Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в позові посилається на те, що 15 травня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір № 234-05/К-07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15500 доларів США з розрахунку 12,50 % річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк з 15.05.2007 по 14.05.2032 року, мета кредитування придбання житла. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банку», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] змінює Укрпромбанк як кредитора. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобовязань ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 234-05/К-07. Відповідно до п. 2.4., 2.5. Договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менше 51,67 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника або шляхом внесення готівки до каси банку. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 234-05/П-07 від 15.05.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» та гр. [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 234-05/К-07 від 15.05.2007 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобовязань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідач [PERSON] не виконав взяті зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 11.07.2012р. заборгованість по вказаному договору становить 157012,29грн. У звязку з чим позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору, іпотечного договору. Ухвалою суду від 19.11.2013р зустрічний позов був прийнятий судом та обєднаний в одне провадження з первісним позовом. В зустрічному позові зазначається, що спірні договори укладені всупереч діючому законодавству, так як при їх укладанні були порушені права неповнолітніх дітей, а також його дружини, державному нотаріусу не були надані відомості про наявність дружини та неповнолітніх дітей, що перешкоджало укладанні цих договорів, не була надана згода його дружини при передачі житлового будинку в іпотеку. На підставі чого позивач по зустрічному позову просить визнати недійсним договір кредиту та іпотеки, вилучити обтяження обєкта нерухомості, вилучити обтяження на відчуження земельної ділянки Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою, про розгляд справи без його участі, просить первинний позов задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені, проти зустрічного позову заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У звязку з чим суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача, так як від нього надійшла відповідна заява. Представник відповідача ([PERSON]В.) [PERSON], первісний позов не визнала вважає що кредитний договір укладений з порушенням вимог чинного законодавства, так як при його укладанні були порушені права дружини [PERSON] та його неповнолітніх дітей, у звязку з чим просить суд в задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі, зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності. Представник 3-ї особи також в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявку суду не повідомив, заперечень на позову не надіслав. Суд також вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 3-ї особи. Суд, вислухавши представника відповідача ([PERSON]В.) [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено наступні обставини. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», та [PERSON], був укладений кредитний договір № 234-05/К-07, на підставі якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 15500 доларів США (арк 6-11). Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст.ст. 92, 95 України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства» 30.06.2010року між ТОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку». Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходить права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобовязанні здійснюються без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідно до вище вказаного договору про передачу активів та кредитних прав зобовязань АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги по кредитному договору № 234-05/К-07 від 15.0.2007. Відповідно до п. 2.4., 2.5. Договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менше 51,67 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника або шляхом внесення готівки до каси банку. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки « 234-05/П-07 від 15.05.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» та гр. [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 234-05/К-07 від 15.05.2007 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобовязань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (арк.с. 12). Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за не можливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов кредитного договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 11.07.2012 в розмірі 157012,29 грн. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У звязку з чим суд приходить до висновку, ще позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню в повному обсязі. Зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] під час розгляду позову ПАТ «Дельта Банк», звернувся з зустрічним позовом, в якому просить визнати спірний кредитний договір недійсним, а також не дійсним і договір іпотеки, посилаючись на те, що його дружина не надавала згоду про укладання договору іпотеки. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України повинні, довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином при розгляді даної цивільної справи не підлягають доказуванню обставини які встановлені в рішенні Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 травня 2013року при розгляді справи за позовом дружини відповідача [PERSON] про визнання вказаних договорів недійсними. Відповідно до вказаного рішення встановлено «що при укладанні договору іпотеки державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] отримала згоду [PERSON] на купівлю чоловіком житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Дніпровська, 35-А, а також на отримання [PERSON] кредиту та передачу в іпотеку ТОВ «Укрпромбанк» вказаного нерухомого майна. Заява [PERSON] була нотаріально посвідчена та зареєстрована в реєстрі № 1205. (арк.с. 56). Таким чином, суд не приймає до уваги пояснення щодо порушення порядку отримання кредиту на надання нерухомого майна в іпотеку, так як цей факт вже встановлено рішенням суду яке набрало законної сили. Також цим же рішенням встановлено, що при укладанні спірних договорів не було порушено Закону «Про охорону дитинства», так як згідно заяви [PERSON] від 15.05.2007, наданої на імя керуючого ЗФ ТОВ «Укрпромбанк» (арк.с. 57), на день написання цієї заяви неповнолітні діти зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. Таким чином суд прийшов до висновку, що неповнолітні діти позивача [PERSON], 28.07.2006року народження, [PERSON], [INFO], на момент укладання договору іпотеки не були зареєстровані за адресою спірного житлового будинку, права користування та права власності на будинок, що є предметом іпотеки, на момент укладання останньої не мали, а тому, згода органу опіки та піклування на передачу спірного будинку і іпотеку була не потрібна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність і допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved