Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

23.08.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права власності на домоволодіння по [ADDRESS] за набувальною давністю, посилаючись на те, що у 1984 році домовився з [PERSON] придбати у неї недобудований будинок за вищевказаною адресою. Договір купівлі-продажу фактично відбувся: гроші за будинок сплачені, документи на нерухоме майно отримано, але не оформлено належним чином. Позивач за власні гроші добудував придбаний будинок в січні 1985 року та зареєстрував у ньому своє місце проживання. 17.02.1991 року радгосп «Дніпровський» виділив йому земельну ділянку розміром м0,03 га для обслуговування будинку по [ADDRESS]. На даний час він не має змоги приватизувати земельну ділянку, оскільки будинок оформлено на іншу особу - [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємці відсутні. Оскільки він добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком з 1984 року, на підставі ст. 344 ч.1 ЦК України просив визнати за ним право власності на вказаний будинок за набувальною давністю. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача Тараненко С. М. надав заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність, залишив питання про задоволення позову на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії квитанції №229737 від 14.04.1984року позивач придбав у [PERSON] будинок за 4800 рублів. Договір купівлі-продажу, оформлений належним чином, у позивача відсутній. Згідно виписки з наказу №308 від 28.11.1984 року [PERSON] наділено присадибною земельною ділянкою площею 0.06 га по [ADDRESS], та наказом №45 від 17.02.1991 року - присадибною земельною ділянкою площею 0,03га за тією ж адресою для благоустрою. За ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки він добросовісно безперервно володіє нерухомим майном протягом більш ніж десяти років На підставі викладеного,

Outcome: approved