Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. За життя 14.11.2006 року [PERSON] вказану квартиру та все своє майно заповіла позивачці. У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори в м. Первомайську із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через те, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру. Зазначена квартира знаходиться у кооперативному будинку Житлово-будівельний кооператив Ювілейний, ще за життя у 1992 році [PERSON] повністю виплатила її вартість, однак свідоцтво про право власності на квартиру вона не отримувала. Оскільки позивачка є спадкоємцем за заповітом, а відсутність правовстановлюючих документів на спадщину перешкоджають їй розпорядитися нею на свій розсуд, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], яка померла 25.12.2012 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від [PERSON] надійшла заява із клопотанням про слухання справи у відсутність їхнього представника, проти постановлення рішення про задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. [PERSON] про смерть серії І-ФП № 173472, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області слідує, що [PERSON] померла 25 грудня 2012 року в м. Первомайськ Миколаївської області. [PERSON] про народження серії ЯЦ №972218, виданого 26.12.1950 року вбачається, що батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] про одруження серії І-ФП № 303365, виданого міським відділом записів актів цивільного стану м.Первомайська Миколаївської області слідує, що [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб 06 вересня 1975 року, після чого остання прийняла шлюбне прізвище Соловянова. Згідно заповіту від 14 листопада 2006 року [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві особистої приватної власності квартиру за №15 в м. Первомайську Миколаївської області по вулиці Толбухіна, в житловому будинку за №103, та все майно, що належить їй за законом. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 06 жовтня 1992 року виданого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] перебуває у кооперативі Ювілейний та зареєстрована на праві особистої власності за [PERSON]. Відповідно до ст. 15 Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року, який діяв на момент викупу квартири, та п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи №9 від 18 вересня 1997 року, член ЖБК, який повністю вніс свій пай за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші дії угоди, що не заборонені законом. Викладене не суперечить положенню ч.3 ст. 384 ЦК України від 2003 року, відповідно до якої у разі викупу квартир член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, у разі смерті члена житлово-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс свій пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Так, як [PERSON] при житті повністю внесла пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] та стала її власником, то спірна квартира є частиною спадкової маси, право на яку відкрилося після її смерті. Таким чином, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, є законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved