Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

03 травня 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном , мотивуючи це тим, що відповідач здійснив самочинне будівництво гаража на межі з його ( позивача ) земельною ділянкою, покрівля якого виступає на його земельну ділянку на 0,5 метра і ливневі води збігають з покрівлі гаража на його земельну ділянку , що грубо порушує його конституційні права. Також відповідач побудував туалет на відстані меншій ніж 15 метрів від його ( позивача ) садиби , що порушує державні будівельні норми і санітарні вимоги , відповідно до яких до сусідньої межі садиби від найбільш виступаючої конструкції стіни необхідно виступати не менш ніж на 1 метр, а також повинно бути забезпечено обладнання покрівлі гаража необхідними інженерно-технічними засобами.Просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні майном шляхом демонтажу туалету, переміщення будівлі гаража та облаштування покрівлі гаража необхідними інженерно-технічними засобами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав з мотивів , наведених в позовній заяві.Додатково показав , що туалет побудований на межі , однак висновку санепідемстанції щодо порушення санітарних ном не має. Гараж побудований самочинно. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов не визнали з мотивів , викладених в письмовому запереченні , яке підтримали . Відповідач [PERSON] додатково пояснив , що він гараж не будував , гараж він отримав по договору дарування. Туалет стоїть вже 25 років і знаходиться на відстані 30 м від вікон позивача. Представник відповідача [PERSON] додатково пояснила , що відповідач своїми діями не створив позивачу жодних перешкод в користуванні майном. Він отримав будинок, господарські споруди та земельну ділянку на підставі договору дарування . Гараж збудований , є є акт введення в експлуатацію, вказаний в договорі дарування. Даний договір дарування не оспорений і є дійсним. Позивач не надав доказів , що туалет розміщений за 15 м від вікон його житлового будинку. Його вимоги безпідставні , він пропустив всі строки позовнох давності , так як позивач проживає по сусідству з самого дня народження і бачив де стоїть гараж. Будування гаража на межі дозволяється державними будівельними нормами. На гаражі є ринва для стоку води . Просить в позові відмовити. Заслухавши представника позивача , відповідача та його представника , вивчивши та оцінивши матеріали справи, докази, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав : Копія договору купівлі-продажу від 01 червня 1984 року свідчить що [PERSON] ( мати відповідача ) купила незакінчений будівництвом жилий будинок в [ADDRESS] .Незакінчений житловий будинок належав продавцю на підставі договору про право бестрокового користування земельною ділянкою та індивідуального будівництва житлового будинку на праві особистої власності. ( а.с. 48-49 ) Даний будинок було прийнято в експлуатації і згідно довідки-характеристики від 14 серпня 2001 року - зареєстровано в БТІ. Згідно вказаної довідки крім житлового будинку на земельній ділянці були розташовані два сараї, гараж, погріб та огорожа.( а.с. 50-51) Копія договору дарування від 26 вересня 2001 року підтверджує , що відповідач отримав у дар від [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями в т.ч. гараж.( а.с. 113-114 ) Копія свідоцтва про смерть свідчить , що [PERSON] померла [INFO] року. Акт комісійного обстеження від 22.05.2012 року , на який посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, свідчить , що гараж побудований на межі земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] Покрівля гаража звисає над територією присадибної ділянки [PERSON] і виступає на 0,5 м.Ливневі води збігають з покрівлі гаража на територію [PERSON] Туалет встановлений біля межі земельних ділянок відповідача і позивача.Однак даний акт не містить будь-яких замірів відстані розміщення туалету відповідача від вікон житлового будинку позивача [PERSON] ( а.с. 9 ). Відповідно до абзацу 2 п.2.8 Державних будівельних норм , Житлові будинки для індивідуальних забудовників України , ДБН-79-92 , Затверджених наказом Держбуду України від 24 березня 1992 р. №37, введених в дію 1 квітня 1992 р. гаражі для власних автомобілів дозволяється розміщувати в селищах та сільських населених пунктах - по межі ділянки, в містах - по лінії забудови. Згідно п.2 ч.17 Постанови Пленуму Вищого спецілізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року " Про практику застосування судами статті 376 ЦК України " позов може бути пред"явлено до особи, яка здійснила будівництво. В судовому засіданні встановлено , що відповідач [PERSON] будівництво гаража , туалету , не здійснював , що підтверджується показами відповідача , його представника , дослідженими доказами - копією договору купівлі-продажу від 01 червня 1984 року , копією договору-дарування від 26 вересня 2001 року, довідкою-характеристикою від 14 серпня 2001 року , а тому вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні майном позивача шляхом переміщення будівлі гаража на відстань від межі з його присадибною ділянкою , від найбільш виступаючої конструкції стіни гаража (покрівлі ) не менше ніж на 1 метр та шляхом демонтажу туалету задоволенню не підлягають, оскільки гараж побудований без порушень вищевказаних ДБН-79-92 , а твердження представника позивача, що туалет відповідача розміщений на відстані менше 15 метрів від вікон житлового будинку позивача суд вважає безпідставними , так як ні позивач, ні його представник не надали суду належних та допустимих доказів , що туалет розміщений з порушенням будівельних та санітарних норм , що він розміщений на відстані менше 15 метрів від вікон житлового будинку позивача . Посилання представника позивача що належний відповідачу гараж, який розташований у [ADDRESS] , є самочинним будівництвом , суд вважає необгрунтованим , оскільки це твердження спростовується показами представника відповідача що попередній власник отримав дозвіл на будівництво гаража, бо без вказаного дозволу не було б здійснено державної реєстрації в органах БТІ .Крім того дане твердження виходить за межі пред"явленого позову і не є предметом спору. Що стосується вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні його майном шляхом облаштування покрівлі гаража належного відповідачу необхідними інженерно-технічними засобами , для запобігання стікання атмосферних опадів з покрівлі на територію присадибної ділянки позивача , то суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню , оскільки згідно ст. 3.25* " Планування і забудови міських і сільських поселень ДБН 360-92 " для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. І хоча відповідач [PERSON] не являється забудовником гаража , однак він як його власник на даний час , відповідно до чч. 4 , .5 ст.319 ЦК України власність зобов"язує ; власник не може використовувати право власності на шкоду правам , свободам та гідності громадян, інтересам суспільства , порушувати екологічну ситуацію та природні якості землі.А згідно ст.322 ЦК України власник зобов"язаний утримувати майно , що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 88 ЦПК України так як позов підлягає частковому задоволенню , при зверненні в суд позивач оплатив судовий збір в розмірі 215 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини позову понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 115 грн.

Outcome: partial