Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видано державним нотаріусом Четвертої Миколаївської міської контори, Дехтяр Л.Ф. 13.01.1998 року за реєстраційним номером НБ0064324. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилаючись на наявність описки у написанні її по-батькові у зазначеному свідоцтві, на неможливість її усунення у інший, від судового, спосіб, та на норми діючого законодавства - просила суд задовольнити заяву. Заявник в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати заяву за її відсутності. Заінтересовані особи до суду не з'явились надали до суду заяви про слухання справи за їхньої відсутності проти задоволення заяви не заперечували. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що відповідно до проведеного аналізу копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.01.1998 р. № НБ0064324, аналізу паспорта громадянина України серії ЕО 807202 суд доходить висновку про відповідність всіх анкетних даних заявника та особи, що вказана спадкоємцем у зазначеному свідоцтві за виключенням по-батькові такої особи, так згідно паспорту громадянина України по-батькові заявника вказано «[PERSON]» а у досліджуваному свідоцтві «[PERSON]». Разом з тим суд зазначає, що згідно того ж паспорту громадянина України російською мовою бо по-батькові заявника вказано «[PERSON]» що фонетично відповідає вказаному у свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Також суд враховує те, що згідно українсько-російського та російсько-українського словника власних імен людей правильним перекладом по-батькові «[PERSON]» з Російської мови на Українську є «[PERSON]». Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з вище викладеного, згідно п.1 ст.256 ЦПК України, відповідно до якого суд вправі розглядати справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються дійсними з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, враховуючи всі надані суду докази, відомості про неможливість виправлення зазначених описок у позасудовому порядку, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved