Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що з 2000 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання в шлюбі, відповідач за спільні кошти відкрила торгівельний бізнес, для чого було придбано продовольчі товари і дві торгівельні точки, розташовані за адресою: [ADDRESS], а саме: кіоск розміром 11 кв.м, який він оцінює в 24000 грн., магазин розміром 21 кв.м, який він оцінює в 136000 грн., а всього на загальну суму 160000 грн. 22 квітня 2010 року шлюб між сторонами був розірваний, але згоди щодо поділу майна вони не здобули. Позивач вважає, що їхні частки в спільному майні є рівними. Він запропонував відповідачу добровільно поділити спільне майно, сплативши на його користь грошову компенсацію за належну йому ? частину майна, оскільки він не буде займатись підприємницькою діяльністю. Але відповідач відмовилась від добровільно поділу майна. Окрім того, відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Проте, за час спільного проживання, позивач за свої власні кошти провів капітальний ремонт вищевказаної будівлі на суму приблизно 100000 гривень. Він перекрив дах, встановив нову сантехніку, були поштукатурені стіни, наклеєні шпалери, підлога покрита ламінатом, встановлені металево-пластикові вікна, таким чином збільшивши вартість належного їй будинку. Просить визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя дім за адресою: [ADDRESS]. Поділити майно, набуте ним за час шлюбу з [PERSON], визнавши за ним право власності на ? частину житлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за об'єкти торгівлі в розмірі 80000 грн. та судові витрати. Позивач надав до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначив, що у зв'язку із проведеними експертизами, якими визначена вартість майна набутого подружжям за час шлюбу, він уточнює свої позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя. Дійсна ринкова вартість торгового павільйону по [ADDRESS] складає - 78945 грн. ? частина складає - 39472 грн. 50 коп. Дійсна ринкова вартість торгового кіоску по [ADDRESS] складає - 17136 грн., ? частина складає - 8568 грн. Вартість всіх суттєвих покращень та ремонтно-будівельних робіт, житлового будинку за адресою [ADDRESS], які зроблені за спільні кошти, складає 68483 грн., ? частина складає 34241 грн. 50 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України: присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. На підставі цього він вважає, що відповідачка повинна сплатити йому грошову компенсацію в розмірі ? частини належного йому майна в розмірі: 39472,50 + 8568 + 34241,50 = 82282 грн. Відповідно до ст.71 СК України ст. 364 ЦК України просив суд розділити спільне майно подружжя та стягнути з відповідачки на його користь, в рахунок розділу майна, грошову компенсацію в розмірі 82282 грн. Стягнути з відповідачки на його користь всі понесені мною судові витрати відповідно до ст.79-88 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] за угодою - адвокат [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник за угодою - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, оскільки позивачем був зроблений неправильний розрахунок суми грошової компенсації. Вартість покращень та ремонтно-будівельних робіт складає згідно висновку експертизи 68483 грн. Як недоказані підлягають виключенню із зазначеної суми: зняття скляних віконних переплетів - 799,28 грн., демонтаж віконних коробок - 5354,18 грн., зняття дерев'яних підвіконних дощок - 1686,66 грн., встановлення віконних блоків - 3383,07 грн., а всього 18474,19 грн., зняття дверних полотен - 621,41, демонтаж дверних коробок - 2590,77 грн., встановлення дверних блоків - 2130,43 грн., блоки дверні - 3250,00 грн., а всього 8600,61 грн., вартість возведення сараю (побудований у 1998 році) - 3620,00 грн., вартість душу - 2504,0 грн., вартість зливної ями - 1954,00 грн., вартість басейну - 1628 грн., а всього 9706 грн. Окрім того, виключенню підлягає сума, сплачена [PERSON] за будівельні матеріали: шифер - 1680,00 грн., ламінат, плитка, лінолеум, цемент - 6499,00 грн., виконання будівельних робіт - 3930,00 грн., а всього 12109 грн. Таким чином, вартість покращень у будинку підлягає зменшенню на 48889 грн. (18474,19 + 8600,61 + 9706 + 12109) і складає 19594 грн. (68483-48889). Вартість ? частини покращень складає 9797 грн. Розмір грошової компенсації за майно за павільйон та торгівельний кіоск складає 48040,50 грн. (39472,50 + 8568). З урахуванням вартості покращень з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 57837,50 грн. Із зазначеної суми підлягають виключенню передані відповідачем позивачу 6000 доларів США, і які складали за курсом 49970 грн., ? частина - 28918,50 грн. (49970 : 2). Тому, розмір грошової компенсації, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 28919 грн. (57837,50 - 28918,50) грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 вересня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Ровеньки Луганської області за актовим записом №199. Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 27 листопада 2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 222), про що також свідчить свідоцтво про розірвання шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником торгівельного кіоску, розташованого по [ADDRESS] та торгівельного павільйону (магазину) по [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 27 квітня 2001 року (а.с. 199), [PERSON] є власником ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 61 Сімейного кодексу України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ст. 62 Сімейного кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У зв'язку з тим, що вищезазначене нерухоме майно, а саме: торгівельний кіоск, розташований по [ADDRESS], торгівельний павільйон (магазин) по [ADDRESS] - є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, вони підлягають поділу. За час перебування в шлюбі сторони значно поліпшили стан цього житлового будинку, оскільки тривалий час мешкали в ньому та здійснювали ремонтні роботи за власні кошти, тому в силу ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України, суд допускає за можливе присудження одному з подружжя, а саме [PERSON], грошової компенсації. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №2163/23 від 02 березня 2012 року, дійсна ринкова вартість кіоску по [ADDRESS] на дату оцінки 25 листопада 2011 року становить 17136 (сімнадцять тисяч сто тридцять шість) гривень (а.с. 98-103). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №2162/23 від 05 березня 2012 року, дійсна ринкова вартість торгівельного павільйону по [ADDRESS] на дату оцінки 25 листопада 2011 року становить 78945 (сімдесят вісім тисяч дев'ятсот сорок п'ять) гривень (а.с. 111-116). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №2161/23 від 12 квітня 2012 року, встановити в який період часу проводились ремонтно-будівельні роботи з поліпшення домоволодіння [ADDRESS], не вбачається можливим через відсутність методики. Вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних в домоволодінні [ADDRESS] складає на дату оцінки 25 листопада 2011 року в поточних цінах 58777 (п'ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят сім) гривень. Вартість проведених покращень в домоволодінні [ADDRESS] складає на дату оцінки 25 листопада 2011 року 68483 (шістдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят три) гривні, в тому числі: (мовою оригіналу) а) стоимость ремонтно-строительных работ - 58777 грн.; б) стоимость возведения сарая литер «Е» - 3620 грн.; в) стоимость возведения душа литер «Ж» - 2504 грн.; г) стоимость возведения сливной ямы литер №4 - 1954 грн.; д) стоимость возведения бассейна для сбора воды литер №5 - 1628 грн. Стоимость произведенных улучшений в домовладении [ADDRESS] составляет на дату оценки 25 ноября 2011 года 68483 грн. Действительная рыночная стоимость домовладения [ADDRESS] составляет на дату оценки 25 ноября 2011 года 139288 (сто тридцать девять тысяч двести восемьдесят восемь) гривен (а.с. 123-130). Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Згідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, з огляду на висновки експертизи, зокрема щодо вартості суттєвих покращень і ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що позивач має право на грошову компенсацію в розмірі ? частини, що складає 82 282 (вісімдесят вісім тисяч двісті вісімдесят дві) гривні. У судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснила, що вона в рахунок компенсації вартості майна віддала на користь [PERSON] сейф з грошовою сумою в розмірі 6000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 49970 грн., а ? частина становить 28918,50 грн. Зазначена грошова сума підлягає виключенню з тієї суми, що підлягає компенсації на користь позивача. Однак суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що вона передавала позивачу [PERSON] грошову суму в розмірі 6000 доларів США, оскільки відповідачем не надано до суду жодних письмових доказів цього, зокрема, розписки про отримання грошових коштів в рахунок вартості ? частини покращень будинку за адресою: [ADDRESS], або з інших підстав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є сином відповідача [PERSON]. Йому відомо, що його мати проживала разом з [PERSON] Останнім часом були скандали. Мати йому допомагала. У 2009 році [PERSON] були передані гроші в розмірі 6000 доларів, при цьому також був присутній його друг [PERSON]. Він особисто відвозив йому гроші, при цьому також була присутня його матір. Ремонт у будинку тривав десь півтора місяці, [PERSON] участі в цьому не приймав. Будівельні матеріали купували він та його матір [PERSON], вони ж і оплачувати ремонті роботи. Суд не приймає до уваги пояснення свідка щодо того, що він самостійно купував будівельні матеріали та проводив ремонті роботи у житловому будинку [ADDRESS], оскільки він є рідним сином відповідачки [PERSON] і суду не було надано доказів стосовно того, що він працював весь час та мав достатню заробітну платню на здійснення ремонтних робіт значної вартості. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, що вона є сусідкою представника позивача - [PERSON] Вона поверталась додому, біля під'їзду стояла машина, на порозі стояв [PERSON], потім підійшла [PERSON]. Вони разом піднялись на восьмий поверх. [PERSON] ніс сейф, нікого там більше не було. Вони трохи поговорили і розійшлись по домам. При ній сейф не відкривався, грошей вона не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він добре спілкується з сином відповідача [PERSON] - [PERSON]. Він дуже давно знайомий з [PERSON]. Вони один одному дуже допомагали. Коли була живою його бабуся, він допомагав робити ремонт,класти плітку, ламінат. [PERSON] просив його перевезти сейф. Вони взяли сейф, довжиною приблизно півтора метри, вони поїхали до будинку [ADDRESS], занесли його у під'їзд, оскільки ліфт не працював, вони пішли пішки, вийшов [PERSON], і [PERSON] відкрила сейф і показала, що в сейфі була гвинтівка та гроші стодоларовими купюрами. [PERSON] їх перерахував, і вони поїхали. Це було приблизно у 2009 році. Пояснення свідків містять протиріччя, у зв'язку з чим суд не приймає їх до уваги. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оцінюючи докази по справі, їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наведених вище підстав.

Outcome: approved