Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідачів з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], якій заповіт за життя не вчиняв.На день смерті його залишилася спадщина, яка складається, зокрема, з жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS]. Спірний будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0490 га, наданій [PERSON] у користування для будівництва жилого будинку і господарських будівель. Рішенням Боярської міської ради [PERSON] було передано у власність та надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] На день смерті спадкодавця спадкоємцями за законом були: вона, як його дружина та відповідачка - як донька. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2013 було відмовлено позивачу та відповідачу у видачі свідоцтв про право власності та про право на спадщину, оскільки щодо спадкового майна відсутня первинна реєстрація права власності, оскільки за життя померлий не встиг оформити та отримати правовстановлюючі документи на нього . Тому просила визнати в порядку спадкування за нею права забудовника жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0490 га, кадастровий номер 3222410300:01:029:0130, в тому числі права на оформлення у власність зазначеного будинку у встановленому законом порядку: правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на своє ім'я документів, що посвідчують право власності. Визнати в порядку спадкування за нею права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на своє ім'я щодо земельної ділянки по [ADDRESS], загальною площею 0,0490 га, кадастровий номер 3222410300:01:029:0130. Зобов'язати Відділ Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області видати на її ім'я державний акт про право власності на землю щодо земельної ділянки по [ADDRESS], загальною площею 0,0490 га, кадастровий номер 3222410300:01:029:0130. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати за позивачкою право власності на матеріали та обладнання, які були використанні в процесі будівництва, а також конструктивні елементи житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами загальною інвентаризаційною вартістю 316 231,00 грн за адресою по [ADDRESS], що розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,0490 га, а саме: - матеріали, обладнання, та конструктивні елементи житлового будинку, що збудований у 1999 році, та складається з бетонного фундаменту, цегляних стін, покрівлі з шиферу, дерев'яного перекриття, підлоги з деревоволокнистої плити, дерев'яних сходів та інженерного обладнання: електрика, водопровід, каналізація, газопровід та система газового опалення, загальною площею 70,3 м2 інвентаризаційною вартістю 124 169,00 грн; - матеріали, обладнання, та конструктивні елементи мансарди житлової, що збудована у 2006 році, та складається з цегляних стін, дерев'яного перекриття, дощатої підлоги, дерев'яних сходів та інженерного обладнання: електрика, газопровід та система газового опалення, загальною площею 66,2 м2 інвентаризаційною вартістю 100 459,00 грн; матеріали, обладнання, та конструктивні елементи відкритої веранди, що збудована у 2006 році, та складається з бетонного фундаменту, цегляних стін, покрівлі з шиферу, цементної підлоги та інженерного обладнання електричної мережі загальною площею 13,1 м2 інвентаризаційною вартістю 11 984,00 грн.; - конструктивні елементи ґанку, що збудований у 2010 році, та складається з бетонного фундаменту загальною площею 1,5 м2 інвентаризаційною вартістю 440,00 грн; - матеріали, обладнання, та конструктивні елементи сараю, що збудований у 1994 році, та складається з бетонного фундаменту, цегляних стін, покрівлі з шиферу, дерев'яного перекриття, цементної підлоги та інженерного обладнання електричної мережі загальною площею 19,4 м2 інвентаризаційною вартістю 8 889,00 грн; - матеріали, обладнання, та конструктивні елементи сараю, що збудований у 2008 році, та складається з бетонного фундаменту, цегляних стін, покрівлі з шиферу цементної підлоги та інженерного обладнання електричної мережі загальною площею 40,2 м2 інвентаризаційною вартістю 53 562,00 грн; - конструктивні елементи металевої огорожі, що збудована у 2010 році, загальною площею 53,1 м2 інвентаризаційною вартістю 9 687,00 грн; конструктивні елементи вигрібної ями, що збудована у 1999 році, загальною площею 4,0 м погонних інвентаризаційною вартістю 4 242,00 грн; - конструктивні елементи бетонного вимощення, що збудоване у 2005 році, загальною площею 24,0 м2 інвентаризаційною вартістю 2 799,00 грн. Визнати в порядку спадкування за позивачкою права та обов'язки забудовника жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS] що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0490 га, в тому числі права на оформлення у власність будинку у встановленому законом порядку: правом здачі будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію та отримання на своє ім'я документів, що посвідчують право власності. Визнати в порядку спадкування за позивачкою право на завершення приватизації та одержання документів, що посвідчують право власності на землю на її ім'я щодо земельної ділянки по [ADDRESS], загальною площею 0,0490 га. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Відповідач Боярська міська рада та третя особа в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який був зареєстрований та постійно - до дня смерті - проживав за адресою: [ADDRESS] На день смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається, зокрема, з жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, інвентаризаційна справа № 6576. Спірний будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0490 а. наданій [PERSON] у користування для будівництва жилого будинку і господарських будівель згідно рішення чергової VIII сесії XXI скликання Боярської міської ради гід 28.01.1991 року. Рішенням Боярської міської ради VI скликання чергової 3 сесії від 23.12.2010 року № 3/140 [PERSON] було передано у власність та надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право за спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1270 ЦКУ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який дочитається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На день смерті спадкодавця спадкоємцями за законом були: позивачка та відповідачка, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] та свідоцтвом про народження [NUMBER] Так, в силу п. 3 ст. 1268 ЦКУ позивачка прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджується будинковою книгою та відміткою про реєстрацію місця проживання позивача. Відповідач на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем за однією адресою не проживала, своїм правом на прийняття спадщини в передбачені законом строки не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦКУ якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦКУ, не подав заяву гро прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2013 було відмовлено сторонам у видачі свідоцтв про право власності та про право на спадщину, оскільки щодо спадкового майна жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0490 га - відсутня первинна реєстрація трава власності, тобто відсутні первинні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене майно. За життя спадкодавець не встиг оформити введення будинку в експлуатацію та отримати лравовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на нього, а також не встиг отримати на руки заповнений, підписаний та зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку, який згідно зареєстрованій 18.07.2011 року у Головному управлінні Держкомзему у Київській області технічній документації «із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]» знаходиться в управлінні Держкомзему у Києво- Святошинському районі Київської області. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 3222410300:01:029:0130. Згідно ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації з моменту прийняття його до експлуатації, а в разі, коли право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації з моменту державної реєстрації. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 331 ЦКУ до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Виходячи зі змісту ч.ч. 1 та 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦКУ, ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі, коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та реєстрації права власності. Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. Згідно ст. 392 ЦКУ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки спірний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами , розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0490 га, згідно даних технічного паспорту, виготовленому станом на 31.03.2012 , було збудовано під час перебування у шлюбі з позивачем та спадкодавцем, то позивач є власником матеріалів та обладнання, що були використанні у процесі будівництва в порядку спадкування, та, оскільки будівництво здійснювалось з належним виділенням земельної ділянки під таке будівництво, тому є підстави для визнання за позивачем прав та обов'язків забудовника на незданий в експлуатацію житловий будинок. Інвентаризаційна вартість жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS] згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого за станом на 31.03.2012 Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної Ради Київської області», становить 316 231,00 грн. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу, зокрема, право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Як зазначає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо зазначені вище вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Але, разом з тим зазначається: якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання документів, що посвідчують право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved