Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи це тим, що між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір 1107/03-Ф від 23.12.2003 р. про надання кредиту в сумі 32 400,00 доларів США строком до 23.12.2008 року зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 14% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26 лютого 2004 року був укладений між позивачем та відповідачем договір застави, згідно якого Заставодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань передає в заставу рухоме майно - автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Станом на 04.06.2013 року заборгованість позичальника становить 59 578,79 дол. США, що в еквіваленті становить 476 213,27 грн., 26 345,40 доларів США, що в еквіваленті становить 210 578,78 грн. - заборгованість по кредиту; 28 657,75 доларів США, що в еквіваленті становить 229 061,40 грн. - заборгованість по відсотках; 30,32 долари США, що в еквіваленті становить 242,35 грн. - донараховані відсотки; 4 545,32 долари США, що в еквіваленті становить 36 330,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. За таких обставин, позивач просить звернути стягнення на переданий в заставу автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак подав заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином і не з'явилися у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством КБ «Надра» Львівське РУ, правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство КБ «Надра», та [PERSON] укладено кредитний договір № 1107/03-Ф на суму 32 400,00 доларів США строком до 23 грудня 2008 року зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 14% річних. На виконання п.1.1. Кредитного договору позивачем було видано кредит відповідачу на вказану у договорі суму. Факт отримання кредиту підтверджується видатком касовим ордером «NL87 від 23 грудня 2003 року. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Із статей 610, 611, 612 ЦК України, вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій у власність грошові кошти, а інша - зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Як вбачається з статей 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 26 лютого 2004 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір застави, згідно якого Заставодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань передає в заставу рухоме майно - автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на 04.06.2013 року заборгованість за кредитним договором становить 59 578,79 дол. США, що в еквіваленті становить 476 213,27 грн., 26 345,40 доларів США, що в еквіваленті становить 210 578,78 грн. - заборгованість по кредиту; 28 657,75 доларів США, що в еквіваленті становить 229 061,40 грн. - заборгованість по відсотках; 30,32 долари США, що в еквіваленті становить 242,35 грн. - донараховані відсотки; 4 545,32 долари США, що в еквіваленті становить 36 330,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків У відповідності до п.2.1.3. договору застави Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку одноразового порушення строків виконання зобов'язань згідно кредитного договору. Згідно ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставне майно здійснює за рішенням суду. Відповідно до ст. 25 Закону України « Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на забезпечувального обтяження у рішенні суду зазначається також спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, та вважає, що позов підлягає до задоволення, слід у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1107/03-Ф від 23.12.2003 року в розмірі 59 578,79 дол. США, що в еквіваленті становить 476 213,27 грн., звернути стягнення на автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], який є предметом договору застави автотранспорту від 26.02.2004 р. укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON], шляхом продажу предмету застави спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів) для задоволення грошових вимог позивача, за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оцінюючої діяльності/незалежним експертом на стадій оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved