Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду з даною заявою, вказуючи на те, що вона проживала на день смерті зі своїм чоловіком [PERSON], який помер 21.06.2007 року в с.Березова Гать Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Після його смерті відкрилася спадщина і вона є спадкоємцем після смерті чоловіка. Своєчасно до державного нотаріуса вона не звернулася, оскільки не знала діючого законодавства та вважає, що шляхом постійного проживання вона фактично прийняла спадщину тому і просила її заяву задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов свого довірителя підтримав, суду пояснив, що матір постійно проживала зі своїм чоловіком та фактично прийняла спадщину. Не мала змоги оформити спадщину, оскільки не знала чинного законодавства. Вона як спадкоємець не зверталась до нотаріуса, та адвокатом було рекомендовано звернутися до суду з даною заявою. П редставник зацікавленої особи в судове засідання не з’явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ніяких заяв та клопотань суду не надав. Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заява про встановлення факту прийняття спадщини є не обґрунтована і такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав: заявник [PERSON], [INFO] на день смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 24 червня 2007 року постійно проживала разом з ним в с.Березова Гать вул..Гагаріна б.34 Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заяви про відмову від спадщини заявник [PERSON] не подавала. Враховуючи зазначену обставину заявник [PERSON] є такою, що в силу положень чинного Цивільного Кодексу України прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, що підтверджується довідкою №70 від 22.11.2013 року виданою виконкомом Березовогатської сільської ради. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05. 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину, або встановлення факту прийняття спадщини судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, щодо скарження нотаріальних дій державного нотаріуса.. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та в нотаріальному порядку визнати свої спадкові права, і тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні заяви про встановлення факту прийняття спадщини необхідно відмовити.

Outcome: dismissed