Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 вересня 2002 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 985. Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що поступово подружнє життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає неможливим збереження шлюбу через втрату почуттів любові та поваги між ними. Даний шлюб має формальний характер, а тому його збереження не можливе. За домовленістю, діти залишаються проживати з матір'ю. Оскільки офіційно не працевлаштована, стабільного доходу немає, утримувати самостійно дітей немає можливості. А тому, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1210 грн. на кожну дитину щомісячно. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Із свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 06 вересня 2002 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 985 (а.с.5). Від шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). З врахуванням того, що позивач не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому його слід розірвати. З копій свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER] (а.с.7,8) вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. (по 500 грн. на кожну дитину) щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 181,182, 183, 185, 191 СК України,

Outcome: partial