Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 26 вересня 2013 року звільнений з посади монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 5-го розряду на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак при звільненні, в порушення вимог ст. 47 КЗпП України, з ним не було проведено розрахунок. Незаконні дії відповідача позбавили його можливості забезпечення себе та членів сім’ї необхідним для проживання, у зв’язку з невиплатою заробітної плати на належних сум при звільненні змушений був позичати кошти на проживання. Тому просив стягнути з відповідача заборговану заробітну плату в сумі 16244,92 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, а також моральну шкоду в сумі 10000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. В судове засідання позивач, його представник не з’явилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечили. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст. 115 КЗПП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 цього Кодексу. Статтею 117 КЗпП України встановлений обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові у разі затримки розрахунку при звільненні його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з трудової книжки [PERSON], він 16 червня 2013 року прийнятий в ТОВ «БМП Планета-Міст» монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 4-горозряду. Відповідно до наказу № 180-к від 26 вересня 2013 року звільнений з даної роботи за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпП України. Заробітна плата [PERSON] в червні та вересні 2013 року не була виплачена, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданими Пенсійним фондом України в Городоцькому районі від 4 грудня 2013 року. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що з ТОВ «БМП Планета-Міст» слід стягнути на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату в сумі 3570,19 грн. (4357,07 грн. нарахованої заробітної плати з вирахуванням обов’язкових платежів ) та середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення в сумі 5660 грн.. При визначені розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, котрий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON], наданих Пенсійним фондом України в Городоцькому районі від 4 грудня 2013 року, він має 41 день стажу. Середньоденний розмір заробітної плати становить 87 грн. (3570,19 грн. : 41 = 87). За період з 26 вересня 2013 року (день звільнення позивача) по 27 грудня 2013 року (день ухвалення рішення) було 65 робочих днів, а тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні буде складати 5655 грн. ( 87 грн. х 65 днів =5655). Відповідно до статті 83 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей. Як вбачається з копії наказу № 180-к від 26 вересня 2013 року, виданого директором філії «Техноспецбуд» ТОВ «БМП Планета-Міст», невикористана відпустка [PERSON] з врахуванням відпустки за роботу в шкідливих умовах праці складає 8 днів. З врахуванням викладеного , суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 696 грн. компенсації за невикористану відпустку (87 грн. середньоденної заробітної плати * 8 днів невикористаної відпустки). На підставі ст.. 237-1 КЗпП України, з врахуванням порушення законних прав [PERSON], що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу в сумі 700 грн. Суд також приходить до висновку, що в силу ч.1 ст. 88 ЦПК України з ТОВ «БМП Планета-Міст» на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі – витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 КЗпП України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 229,40 грн. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «БМП Планета Міст» на користь позивача вихідної допомоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору … внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога. Однак, позивач, його представник належних та допустимих доказів в підтвердження того, що трудовий договір, укладений між сторонами, припинився внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, не надали . Не знайдені такі і судом.

Outcome: partial