Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що двокімнатна квартира [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька належала на праві спільної часткової власності по 1/3 частині позивачу, дружині позивача – [PERSON] та її сину [PERSON]. 15 лютого 1998 р. [PERSON], помер. Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 18.11.2011 р. визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька за сином померлого [PERSON] - [PERSON] в порядку спадкування за законом. 11 листопада 2012 р. померла дружина позивача – [PERSON]. Після її смерті, відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини спірної квартири та автомобілю ВАЗ-21070 ЗНГ, 2005 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який було придбано під час шлюбу. При житті [PERSON] склала заповіт, згідно з яким належну їй на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька вона заповідала відповідачу. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді автомобілю ВАЗ-21070 ЗНГ, 2005 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], після смерті [PERSON], однак йому було пояснено, що з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі вже заведено спадкову справу за заявою [PERSON]. Між позивачем та відповідачем існує домовленість про те, що позивач не претендує на долю в частці квартири після смерті [PERSON], а відповідач не претендує на ? частину автомобіля. Однак в нотаріальній конторі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки не має можливості видати свідоцтво про спадщину окремо на нерухоме майно та окремо на рухоме майно, та запропоновано звернутись до суду. З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ-21070 ЗНГ, 2005 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, визнавши позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи – Другої донецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з’явився, за невідомою суду причини, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що двокімнатна квартира [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька належала на праві спільної часткової власності по 1/3 частині: позивачу, дружині позивача – [PERSON] та її сину [PERSON].(а.с. 6) В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 1998 р. помер [PERSON]. Згідно рішення Петровського районного суду м. Донецька від 18 листопада 2011 р. визнано факт прийняття спадщини [PERSON] у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька, після смерті батька [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на вказану частину спірної квартири. 11 листопада 2012 р. [PERSON] померла (а.с. 4), в зв’язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої увійшла належна їй частина спірної квартири та автомобіль. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцем у відповідності зі ст. 1261 ЦК (2003 р.) є чоловік померлої [PERSON], та онук померлої [PERSON] – за правом представлення. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з урахуванням положень ст. 61 ч. 1 Сімейного кодексу України, автомобіль ВАЗ-21070 ЗНГ, 2005 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], придбано під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] – є об’єктом права їх спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. При житті [PERSON] склала заповіт, згідно з яким 1/3 частини квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька, що належала їй на праві спільної часткової власності, вона заповідала [PERSON] (а.с. 27). У відповідності зі ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом із спадкодавцем у спірній квартирі. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем існує домовленість про те, що позивач не претендує на долю в частці квартири після смерті [PERSON], а відповідач не претендує на ? частину автомобіля. Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], позивач та відповідач звернулися в встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини у нотаріальну контору, але свідоцтво про право власності вони не отримали, що відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє його права на спадок. Приймаючи до уваги, що позивач та відповідач досягли домовленості щодо розділу спадкового майна, суд вважає за необхідне визнати право власності за [PERSON] на автомобіль ВАЗ-21070 ЗНГ, 2005 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала 11 листопада 2012 р., визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала 11 листопада 2012 р.. На підставі викладеного,

Outcome: approved