Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 01.04.2008 року між Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, що є правонаступником всіх прав та обовязків Комерційний Банк Дельта, та [PERSON], відповідачем по справі, укладено кредитний договір №003-09035-010408 від 01.04.2008 року, яким останньому відкрито картковий рахунок № 26251902396898 в національній валюті України гривні та надано кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору, ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Позивач зазначає, що надав відповідачеві суму кредиту, а відповідач його отримав, натомість вчасно суму кредиту не повернув, чим порушив права позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала, тому суд вважає за можливим вирішити справу заочно на підставі наявних неї доказів. У звязку з зазначеним суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові матеріали та відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що 01.04.2008 року між Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, що є правонаступником всіх прав та обовязків Комерційний Банк Дельта та [PERSON], відповідачем по справі укладено кредитний договір №003-09035-010408 від 01.04.2008 року, яким останньому відкрито картковий рахунок № 26251902396898 в національній валюті України гривні та надано кредит, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору, ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. (а.с.5-6). Відповідно до пункту 2.1 моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Однак, відповідач станом на 07.07.2012 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. З наданого Публічного акціонерного товариства Дельта Банк розрахунку заборгованості за зазначеним кредитним договором вбачається, що станом на 07.07.2012 року всього заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає 3818,13 грн. , з яких: тіло кредиту 1670,35 грн.; прострочене тіло кредиту 0,00 грн.; заборгованість за відсотками 91,20 грн.; заборгованість за комісіями 2056,58 грн.; пеня 227,19 грн.(а.с.12). У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки параграфом 1 є параграф Позика, то положення цього параграфу також можуть бути застосовані до Кредитного договору, оскільки іншого не встановлено і не випливає з Кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Доказів погашення вказаної заборгованості суду не надано. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі наведеного,

Outcome: approved