Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 63100 грн. Вподальшому позивач уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 66483,12 грн. В позові позивач зазначила, що вона з 03.12.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 23.10.2012 року. В період шлюбу ними була придбана квартира [ADDRESS] та за ними було оформлено право власності по ? частки за кожним. Вказана квакртира була придбана за спільні кошти, а саме: за рахунок коштів, вилучених від продажу квартири, яка належала особисто [PERSON] до шлюбу та кошти отримані нею в кредит в ПАТ «Ерсте Банк» в розмірі 70000 грн. зі сплатою 16,49% річних, в забезпчення вказаного кредитного договору відповідач виступив як майновий поручитель за договором іпотеки. 20.12.2012 року, після розірвання шлюбу, зазначена више квартира була продана за 39000 доларів США, що еквівалентно 98960 грн., тобто частка кожного складала по 19500 доларів США. З зазначеної суми вона повернула відповідачу 25000 доларів США, що перевисило його частку. Крім того, за особисті кошти після розірвання шлюбу вона сплатила кредит, який брала на придбання квартири для спільного проживання у розмірі 78014 грн., за період спільного проживання до моменту продажу квартири понесла вирати по сплаті комунальних послуг (за газ, воду, квартплату, інтерент) у сумі 2261,36 грн., за опалення - 556,90 грн., при оформленні документів на продаж квартир понесла особисто витрати по сплаіт податку на доходу фізичних осіб з продажу у розмірі 5007,38 грн., за зняття заборони на відчуження - 300 грн., витяг з ММБТІ та технічний паспорт - 266,60 грн., за екпертизу по визначенню вартості квартири - 600 грн., а всього на загальну суму - 86966,24 грн. Оскільки вказані витрати були здійснені нею за власні кошти вважає необхідним стягнути з відповідача компенсацію 1/2 частки вказаних затрат, що складає 43483,12 грн. (86966,24 грн.:2). Крім того, нею було особисто отримано декільки кредитом та отримані кошти були нею витрачені на купілю будівельних матеріалів, ремонт квартири та придбання меблі. Так, вона мала кредитну картку банку «Русский стандарт» по договору від 15.10.2010 року у сумі 6000 грн., та відповідач повинен повернути їй цю суму в повному розмірі, оскільки це її особисті кошти, вподальшому ця сума була збільшена до 12000 грн., у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача 9000 грн. (6000 грн.+6000/2=3000 грн) компенсації. Також нею був отриман кредит в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором №010/0063/82/0045134 від 07.10.2011 р. в розмірі 10000 грн. та ОТП Банке за договором №1000444397 від 10.11.2011 року в розмірі 18000 грн. та просила стягнути з відповідача компенсацію ? частки, що складає 14000 грн. (5000 грн.+9000 грн.). В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення вимог, надала згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, позивач [PERSON] з 03.12.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 23.10.2012 року. В період шлюбу за договором купівлі-продажу від 04.03.2011 року сторонами була придбана квартира [ADDRESS] та за ними було оформлено право власності по ? частки за кожним. Вказана квакртира була придбана сторонами за спільні кошти, а саме: за рахунок коштів, вилучених від продажу квартири, яка належала особисто [PERSON] до шлюбу та кошти отримані [PERSON] в кредит в ПАТ «Ерсте Банк» в розмірі 70000 грн. зі сплатою 16,49% річних, в забезпечення виконання вказаного кредитоного договору відповідач виступив як майновий поручитель за договором іпотеки. 20.12.2012 року, після розірвання шлюбу, квартира [ADDRESS] була продана за 39000 доларів США, що еквівалентно 98960 грн., тобто виходя з рівності сторін, частка кожного складала по 19500 доларів США. З суми отриманої від продажу спільної квартири, позивачка повернула відповідачу 25000 доларів США, що підтверджується розписками [PERSON] від 11.12.2012 року та 20.12.2012 року. Також, за особисті кошти, після розірвання шлюбу, позивачка сплатила кредит, який брала на придбання квартири для спільного проживання у розмірі 78014 грн. Крім того, за період спільного проживання до моменту продажу квартири позивачка особисто понесла вирати по сплаті комунальних послуг (за газ, воду, квартплату, інтерент) у сумі 2261,36 грн., за опалення - 556,90 грн. При оформленні документів на продаж квартири понесла особисто витрати по сплаті податку на доходу фізичних осіб з продажу у розмірі 5007,38 грн., за зняття заборони на відчуження квартири - 300 грн., за витяг з реєстру ММБТІ та технічний паспорт - 266,60 грн., за екпертизу по визначенню вартості квартири - 600 грн., а всього на загальну суму - 86966,24 грн. Оскільки вказані витрати були здійснені позивачем за власні кошти, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію 1/2 частки вказаних затрат, що складає 43483,12 грн. (86966,24 грн.:2). Крім того, позивачем було отримано декільки кредитов та кредитні кошти були витрачені позивачем на купівлю будівельних матеріалів, ремонт квартири [ADDRESS] та придбання меблі. Вказані витрати підтверджуються товарними чеками, які містяться в матеріалах справи на придбання: ламінату та підкладки під ламінат в сумі 3530,84 грн., арки дерев'яної на суму 1300 грн., раздвижної системи -дзеркальні двері-купе та вішалка на суму 2540 грн.., полотна дверні, коробки дерев'яні, налічники на суму 2999 грн., металеві вхідни двері на суму 1150 грн., газова колонка NAKS на суму 750 грн., будівельні матеріали на суму 7479,50 грн., металопластикові вікна на суму 5480 грн. Так, позивач мала кредитну картку банку «Русский стандарт» по договору від 15.10.2010 року на суму 6000 грн., та відповідач повинен повернути позивачу цю суму в повному розмірі, оскільки це її особисті кошти, вподальшому сума на кредтній картці була збільшена до 12000 грн., у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 9000 грн. (6000 грн.+6000/2=3000 грн) компенсації. Також позивачем були отримані кредити в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором №010/0063/82/0045134 від 07.10.2011 р. в розмірі 10000 грн. та ОТП Банке за договором №1000444397 від 10.11.2011 року в розмірі 18000 грн., у зв'язку з чим на користь позивача підлягає стягненню компенсація ? частки, що складає 14000 грн. (5000 грн.+9000 грн.). А всього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 66483,12 грн. ( 43483,12 грн.+9000 грн.+5000 грн.+9000 грн.) Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України (далі - СК України) договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Стеттею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власностіт подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови №11 від 21.12.200 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуются також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтерсах сім'ї (ч.4 ст. 65 СК України). Відповідно до вимог ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки в праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належним є докази, які містяь інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідно до наданих суду доказів, позивач довіла ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документльно підтверджені понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 631,10 грн. та в дохід держави 33,73 грн. грн.

Outcome: approved