Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки по [ADDRESS], на частині якої відповідачем без жодних погоджень з нею було встановлено трансформаторну підстанцію КТП-10/0,4 кВ. На її неодноразові зауваження звільнити самовільно зайняту частину належної їй земельної ділянки відповідач не реагує. Вважає, що такі дії [PERSON] обмежують її право володіння, користування та розпорядження своїм майном, створюють перешкоди у використанні земельної ділянки, які вона, як власник, просить суд усунути шляхом зобов`язання відповідача демонтувати вищевказану трансформаторну підстанцію самовільно встановлену ним на земельній ділянці власником якої вона є. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Під час судового розгляду представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що на момент отримання позивачкою державного акту трансформаторна підстанція вже була встановлена на земельній ділянці по [ADDRESS]. Окрім цього, вказала, що позивачкою не доведено факт самовільного зайняття відповідачем саме її земельної ділянки. За таких обставин вважає, що жодних прав позивачки не порушено, відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, повторно у судове засідання не з'явився, явку свого представника у судове засіданні не забезпечив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради № 129 від 26.12.1980 року про виділення земельної ділянки під будівництво гаража по [ADDRESS] розміром 40 м2, позивачкою, як власницею гаража в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON], було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 428663 від 01.11.2007 року. В судовому засіданні встановлено, що на вказаній земельній ділянці відповідачем було встановлено трансформаторну підстанцію КТП-10/0,4 кВ без погодження з власником даної земельної ділянки, що також підтверджується копією акта обстеження земельної ділянки по [ADDRESS], складеного комісією Сколівської міської ради, з якого видно, що зазначена трансформаторна підстанція самовільно збудована приватним підприємцем [PERSON] без дотримання будь-яких норм і правил. При цьому, комісією було зобов`язано власника трансформаторної підстанції надати міській раді документи, що підтверджують правомірність її встановлення, які, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не були надані. Суд не бере до уваги наявну в матеріалах справи копію заяви [PERSON] про надання дозволу на встановлення КТП-120/0,4 КВ по [ADDRESS], оскільки вказана заява не є документом, який дає дозвіл на проведення електромонтажних робіт, у зв`язку з чим акт комісії про прийняття устаткування після комплексного випробування також судом до уваги не береться, оскільки монтаж трансформаторної підстанції було здійснено за відсутності дозволу на проведення такого. Суд також не надає віри твердження представника відповідача [PERSON], наданими нею під час судового розгляду справи про те, що у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують самовільне зайняття відповідачем [PERSON] земельної ділянки позивачки [PERSON], оскільки такі спростовуються матеріалами справи, зокрема постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, з якої вбачається, що [PERSON] з приводу встановлення трансформаторної підстанції на земельній ділянці позивачки пояснив, що йому не було відомо про те, що земельна ділянка належить [PERSON], а тому дану підстанцію він демонтує та встановить в іншому місці. Спростовується матеріалами справи і твердження представника відповідача про те, що трансформаторна підстанція КТП-10/0,4 кВ вже була встановлена на момент отримання позивачкою державного ату на право власності на земельну ділянку, зокрема, з копії державного акту видно, що такий був виданий 01.11.2007 року, а з заявою про надання на встановлення вказаної підстанції відповідач звернувся у вересні 2008 року, про що свідчить копія такої заяви. Окрім цього, з копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 23.04.2008 року вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки площею 4,6 кв.м по [ADDRESS] та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, а 28.05.2008 року за невиконання вимог припису щодо звільнення зазначеної самовільно зайнятої земельної ділянки відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення - штраф у сумі 85 гривень, про що свідчить копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 28.05.2008 року № 2. Вказані постанови відповідачем не оскаржувались. Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на земельній ділянці по [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачці [PERSON], здійснив монтаж трансформаторної підстанції КТП-10/0,4 кВ за відсутності дозвільних документів на проведення електромонтажних робіт, погодження з власником земельної ділянки, що призвело до порушення прав останнього. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав, навіть, якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а частинами 1, 3 ст. 212 цього ж Кодексу передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними за рішенням суду. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача [PERSON] щодо встановлення трансформаторної підстанції КТП-10/0,4 кВ, на земельній ділянці по [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачці [PERSON], відтак позовні вимоги про демонтаж вказаного устаткування підлягають до задоволення.

Outcome: approved