Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в м. Кривому Розі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на підставі ордеру на житлове приміщення №3639 була надана зазначена квартира з правом вселення до квартири, як членів сім'ї, її чоловіка - відповідача у справі [PERSON], сина [PERSON] та дочки [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак у зв'язку з тим, що в 1997 році вона припинила з ним шлюбні відносини, останній в квартирі не проживає. Разом з тим, в зазначеній квартирі зареєстрований її внук - [PERSON], який з 2009 року також в квартирі не проживає. Отже, відповідачі в зазначеній квартирі не проживають, їх речей в ній немає, проте на них продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушена сплачувати вона. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі, кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надавали, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача, знає її з 1977 року, що [PERSON] - це колишній чоловік позивача, який більше 10 років у зазначеній квартирі не проживає, а [PERSON] - це внук позивача, який 4 роки в зазначеній квартирі не проживає, про місце їх перебування їй невідомо. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що є сином позивача, що [PERSON] - це його батько, з яким він взагалі не спілкується та більше 6 років нічого про нього не знає, а [PERSON] - це його племінник, який більше 3-х років у зазначеній квартирі не проживає, речей його в ній немає. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, позивачу на підставі ордеру на житлове приміщення №3639 була надана квартира [ADDRESS] в м. Кривому Розі, з правом вселення до квартири, як членів сім'ї, її чоловіка - відповідача у справі [PERSON], сина [PERSON] та дочки [PERSON] (а.с.10). Відповідачі є зареєстрованими у вказаній квартирі (а.с.6). Судом на підставі показань свідків установлено, що відповідач [PERSON] більше 10 років у зазначеній квартирі не проживає, а відповідач [PERSON] - більше 3 років. Крім того, факт не проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] в м. Кривому Розі підтверджується актами, складеними мешканцями будинку №96 (а.с.11-12). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідачі добровільно залишили спірну квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняла, більше шести останніх місяців у зазначеній квартирі відсутні без поважних причин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved