Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-28 00:00:00

25.07.2013 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредиту №СNXRRX03640141 від 02.03.2007 року в розмірі 21704 грн. 21 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 1909,63 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 8300,3 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 9712,22 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 272,34 грн., штраф у розмірі 500 грн. фіксована частина, штраф у розмірі 1009,72 грн. процентна складова, а також судові витрати в розмірі 229,4 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.03.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк таЯрмаком Ю.П. було укладено договір кредиту №СNXRRX03640141, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2241,8 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочка складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти(щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, інші витрати згідно умов. Однак, відповідач порушує свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, визначених кредитним договором і належним чином їх не виконує, в порушення положень ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 21704 грн. 21 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідно до ч.5 ст. 74, ч.3 ст. 76, ст. 77 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання повістки, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, що дозволяє суду провести заочний розгляд справи, відповідно до вимог ч.4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи, 2 лютого 2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк(правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк) та [PERSON] був укладений кредитний договір №СNXRRX03640141, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2241,8 грн. на строк 12 місяців з 02.03.2007 року по 02.03.2008 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 203,8 грн., та щомісячно винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 30,26 грн. у обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам(Розстрочка)(СТАНДАРТ) строки. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором і надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 2241,8 грн., а відповідач, уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого станом на 05.06.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 21704 грн. 21 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 1909,63 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 8300,3 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 9712,22 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 272,34 грн., штраф у розмірі 500 грн. фіксована частина, штраф у розмірі 1009,72 грн. процентна складова. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, не сплачує кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1909,63 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 8300,3 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 272,34 грн.. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, слід зазначити наступне. У відповідності до статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, положення частини 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини 3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідачем, всупереч вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, не було надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо можливості зменшення розміру нарахованої неустойки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки, яка була заявлена банком до стягнення та про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 9712,22 грн.. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог про стягнення сум штрафів з позивача, суд виходить з того, що позивачем одночасно заявлено позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 9712,22 грн. та штрафів(500 грн. фіксована частина, 1009,72 грн. процентна складова), які з огляду на положення статті 549 ЦК України є різновидами неустойки, тобто позивачем ставиться питання про подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить положенням ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (в даному випадку - невиконання своїх кредитних зобов'язань). Крім того, частиною 2 ст. 549 Кодексу визначено, що штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а з позовних вимог та умов кредитного договору вбачається, що штраф у розмірі 500 грн., що його просить стягнути позивач, є фіксованим та не обчислюється у відсотках, а тому суд не вбачає законних підстав для стягнення з відповідача сум штрафів. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на те, що позивачем при подачі позову до суду сплачено 229,4 грн. судового збору та на часткове задоволення позовних вимог(20194,49 грн.), з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 213 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial