Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-16 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки № 880/562-ПФО 199 від 24.12.2007 припиненим. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що 24.12.2007 АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії А01 № 365338 від 14.06.2010 та [PERSON] укладено договір кредиту № 07-962/35-632-21, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 35000 доларів США, а останній зобов'язувався в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі з кінцевим терміном повернення 20.12.2022. Відповідно до вказаного договору [PERSON], як позичальник, зобов'язаний був своєчасно і в повному обсязі повертати кредит із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено з [PERSON] та [PERSON] договір поруки № 880/562-ПФО 199 від 24.12.2007, за яким поручитель відповідає перед банком за порушення зобов'язань боржником, що випливають із кредитного договору. Даний договір поруки підлягає припиненню за наступних підстав. Всупереч приписам, встановленим п. 7.3 договору кредиту, в квітні 2009 року [PERSON] припинив виконання своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором перед АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 4.4 договору кредиту в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пп. 3.3.2-3.3.6, 3.3.9-3.3.12 та 3.3.15 цього договору протягом більше ніж п'ять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Пунктами 2.4 і 2.4.1 договору кредиту встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в останній робочий день місяця. Сплата процентів здійснюється не пізніше десятого числа включно місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. Із зазначених положень договору кредиту слідує, що проценти за використання кредиту за березень 2009 року [PERSON] не сплатив до 10 квітня 2009 року, тому строк користування кредитом і виконання основного зобов'язання вважається таким, що сплив з 15 квітня 2009 року. В цьому випадку відповідно до п. 3.3.9 договору кредиту позичальник був зобов'язаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції. Поряд з цим, згідно п. 4.5. договору кредиту в разі невиконання позичальником обов'язків, визначених пп. 3.3.7 і 3.3.8 (сплачувати проценти та своєчасно і в повному обсязі погашати кредит) цього договору протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Із положень п. 4.5 кредитного договору слідує, що строк користування кредитом і виконання основного зобов'язання сплив 10 червня 2009 року. Зазначеними пунктами та пп. 7.2, 7.4 вказаного кредитного договору передбачено, що в разі застосування будь-якого з пп. 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього договору та (або) настання обставин, що передбачені вказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 7.4 цього договору та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів та виконання інших зобов'язань у повному об'ємі шляхом направлення повідомлення. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит обов'язковим до повернення в порядку, визначеному пп. 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 договору кредиту. Позичальник зобов'язаний виконати перед банком свої зобов'язання у зазначену в повідомлені дату, навіть якщо строки їх виконання згідно з договором не настали, що кореспондується з п. 7.2 договору кредиту. Крім того, п. 7.4 договору кредиту визначено, що в разі настання обставин, визначених пп. 3.2.3, 4.4, 4.5 цього договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Таким чином, строк виконання основного зобов'язання за вказаним договором кредиту настав у двох випадках: 15.04.2009 та 10.06.2009. Із положень договору кредиту слідує, що після відмови в односторонньому порядку позичальником виконувати умови договору кредитор зобов'язаний був виконати вимоги стст. 4, 7 договору кредиту, тобто з 15.04.2009 чи 10.06.2009, тобто з часу настання строку виконання основного зобов'язання розпочати претензійну та іншу роботу, направлену на погашення кредиту та процентів. Пунктом 7.2 договору та п. 6.1 договору поруки від 24.12.2007 встановлено, що всі повідомлення за цими договорами будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін (поручителю). Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата особистого їх вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача. З пунктів 3.2.1 і 6.2 договору поруки від 24.12.2007 та додатків до нього випливає, що договір набрав чинності з дати його укладення (підписання сторонами) і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Тобто, з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пп. 3.2.1., 6.2) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин у АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» виникло право пред'являти вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 15.04.2009, протягом наступних шести місяців, що банк не зробив. Таким чином, банк пропустив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до [PERSON], у зв'язку з чим договір поруки від 24.12.2007 є припиненим. Відповідно до п. 5.1 договору поруки всі спори та непорозуміння, які можуть виникнути в зв'язку з укладенням та виконанням положень договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Водночас з 26.11.2008, тобто з дати підписання додаткового договору № 2 до договору поруки жодних переговорів з [PERSON] щодо виконання кредитних зобов'язань сторони не проводили. Крім того, АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» упродовж шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором № 07-962/35-632-21 від 24.12.2007 не направлено [PERSON] жодної вимоги (претензії чи позову до суду) про погашення боргу. Виходячи з доказів у їх сукупності та наведених норм матеріального права вважає, що кредитором не було пред'явлено вимоги до поручителя упродовж шестимісячного строку, тому договір поруки є припиненим з 15 жовтня 2009 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив та просить визнати припиненою поруку [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за виконання [PERSON] зобов'язання по кредитному договору № 07-962/35-632-21 від 24.12.2007. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до суду не прибув, надіслав заперечення, в якому вважає вимоги позивача щодо нього незаконними з наступних підстав. Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» дано роз'яснення щодо застосування судами законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Пунктами 20, 25 Постанови роз'яснено, що з урахуванням статей 553-554 ЦК України договір поруки укладається кредитором за зобов'язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем. Позичальник є не стороною договору поруки, а стороною у зобов'язанні, забезпеченому порукою. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання, договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. Крім цього, інформаційними листами ВССУ від 16.01.2012 та № 648/0/4-12 від 15.05.2012, Верховним Судом України за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах сформульовані обов'язкові для усіх судів України правові позиції за зобов'язаннями, що виникають із договорів та інших правочинів, які полягають у тому, що поручитель хоча і пов'язаний із боржником зобов'язальними правовідносинами, проте він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором; згідно зі статтею 626 ЦК України порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, цей вид забезпечення виконання зобов'язань не впливає безпосередньо на права та обов'язки боржника, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються. Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, вважає, що він є неналежним відповідачем по справі. Відповідно до п. 8 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що строком виконання основного зобов'язання є 20 грудня 2022 року, а тому договір поруки не може бути визнаний припиненим. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 24 грудня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 07-962/35-632-21, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 35 000 доларів США строком до 20.12.2022 включно зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку, визначеному пп. 2.4, 2.5 цього договору. Відповідно до пп. 3.3.8, 3.3.9 позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього договору; достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених пп. 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього договору. У забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено з [PERSON] договір поруки № 880/562-ПФО 199 від 24.12.2007, згідно якого у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. 31.03.2008 між кредитором АКБ ''Укрсоцбанк'', позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору поруки, відповідно до якого з 31.03.2008 змінено проценти за користування кредитом до 9,9 % річних та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором кредиту. Ці обставини підтверджуються договором кредиту № 07-962/35-632-21 від 24.12.2007, додатковим договором № 1 від 31.03.2008 до договору кредиту № 07-962/35-632-21 від 24.12.2007, додатковою угодою № 2 від 26.11.2008 про внесення змін до договору кредиту № 07-962/35-632-21 від 24.12.2007, договором поруки № 880/562-ПФО 199 від 24.12.2007, додатковим договором № 1 від 31.03.2008 до договору поруки № 880/562-ПФО 199 від 24.12.2007, додатковим договором № 2 від 26.11.2008 до договору поруки № 880/562-ПФО 199 від 24.12.2007, претензією від 15.04.2009 № 24.2-15/962-90 про погашення заборгованості за договором кредиту. Статтями 509, 530, 546, 553, 559 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою; за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За змістом ч. 1 ст. 554 ЦК України зобов'язання поручителя виникають у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних договорів», якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку погашення зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З матеріалів справи видно, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. Відповідно до п. 4.4 договору кредиту в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пп. 3.3.2-3.3.6, 3.3.9-3.3.12 та 3.3.15 цього договору протягом більше, ніж п'ять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Пунктом 7.2 договору та п. 6.1 договору поруки від 24.12.2007 встановлено, що всі повідомлення за цими договорами будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін (поручителю). Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата особистого їх вручення або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача. Повідомлення про погашення заборгованості по кредитному договору банком, як кредитором, було надіслано боржнику [PERSON] 15.04.2009, в якому було вказано про невиконання боржником умов договору, який у зв'язку з цим вважається закінченим. Тут поставлена також вимога про дострокове повернення всіх грошових коштів у вигляді тілу кредиту, відсотків, неустойки до 10.05.2009. Письмова вимога поручителю кредитором з приводу невиконання зобов'язань боржником не надсилалась. Відлік строку для пред'явлення вимоги до поручителя розпочався не пізніше 11.05.2009, тобто після 10.05.2009 - граничного терміну по першій вимозі банку до [PERSON] про повну сплату по кредитному договору. Із позовною заявою про стягнення кредитних коштів до [PERSON] і [PERSON] у третейський суд ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 11.08.2010, тобто через 13 місяців. Таким чином, відлік строку пред'явлення вимоги до поручителя повинен рахуватись із моменту першої вимоги, в якій зазначено про невиконання боржником зобов'язання. Для інших висновків сторонами всупереч приписів стст. 10, 60 ЦПК України суду доказів не надано. Вищевказані обставини вказують на те, що після настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором кредитор не виконав свого обов'язку із пред'явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, як це передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України. Отже, позов необхідно задовольнити частково, шляхом визнання поруки припиненою у спосіб захисту цивільного права, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 16 та ст. 559 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial