Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 01 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 21. Від шлюбу вони мають спільну дитину – доньку [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу послугувало те, що останнім часом їхні шлюбні відносини як подружжя не складалися, у зв'язку із чим між ними почали виникати непорозуміння, дрібні сварки та скандали, що негативно впливає на її фізичне здоров'я та психічне виховання їх неповнолітньої дитини, у зв'язку із чим вони припинили сумісне проживання. Неодноразові спроби налагодити відносини в сім’ї позитивних наслідків не давали. Вважає, що шлюб існує лише формально, а тому його збереження є недоцільним, оскільки суперечить її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, тому провила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання наданою за відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Ураховуючи те, що позивачка скористалась своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, а відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а тому його неявка визнана судом не поважною, відтак підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.169 ЦПК України, не встановлено, тому, сду проводить розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 21 та видано свідоцтво про укладення шлюбу, серії 1-АМ № 053653 (а.с.4), після реєстрації якого позивачка змінила своє прізвище з Слободянюк на [PERSON]. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину – доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом з'ясовано, що сторони жодних заходів щодо примирення та збереження сім’ї не вжили, а відтак наміру зберегти сім’ю не мають, позивачка впевнена, що їх сім’я розпалась остаточно та її збереження є недоцільним. Правовідносини, що є предметом даного спору є сімейними, а відтак регулюються Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року N 2947-III. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 1 СК України передбачено, що сімейні відносини будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду шляхом пред'явлення позову одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення. Разом з цим, підлягає до задоволення вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища , оскільки це узгоджується з приписами ст.113 СК України. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України, а тому у разі задоволення позову, стягує їх з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved