Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду 19.06.2013 року із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] про встановлення фактів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, належності заповіту та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] року померла [PERSON], яка була матір'ю позивача та відповідачів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.9078 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її доньки: вона - позивач по справі та її сестри [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку своїй доньці [PERSON], тобто їй - позивачу по справі. У строки визначені ст.1270 ЦК України до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої за законом звернулись лише її сестри відповідачі по справі. Вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки мати на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], але фактично проживала разом з нею в [ADDRESS]., тобто, вона вважала, що прийняла спадщину порядку ч.3 статті 1268 ЦК України. Тому, вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після спливу шестимісячного терміну визначеного законом для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що [PERSON] з померлою [PERSON] на день смерті зареєстрована не була, крім тог, заповіт від імені [PERSON] складений на ім'я [PERSON] з апострофом, а особа яка звернулась в прізвищі апострофа не має. Відповідачі також не визнають її права спадкування за заповітом після [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку з чим між нею та відповідачами виник спір про право. Тому, вона просить встановити факт, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року; встановити факт, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений завідувачем Криворізької районної державної нотаріальної контори 09.10.2001 року складений на ім'я [PERSON]; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.9078 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та належала [PERSON] померлій [INFO] року на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку та стягнути солідарно з відповідачів на її користь судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених в позові, підтримала в повному обсязі та пояснила, що з червня 2010 року її мати [PERSON], яка була прописана у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, проживала з нею у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. В 20-х числах грудня 2010 року мати себе погано почувала, у зв'язку з чим вона викликала швидку, де їй повідомили, що матір необхідно вести до лікарні. Про що вона повідомила сестер і [INFO] року її сестра [PERSON] зі своїм чоловіком повезли матір до лікарні, однак довезти не встигли , по дорозі мати померла. Також, пояснила, що мати за життя на її ім'я склала заповіт на земельну, однак при його складанні було допущено помилку у написані її прізвища. До нотаріальної контори в шестимісячний строк не звернулася, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті матері. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожна окремо, позов не визнали та пояснили, що їх мати була зареєстрована [ADDRESS], де проживала до своєї хвороби. З 2008 року у зв'язку з хворобою вона стала проживати зі своєю донькою [PERSON] в [ADDRESS]. Крім того вони також доглядали за матір'ю, вона тривалий час проживала в них, проходила лікування за місцем їх мешкання. У червні 2010 року вона поїхала у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області до позивача де і залишилася гостювати до грудня 2010 року, де захворіла та її необхідно було везти до лікарні. [INFO] року [PERSON] зі своїм чоловіком повезли матір до лікарні, однак довезти не встигли, оскільки вона померла не доїхавши до лікарні. На задоволені позовних вимог позивача заперечували. Третя особа - Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк до нього з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися її доньки [PERSON] та [PERSON] він перевірив, що спадкових прав не існувало і заповітів не складалося, тому вони прийняли спадщину після померлої матері. Через 2 роки до нього звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом і надала оригінал заповіту складеного [PERSON] на її ім'я, в якому заповіла їй земельну ділянку. Зазначений заповіт був зареєстрований лише у 2013 році. Своєю постановою він відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що [PERSON] з померлою [PERSON] на день смерті зареєстрована не була, крім тог, заповіт від імені [PERSON] складений на ім'я [PERSON] з апострофом. При винесені рішення покладається на розсуд суду. Вислухавши позивача, відповідачів, третю особу, свідка, дослідивши інші докази, надані суду, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], щ підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). За життя [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка під ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.9078 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить копія державного актом на право власності на земельну ділянку серії ДП№ 064394, виданого на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 20.03.2003 р. (а.с.11). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її доньки: [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 7), довідкою Відділу РАЦС Криворізької районної державної адміністрації № 3/34-326 від 13.11.1996 року, з якої вбачається, що 12.02.1975 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після укладення шлюбу взяла прізвище «[PERSON]» (а.с.8), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 26.09.1975 року, після шлюбу [PERSON] взяла прізвище «[PERSON]»(а.с. 9) та її сестри - [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі, що вбачається з копій їх свідоцтв про народження та свідоцтв про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 55,56, 59,60). 20 жовтня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений завідувачем Криворізької районної державної нотаріальної контори 09.10.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 3590, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку під ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.9078 га, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до положень ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, при цьому ст.. 1270 УЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У строки визначені ст.1270 ЦК України до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої за законом звернулись лише [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі, що вбачається зі спадкової справи № 49/2011 (а.с. 51-52). Позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки не дивлячись на те, що її мати [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою зі спадкової справи № 49/2011 (а.с. 54), але як зазначала в судовому засіданні позивач фактично проживала разом з нею в [ADDRESS]., тобто, вона вважала, що прийняла спадщину в порядку ч.3 статті 1268 ЦК України. Факт постійного проживання спадкодавиці з позивачем [PERSON] заперечували в судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] та свідки [PERSON], [PERSON], які, кожен окремо, пояснили, що [PERSON], померла [INFO] року до дня своєї смерті була зареєстрована по [ADDRESS] де проживала до своєї хвороби, але з 2008 року у зв'язку з хворобою вона стала проживати зі своєю донькою [PERSON] в [ADDRESS]. У жовтні 2010 року вона поїхала у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області до позивача, де і залишилася гостювати до грудня 2013 року, звідки [INFO] року під час перевезення її до лікарні по дорозі вона померла. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. В підтвердження факту проживання [PERSON] з червня 2010 року по день смерті [INFO] року без реєстрації у позивача [PERSON] суду надано акт депутата Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 13). Однак відомості зазначені в цьому акті спростовуються як поясненнями відповідачів та свідків [PERSON], [PERSON], так і медичними довідками Криворізької станції швидкої допомоги від 09.08.2013 року, згідно яких за адресою: [ADDRESS] 08 червня 2010 року та 01.08.2010 року здійснювалися виїзди для надання медичної допомоги [PERSON].(а.с. 41,42), тобто фактично в червні та серпні [PERSON] знаходилась та проживала за зазначеною адресою. Отже суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є недоведеними, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], з метою оформлення права на отримання спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 277 від 01 червня 2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку з тим, що [PERSON] з померлою [PERSON] на день смерті зареєстрована не була, крім тог, заповіт від імені [PERSON] складений на ім'я [PERSON] з апострофом, а особа яка звернулась в прізвищі апострофа не має (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається [PERSON] на підставі ст.1222 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом майна, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. При складані заповіту заповідачем було допущено помилку при зазначенні прізвища позивача та її було зазначено як «Толстоп`ята», тобто зазначений апостроф після літери «п», в той час як в прізвищі позивача апострофа не має. Спадкодавець у заповіті вірно вказала ім'я, по батькові позивача, що на думку суду, додатково підтверджує, що [PERSON] заповідала своє майно саме [PERSON], цей факт також підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с. 5), копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 9), з яких вбачається, що її прізвище «[PERSON]». Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», №5 від 31.03.1995 року, передбачено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Тому позовні вимоги позивача, щодо, встановлення факту, належності [PERSON], документу, а саме, заповіту складеного [PERSON] від 09.10.2001 року, посвідченого завідувачем Криворізької районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 3590, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки, факт прийняття спадщини [PERSON]. не встановлено, у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері та з питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не ставить, тому вимога позивача про визнання за нею права власності передчасно заявлена, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню, так як спір про право не виник.

Outcome: partial