Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме просить визнати за нею право власності на садовий будинок розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого, [INFO] чоловіка [PERSON]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на садовий будинок розташований в [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судове засідання не з»явилась подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання явку свого представника не забезпечив, однак подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ТР № 04139, земельна ділянка площею 0,05965 га, яка розташована на території Великобірківської селищної ради народних депутатів належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно технічного паспорта, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації садовий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] рахується за [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер не залишивши заповіту (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], актовий запис №900 від 11.07.2011р., зроблений відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Після його смерті відкрилась спадщина на садовий будинок розташований в [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 15.08.2013р. за №266, по обліку бюро садовий будинок в [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.10.2013р. за №2810/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Суд розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. До складу спадкоємців першої черги за законом належить дружина померлого [PERSON]. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов»язкову частку в спадщині немає. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на садовий будинок розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування, після померлого, [INFO] чоловіка [PERSON].

Outcome: approved