Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

24 жовтня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Потапов В.Е., який діє на підставі довіреності юридичної особи, надав суду заяву про підтримку заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю з постановленням заочного рішення. Зі змісту позовної заяви убачається, що 10 травня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP86720177, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 2437 грн. 50 коп. на строк 24 місяці до 12 травня 2008 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 25,08 % на рік на суму залишку заборгованності по кредиту та комісії. Повернення кредиту передбачалось щомісячними платежами згідно узгодженого графіку. Для виконання договору позичальнику відкрито рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованності по кредиту, відсоткам, комісії та іншим платежам. Однак, [PERSON], який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого за цим договором станом на 07 жовтня 2013 року заборгованість становить: по сплаті відсотків за користування кредитом - у сумі 10728 грн. 59 коп.; пеня за прострочення строків грошового зобов*язання - 19962 грн. 36 коп., штраф - у сумі 2034 грн. 55 коп., а у загальному розмірі - 32725 грн. 50 коп. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, яким суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 32725 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 327 грн. 25 коп. Відповідач [PERSON], який повідомлений в установленому законом порядку про час і місце судового розгляду справи, повторно за викликом суду не з*явився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК України та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 10 травня 2006 року юридична особа - закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (Кредитор) і громадянин України [PERSON] (Позичальник) уклали договір кредиту № DNH4KP86720177, за яким Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредит в розмірі 2437 грн. 50 коп., на строк кредитування 24 місяці до 12 травня 2008 року, шляхом перерахування коштів на рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі, зі сплатою 2,09 % у місяць, на суму залишку, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені строки. Погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку, щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 10» по « 17» число кожного місяця, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 130 грн. 62 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Судом встановлено, що кредитний договір укладено у письмовій формі, підписано уповноваженими на це посадовими особами закритого акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" та особисто [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору - 10 травня 2006 року на рахунок СПДФЛ [PERSON] перераховані кошти у розмірі 1875 грн. на придбання [PERSON] товару - мобільного телефону „Samsung D-720". Відповідач отримав товар, що підтверджено актом прийому-передачі товару № DNH4KP86720177 від 10 травня 2006 року. При цьому, згідно умов договору, комісія за розрахункове - касове обслуговування склала - 431 грн. 25 коп., комісія за консультативні послуги - 131 грн. 25 коп., що підтрведжено відповідними меморіальними оредарами відповідно: № 0BRP та № 60510B0BRQ від 10 травня 2006 року. Згідно довідки-розрахунку ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком станом на 07 жовтня 2013 року становить: по сплаті відсотків за користування кредитом - у сумі 10728 грн. 59 коп. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов'язків тягне правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України, зокрема: сплати неустойки (штраф, пеня) і відшкодування збитків та моральної шкоди. Договором передбачена відповідальність сторін за порушення його умов: пунктом 5.3 - за порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов*язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованності по кредитному ліміту, з урахуванням прострочених відсотків та комісій; пуктом 5.2 - за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, Клієнт сплачує Банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборговаанності, однак не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день просрочки. Позивачем надано суду розрахунок заборгованності [PERSON] перед Банком: пеня за прострочення строків грошового зобов*язання - 19962 грн. 36 коп., штраф у загальному розмірі 2034 грн. 55 коп., у тому числі: фіксована частина - у розмірі 500 грн., процентна складова - у розмірі 1534 грн. 55 коп. Суд визнає правильним представлений публічним акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" розрахунок періоду і суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DNH4KP86720177 від 10 травня 2006 року. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідач вживав належних заходів для виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Виконання зобов'язання відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата встановленої договором або законом неустойки, як визначено в пункті 3 частини 1 статті 611 ЦК України, є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору пеня застосовується у випадку порушення позичальником будь якого із зобов*язань, передбачених Заявою та пунктів 3.2.2 та 3.2.3, а саме: погашення кредиту у порядку та строки відповідно до Заяви; сплачувати відсотки за користування Кредитом та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів; повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. Штраф, як встановлено в пункті 5.3 кредитного договору, сплачується при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів. Виходячи з умов кредитного договору та з аналізу норм наведених статей Цивільного кодексу України, штраф є відповідальністю, яка залежить від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов*язання й у часі визнається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов*язання, та має разовий характер, а пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов*язання за кожен день простроченого виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді: обов*язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов*язання, а й від часу такого невиконання. Таким чином, пеня та штраф настають за різних обставин порушення зобов*язання зі сторони боржника, тому є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодаства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідач при підписанні правочину визнав зазначені умови кредитного договору та не звертався в установленому законом порядку до суду щодо визнання їх недійсними. У відповідності до положень статті 526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, заборгованності по відсоткам, пені та штрафу підлягають задоволенню. Позивачем документально підтверджені платіжними дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 327 грн. 25 коп. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved