Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

15 листопада 2010 року прокурор Гагарінського району м. Севастополя звернувся до суду з названим позовом, в якому посилаючись на неправомірне набуття відповідачем у власність та незаконне вибуття із державної власності земельної ділянки [ADDRESS], просить суд визнати недійсним державний акт серії ЯИ № 076284 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га під [ADDRESS], виданий на ім'я відповідача; витребувати на користь держави в особі Севастопольської міської Ради з незаконного володіння відповідача земельну ділянку площею 0,1000 га під [ADDRESS]; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 570 гривень. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги мотивовані тим, що: - розпорядження Голови Севастопольської міської державної адміністрації "Про затвердження комплексного проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 5,8 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування кварталу комплексної забудови (індивідуальної дачної) ГО "Дачне товариство "Планета Плюс""№ 1029-р від 06.04.2010 року, на підставі якого відповідачем набута у власність зазначена земельна ділянка, було скасоване розпорядженням Голови Севастопольської міської державної адміністрації "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 06.04.2010 № 1029-р" № 1804-р від 13.09.2010 року, в зв'язку з чим вважає, що відповідач набув у власність земельну ділянку без законних підстав; - відповідач, в порушення ч. 1 ст. 118 ЗК України, ст. 9 ЗК України, не звертався з заявами про передачу у власність земельної ділянки до органу, уповноваженому державою на розпорядження землями територіальної громади - Севастопольської міської Ради, який не приймав рішення про передачу спірної земельної ділянки відповідачу, в зв'язку з чим вважає незаконним набуття відповідачем права власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації; - відповідач, в порушення ст. 51, 118 ЗК України, ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" не проводив землевпорядну експертизу, яка обов'язково повинна проводитись для земель рекреаційного призначення, а також під час передачі у власність відповідача земельної ділянки не було отримано висновку комісії з питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. Правовими підставами для задоволення позову, прокурор зазначає положення ст. 121 Конституції України, ст.ст. 9, 38, 41, 51, 80, 82, 93, 118, 127, 134, 116, 126, 152 ЗК України, ст. 203, 215, 387 ЦК України. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представник Севастопольської міської Ради в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проте в подальші судові засідання не з'явився, але повідомлявся про місце та час розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву та письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості, вважає підстави набуття права власності на земельну ділянку законними, Севастопольську міську Раду неналежним позивачем, так як нею не надано підтверджень права власності на земельну ділянку та підтверджень розмежування землі між територіальною громадою та державою, в зв'язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову та розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи - ГО "ДТ "Планета Плюс" в судовому засіданні позов не визнав з підстав його необґрунтованості та зазначив, що земельна ділянка була передана у власність відповідача відповідно до чинного законодавства, в тому числі із проведенням державної експертизи землевпорядної документації та наданням висновку комісії із узгодженням документації із землеустрою; Севастопольська міська Рада не є розпорядником земель державної власності, а також не має права розпорядження землями міста до часу визначення меж населенного пункту - м. Севастополя та отримання державного акту на право власності на землю територіальної громади, в зв'язку з чим вважає, що Севастопольська міська державна адміністрація мала право на передачу у власність громадян земельних ділянок. За таких обставин, враховуючи тривалість розгляду справи та представництво інтересів Севастопольської міської Ради прокуратурою, зазначенням представником Севастопольської міської Ради при попередньому судовому засіданні про відсутність додаткових доказів та підтримки позиції прокуратури, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника Севастопольської міської Ради. Заслухавши пояснення учасників процесу що з'явилися, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали проектної та технічної документації на відведення земельної ділянки по [ADDRESS], висновок постійно діючої комісії з розгляду питань, пов'язаних з узгодженням документації з землеустрою та висновок державної експертизи землевпорядної документації, які повернуті третій особі, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Так судом встановлено, що Розпорядженням Голови Севастопольської міської державної адміністрації "Про затвердження комплексного проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 5,8 га для будівництва та обслуговування кварталу комплексної забудови (індивідуальної дачної) ГО "Дачне товариство "Планета Плюс" та передачі у власність членам цієї організації земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS]"№ 1029-р від 06.04.2010 року: - затверджено комплексний проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 5,8 га з встановленням меж в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування кварталу комплексної забудови (індивідуальної дачної) Громадської організації "Дачне товариство "Планета плюс", що розташовані за адресою [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва членів організації; - затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності кожного із 56 громадян - членів Громадської організації "Дачне товариство "Планета плюс" відповідно до списку, на земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва. - передано у власність 56 громадян - членів Громадської організації "Дачне товариство "Планета плюс", земельні ділянки в межах їх безоплатної приватизації по 0,1000 га кожному, загальною площею 5,8 га для індивідуального дачного будівництва, які розташовані по [ADDRESS], з зазначенням адрес, вказаних в адресних довідках управління містобудування і архітектури міської державної адміністрації, відповідно додатку. На підставі зазначеного розпорядження, відповідачу було видано державний акт (а.с. 4) на право власності на земельну ділянку рекреаційного призначення [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва. На розпорядження від 06.04.2010 № 1029-р-р до Севастопольської міської державної адміністрації Прокурором м. Севастополя було внесено протест № 07-1235 вих.10 від 20.08.2010 року (а.с. 6) з вимогою про скасування незаконного розпорядження, мотивованого перевищенням повноважень Севастопольської міської державної адміністрації при затвердженні комплексного проекту землеустрою та передачі у власність громадян земельних ділянок загальною площею 5,8 га по [ADDRESS]. На підставі зазначеного протесту прокурора м. Севастополя, розпорядженням Голови Севастопольської міської державної адміністрації "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 06.04.2010 № 1029-р-р" № 1804-р від 13.09.2010 року (а.с. 7) було скасоване розпорядження від 06.04.2010 № 1029-р-р на підставі якого відповідачу виданий державний акт на спірну земельну ділянку. Постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 17.02.2011 року (а.с. 38-42) по справі № 2а-3770/10/2770 задоволено позов ГО "ДТ "Планета Плюс" до Севастопольської міської державної адміністрації про визнання розпоряджень протиправними та їх скасування, поміж іншого було скасоване розпорядження Голови Севастопольської міської державної адміністрації "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 06.04.2010 № 1029-р-р" № 1804-р від 13.09.2010 року. Ухвалою Севастопольського Апеляційного адміністративного суду від 18.05.2011 року (а.с. 43-45) по справі № 2а-3770/10/2770 апеляційні скарги Севастопольської міської державної адміністрації, Прокурора м. Севастополя, Севастопольської міської Ради залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 17.02.2011 року (а.с. 38-42) - без змін. Таким чином, постанова Окружного адміністративного суду від 17.02.2011 року (а.с. 38-42), якою скасоване розпорядження Голови Севастопольської міської державної адміністрації "Про скасування розпорядження голови міської державної адміністрації від 06.04.2010 № 1029-р-р" № 1804-р від 13.09.2010 року набрала чинності. За таких обставин, посилання прокурора на скасування підстав (розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації № 1029-р) для передачі у власність відповідача спірної земельної ділянки суд визнає необґрунтованими. В рамках цивільної справи № 2-2783/2011 суд позбавлений можливості досліджувати та оцінювати підстави позовних вимог, заявлених прокурором, в частині незаконного набуття відповідачем прав власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації від 06.04.2010 № 1029-р-р, а не на підставі відповідного рішення Севастопольської міської Ради, а також відповідні заперечення представників третіх осіб щодо правомірності розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації, так як такі підстави не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України внаслідок спору щодо повноважень Севастопольської міської Ради та Севастопольської міської державної адміністрації з приводу розпорядження землями міста Севастополя. З цих самих підстав, суд вважає неможливим дослідити посилання прокурора на порушення Севастопольською міською державною адміністрацією положень ст.ст. 9, 38, 41, 51, 80, 82, 93 ч. 2, 118, 127, 134 Земельного кодексу України при передачі у власність відповідачу спірної земельної ділянки. Але, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 176 ЗК України, межі адміністративно-територіальних утворень (до яких відносяться зокрема межі населеного пункту - міста Севастополя згідно ст. 173 ЗК України) посвідчуються державним актом України, а право комунальної власності на землю згідно ст. 14 Законом України "По розмежування земель державної та комунальної власності" також посвідчується державним актом. Проте прокурором та позивачем не було надано підтверджень на наявність державного акту на право комунальної власності територіальної громади на землі населеного пункту - м. Севастополя взагалі та на земельну ділянку [ADDRESS] зокрема. Крім того, межі міста Севастополя як населеного пункту, на час передачі відповідачу у власність земельної ділянки не були встановлені, що підтверджується Інформаційною довідкою Головного Управління Держкомзему у м. Севастополі № 8-1-1/5724 від 12.11.2010 року (а.с. 36) та рішенням Севастопольської міської Ради № 695 від 19.04.2011 року, з якого вбачається намір Севастопольської міської Ради розробити проект землеустрою з метою встановлення меж м. Севастополя як населеного пункту з подальшим отриманням Державного акту України в порядку п. к) ст. 9, ст. 83 ч. 4, ст. ст. 173, 174, 176 ЗК України. Відсутність відповідного проекту землеустрою (обов'язковість якого встановлена ч. 2 ст. 173 ЗК України) щодо встановлення межі населеного пункту - міста Севастополя, відсутність рішення Верховної Ради про встановлення межі населеного пункту міста Севастополь (обов'язковість якого встановлена ч. 1 ст. 174 ЗКУ), наявність в адміністративно-територіальній одиниці України м. Севастополь, населених пунктів з встановленими межами, де діють відповідні базові органи місцевого самоврядування з самостійними правами щодо розпорядження землями в межах цих населених пунктів (Андріївська, Верхнесадовська, Тернівська сільські Ради та Качінська селищна Рада), виключають можливість застосування Севастопольською міською радою пункту 12 Перехідних положень ЗК України, тобто можливість розпоряджатися землями державної власності без визначення межі населеного пункту м. Севастополя. За таких обставин, суд приходить до висновку, про те, що на час передачі відповідачу у власність спірної земельної ділянки Севастопольська міська Рада не була власником земельної ділянки [ADDRESS], в зв'язку з чим, посилання прокурора на порушення відповідачем ч. 1 ст. 118 ЗК України, ст. 9 ЗК України щодо не звернення відповідача до Севастопольської міської Ради для отримання права власності на земельну ділянку, суд визнає необґрунтованим та визнає дії відповідача в частині звернення до Севастопольської міської Державної адміністрації такими, що відповідають положенням ч. 1 ст. 118 ЗК України, якими передбачається звернення громадянина за приватизацією земельної ділянки до Севастопольської міської державної адміністрації, про що свідчить заява відповідача про передачу у власність земельної ділянки, яка знаходиться у складі технічної документації. Також, враховуючи, що Севастопольська міська рада не була власником земельної ділянки, посилання прокурора на захист прав позивача у спосіб, передбачений ст. 387 ЦК України не підлягає застосуванню. Крім того, заявлений прокурором спосіб захисту прав позивача у вигляді визнання недійсним державного акту ЯИ № 076284, як правочину, на підставі ст. 203, 215 ЦК України, не може бути застосований, так як державний акт на право власності на землю не є правочином, а є лише документом, що підтверджує право власності громадянина на земельну ділянку, набуту в порядку приватизації на підставі Розпорядження Голови Севастопольської міської державної адміністрації № 1029-р від 06.04.2010 року (а.с. 4). Посилання прокурора на положення ст. 38 ЗК України є безпідставним, так як земельна ділянка, що передана у власність відповідача не відноситься до земель житлової та громадської забудови, а відноситься до земель рекреаційного призначення. Доводи прокурора в частині обґрунтування позову тими обставинами, що відповідачем не були дотримані ст. 51, 118, ЗК України, ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації"в частині не проведення землевпорядної експертизи, яка обов'язково повинна проводитись для земель рекреаційного призначення, а також при передачі у власність відповідача земельної ділянки не було отримано висновку комісії з питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, суд вважає необґрунтованими, так як на підтвердження цих доводів не було надано належних та допустимих доказів. При попередньому розгляду справи, а також при закінчені з'ясування обставин та перевірки їх доказами, судом була надана можливість учасникам процесу надати додаткові докази, проте сторона позивача про наявність додаткових доказів не заявляла. Крім того, третьою особою ГО "ДТ "Планета Плюс" надані для огляду та долучені до матеріалів справи: - висновок Державної експертизи землевпорядної документації від 29.03.2010 року № 1457-1/10 (а.с. 31), проведеної в порядку абз. 4 ч. 8 ст. 118 ЗК України, відповідно до п. 11 якого, наданий ГО "ДТ "Планета плюс"проект землеустрою з відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування кварталу індивідуальної дачної забудови по [ADDRESS] відповідає вимогам діючого законодавства, нормативно-технічним документам. Положеннями ст. 51 ЗК України визначено віднесення до складу земель рекреаційного призначення земель для дачного будівництва, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про відповідність державної експертизи землевпорядної документації земельному законодавству; - висновок постійно діючої в м. Севастополі комісії з розгляду питань, пов'язаних з узгодженням документації по землеустрою за Протоколом № 10 від 24.03.2010 року (а.с. 32), відповідно до якого узгоджено проект землеустрою з відведення земельної ділянки 5,8 га в [ADDRESS]. За таких обставин, суд визнає необґрунтованими посилання прокурора на не проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації та неотримання висновку постійно діючої в м. Севастополі комісії з розгляду питань, пов'язаних з узгодженням документації по землеустрою. Таким чином, враховуючи, що в ході судового розгляду справи не надано належних доказів, які б підтвердили право власності Севастопольської міської Ради на земельну ділянку, надану у власність відповідачу; враховуючи правомірність дій відповідача при отриманні у власність земельної ділянки в порядку приватизації та не встановлення судом порушень прав позивача з боку відповідача; враховуючи непередбачені законодавством способи захисту прав, заявлені прокурором та позивачем, суд визнає позовні вимоги неправомірними та необґрунтованими, в зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що Севастопольська міська Рада не звільнена від сплати судового збору на підставі п. 11 Декрету КМ України "Про державне мито"від 21.01.1993 № 7-93, так як позовні вимоги не стосуються підстав припинення права власності за ст. 140 ЗК України або за ст. 346 ЦК України, з Севастопольської міської Ради на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 570,00 гривень.

Outcome: approved