Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить стягнути з нього на користь позивача заборгованість у розмірі 6380,79 грн. за кредитним договором № 013-03303-050311 від 05.03.2011 року та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони 05.03.2011 року уклали кредитний договір, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 5844,00 гривень на придбання певного майна зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на залишок суми заборгованості за кредитом і плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,20 % в місяць, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором та умовами надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України свої зобов'язання не виконав. На даний час відповідач продовжує порушувати виконання своїх зобов'язань, тому станом на 25.08.2013 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 6380,79 гривень, яка складається з наступного: 5110,70 гривень - заборгованість за кредитом; 0,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1269,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просять провести розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів, позовні вимоги позивач підтримав, а відповідач визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується кредитним договором № 013-03303-050311 від 05.03.2011 року, згідно з яким позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 6380,79 гривень на придбання певного майна зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на залишок суми заборгованості за кредитом, плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,20 % в місяць, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач свої зобовязання виконував неналежним чином, тому, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача станом на 25.08.2013 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 6380,79 гривень, яка складається з наступного: 5110,70 гривень - заборгованість за кредитом; 0,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1269,90 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, бо судом встановлено, що відповідач порушив умови договору № 013-03303-050311 від 05.03.2011 року, укладеного між ним та позивачем, розмір заборгованості підтверджений документально, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та ст.ст.526, 527, 549, 550, 553, 554, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved