Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи, що між сторонами було укладено шлюб 20.09.1986 р., який розірвано 11.07.2000 року, від якого [INFO] в них народився син [PERSON]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання сина добровільно, ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. На підставі вищевикладеного, просить суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила суд остаточно стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на період навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х річного віку, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд встановив, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 20.09.1986 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно 11.07.2000 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Хесона, актовий запис № 48. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 11.07.2000 року шлюб було розірвано Відділом РАГСу Дніпровського району м.Херсона. Відповідно до довідки № 3238 від 16.09.2013 року [PERSON], є студентом третього курсу Херсонського політехнічного коледжу Одеського національного політехнічного університету (денна форма), наказ № 181, закінчує навчання у червні 2015 року, стипендію не отримує. [PERSON], проживає разом з позивачкою , про що свідчить довідка № 769 від 23.09.2013 року видана Будинковим комітетом "200 років Херсона, 21". Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, повнолітній син проживає із заявником. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч. 2 ст. 199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову оскільки повнолітній син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надати. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved