Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У вересні 2013 року публічне акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує наступним. Відповідно до кредитного договору від 21.12.2007 року [PERSON] взяв на себе зобов'язання по поверненню кредиту у розмірі 8 000 грн. 00 коп. та відповідно до умов договору повернення суми кредиту здійснюється частково щомісячно згідно з графіком, наведеним в договорі. [PERSON] постійно порушував умови договору та заборгував 18 319 грн. 93 коп.: - заборгованість за кредитом у розмірі 8 289 грн. 96 коп.; - відсотки за користування кредитом у розмірі 9 315 грн. 51 коп.; - плати 714 грн. 46 коп. Враховуючи вище наведене позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 18 319 грн. 93 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином. Однак, у позовних вимогах вказав, що розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи, суду довіряє. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 грудня 2007 року [PERSON] уклав кредитний договір з відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» про відкриття карткового рахунку, ліміт якого складає 8 000 грн. 00 коп. Згідно статуту, факт зміни найменування банку, повне офіційне найменування: публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». [PERSON] постійно порушував умови договору та заборгував 18 319 грн. 93 коп.: - заборгованість за кредитом у розмірі 8 289 грн. 96 коп.; - відсотки за користування кредитом у розмірі 9 315 грн. 51 коп.; - плати 714 грн. 46 коп. Кредитним договором передбачено брати за основу 360 днів. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договору як юридичному факту властиві такі ознаки: - в договорі виявляється воля не однієї особи (сторони), а двох чи декількох; - договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Виявом свободи договору є право осіб укладати договори, які передбачені законом, так і договори, які хоч законом не передбачені, але йому не суперечать. За загальним правилом договір набуває чинності з моменту його укладення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства У даному випадку порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Судом встановлено, що сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 26.12.2008 року. Відповідач припинив сплачувати щомісячно кошти з погашення кредиту з жовтня 2008 року. Однак, позивач звернувся до суду з позовом - 25.09.2013 року. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною з посиланням на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», під час судового засідання, є підставою для відмови у позові, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України. Оскільки сторони домовилися про окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Позовна давність до вимог про стягнення пені обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коди кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: dismissed