Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-11 00:00:00

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.12.2005 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем, [PERSON] був укладений кредитний договір № 23/118-І-П, згідно якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 33000,00 грн. з розрахунку 20% річних за користування кредитом на строк до 01.12.2015 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначеним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Дельта Банк замінює Сведбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях разом з переходом права вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами. Таким чином позивач набув права вимоги за кредитним договором № 23/118-І-П від 02.12.2005 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язується сплачувати ануїтентні платежі за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № [NUMBER] щомісяця, через касу банку. В забезпечення своєчасного виконання кредитного договору № 23/118-І-П, 02.12.2005 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки 23/118/02-П, згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань перед банком за кредитним договором № 23/118-І-П від 02.12.2005р. в повному обсязі таких зобов'язань і умовами договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники. Відповідачі станом на 22.04.2013 року не виконували належним чином умови кредитного договору і мають прострочену заборгованість. Відповідачі неодноразово були повідомлені про виникнення заборгованості, однак кредитна заборгованість погашена не була. Заборгованість станом на 22.04.2013 року по договору № 23/118-І-П, укладеному 02.12.2005 року становить: 13757,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12100,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 1657,09 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, та розглянути справу без їх участі та без застосування технічних засобів. Потрібність дачі особистих пояснень сторонами відсутня, що дозволило суду ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.12.2005 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем, [PERSON] був укладений кредитний договір № 23/118-І-П, згідно якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 33000,00 грн. з розрахунку 20% річних за користування кредитом на строк до 01.12.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначеним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Дельта Банк замінює Сведбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях разом з переходом права вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами. Таким чином позивач набув права вимоги за кредитним договором № 23/118-І-П від 02.12.2005 року. З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2005 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки 23/118/02-П, згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань перед банком за кредитним договором № 23/118-І-П від 02.12.2005р. в повному обсязі таких зобов'язань і умовами договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники Судом встановлено, що позивачем неодноразово направлялися нагадування відповідачам про порушення виконання умов договору, але відповідачами умови договору не виконуються. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на на 22.04.2013 року по договору № 23/118-І-П, укладеному 02.12.2005 року становить: 13757,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12100,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 1657,09 грн. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тому, коли ні позичальник, ні поручитель не здійснили у повному обсязі сплату кредиту та відсотків, позивач по справі набув право вимагати погашення кредиту та відсотків, відшкодування збитків, завданих відповідачами внаслідок невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. З боку відповідачів по справі не надійшло заперечень та доказів у спростування позовних вимог, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають також солідарному стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved