Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд звернути стягнення за іпотечним договором №851/11/27-11/5-231, укладеним 03.11.2005 року на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 66,6 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3503 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно з Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №1684563, номер правочину 937112, визначити у рішення спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №851/10/27-11/5-117 від 03.11.2005 року в сумі 39623, 19 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 317075 грн. 19 коп., з яких: заборгованість за договором кредиту у сумі 39623,19 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ 317075 грн. 19 коп. та усі витрати, пов'язані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки, також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 03.11.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі начальника Наукового відділення Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Дмитрієвої Наталії Миколаївни та громадянином України [PERSON] був укладений іпотечний договір №851/11/27-11/5-231, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за №3507. Предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно: трьохкімнатна квартира, загальною площею 66,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3503 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно з Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №1684563, номер правочину 937112. Вартість предмету іпотеки становила 211800 грн. В день укладення іпотечного договору - 03.11.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № №851/10/27-11/5-117 на придбання нерухомого майна, за умовами якого, кредитор надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 33000 доларів США зі сплатою 13,25 процентів річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 02.11.2020 року. Станом на 22.07.2013 року відповідачем більш ніж на 90 днів порушені обов'язки за договором кредиту, тому відповідно до умов договору кредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідач зобов'язаний протягом одного робочого дня повністю погасити кредит, сплатити відсотки та нараховані штрафні санкції. Станом на 04.10.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 39623, 19 доларів США, що є еквівалентом 317075,19 коп., яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 24383, 49 доларів США, еквівалент 194897,23 гривень, сума заборгованості за відсотками - 12555,74 долари США, що є еквівалентом 100358,02 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1113, 82 долари США, що є еквівалентом 8902 грн. 73 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1570 доларів США, що є еквівалентом 12550,20 гривень., розмір нарахованої комісії по кредиту - 367 гривень. Таким чином, на думку позивача, виходячи з умов іпотечного договору та враховуючи невиконання відповідачем зобов'язань за Договором кредиту, позивач набув права звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором для задоволення своїх вимог за Договором кредиту. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд постановити по справі заочне рішення у разі неявки відповідачів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був попереджений заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явився в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 03.11.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі начальника Наукового відділення Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Дмитрієвої Наталії Миколаївни та громадянином України [PERSON] був укладений іпотечний договір №851/11/27-11/5-231, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за №3507. Предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно: трьохкімнатна квартира, загальною площею 66,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3503 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно з Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №1684563, номер правочину 937112. Вартість предмету іпотеки становила 211800 грн. 03.11.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № №851/10/27-11/5-117 на придбання нерухомого майна, за умовами якого, кредитор надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 33000 доларів США зі сплатою 13,25 процентів річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 02.11.2020 року. Свої зобов'язання Позивач виконав цілком і в обумовлені у Кредитному договорі строк та сумі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 33000 доларів США на придбання нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. У порушення умов кредитного договору (п.п.3.3.7 - 3.3.8) відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений Договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно статті 611 ЦК України одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно до п.4.1 договору кредиту у разі прострочення [PERSON] строків повернення кредиту та строків сплати процентів, визначених п.п.1.1., 2.4., 3.2.3, 3.3.14 цього Договору відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє в цей період. Згідно п.4.2 договору кредиту у разі порушення відповідачем п.п.3.3.2-3.3.5, 3.3.7-3.3.17 договору кредиту він повинен сплатити позивачу штраф у розмірі три відсотки від суми фактичної заборгованості за кредитним договором та нарахованими процентами за кожен випадок. Згідно з офіційним курсом НБУ станом на 04.10.2013 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить - 39623, 19 доларів США, що є еквівалентом 317075,19 коп., яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 24383, 49 доларів США, еквівалент 194897,23 гривень, сума заборгованості за відсотками - 12555,74 долари США, що є еквівалентом 100358,02 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1113, 82 долари США, що є еквівалентом 8902 грн. 73 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1570 доларів США, що є еквівалентом 12550,20 гривень., розмір нарахованої комісії по кредиту - 367 гривень. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Відповідно до ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Відповідно до ч.2 ст.590 ЦКУ заставодержатель набуває право звернення на стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦКУ іпотекою є застава нерухомого майна. Згідно з ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Умовами розділу 4 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за Договором іпотеки або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Підписанням Договору іпотеки Відповідач погодився, що у разі настання зазначених підстав Іпотекодержатель (Позивач) звертає стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ст.7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлю основне зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає початкову ціну для його подальшої реалізації. Згідно ч.1 ст.41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, у зв'язку з непогашенням Відповідачем заборгованості за Кредитним договором, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви суд стягує з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved