Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

10.09.2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 542 грн. 73 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 01.04.2008 року був укладений кредитний договір № NKXRRХ12920084, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 4 242 грн. 79 коп. на строк до 01.04.2010 року (включно), а останній зобов’язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1 % на місяць, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (комісії) в розмірі 50 грн. 91 коп. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, щомісячну винагороду, внаслідок чого станом на 22.08.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 36 542 грн. 73 коп., яка складається з : - заборгованості за кредитом у розмірі 3 118 грн. 80 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 284 грн. 08 коп.; - заборгованості по комісії в розмірі 653 грн. 73 коп.; - пені в розмірі 30 269 грн. 80 коп.; - штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 716 грн. 32 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заперечував проти стягнення з нього штрафних санкцій, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 01.04.2008 року був укладений кредитний договір № NKXRRХ12920084, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі – Умов). Відповідно до договору Банк зобов’язався надати та в подальшому надав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти в розмірі 4 242 грн. 79 коп. на строк до 01.04.2010 року (включно). Зі своєї сторони позичальник зобов’язався щомісячно (в період з 05 по 10 число кожного місяця) частинами повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 1,0 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а також сплачувати щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в розмірі 50 грн. 91 коп., а всього вносити 250 грн. 96 коп. Крім того, сплатити одноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 680 грн. 00 коп., страховий платіж у розмірі 162 грн. 79 коп. Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов’язань позичальником є сплата ним Банку пені, штрафів відповідно до Умов (п.п. 5.1, 5.3). Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов’язку виконання зобов’язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов’язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов’язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також винагороду в порядку та строки відповідно до заяви останнього (п.п. 4.1 – 4.8 Умов), проте свої зобов’язання не виконав. Згідно п. 4.7 Умов при порушенні позичальником визначеного в заяві строку погашення заборгованості, така заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. Відповідно до п. 5.1 Умов передбачено право Банку нарахувати пеню в розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 01 грн. 00 коп. за кожен день прострочення платежу. Нарахування вказаної неустойки на прострочену суму здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов’язання повинно бути виконано (п.5.4 Умов). Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з цим станом на 22.08.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 4 056 грн. 61 коп., яка складається з : - заборгованості за кредитом у розмірі 3 118 грн. 80 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 284 грн. 08 коп.; - заборгованості по комісії в розмірі 653 грн. 73 коп. Що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч.3 ст. 551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов’язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин. Таким чином, враховуючи наведене, а також ступінь негативних наслідків для позивача внаслідок порушення іншою стороною взятих на себе зобов`язань, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до обґрунтованого розміру, що близький до меж загального розміру боргу, а саме до 4 000 грн. 00 коп. Крім того, п.5.3 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь – якому з грошових зобов’язань , більш ніж на 30 днів позичальник зобов’язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5 % від суми заборгованості. Виходячи з вищевикладеного, відповідному перерахунку підлягає й штраф, який складає 500 грн. + 202 грн. 83 коп. (4 056 грн. 61 коп. (заборгованість за кредитом) х 5 %). В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, з урахуванням ступеня їх задоволення (24 %) в сумі 87 грн. 70 коп.

Outcome: partial