Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

Позивач у серпні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Кредитного договору № 5602 від 17.10.2006 року ПП Флора, в особі директора [PERSON], отримало кредит у сумі 4200000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.10.2011 року. ПП Флора, в особі директора [PERSON], порушило умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 28.03.2012 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1475004,09 грн. Вимоги до ПП Флора, що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] МЖК Конкріт, [PERSON] фірма Феміда-Інтер договорів поруки. Просив суд, стягнути солідарно з відповідачів ПП Флора, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] МЖК Конкріт, [PERSON] фірма Феміда-Інтер суму заборгованості у розмірі 1465004,09 грн. за кредитним договором № 5602 від 17.10.2006 року, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ Приват Банк суму 10 000,00 грн. та понесені витрати на юридичну допомогу у розмірі 3\~ 200 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 5602 від 17.10.2006 року ПП Флора, в особі директора [PERSON], отримало кредит у сумі 4200000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.10.2011 року. ПП Флора, в особі директора [PERSON], зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 1475004,09 грн., де 910117,82 грн. заборгованість по кредиту; 493695,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000,00 грн. штраф (фіксована частина); 70190,67 грн. штраф (процентна складова). З метою забезпечення виконання усіх грошових зобовязань за кредитним договором, 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банк було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10 000,00 грн., договори поруки № 5602-П-2 від 17.10.2006 року та додаткову угоду №1 від 15.10.2010 року до договору поруки, з відповідачем [PERSON], № 5602-П-5 від 15.10.2010 року з відповідачем [PERSON], № 5602-П-4 від 17.10.2006 року з відповідачем [PERSON], № 5602-П-1 від 17.10.2006 року з відповідачем [PERSON] МЖК Конкріт, № 5602-П-3 від 17.10.2006 року та додаткову угоду №1, від 15.10.2010 року, до договору поруки з відповідачем [PERSON] фірма Феміда-Інтер, Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, вимоги ПАТ КБ Приватбанк про стягнення з відповідачів ПП Флора та [PERSON] суми заборгованості, стягнення з ПАТ А-Банк, грошової суми у розмірі 10 000,00 грн., та стягнення судових витрат підлягають задоволенню. Що стосується вимог щодо стягнення суми заборгованості з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] МЖК Конкріт, [PERSON] фірма Феміда-Інтер, то в цій частині суд вимушений у їх задоволенні відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Проте, правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, урегульовані ст. 554 ЦК України. Зі змісту цієї норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того самого зобовязання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає на підставі спільного надання, у формі укладання одного договору (ч.3 ст. 554 ЦК України). У такому разі поручителі відповідають перед кредитором солідарно. Законом не заборонено укладання й кількох договорів поруки на виконання того самого зобовязання, але в цьому випадку ч.3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності, оскільки не можна говорити про їхню спільну поруку. За таких обставин кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобовязання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача витрат на юридичну допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано підтвердження понесення вказаних витрат. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 3441 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial