Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на повнолітню дитину, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1991 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Від шлюб мають неповнолітню дитину –доньку [PERSON], [INFO] та повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання повнолітньої дитини на час навчання матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з’явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги змінила, просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісяця, просить справу розглянути у її відсутність. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили шлюбні відносини через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Позивач втратила почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливі. Поновлювати шлюбні відносини позивач не бажає. Шлюб носить формальний характер і тому підлягає розірванню. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка навчається. Є студентом ІІІ курсу Одеської національної академії харчових технологій. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач будучи зобов'язаним утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на повнолітню дитину є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються ст. ст. 182, 185, 199, 200 СК України. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved