Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

09.07.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідачів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що оскільки вона з чоловіком власних дітей не мають, в червні 2013 року вони взяли в свою родину на умовах опіки двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які є братиком та сестричкою. Однак відповідачі, які є батьками вказаних малолітніх дітей, не забезпечують матеріально в будь-який спосіб вказаних дітей. Тому, посилаючись на відмову відповідачів добровільно надавати матеріальну (грошову) допомогу на утримання спільних вищевказаних дітей, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON]. на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей, що проживають разом з нею, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справі в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином через опублікування оголошення про їх виклик в газеті «Рідне Прибужжя» від 07.11.2013 року. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Новобузької райдержадміністрації, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, не заперечувала проти позовних вимог [PERSON], посилаючись на достатність для цього підстав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Зазначені положення передбачені також статтею 180 СК України. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтвах про народження (копії) серії [NUMBER] від 24.11.2011 року та серії [NUMBER] від 29.03.2012 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.01.2012 року у [PERSON] та [PERSON] відібрані без позбавлення батьківських прав четверо їх неповнолітніх дітей, в числі яких також [PERSON] та [PERSON] та стягнено на користь органу опіки та піклування аліменти на їх утримання до досягнення дітьми повноліття. Згідно розпоряджень Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області від 09.02.2012 року за №№ 88-р та 91-р зазначеним дітям надано статус дітей позбавлених батьківського піклування, а відповідно до розпорядження вказаної райдержадміністрації від 12.06.2013 року за № 189-р над неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] призначено опікуна - позивачку у справі [PERSON] Відтак, з червня 2013 року, як видно з акту про передачу дитину у сім'ю опікуна, вищезазначені неповнолітні діти проживають у родині позивачки та знаходяться на її утриманні. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. Згідно ч. 3. ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно обставин встановлених за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.01.2012 року, діти проживали у своїх батьків у неналежних санітарних умовах, не забезпечувалися всім необхідним для нормального проживання, деякі з дітей потребували медичної допомоги, однак батьки у цьому не сприяли і взагалі самоусунулися від їх виховання. Такі умови створювали загрози для здоров'я та належного виховання дітей, що стало приводом для відібрання малолітніх дітей у вищевказаних батьків. Відібравши дітей у відповідачів, дітей [PERSON] та [PERSON] помістили до Миколаївського обласного будинку дитини, однак батьки [PERSON] та [PERSON] під час перебування дітей у дитячому будинку жодного разу їх не відвідали. При цьому, відповідачі добровільно не виконують свого обов'язку щодо їх утримання жодним способом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідачів врахуванням положень, викладених у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України кожному з відповідачів слід присудити стягнення в дохід держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved