Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся із позовом до суду до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач вказував, що відповідно до наказу від 29.07.2003 р. № 175 [PERSON] було зараховано курсантом факультету кримінальної міліції ЛІВС при НАВС ( Львівського інституту внутрішніх справ при Національній академії внутрішніх справ України. 01.09.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір ( б/н) про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п. 3 вказаного договору відповідач зобов’язаний був після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Натомість відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни наказом УМВС України в Хмельницькій області від 09.01.2008 року № 5 о/с за п. 64 «є» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Сума фактичних витрат, пов’язаних з утриманням [PERSON] за період навчання з серпня 2003 року по червень 2007 року становить 4 119, 87 грн., які підлягають відшкодуванню в судовому порядку. Позивач просив стягнути із відповідача на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі 4 119, 87 грн. та суму судового збору на розрахунковий рахунок ЛьвДУВС 31252272210083 в ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, ЄДРПОУ 08571995, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача не з’явився, про день та час розгляду справи у судовому засіданні повідомлений належним чином, до суду подав заяву із проханням справу слухати у відсутності повноважного представника позивача. Відповідач у судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів – в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Cудом встановлено, що між ЛІВС при НАВС України( на теперішній час Львівський державний університет внутрішніх справ) та [PERSON] 01 вересня 2003 року укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням, строком дії до 01 липня 2010 року. Відповідно до п.2.4,2.5 вказаного договору, після закінчення навчання відповідач зобов’язувався приступити до службової діяльності за місцем розподілу у встановлені строки. У випадку звільнення з органів після закінченні навчання до встановленого 3-річного терміну за підставами, передбаченими п.3 цієї угоди - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Згідно п.3.2 договору підставою відшкодування вартості навчання у випадку дострокового розірвання угоди є звільнення з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ. Відповідно до витягу з наказу УМВС України в Хмельницькій області № 5 о/с від 09 січня 2008 року лейтенанта міліції [PERSON], оперуповноваженого відділення карного розшуку Нетішинського міського відділу УМВС звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил України за п. 64 "є", за порушення дисципліни. Згідно довідки-розрахунку №13 від 22 січня 2013 року сума фактичних витрат, пов’язаних з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ випускника [PERSON] за період з серпня 2003 року по червень 2007 року становить 4119, 87 грн. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їx утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01 березня 2007 року, зокрема п. 1.1 передбачено, що витрати відшкодовуються в повному розмірі особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС у разі звільнення таких осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справи до спливу трирічного строку після закінчення навчання, то відповідно до п.2.5, 3.1, 5 Угоди, зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати понесені в період його навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ в сумі 4 119, 87 грн. Судові витрати по справі становлять 229 грн. 40 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved