Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства [PERSON], стверджуючи, що він мешкає в будинку №16 по вул.Героїв Сталінграду, кв.97. Приблизно в 1992 році без його офіційної згоди, як і згоди інших мешканців будинку, з пропозиції ПП [PERSON] всі квартири були відключені від антен еклектичного безкоштовного користування та переведені підключенням до кабельної телевізійної мережі з мінімальною оплатою приблизно 4 крб. Позивач вказує, що організовуючи свій бізнес працівники ПП Яворського запевняли, що ніякого погіршення прийому телевізійних каналів не буде, однак покращення не відбулося, за виключенням появи 5 нових каналів та піднялася оплата за користування мережі. Позивач також стверджує, що він користувався кабельним телебаченням без укладення договору та при наявності боргу оператор попереджав або нагадував про затримку оплати. Наразі оператор ввів нові правила: попередження і тут же відключення за затримку оплати. Позивач вказує, що дійсно 22.04.2013 року в момент відключення, йому було нагадано про борг, а 23.04.2013 року він погасив борг в 59 грн. та ще й з попередньою оплатою в 41 грн. У подальшому, 03.05.2013 року позивача також було відключено від мережі. 07.05.2013 року він (позивач) звернувся до ПП Яворського з претензією. 30.05.2013 року позивач звернувся у відділ захисту прав споживачів при Іллічівській міськраді. Позивач вважаючи своє право порушеним через байдужість, безвідповідальність та протизаконність дій ПП Яворського звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з приватного підприємства [PERSON] на його користь 683 грн. майнової шкоди і 12000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі з тих самих підстав. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, надав письмові заперечення, мотивуючи тим, що позов безпідставний. Заслухавши присутніх сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем та [PERSON] був укладений усний договір на послуги користування кабельним телебаченням. Відповідач надавав вказані послуги, а позивач користувався ними, за що сплачував їх вартість. 30.05.2013 року [PERSON] звернувся у відділ захисту прав споживачів при Іллічівській міськраді (а.с.6) та отримав відповідь (а.с.7), в якій йому було роз’яснено про необхідність звернутися до суду з питанням стягнення моральної шкоди. Згідно копії відповіді Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області від 19.06.2013 року, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду (а.с.9). Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.ч.1-2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.1 ст.28 Закону України «Про телекомунікації» (далі – Закон), використання телекомунікаційних мереж загального користування для потреб телебачення та радіомовлення, використання ресурсів телекомунікаційних мереж загального користування для потреб телебачення та радіомовлення здійснюється на договірних засадах відповідно до законодавства. Відповідно до п.п.3, 5 ст.33 Закону, споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані не допускати дій, що можуть створювати загрозу для безпеки експлуатації мереж телекомунікацій, підтримки цілісності та взаємодії мереж телекомунікацій, захисту інформаційної безпеки мереж телекомунікацій, електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам; виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Згідно пп.8 ч.1 ст.38 Закону, оператори телекомунікацій мають право на: скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг, або на відключення кінцевого обладнання споживача, якщо воно не має виданого в установленому законодавством порядку документа про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій, у порядку, визначеному цими правилами. Згідно п.14 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року №295 (далі – Правила), надання послуг здійснюється у разі укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених НКРЗІ; їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України “Про телебачення і радіомовлення” та інших нормативно-правових актів. Відповідно до пп.4, 6 п.36 Правил, споживачі зобов’язані: не допускати дій, що можуть перешкоджати безпечній експлуатації телекомунікаційних мереж, підтримці цілісності та взаємодії таких мереж, захисту їх інформаційної безпеки, електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам; виконувати умови договору, в тому числі своєчасно оплачувати отримані послуги. Згідно п.52 Правил, скорочення переліку послуг, тимчасове припинення або припинення їх надання може здійснюватися за ініціативою споживача або оператора, провайдера відповідно до цих Правил, інших актів законодавства. Відповідно до п.53 Правил, скорочення переліку послуг, припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених споживачем, здійснюються за зверненням споживача чи ініціативою оператора, провайдера у випадках та порядку, визначених цими Правилами. Згідно пп.1 п.54 Правил, Оператор, провайдер може тимчасово припиняти надання послуг з власної ініціативи в разі наявності заборгованості з оплати послуг понад строк чи суму, зазначені у договорі, відповідно до законодавства, а також закінчення коштів за передплачені послуги відповідно до законодавства та договору. За таких підстав, зважаючи на те, що позивач не заперечував проти наявності боргу за послуги кабельного телебачення, був ознайомлений з правилами надання послуг та вимогами оплати за наданні послуги, суд приходить до висновку, що відключення позивача від кабельної мережі є законним. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачем всупереч до вимог ст.60 ЦПК України, не надано доказів неправомірних дій відповідача та майнової шкоди у розмірі 683 грн., тому вимога про стягнення на його користь з відповідача майнової шкоди – не підлягає задоволенню. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте задоволення такої вимоги за умови її пред'явлення можливе з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Судом у ході розгляду справи не було встановлено, що відповідач наданими послугами поставив під загрозу життя та здоров'я позивача. У зв'язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди теж задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed