Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 листопада 2013 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за простроченим грошовим зобов"язанням. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 28 квітня 2013 року уклав договір-позики, згідно якого передав [PERSON] кошти в розмірі 780 гривень. Вказану суму відповідачка [PERSON] обіцяла повернути до 01 липня 2013 року. Однак, в зазначений термін відповідачка грошей не повернула. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідачки на його користь борг у сумі 780 гривень та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 229,40 гривня, оплату послуг адвоката у сумі 250 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи її було повідомлено належним чином судовою повісткою, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності не надала, причини неявки, суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав [PERSON] грошову суму у розмірі 780 гривень із зобов`язанням повернути йому таку ж саме суму до 01 липня 2013 року, що підтверджується договором позики, який підписано обома сторонами та розпискою (а.с. 15 ). Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять раз перевищує встановлений законом неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Договором про грошову позику від 28 квітня 2013 року, позивач видав у власність позичальниці грошові кошти в сумі 780 гривень, а позичальниця зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму у термін до 01 липня 2013 року. Згідно ст.. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, заяву задоволено повністю про стягнення основної суми боргу за договором позики грошей від 28 квітня 2013 року у сумі 780 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню підлягають судові витрати, які понесені стороною, на користь якої прийнято рішення, підтвердженні документально пропорційно від задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки судові витрати у вигляді судового збору у сумі 229,40 гривень (а.с.1), оплати послуг адвоката у сумі 250 (а.с. 10-11 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved