Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

20 вересня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому зазначила, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 01 листопада 2000 року належить 2/5 частини будинку № 351 по вул.Трудовій в м.Костянтинівка Донецької області. В 2004 році позивач зареєструвала в зазначеному будинку свого чоловіка [PERSON], шлюб з яким згодом було розірвано. З січня 2012 року відповідач по справі не мешкає в будинку № 351 по вул.Трудовій в м.Костянтинівка. Формальна реєстрація відповідача в будинку перешкоджає позивачеві реалізувати права власника і покладає на неї додаткові зобов*язання по сплаті вартості комунальних послуг. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку № 351 по вул.Трудовій в м.Костянтинівка Донецької області у зв*язку з непроживанням понад встановлені законодавством строки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що вона є власницею 2/5 частин будинку № 351 по вул.Трудовій в м.Костянтинівці. Після реєстрації шлюбу у 2004 році із [PERSON], зареєструвала останнього в зазначеному будинку. Після розірвання шлюбу відповідач деякий час мешкав в належному їй будинку, а на початку січня 2012 року зібрав свої речі та виїхав на інше місце проживання у зв*язку з тим, що припустився порушень Правил користування електричною енергію для населення, внаслідок чого будинок № 351 по вул.Трудовій було відключено від електропостачання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений у порядку ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає по сусідству із сторонами по справі. Їй відомо про те, що наприкінці грудня 2011 року будинок № 351 по вул.Трудовій в м.Костянтинівка був відключений від електропостачання. [PERSON] в один з днів наприкінці грудня 2011 року казав їй, що не збирається жити в будинку без світла, після чого вона відповідача в зазначеному будинку більше не бачила. Зазначила, що [PERSON] не чинила перешкод колишньому чоловіку стосовно проживання в будинку, в якому він припинив проживати з власної волі. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Сідорова) та [PERSON] уклали шлюб 17 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.12). Позивач по справі є власницею 2/5 частин будинку № 351 по вул.Трудовій в м.Костянтинівці Донецької області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 01 листопада 2000 року (а.с.6). Як вбачається з будинкової книги (а.с.7-8), з 30 січня 2004 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. 07 червня 2013 року шлюб між сторонами по справі був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-НО № 247775 (а.с.13). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в [INFO] з грудня 2011 року, тобто, понад один рік, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] та враховуючи, що реєстрація відповідача в належному позивачці будинку порушує її права як власника, оскільки остання позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися ним, суд вважає за необхідне задовольнити позов, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у зазначеному будинку.

Outcome: approved