Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

09 жовтня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві зазначає, що з 2004 року проживає з відповідачем [PERSON]. [INFO] в них народилася дитина - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Дніпровською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області. Після народження дитини сторони вирішили зареєструвати шлюб.13 червня 2005 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем року, що підтверджуться свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Дніпровською сільською радою Кам'янсько - Дніпровського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 6. Від цього шлюбу в них народилася ще одна дитина- син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], Дніпровською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області. Після реєстрації шлюбу стали проживати в будинку матері позивачки. Спочатку спільне життя складалося непогано. З часом ставлення відповідача до сімейного життя змінилося. Стосунки між сторонами погіршилися через різне ставлення до прав та обов'язків у сім'ї. На сьогодні позивачка поставила питання про розірвання шлюбу. На даний момент з відповідачем не проживає, гадає, що він переїхав до своїх батьків. Позивачка з дітьми проживає за місцем реєстрації у своєї матері. Батьки як можуть допомогають ій та дітям. Чоловік офіційно не працює, працює неофіційно, але де само їй невідомо, як і джерела його доходів. Позивачка не працює, є інвалідом ІІІ групи, тож на сьогодні її єдиним джерелом доходів є пенсія по інвалідності та кошти її батьків. Чоловік самоухилився від виконання батьківських обов'язків по матеріальному забезпеченню їх дітей. Свої батьківські обов'язки щодо дітей позивачка виконує, а саме: матеріально забезпечує, займається вихованням. Проте, зазнає труднощі, пов'язані з матеріальною стороною виховання синів, яким потрібен мінімум на повноцінний розвиток. Враховуючи той факт, що вирішити мирним шляхом питання участі відповідача у матеріальному забезпеченні синів не представляється можливим, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та прав дітей. Просить стягнути аліменти на дітей. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судові засідання відповідач не з'являвся, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, доказів, що підтверджують поважність причин неявки до суду не надав. Суд вважає справу необхідно розглядати у заочному порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі викладеного та

Outcome: approved