Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видано Управлінням комунального господарства Донецької міської ради 22 січня 2004 року та зареєстроване в КП «БТІ м. Донецька» 29 січня 2004 року в книзі 83дк-76 під номером 54439. Також зазначила, що в належній їй квартирі зареєстровані її донька - [PERSON] з 01.02.1992 року та онук - [PERSON] з 05.07.2005 року, однак з 2008 року по теперішній час вони за зазначеною адресою не мешкають, їх особистих речей у квартирі не має, комунальні послуги вони не сплачують, до спірного приміщення не ставляться як до постійного місця свого проживання, хоча перешкод у користуванні квартирою вона їм не чинила, замки не змінювала. Так як відповідачі не проживають в спірній квартирі понад один рік без поважної причини, вважає, що вони втратили право користування жилим приміщенням. Факт не проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою № 92 від 06.11.2013 року, яка видана головою ЖБК «Машинобудівельник». На підставі викладеного просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та за участю її представника - адвоката [PERSON], яка діє в її інтересах на підставі договору про надання правової допомоги. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви відповідно до яких позовні вимоги позивача визнали у повному обсязі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22 січня 2004 року, яке видано Управлінням комунального господарства Донецької міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який видано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 29 січня 2004 року (а.с.5). Згідно з довідкою № 92 від 06 листопада 2013 року, яка видана Головою Житлово-будівельного кооперативу «Машинобудівельник», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 01.02.1992 року та [PERSON] з 05.07.2005 року, однак з 28 серпня 2008 року вони за зазначеною адресою не мешкають (а.с.8). Згідно з наданою заявою [PERSON], [INFO], зареєстрована та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS], не заперечувала проти зняття її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Факт її реєстрації за зазначеною адресою з 19 червня 2006 року підтверджується копією паспорту громадянина РФ, який видано на ім'я [PERSON] (а.с.27-29). Згідно з наданою заявою [PERSON], [INFO], зареєстрований та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS], не заперечувала проти зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Факт його реєстрації за зазначеною адресою з 12 березня 2008 року підтверджується копією паспорту громадянина РФ, який видано на ім'я [PERSON] (а.с.30-32). Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності даної особи понад встановлених строків провадиться в судовому порядку. Враховуючи зазначені норми та вищевказані обставини, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved