Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

17 вересня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 18 грудня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання неповнолітньої доньки аліменти до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, тому суд, зважаючи на наявність письмової згоди позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 18 грудня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2013 року, яке набрало чинності 10 вересня 2013 року, шлюб між ними розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-НО № 027551, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 24.06.2005 року, [PERSON] народився 17 червня 2005 року, про що вчинено актовий запис № 455. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання своїх батьківських обовязків щодо утримання неповнолітнього сина, а отже його не оспорює. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 гривень, оскільки позивача звільнено від їх сплати при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 80, 84, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved