Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

08 квітня 2013 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до договору № MRT9RХ12110093, укладеного між Банком та відповідачем від 28.11.2006 року, останньому було надано кредит у розмірі 1226,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік, нарахованих на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 28.05.2007 року. Відповідач в порушення норм діючого законодавства та умов кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 11.03.2013 року заборгованість становить 27340,60 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь Банку зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28 листопада 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (з 29 липня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Банківської ліцензії № 22) (надалі - Банк), з одного боку, та [PERSON] (надалі - Позичальник), з іншого, було укладено договір № MRT9RХ12110093, за умовами якого Банк надав Позичальникові кредит у сумі 1226,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік, нарахованих на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення 28 травня 2007 року. При цьому, позичальника [PERSON] було ознайомлено із умовами зазначеного кредитного договору, а також із порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту, що засвідчено його особистими підписами. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З наданих представником позивача розрахунків вбачається, що позичальник [PERSON] свої зобовязання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 11.03.2013 року утворилась заборгованість у загальній сумі 27340,60 гривень, яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 1226,50 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 8993,94 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 117,72 гривень, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 15224,32 гривень, а також штрафу: фіксованої частини у сумі 500,00 гривень та процентної складової у сумі 1278,12 гривень. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, а отже і не оспорює наведених обставин. Таким чином, суд вважає встановленим факт неналежного виконання позичальником [PERSON] зобовязань за договором кредиту, а отже позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» правомірно звернувся за захистом своїх порушених прав до суду із даним позовом. Разом із тим, відповідно до ч. 1, 3 ст. 549, ч. 2 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником грошового зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно із Умовами надання споживчого кредиту, які є невідємною частиною договору кредиту, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. Пунктом 5.3 зазначених Умов встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Отже, виходячи з вимог банку, за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає необхідним відмовити позивачу ПАТ КБ „ПриватБанк у його вимогах до відповідача щодо стягнення фіксованої суми штрафу в розмірі 500 гривень та процентної складової у сумі 1278,12 гривень за порушення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором. Підсумовуючи наведене та частково задовольняючи предявлений позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 1226,50 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 8993,94 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 117,72 гривень, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 15224,32 гривень, а разом 25562,48 гривень. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 255,62 гривень. На підставі ст. ст. 628, 629, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial