Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати договір індивідуального замовлення від 17 жовтня 2012 року та 05 листопада 2012 року, укладений між [PERSON] та нею; стягнути з [PERSON] на її користь 27 800,00 гривень отриманих ним в рахунок передплати по договору; стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 2500,00 гривень, а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2012 року між нею та [PERSON] було укладено договір індивідуального замовлення, відповідно до якого останній зобов'язався виготовити та встановити меблі. Вартість даного замовлення по договору склала 12 800,00 гривень. Цього ж дня відповідач отримав від неї передплату в розмірі 8 800,00 гривень. 05 листопада 2012 року, між нею та відповідачем було укладено аналогічний договір індивідуального замовлення на загальну суму 27 200,00 гривень, по якому відповідач отримав від неї гроші в сумі 19000,00 гривень - передплату за виготовлення меблів. Термін видачі замовлення було встановлено до 29 жовтня 2012 року. На даний час відповідач не виконав умов даних договорів, а саме не виготовив, та не встановив меблі, не повернув грошові кошти отримані ним, як передплату за надані послуги. Після закінчення строку виконання умов договору замовлення, вона звернулась до відповідача з метою отримати пояснення з причин невиконання взятих на себе зобов'язань, останній переконував її, що все зробить. Так тривало понад два місяці, та після того як відповідач почав ігнорувати її дзвінки, та вимикати телефон, 08 січня 2013 року вона звернулась до Шевченківського РУГУ України в м. Києві з заявою про порушення кримінальної справи за ознаками шахрайства. 06 березня 2013 року слідчим було винесено постанову, якою кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. При цьому слідчим було встановлено факти викладені нею вище стосовних договірних відносин, та сум отриманих відповідачем від неї в рахунок передплати за договорами індивідуального замовлення. 20 березня 2013 року [PERSON] особисто склав розписку, згідно якої визнав факт отримання від неї грошових коштів, в сумі 28 000,00 гривень за договором на виконання послуг з виготовлення меблів, та зобов'язався повернути зазначені кошти до 10 квітня 2013 року, а в разі невиконання взятих на себе зобов'язань по розписці, відповідач зобов'язався відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2500,00 гривень. На день звернення з вказаним позовом відповідачем не виконано а ні умов договорів, а ні зобов'язань по розписці. В результаті протиправної поведінки з боку відповідача, вона понесла душевні страждання та незручності у зв'язку з цим. Нею було прикладено додаткових зусиль для налагодження звичайного ритму життя. На день звернення з вказаним позовом, через відсутність кухонних меблів, та шафи вона зазнає незручностей. Вказана поведінка відповідача негативно виплинула на психо-емоційний стан, та викликає в неї страх перед укладенням подібного роду договорів. В зв'язку з цим вважає за доцільне стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 2500,00 гривень, які крім того, відповідач визначив в розписці складеній 20 березня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання, подав до суду заяву, з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір індивідуального замовлення, відповідно до умов якого [PERSON] виконує замовлення, згідно робочих креслень (ескізів), узгоджених із [PERSON] Згідно п.п. 2.1., 2.2. п. 2 договору, вартість виконаних робіт договірна і складає 12800 гривень. Договірна ціна включає в себе вартість виготовлення виробів, перевезення їх і послідуючий монтаж у замовника. Замовник вносить попередню плату у розмірі 70% від вартості замовлення після узгодження робочих креслень (ескізів). При повному розрахунку, розмір попередньої оплати, входить до загальної вартості замовлення. У разі відмови замовника від виконання замовлення, попередня плата замовнику повертається залишком, з врахуванням затрат на придбані матеріали, за цінами виконавця. Відповідно до п.п. 3.1. п. 3 договору, виконавець зобов'язаний виконати замовлення протягом 14 календарних днів після одержання передплати від замовника та утвердження всіх декорів та робочих креслень. 05 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір індивідуального замовлення, згідно якого [PERSON] виконує замовлення, згідно робочих креслень (ескізів), узгоджених із [PERSON] Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 договору, вартість виконаних робіт договірна і складає 27 200 гривень. Згідно розписки [PERSON], останній зобов'язується повернути [PERSON] 28000 гривень в трьохтижневий строк до 10 квітня 2013 року, взятих по договору на виконання послуг по виготовленню меблів (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.п. 3.1. п. 3 договорів, виконавець зобов'язаний виконати замовлення протягом 14 календарних днів після одержання передплати від замовника та утвердження всіх декорів та робочих креслень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаївділового обороту. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ,2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Таким чином, відповідачем було порушено умови договорів індивідуального замовлення, роботи по даним договорам не виконані, у зв'язку з чим позивач має право вимагати розірвання договорів індивідуального замовлення та стягнення отриманих в рахунок передплати коштів з відповідача. Аналізуючи вищевикладене, суд вбачає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання договорів індивідуального замовлення від 17 жовтня 2012 року та 05 листопада 2012 року та стягнення з відповідача 27800,00 гривень отриманих ним коштів в рахунок передплати по договорам. Щодо позовних вимог позивача про стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди у розмірі 2500,00 гривень, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Врахочуючи суть позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань, негативних наслідків від отриманих хвилювань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2500 гривень 00 копійок. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи повне визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору індивідуального замовлення, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved