Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання нікчемним заповіту покликаючись на те, що 26.04.1996 року його дід [PERSON] склав та підписав заповіт, яким свою частку квартири №11-б в будинку № 16 на вул.Огієнка в м.Львові заповів на нього. Такі самі ді вчинила його бабуся [PERSON], якій також належала на праві особистої власності частина квартири № 11-б в будинку № 16 на вул.Огієнка в м.Львові. Після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач звернувся в Першу Львівську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак листом Першої Львівської державної нотаріальної контори від 04.04.2011 року в прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом йому було відмовлено, у звязку із тим, що 11.07.2008 року [PERSON] був складений новий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], яким свою частку в приватизованій квартирі заповів відповідачу [PERSON] Вважає, що [PERSON] в дійсності не складав та не підписував заповіт на [PERSON] оскільки остання була в неприязних стосунках із своїм батьком - [PERSON], а саме за життя відмовилась від батька та жодним чином не допомагала та не доглядала його. У судовому засіданні позивач позов уточнив, разом із представником пояснивши, що причин в здійснені будь-яких правочинів, які могли скасувати заповіт [PERSON] від 26.04.1996 року зареєстрованого в реєстрі № 6-1205 порушуючи тим самим його майнові права та інтереси, не було. Крім того, зазначає, що відповідачем - [PERSON] здійснювалося свідоме ухилення від обов'язків по догляду за спадкодавцем - [PERSON] оскільки тривалий час постійно проживає в Ізраїлі, та в міру своїх можливостей не здійснював догляд за своїм батьком [PERSON]. Просять усунути [PERSON] від права на спадкування за законом обовязкової частки у квартирі після смерті [PERSON], та визнати заповіт від 11.07.2008 року на користь відповідача недійсним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позов заперечила та пояснила, що 11.07.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] при оформленні заповіту [PERSON] було встановлено його особу і перевірено дієздатність останнього. Зважаючи на похилий вік батька та неможливості підписати заповіт власноручно згідно ст. 1253 ЦК України текст заповіту в приміщенні приватного нотаріуса підписала [PERSON] в присутності заповідача та двох свідків. Оспорюваний позивачем заповіт складений у відповідності та з дотриманням вимог закону, а саме ст. 207 ч. 4 ЦК України, п.п. 13, 16 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом МЮ України № 20/5 від 03.03.2004 року, а тому є законним. Крім того, вважає, що твердження позивача про неприязність її стосунків з [PERSON] є надуманими оскільки вона здійснювала за ним постійний догляд, утримували батька разом зі своїм братом - [PERSON], який проживає за кордоном та постійно надсилав кошти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав аналогічних викладеними відповідачам [PERSON], просив у позові відмовити. В останнє судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представники третіх осіб Головного управління юстиції у Львівській області, та Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представників. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подали до суду заяву про розгляд справи у її відсутності у звязку із перебування у Львівському слідчому ізоляторі. По суті позову письмових пояснень дати не змогла оскільки припинила нотаріальну діяльність та усі нотаріальні документи передані до архіву. Відповідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності сторін, що не зявилися оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], промову адвоката, інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 11.11.1996 році померла бабуся позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів від 11.11.1996 року № 6847. Після смерті [PERSON], на підставі заповіту, 26.04.1996 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори було видано, на позивача [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: 13/30 часток квартири №11-б в будинку №16 на вул. Огієенка у м.Львові. Відповідач [PERSON] свідомо ухилився від обов'язків по догляду за спадкодавцем - [PERSON] оскільки тривалий час постійно проживає в Ізраїлі, не здійснював догляд за своїм батьком [PERSON] який такого догляду за станом здоровя та віком потребував постійно. 04.11.2010 року помер дідо позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 04.11.2010 року № 5598. Відповідно до заповіту від 26.04.1996 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], [PERSON] зробив розпорядження згідно якого належну йому на праві власності частину квартири №11-б в будинку №16 на вул. Огієнка у м.Львові заповів позивачу [PERSON]. Крім того, згідно заповіту від 11.07.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] зробив розпорядження згідно якого належну йому на праві власності частину квартири №11-б в будинку №16 на вул. Огієнка у м.Львові заповів відповідачу [PERSON], Як вбачається із змісту заповіту від 11.07.2008 року, раніше складений та посвідчений Першою Львівською державною нотаріальною контрою 26.04.1996 року за реєстровим № 6-1205 заповіт скасовано. У звязку із тим, що [PERSON] не міг сам прочитати і підписати текст заповіту українською мовою, відповідно до ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Заповіт до підписання перекладений з української на російську мову і прочитаний уголос заповідачу, [PERSON], свідкам [PERSON] та [PERSON] У звязку із тим, що [PERSON] недосконало володіє українською мовою, а також у звязку з його похилим віком і не може підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання та у його присутності текст заповіту підписано [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути підписаний заповідачем особисто. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується за її доручення та у її присутності іншою особою, із зазначенням про це в заповіті. У відповідності до п.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що позивач, перебуваючи у м.Львові постійно зупинявся у квартирі [PERSON], де вони часто зустрічались. Зазначив, що позивач здійснював догляд за померлим, часто приїжджав до нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що його син [PERSON] постійно проживає у м.Києві однак два рази на тиждень перебував у м.Львові, піклувався про померлого [PERSON] доглядав останнього оскільки перебував із ним у хороших стосунках. [PERSON] жодного разу не вказував на бажання переписувати заповіт на когось іншого. Оцінюючи покази свідків [PERSON], [PERSON], суд надає їм віри оскільки вони знаходяться у об'єктивному взаємозв'язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що тривалий час перебуває у дружніх відносинах із відповідачем [PERSON] Під час складання заповіту, крім неї у нотаріальній конторі перебували [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. В момент здійснення нотаріальних дій, приватний нотаріус розяснила учасникам усі права та обовязки, в результаті чого було складено заповіт, та прочитано вголос заповідачу. Підпис заповіту здійснила вона особисто оскільки [PERSON] не міг підписати його, у звязку із тим, що мав поганий зір та тремтіння рук. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що відповідач у справі [PERSON] запросила їх бути присутніми під час посвідчення заповіту у приміщенні приватної нотаріальної контори. Прибувши за адресою нотаріальної контори, приватний нотаріус розяснив усі їх права та обовязки. Під час перебування в нотаріальній конторі, [PERSON] висловлював бажання залишити свою квартиру дочці [PERSON] В результаті цього приватним нотаріусом було складено та посвідчено заповіт, який його син перекладав для померлого [PERSON] на російську мову. В кінцевому результаті, вказаний заповіт підписала [PERSON] оскільки заповідач не був в змозі це зробити самостійно через поганий зір та тремтіння рук. Суд, критично оцінюючи показання свідків [PERSON] та [PERSON], про неможливість [PERSON] особисто підписати заповіт та необхідність його перекладу на російську мову, приходить до висновку про їх необєктивність оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, є загальними, неконкретними, суперечливими, висловлюють припущення, а не факти, спростовані у ході судового розгляду іншими обєктивними матеріалами справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що працюючи медсестрою у поліклінічному відділенні №3 ЛМКЛ часто відвідувала [PERSON] з метою надання медичної допомоги. Позивача у справі жодного разу не зустрічала. Двері відчиняла [PERSON], яка опікувалась [PERSON] Оцінюючи показання свідка [PERSON], в частині обставин, що стосуються позивача, суд іх відхиляє як неконкретні, що не впливають на права та обовязки позивача оскільки не висвітлюють повноту відносин. Суд вважає безпідставним посилання позивача на необхідність здійснення підпису заповіту посвідченого 11.07.2008 року [PERSON] замість [PERSON] через його похилий вік, незнання української мови та неможливість підписання заповіту власноручно оскільки дана обставина не знайшла свого ствердження в судовому засіданні. В матеріалах справи містяться відомості про те, що померлий [PERSON] на протязі року неодноразово вчиняв власноручно підписи на різноматіних документах, що стверджується листом заступника начальника Поштамту - ЦПЗ №1 [PERSON] № 05-15/Ш121 від 12.12.2011 року /т.1 а.с.90/. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази /письмова чи інша заява [PERSON]Ф./ про добровільне, особисте прохання [PERSON] підписати заповіт замість нього. Посилання відповідачів на добровільну зміну волі заповідача-Ляпкіна З.Ф. щодо розпорядження майном на користь відповідача - [PERSON] та надання матеріальної допомоги заповідачу відповідачем [PERSON] судом до уваги не приймається оскільки воно не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, суду не представлено жодних доказів про намір чи зміну волі заповідача, та використання надісланих коштів відповідачем відповідачці саме на утримання заповідача. Як вбачається із змісту заповіту, такий до підписання перекладений з української мови на російську мову і прочитаний уголос заповідачу, [PERSON], свідками: [PERSON] та [PERSON]. У звязку із тим, що [PERSON] не досконало володіє українською мовою, а також у звязку із його похилим віком і не може підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання та у його присутності текст заповіту підписано [PERSON]. Дане положення вказує на наявність письмового перекладу, однак такий не долучено до матеріалів спадкової справи відповідно до норм закону, та ставить під сумнів існування такого перекладу особі яка не розуміла української мови, загалом. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач та його представник під час судового розгляду справи, не довели ті обставини, на які вони посилалися як на підстави своїх заперечень. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved