Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач ПАТ "ВТБ БАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначив, що 7 вересня 2012 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та ФОП [PERSON] було укладено Генеральний договір № 28, в рамках якого було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 179.181-28/12-М 544, на підставі якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 2002000 грн. Позичальник з 7 листопада 2012 року умови договору не виконує, кредит не повертає. Станом на 30.04.2013 року загальний розмір заборгованості становить 2044097,39 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника по даному договору між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 179.181-28/12-ДІ 2, згідно якого в іпотеку передано нежитлову будівлю магазину, загальною площею 262,9 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0236 га, що знаходяться в [ADDRESS]. Прохає в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 07.09.2012 року звернути стягнення на предмет іпотеки, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, ціну продажу встановити згідно експертного висновку та стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача, Тищенко С.Ю., в судовому засіданні позов підтримав, та прохав задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 7 вересня 2012 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та ФОП [PERSON] укладено Генеральний договір №28, згідно якого Позивач на умовах цього договору надає позичальнику кредитні кошти і порядку і на умовах про надання овердрафту, укладених в межах генерального договору (а.с.8-12). 7 вересня 2012 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та ФОП [PERSON] в рамках Генерального договору укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 179.181-28/12-М544, (далі Кредитний договір) згідно якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 2002000 грн. (а.с.13-26). Згідно п.3.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі 6 вересня 2017 року або достроково. Згідно п.3.4.1. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за процентною ставкою в розмірі 27,25 % річних, з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення. В рахунок забезпечення даного зобов'язання 7 вересня 2012 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 179.181-28/12-ДІ2, посвідчений 7.09.2012 р. державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори Чернявським Ю.В. (а.с.35-46). Згідно п.2.1.1, 2.1.2. предметом іпотеки є нежитлова будівля магазину, загальною площею 262,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка складається з А, АН - нежитлова будівля магазину загальною площею 262,9 кв.м., який належить [PERSON] на підставі рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2007 року по справі № 2-823/2007. Право власності зареєстроване Комунальним підприємством "Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації" 24 грудня 2007 року за номером запису 93 в книзі Н-1 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством "Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації" 24 грудня 2007 року № 17181542, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна (РПВН) 21558651 та земельна ділянка площею 0,0236 га, кадастровий номер 53218109100:50:002:0583, що знаходиться по [ADDRESS], призначеної для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, яка належить [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 035678, виданого 27 липня 2000 року, який зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за № 5. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та ст.526 Цивільного Кодексу України, позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість за кредитним договором № 179.181-28/12-М544 від 7.11.2012 р., яка станом на 30 квітня 2013 року становить 2044097,39 грн., і складається з: 100100,01 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1768433,31 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 439,27 грн. - 3% річних на суму боргу за кредитом; 2193,97 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 125856,97 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 43245,03 грн. - поточна заборгованість за процентами; 638,14 грн. - 3 % річних на суму боргу за процентами; 3190,69 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів. Стаття 589 ЦК України передбачає, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Стаття 590 ЦК України визначає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 7 Закону України "Про іпотеку" визначає, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Пунктом 6.1 Іпотечного договору передбачено право Банку звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов"язань, передбачених Генеральним договором та Кредитним договором. Тобто, невиконання боржником зобов'язання у визначений договором термін надає іпотекодержателю право звернення на предмет іпотеки. Зазначене право, відповідно до норм закону та умов договору, є одним із засобів захисту прав кредитора, яке здійснюється за вибором іпотекодержателя (банку). У відповідності до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основого зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2013 року Банком було надіслано [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення та повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. [PERSON] було попереджено, що, у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов"язання у встановлений термін Банк має намір звернути стягнення на предмет іпотеки /а.с.47-49/. У відповідності до ст.6 ЗУ "Про іпотеку", іпотека за даним договором поширюється і на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки ( будинок), і яка належить на праві власності на підставі документу, зазначеного у договорі іпотеки. З урахуванням викладених обставин та наведених норм закону позивач набув право звернути стягнення на належний відповідачеві [PERSON] предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Стаття 39 вказаного закону передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього закону. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що за таких обставини, позов необхідно задовольнити та звернути стягнення на предмет іпотеки. На підставі викладеного,

Outcome: approved