overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 29 квітня 2009 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини всіх видів заробітку, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на її утримання, а також просить стягнути 500 грн. 00 коп. на утримання позивачки до трьох річного віку дитини. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Суд встановлені такі факти та відповідні правовідносини. 29 квітня 2009 року укладено шлюб між позивачем та відповідачем та зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29 квітня 2009 року. [INFO] року народився [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку, що необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/6 на утримання дружини до трьох річного віку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між неповнолітніми [PERSON], [INFO] року народженням, [PERSON], [INFO] та померлим [INFO] року [PERSON]. Встановлення цього факту їй потрібно для отримання пенсії. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви про розгляд справ у їх відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до копії паспорта [NUMBER] виданого 25 вересня 1998 року, [PERSON] народився [INFO] року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 22 грудня 2989 року, [PERSON], [INFO] року уклав шлюб з [PERSON], прізвище після шюбу [PERSON]. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин в даному випадку необхідне для документального оформлення пенсії. Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неповнолітніх юридичне значення, оскільки надає право на отримання пенсії. На підставі п. 1 ст. 256, 259 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач ПрАТ "ПРОСТО-страхування" звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача Чередніченко Г.О., уповноважена за довіреністю від 10.01. 2013 року ( а.с.5) позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2 233 гривні 22 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із роз»яснень Постанови Пленуму Верховногог Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. На підставі ст. 197 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд - .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки – [PERSON], [INFO], в розмірі 972 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 09.09.2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1145, свідоцтво про шлюб І-ФП №018832, від якого є неповнолітня донька – [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП №184654, актовий запис № 2175. На теперішній час неповнолітня [PERSON] проживає разом із позивачем, знаходиться на її утримання та вихованні, що підтверджується довідкою з відділу соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка від 03.10.2013 року №1851. Відповідач є батьком неповнолітнього неповнолітньої – [PERSON], [INFO], проте, як зазначала в заяві позивач, матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає, участі у вихованні та фізичному розвитку дитини не приймає. Як посилається позивач у поданій заяві, вона має важке матеріальне становище, що підтверджується довідкою про доходи позивача, а відповідач має нестабільний заробіток. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько неповнолітньої доньки – [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги, для задоволення її розумних та фізичних потреб в достатньому обсязі не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, із врахуванням розміру прожиткового мінімуму, який встановлений для дитини зазначеного віку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, у зв’язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог – 03.10.2013 року, до повноліття дитини. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], в розмірі 50 відсотків від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з’явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №266326, актовий запис №1610, від якого є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП №054839, актовий запис №1980 та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП №129197, актовий запис №626. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дітей не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дітей, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, у зв’язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог – 02.10.2013 року, до досягнення ними повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з’явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у незареєстрованому шлюбі та 01.11.2001 року народилась донька [PERSON], свідоцтво про народження серії 1-ФП №120522, актовий запис №82. Батьком дитини було визнано відповідача – [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про встановлення батьківства серії І-ФП №105031, актовий запис №11. На теперішній час донька проживає з позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні, що підтверджується копією довідки ТОВ «Центральний-1» №3787 від 12.05.2013 року. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Як посилається позивач у поданій заяві, утримання неповнолітньої доньки передбачає регулярні витрати на харчування, одяг, навчання лікування та відпочинок. Разом з тим, позивач зазначала, що відповідач має нерегулярний дохід та те, що останній на своєму утриманні нікого не має. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько неповнолітньої [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню, у зв’язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог – 13.09.2013 року, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з’явився, про поважні причини своєї неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у шлюбних стосунках починаючи з 30.06.2001 року та рішенням Центрального районного суду від 20.10.2010 року його було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ФП №132277, актовий запис №2496, яка в теперішній час проживає з позивачем, що підтверджується довідкою ТОВ ЖЕК «СОЛЯНІ» №1446 від 21.03.2013 року та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач як батько неповнолітньої [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв’язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог – 26.09.2013 року, до повноліття дитини. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

17 вересня 2013 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № NGXRRX09860384 від 27.08.2008 року у сумі 59718,50 гривень, а також судовий збір в розмірі 597,18 гривень. Представник позивача в судове засідання не з’явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 27.08.2008 року укладено кредитний договір № NGXRRX09860384 про надання кредиту “Розстрочка” у розмірі 4741,93 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов’язання не виконував в повному обсязі, у зв’язку з чим станом на 02.09.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 59718,50 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом – 4741,90 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом – 544,65 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом – 1820,96 грн.; 4. пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 49291,02 гривень; 5. штраф (фіксована частина) – 500,00 грн.; 6. штраф (процентна складова) – 2819,93 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 597,18 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу у позовній заяві вказавши, що одружилася з ним 26.11.2008 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] Подружнє життя у сторін не склалося. Відповідач зловживає алкогольними напоями і тому між ними часто виникали сварки та непорозуміння, які призвели до припинення подружніх відносин. Вказує, що їх подружні відносини тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. На протязі дев'яти місяців сторони проживають окремо. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не прибула, подала в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання 28.11.2013р. повторно не прибув, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] - 26.11.2008р. у Стенятинській сільській раді Сокальського району Львівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №8. З оглянутих свідоцтв про народження вбачається, що у сторін є син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO] Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім'ї, примирюватись позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам,

Outcome: approved