Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.08.2013 року звернувся в суд із позовною заявою, уточненою у ході судового розгляду, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її матір за життя володіла вказаним вище домоволодінням, на який свого часу був виданий правовстановлюючий документ, однак такий був втрачений. Це пов'язано з тим, що житловий будинок побудований ще у 1957 році, але не був зареєстрований у встановленому порядку. Спадкоємцем після смерті матері згідно заповіту є вона, інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку у спадковому майні, немає. Таким чином, на даний час вона є єдиним спадкоємцем майна, що залишилось після смерті матері, однак оформити право власності на нього вона не може у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа на нерухоме майно. З огляду на вказане, вона була змушена звертатися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 3-4) та заяві про уточнення позовних вимог (а. с. 24-26). Належним чином уповноважений представник відповідача Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області - сільський голова Іваницька О.М. у судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, оскільки позивач [PERSON] дійсно являється єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті її матері [PERSON] згідно складеного заповіту і прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і проживала з останньою на день її смерті у одному житловому будинку. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на обов'язкову частку у спадковому майні, немає. Заповіт до дня смерті [PERSON] не змінювався та не скасовувався. Спірний житловий будинок самочинним будівництвом не являється. З огляду на вказане, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 17.04.2000 року (а. с. 7), [INFO] народилася гр. [PERSON], батьками якого були [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 20.02.2009 року (а. с. 34), гр. [PERSON] 20.02.2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Таким чином встановлено, що позивач [PERSON] є рідною дочкою гр. [PERSON]. Судом також встановлено, що матір позивача [PERSON] - [PERSON], після смерті якої вона має намір оформити спадщину, померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Стебницькою міською радою Львівської області 06.06.2003 року (а. с. 6). Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності до вимог ст. 525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. За життя, а саме 15.03.1993 року, матір позивача [PERSON] - [PERSON] у сільській раді склала заповіт (а. с. 8), згідно якого остання належне їй майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с. Крушельниця Сколівського району Львівської області заповіла своїй дочці [PERSON]. Зазначений заповіт був належним чином посвідчений уповноваженою посадовою особою на той час Корчинської сільської ради Сколівського району Львівської області, він до дня смерті [PERSON] не змінений і не скасований. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] постійно проживала з нею у спірному будинку, що підтверджується копією будинкової книги (а. с. 9-11) та не заперечувалося сторонами у судовому засіданні. Після одержання у нотаріальній конторі відмови у оформленні спадщини у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок (а. с. 36), позивач звернулася до суду із даним позовом. З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 06.06.2013 року (а. с. 12-15) вбачається, що реєстрація такого була здійснена за гр. [PERSON] - матір'ю позивача, а сам житловий будинок збудований у 1957 році із добудовами до нього господарських будівель та споруд у тому ж році. На вказаному технічному паспорті відсутня відмітка про самочинне будівництво і про це також йдеться у довідці вих. № 705, виданою 01.10.2013 року Крушельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області (а. с. 28). Судом встановлено, що позивач [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном одразу ж після смерті матері [PERSON], а тому прийняла спадщину у відповідності до вимог, встановлених ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Позивач [PERSON] вправі успадкувати все спадкове майно, охоплене заповітом, оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, немає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні належним чином уповноваженим представником відповідача змісту обставин справи, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції з цього приводу, роз'яснивши їй при цьому наслідки відповідної процесуальної дії, приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити. На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок [NUMBER] з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved