Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-19 00:00:00

06.08.2013 року позивач звернулась до суду з даним позовом з проханням: розірвати шлюб, укладений між ними 01.10.1994 року, який зареєстровано Сенківською сільською радою Бориспільського району Київської області, актовий запис № 13 та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1210 гривень щомісяця до досягнення дочкою повноліття. Посилаючись на те, що спільне життя не скалось у звязку з постіними сварками, втратою почуття поваги, дружби, любові через що сумісне життя і збереження сімї стали неможливим. Спільне господарство не ведеться. Збереження сімї неможливо і суперечить інтересам позивача. Оскільки дитина залишається проживати з [PERSON] та знаходяться на її утриманні, вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1210 гривень щомісяця, які відповідач за своїм матеріальним та фізичним станом здатний сплачувати. У судове засідання сторони не зявились, подали заяви, відповідно до яких, позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, просив справу слухати без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 01 жовтня 1994 року в Сеньківській сільській раді Бориспільського району, Київської області , про що зроблений актовий запис № 13 (а. с. 4), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 5), які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи відсутність будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідач за своїм матеріальним станом не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, суд прийшов до переконання, що визначена позивачем сума аліментів є обґрунтованою і підлягає стягненню на користь позивача на утримання їх дітей до досягнення нею повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в розмірі 114 гривень 70 копійок за позовом про розірвання шлюбу, який сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок за позовними вимогами про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, в звязку з чим, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved