Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

В жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 90/2008 - МКБ від 02.10.2008 р., зазначивши, що згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних з кінцевим терміном повернення, 05.10.2010 року. 01.10.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 90/2008 - МКБ від 02.10.2008 року (далі - додаткова угода). П.3.2.11 додаткової угоди строк користування кредитом встановлено до 02.04.2011 року. Відповідач неналежно виконував умови договору, внаслідок чого за ним, станом на 10.10.2013 року, утворилась заборгованість і в позовній заяві позивач вимагає стягнення з відповідача 84345 (вісімдесят чотири тисячі триста сорок п'ять) гривень 69 копійок заборгованості кредитним договором, з яких 26168,70 гривень основної суми кредиту; 52252,29 гривень заборгованості по відсотках; 776,73 гривень пені за несвоєчасно погашені відсотки; 3839,53 гривень пені за несовєчасно погашений кредит; 1308,44 гривень штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 84345 (вісімдесят чотири тисячі триста сорок п'ять) гривень 69 копійок та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Прийдун П.В. позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 90/2008 - МКБ від 02.10.2008 року за яким останній отримав, а позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень з датою повернення кредиту 05.10.2010 р. та процентною ставкою 36 % річних. 01.10.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 90/2008 - МКБ від 02.10.2008 року, якою було відстрочено сплату частини необхідного платежу та змінено строк користування кредитом до 02.04.2011 року, без зміни відсоткової ставки за кредитом. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема, на підставі договорів. Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, цього обов'язку відповідач [PERSON] не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до п. 4.1 додаткової угоди за порушення позичальником строків та повноти сплати кредиту, процентів відповідно до умов договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення, аналогічні за змістом положення містить і договір в п. 8.1, 8.2. Відповідно до п. 4.2 додаткової угоди, у випадку порушення позичальником вимог договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф 5% від суми залишку по кредиту розрахованої на день порушення умов договору за кожен випадок. Виходячи із змісту ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Як видно із кредитного договору та додаткової угоди, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання передбачено одночасно штраф і пеню, тобто за одне й те саме порушення існує подвійна відповідальність одного виду. Однак, в силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому, суд приходить до висновку, що в частині стягнення із [PERSON] штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків у розмірі 1308,44 грн. слід відмовити. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 26168,70 грн. за основною сумою кредиту, 52252,29 грн. заборгованість по відсотках, 776,73 гривень пені за несвоєчасно погашені відсотки та 3839,53 гривень пені за несвоєчасно погашений кредит - підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial