Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщення. Згідно позову, на підставі договору довічного утримання від 30.08.2005 року, укладеного з [PERSON], позивач [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Державну реєстрацію права власності проведено 13.10.2005 року. [INFO] року відчужував [PERSON] помер. За вказаною адресою окрім позивача зареєстровані його матір [PERSON] та сестра [PERSON], однак останні з початку 2012 року житлом не користуються, комунальні послуги не оплачують, власних речей за вказаною адресою не зберігають. Незважаючи на це відповідачі не знімаються з реєстрації за адресою: [ADDRESS], чим порушують права позивача, як власника домоволодіння, на вільне здійснення свого права власності, зокрема він змушений нести більші комунальні видатки. На підставі ст.405 ЦК України позивач [PERSON] просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним йому житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися про час та місце слухання справи через оголошення у пресі, у зв'язку з чим на підставі ст.74 ч.9 ЦПК України, вважаються повідомленими належним чином, заяв чи заперечень на позов не надали, про причини неявки не повідомили. Зі згоди позивача відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, вислухавши позивача, свідка [PERSON], яка суду показала, що зареєстрована [ADDRESS], мешкає по сусідству з позивачем (через межу), підтримує з ним сусідні відносини приблизно 2 роки, але за вказаний час ніколи не бачила відповідачів [PERSON] на території домоволодіння по [ADDRESS]. Приблизно півтора роки назад бачила у м.Краматорську відповідачку [PERSON], остання повідомила, що мешкає за іншою адресою, у квартирі, про причини залишення місця своєї реєстрації остання не повідомляла, на свого сина [PERSON] не скаржилася, дослідивши надані докази - акт обстеження житлово-побутових умов від 09.10.2013 року, згідно якому відповідачі [PERSON] не мешкають за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] з початку 2012 року; копію нотаріального договору довічного утримання від 30.08.2005 року, згідно якому позивач [PERSON] набув право власності на житловий будинок по [ADDRESS]; копію витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно; копію свідоцтв про смерть [PERSON], померлого [INFO] року, про смерть його дружини [PERSON], померлої [INFO] року, про шлюб останніх, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу, та відповідачка [PERSON], яка доводиться сестрою позивачу, з початку 2012 року, тобто понад один рік без поважних причин не користуються житлом - житловим будинком [ADDRESS], який належить по праву приватної власності позивачу [PERSON], власних речей там не зберігають, обов'язки по утриманню житла не здійснюють, суд вважає, що відповідачів [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved