Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP20901003 від 13.03.2006 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 2684,50 грн.. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказував на те, що підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, відповідно до умов якого погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у неї станом на 27.05.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 36309,65 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2299,34 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 11228,66 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 20576,43 грн. та штрафи - 500 грн. фіксована частина і 1705,22 грн. - процентна складова, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. 25.11.2013 року позивач зменшив позовні вимоги, посилаючись на те, що 06.03.2009 року Першотравневим районним судом м. Чернівці винесено судовий наказ за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 9955,01 грн. та після пред'явлення виконавчого документу до виконання боржником не було внесено жодних платежів на погашення заборгованості. Вказував на те, що за період з 12.02.2009 року по 27.05.2013 року заборгованість за кредитним договором №DNH4KP20901003 від 13.03.2006 року донаросла до 26854,64 грн. та складається з наступного: 7196,93 грн. - заборгованість по відсотках, 17902,73 грн. - заборгованість з пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1254,98 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26854,64 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги в новій редакції підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, про причини своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника № DNH4KP20901003 від 13.03.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 2684,50 грн., мета кредитування - купівля мобільного телефону та оплата послуг банку в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка Стандарт») строки (а/с 4). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, відповідно умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» підписавши заяву про відкриття карткового рахунку, відповідач погодилася з умовами і правилами надання банківських послуг, тим самим, уклала договір та отримав кредит в розмірі 2684,50 грн.. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Як вбачається з видаткової накладної №ФБ-3137 від 13.03.2006 року та акту прийому передачі товару № DNH4KP20901003 від 13.03.2006 року, банку належним чином виконав свої зобов'язання перед позичальником (а/с 5,6). Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, який міститься в заяві про зменшення розміру позовних вимог, а також розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором. Так, 06.03.2009 року Першотравневим районним судом м. Чернівці було видано судовий наказ, відповідно до якого з відповідача було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 9955,01 грн. Таким чином, з 12.02.2009 року по 27.05.2013 року заборгованість за кредитним договором №DNH4KP20901003 від 13.03.2006 року донаросла до 26854,64 грн. та складається з наступного: 7196,93 грн. - заборгованість по відсотках, 17902,73 грн. - заборгованість з пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1254,98 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Оскільки, цивільно-правові відносини виникли внаслідок договору, укладеного саме між позивачем та відповідачами суд вважає, що цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань повинен нести в повному об'ємі відповідач. У відповідно ст. до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір стягується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, таким чином , враховуючи зменшення розміру позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 268, 54 грн. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 26854,64 грн., судовий збір в розмірі 268грн. 54 коп. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 1260 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved