Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

28.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Голопристанського району про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23.02.2008 року померла його баба, [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно – 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями №110 по вул.Леніна в с.Стара Збур’ївка Голопристанського району Херсонської області. Ще за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, написавши заповіт 21.11.1991 року, в якому зазначила, що спадкоємцями після її смерті в рівних долях будуть його батько [PERSON], який помер 29.09.2002 року, та тітка [PERSON], яка в наступному відмовилася від спадщини. Тобто єдиним спадкоємцем після смерті баби є він, в порядку представлення та фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав у спадковому будинку, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні представник позивача за договором [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати за позивачем право власності в порядку представлення за заповітом на 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями №110 по вул.Леніна в с.Стара Збур’ївка Голопристанського району Херсонської області. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з’явився, на адресу суду направив заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справи за його відсутності. Заслухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження позивача, серія ІІ-УР №598232. Відповідно до заповіту від 21.11.1991 року [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Заповіт посвічений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №153, на час розгляду справи є дійсним, не скасований. [PERSON], батько позивача, помер 29.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КГ №122004, тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до заяви [PERSON], вона відмовилася від належної їй частини спірного будинку за заповітом [PERSON] на користь племінника [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями №110 по вул.Леніна в с.Стара Збур’ївка Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради №1224 від 07.11.2013 року [PERSON] проживає у спірному будинку та здійснює за ним догляд з 1997 року по теперішній час. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Право на успадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, в розумінні ст.1266 ЦК України позивач є спадкоємцем після смерті своєї баби за правом представлення. Оскільки позивач не подав заяви про відмову від спадщини, а його тітка, спадкоємиця за заповітом [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь позивача, то в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав у спірному будинку на час відкриття спадщини. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. З огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті належав 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями №110 по вул.Леніна в с.Стара Збур’ївка Голопристанського району Херсонської області її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за заповітом за правом представлення до її внука – [PERSON] Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved