Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

В травні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON], УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про звернення стягнення. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач, просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором № Е/V 082204 від 16.01.2008 року - в сумі 12285,02 дол. США здійснити вилучення та звернути стягнення на предмет застави автомобіль volkswagen, модель: transport, рік випуску 1986, тип ТЗ: вантажний малотоннажний фургон, № кузова/шасі: wv2zzz25zgh048660, реєстраційний номер 11333mc, що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою - покупцем,вилученням комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КББ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON] солідарно 10 000 грн.; з відповідача [PERSON], [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн.; з відповідача [PERSON], [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви. У судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № Е/V 082204 від 16.01.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000 дол. США, зі сплатою за користування ним 17,00% відсотків на рік з кінцевим терміном повернення 10.01.2012 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]Г, був укладений договір застави рухомого майна № № Е/V 082204-3 від 16.01.2008 року, згідно якого в заставу надано автомобіль volkswagen, модель: transport, рік випуску 1986, тип ТЗ: вантажний малотоннажний фургон, № кузова/шасі: wv2zzz25zgh048660, реєстраційний номер 11333mc, що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. 20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та ПАТ « Акцент-Банк» було укладено договір поруки №167, відповідно до якого останній поручався за виконання відповідача-2 зобовязань за кредитним договором в сумі 10000 грн. Згідно з п.9 договору поруки від 20 жовтня 2010 року №167 сторони дійшли згоди, що строк в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором встановлюється в пять років. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки [PERSON] свої зобовязання не виконує в повному обсязі, в результаті цього виникла заборгованість за кредитним договором № Е/V 082204 від 16.01.2008 року станом на 15.04.2013 року склала 12285,02 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом 5035,36 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 4148,18 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом 0 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2486,69 дол. США, штраф (фіксована частина) -31,28 дол. США, штраф (процентна складова) 583,51дол. США, тому суд вважає, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Позовні вимоги в частині витребування та передачі комплекту ключів та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу задоволенню не підлягають, оскільки є незаконними, крім того, вимоги ПАТ КБ "Приват Банк", щодо стягнення суми 10 000 грн. також задоволенню не підлягають, оскільки регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову. Позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження сплати та вартості наданих юридичних послуг, акту виконаних робіт, крім того юристом не надавались послуги позивачу у судовому засіданні. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial