Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарським спорудами, який розташований по вул. Вишневій № 09 в с. Крупянське Герцаївського району. Свої вимоги мотивувала тим, що у 1972 році її батьком, [PERSON], було побудовано житловий будинок який розташований за вищевказаною адресою та до нього зведено господарські споруди. 07 липня 2012 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі й на зазначене нерухоме майно. Позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом спадщину прийняла своєчасно, однак, через те, що спадкодавцем не було отримано за життя свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно, вона не може оформити на себе спадкове майно в частині нерухомого. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просила їх задовольнити. Разом із тим, суду пояснила, що до спірного житлового будинку, вона разом із батьками, перейшли жити на початку 80 років минулого століття. Представник Великобудської сільської ради Герцаївського району [PERSON], проти \~задоволення позовних вимог позивачки не заперечувала. У своєму поясненні послалася на те, що спадкодавець [PERSON] останні роки свого життя прожив один у спірному будинковолодінні. Позивачка є донькою спадкодавця яка й здійснила похорони останнього. Сільська рада на спадщину щодо майна померлого [PERSON] претензій не має. Проте, за даними сільської Ради, (погосподарськими книгами) рік закінчення будівництва спірного жилого будинку [PERSON] різниться, тобто за деякими книгами (первісними) останній значиться таким як побудований у 1982 році, а за іншими у 1972 році. [PERSON] ймовірно, що будівництво спірного будинку було завершено у 1982 році, оскільки сам спадкодавець згідно даних по господарських книг Ради у 1972 році лише зареєстрував своє місце проживання у спірному господарстві. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що по вул. Вишневій № 09 в с. Крупянське Герцаївського району розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських споруд. З урахуванням пояснень сторін, досліджених у судовому засідань погосподарських книг Великобудської сільської ради Герцаївського району, суд вважає встановленим, що житловий будинок з господарськими спорудами який розташований по вул. Вишневій № 09 с. Крупянське Герцаївського району закінчений будівництвом у 1982 році. Спірний житловий будинок зареєстрований у сільській раді за померлим, тобто батьком позивачки - [PERSON] (а.с. 10, ). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок який розташований в с. Крупянське по вул. Вишневій № 09 Герцаївського району побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1982 року в сільській раді за [PERSON], то з того часу останній був власником цього житлового будинку. 07 липня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть виданого виконкомом Великобудської сільської ради Герцаївського району 10 липня 2012 року серії 1-МИ за № 106277 (а.с. 6 ). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в т.ч. і на його житловий будинок з господарськими спорудами. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Спадкодавець [PERSON] все майно яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів позивачці згідно заповіту від 03 травня 2006 року посвідченого секретарем Великобудської сільської ради Герцаївського району та зареєстрований в реєстрі за № 30 (а.с. 7) . Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи позивачка 17 червня 2013 року звернулася до державного нотаріусу Герцаївської державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 11) проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 08 липня 2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 11). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обовязкову частку, після смерті [PERSON] судом не встановлено, що підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної щодо померлого [PERSON] (а.с. 29-46). За вищенаведених обставин, відповідно до встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню, так як на момент смерті [PERSON], останньому належав вищезазначений житловий будинок та в порядку спадкування за заповітом він має перейти до позивача. На підставі ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved