа розглянута заочно в порядку ст. 224 ЦПК України за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно свідоцтва про одруження (а.с. 5), 23 серпня 2003 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Укладення шлюбу зареєстроване Відділом реєстрації актів громадянського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 221. Згідно копія свідоцтва про народження (а.с. 6), сторони мають спільну дітину - [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб розпався, відновлення шлюбних відносин позивачка категорично не бажає. Вирішуючи позовні вимоги щодо розірвання шлюбу суд враховує наступне: Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 цього ж Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищенаведених фактичних обставин судом встановлено, що подальше збереження шлюбу супечить інтересам позивачки, судом вжито заходів до збереження шлюбу (розгляд справи відкладався на два місяці з наданням сторонам строку на примирення), які результатів не дали, можливості для примирення подружжя вичерпані, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу на підставі ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

ДП «НОВАТОР» звернулось в суд з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості вказавши, що відповідач не виконав зобов"язання по оплаті житлово-комунальних послуг і не сплатив позивачу 505 грн. 13 коп. за період з 01.06.2010 р. по 31.12.2011 р. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини не явки суд не повідомила. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на проведення розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Протягом періоду часу з 01.06.2010 р. по 31.12.2011 р. відповідач не сплачувала житлово-комунальних послуг, що суперечить вимогам п. 5 ч. 3 ст.20 ЗУ «Про комунальні послуги», від 24.06.2004 р. №1875-IV, згідно до яких платежі за надані послуги вносяться власниками квартир, наймачами та орендаторами щомісячно і є обов'язком останніх. Оскільки зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач не виконав, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості і відповідачем не оспорено, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Представник позивача звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що 23.03.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № AN3XCC9ESD0168 від 23.03.2011 року, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 8 000,00 грн., з платою за користування 12,00% річних. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач встановленого порядку погашення позики не дотримувалася, в зв'язку із чим позивач змушений був проводити перерахунок сум. Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення коштів за договором кредиту до відповідача, посилаючись на те, що виплати, передбачені договором повністю припинились, гроші до цього часу не повернуті, на неодноразові звернення з вимогою повернути кошти відповідач не реагує. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та позовні вимоги підтримав і просить стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 31 640,97 грн., а також судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, а подала заяву про слухання справи за її відсутності, та позов визнає частково, просить зменшити пеню у зв'язку з важким матеріальним становищем. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач взяла на себе зобов"язання по поверненню коштів, отриманих згідно кредитного договору № AN3XCC9ESD0168 від 23.03.2011 року, та не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов"язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути кредитодавцю грошові кошти..., у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак, суд вважає за можливе зменшити пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання, та стягнути її в сумі 8 500,00 грн., так як матеріальне становище відповідачки в край скрутне. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позов в частинні стягнення з відповідачки на користь позивача 7 082,64 грн. - заборгованості за кредитом, 10,14 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 713,06 грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 8 500,00 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гри. - штраф (фіксована частина), 1482,90 грн. - штраф (процентна складова), є підставним та таким що підлягає задоволенню. Крім того, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 316 грн. 41 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною заявою, в якій зазначила, що вони з відповідачем мають доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 1991 року народження, які проживають разом із нею. З 01.09.2011 року доньки навчаються на третьому курсі денного відділення Херсонського базового коледжу обласної ради, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги. Відповідач не є інвалідом, він працездатний та отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь для утримання доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розімрі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення доньками навчання, але не більшу як до досягнення ними 23 років. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, заяв та клопотань від нього не надходило. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу та копій свідоцтв про народження сторони мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].. Відповідно до довідок виданих Херсонським базовим медичним коледжом Херсонської обласної ради [PERSON] та [PERSON] навчаються в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради, на контрактній основі, денна форма навчання, термін навчання складає 4 роки, вартість навчання одного року становить 7660,00 грн. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Білозерської селищної ради Білозерського району Херсонської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом зі своїми доньками, [PERSON], 1991 року народження [PERSON], 1995 року народження та [PERSON], 1995 року народження. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що діти сторін, [PERSON] та [PERSON] продовжують навчання у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, доказів неможливості у батька надавати матеріальну допомогу дітям суду не надано, тому позов підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з 2011 року по 2013 рік вона із відповідачем проживали разом однією сім'єю та вели спільне господарство. [INFO] у них народилась дитина, [PERSON], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виданої Посад-Покровською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [PERSON], проживає в [ADDRESS] разом із своїм сином, [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у зв?язку з тим, що відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.05.1973 року Коробківською сільською радою Каховського району Херсонської області, за актовим записом № 5. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] 01.05.1973 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, за час їхнього проживання сторони зрозуміли, що зникло почуття любові. Подружні відносини не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати інтересу до спільного життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Спору про поділ спільного майна немає. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви з проханням слухати справу без їх участі, позивач на заявлених вимогах наполягає, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 113 цього Кодексу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.05.1973 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Під час судового засідання суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх його заробітків (доходів ), на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Крім того, позивачка в уточненій заяві просить змінити її прізвище з « [PERSON]» на « [PERSON]», у зв»язку з одруженням та зміною прізвища. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що раніше перебувала в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому у відділі РАЦС Бобровицького РУЮ Чернігівської області, актовий запис № 57, який 11 листопада 2005 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, є інвалідом , та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги регулярно не надає. Сторони до суду не з»явились, у своїх заявах до суду просять розглянути справу в їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує, щоб з нього стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи , оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об»єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

У червні 2013р. до суду надійшла позовна [PERSON] до [PERSON], третя особа Магдалинівський районний сектор ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації. Посилаючись на те, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] Магдалинівського району Дніпропетровської області. 26 червня 2008р. у зв`язку з отриманням паспорта у вказаному будинку був прописаний відповідач, який обіцяв в найкоротший строк знятися з реєстрації, але не зробив цього. Добровільно виписуватися відповідач не бажає. Тому звернулася до суду і прохає винести рішення, яким усунути вказані перешкоди шляхом примусового зняття відповідача з реєстрації. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Представник третьої особи до суду не з'явився, надавши письмову заяву, у якій прохає цивільну справу розглядати без його участі. Згідно свідоцтва про право власності, позивач є такою, що пережила з подружжя та дружиною померлого [PERSON], та їй належить право власності на ? частику у спільному сумісному майні, придбаному на протязі шлюбу. (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 04 березня 1992р., [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON], як його дружина. (а.с. 10). Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] Дніпропетровської області вказує, що власником даного домоволодіння є [PERSON] - позивач по справі. (а.с. 11-13), у якому 26 червня 2008р. був прописаний відповідач - [PERSON] (а.с. 6-7). Позивач, як власник об'єкту права власності, має права власника, згідно ст. 383 ЦК України і тому вправі використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. В даному разі правом власності є право особи, позивача по справі, на річ /майно - житловий будинок/, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набуте на підставах, що не заборонені законом. Тому позивач, як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Таке право вказано у ст. 391 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 14.06.1998 року в міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, проте подружні відносини між ними не склалися, протягом одного року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вважає, що його спільне з відповідачкою життя, як подружжя, є неможливим, оскільки сім'я фактично розпалася. Просить шлюб розірвати. Позивач подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 14.06.1998 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що складено відповідний актовий запис № 863 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Дитина проживає з матір'ю, спору про його місце проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved