Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати автомобіль «Honda Civik» державний номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя, як такий, що придбаний за час шлюбу та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 60000 грн. за ? частку автомобіля Honda Civik» державний номерний знак [NUMBER] Вимоги позову мотивовані тим, що сторони уклали шлюб 13 червня 2006 р., який розірвали, відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1 лютого 2011 р. Під час шлюбу в 2006 р. сторонами було придбано за спільні кошти автомобіль Honda Civik» державний номерний знак [NUMBER]. Після розірвання шлюбу поділу майна під сторонами не було та на даний час автомобіль перебуває у фактичному розпорядженні відповідача в зв'язку з чим позивач просить визнати автомобіль спільною сумісною власністю подружжя та компенсувати їй суму коштів в розмірі 60 тис. грн. за ? частину спірного автомобіля . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник наполягали на задоволені позову в повному обсязі, надавши пояснення, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позову, мотивувавши це тим, що автомобіль було придбано за його власні кошти та фактично він з позивачем не проживав з 2007 року, що також підтверджується рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 1 лютого 2011 р. про розірвання шлюбу, де вказані обставини зазначала [PERSON], крім того 24.11.2010 р. спірний автомобіль було продано [PERSON] за існуючи перед ним боргові зобов'язання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не спростувала існування боргових зобов'язань сім'ї [PERSON] перед [PERSON], але при цьому зазначила, що вказані боргові зобов'язання є значно меншими, ніж не це вказує відповідач та відчуження вказаного автомобіля відбулося з формальних обставин, а також те, що вона помилилась при подачі позову про розірвання шлюбу, а саме те, що сторони не проживають разом з 2007 р., фактично вони не проживають з 2010 р. Суд вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне, що дійсно з 13 жовтня 2006 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 1 лютого 2011 р. За час шлюбу сторони придбали автомобіль «Honda Civik» державний номерний знак [NUMBER], право власності якого було зареєстровано в органах УДАІ м.Києва за відповідачем [PERSON] Відповідно до довідки - рахунку від 24.11.2010 р. вказаний автомобіль було відчужено та зареєстровано в органах УДАІ м.Києва право власності за [PERSON]. Виходячи з положень ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Статтею 61 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того статтею 61 даного Кодексу передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. В зв'язку з чим позовна вимога [PERSON] щодо визнання автомобіля «Honda Civik» державний номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя підлягає задоволенню, так - як вказаний автомобіль було придбано за час шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, що спірний автомобіль «Honda Civik» вибув з володіння відповідача [PERSON] 24.11.2010 р., тобто тоді, коли сторони також перебували в шлюбі, на час розгляду справи позивач не оспорював даного факту та не звертався до суду з відповідними позовом про скасування вказаної угоди про відчуження спірного автомобіля. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial