Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням уточнень позивач посилається на те, що 02.11.2006 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5006С47 від 02.11.2006 року, відповідно до якого ВАТ Укрексімбанк» зобов»язався надати відповідачу кредит в сумі 252 000,00 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: LIBOR (12m) + 7,01% річних, але не нижче 8,99% річних. 03.10.2007 року у відповідності до додаткового договору №5006С47 від 02.11.2006 року було збільшено суму кредиту та встановлено її в розмірі 348000,00 грн. швейцарських франків з кінцевою датою погашення 01.11.2013 року. Також вказаним додатковим договором було встановлено наступну річну процентну ставку: LIBOR (12m) + 6,90% річних, але не менше 9,99%. 28.11.2007 року у відповідності до додаткового договору №5006С47-2 від 28.11.2007 року до кредитного договору №5006С47 від 02.11.2006 року було змінено розмір процентної ставки, яка становить LIBOR (12m) + 5,90% річних, але не менше 8,99%. Згідно з умовами п.п.2.5.1. кредитного договору відповідач сплачує позивачеві проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному в підпункті 2.2.1. кредитного договору у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця. В якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором №5006С47 від 02.11.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір №5006Z95 від 02.11.2006 року, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме - в житловому будинку літ.Б-3 квартира № 24, житловою площею 70,6 кв.м., загальною площею 133,9 кв.м. Боржник взяті на себе зобов»язання щодо повернення кредитних коштів н виконав, в зв»язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на 08.11.2011 року складає 318 496,62 швейцарських франків та 217 794,27 грн., з яких - заборгованість по сплаті кредиту - 271 152,30 швейцарських франків, заборгованість по сплаті відсотків - 47 344,32 швейцарських франків, заборгованість по пені в сумі 217 794,27 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та понесені витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, про день, час та місце його проведення повідомлений належним чином., надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність отримання ним кваліфікованої правової допомоги та укладання угоди з юристом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, вона розглядається тривалий час, в тому числі в зв»язку з неодноразовими неявками в судове засідання відповідача, у якого була можливість отримати правову допомогу юриста, тому суд вважає зазначену відповідачем причину неявки в судове засідання неповажною та вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальникові, що виходить зі змісту положень ст. 1046 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні встановлено, що 02.11.2006 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5006С47, відповідно до якого ВАТ Укрексімбанк» надає відповідачу кредит в сумі 252 000,00 швейцарських франків з кінцевим погашенням 01.11.2013 року. Відповідно до п.2.2.1. кредитного договору позичальник щомісячно зобов»язався щомісячно сплачувати банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається таким чином: LIBOR (12m) + 7,01% річних, але не нижче 8,99% річних з переглядом процентної ставки 1 раз в рік. Відповідно до п.2.3.1. кредитного договору кредит надається шляхом продажу кредитних коштів на Міжбанківському валютному ринку за рахунок позичальника з подальшим зарахуванням гривневого еквіваленту на поточний рахунок позичальника « [NUMBER] у філії «Укрексімбанк» в м.Дніпропетровську з подальшим зняттям коштів через касу банку. У відповідності до п.2.3.2. договору банк ндає позичальнику кредит відповідно до Графіку надання та погашення кредиту за договором. Відповідно до п.2.4.1. договору позичальник зобов»язаний погасити кредит на позичковий рахунок [NUMBER] в строк, зазначений в п.2.1. цього договору згідно з Графіком надання та погашення кредиту. Погашення кредиту відбувається у валюті кредиту щомісяця рівними частинами, починаючи з листопада 2007 р. в сумах, визначених графіком надання та погашення кредиту. Строк, передбачені Графіком надання та погашення кредиту за договором обов»язковими. У відповідності до п.2.4.2. кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у Графіку надання та погашення кредиту, процентів та платежів за цим договором, позичальник сплачує банку за кожний день прострочки, включаючи день проплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пені. Пеня нараховується на суму прострочених платежів, починаючи з дати виникнення прострочено заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платежами за цим договором у повному обсязі. Згідно до п.2.5.1. кредитного договору позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п.п.2.2.1. цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі Банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця н рахунок [NUMBER] у філії ВАТ «Укрексімбанк», м.Дніпропетровськ, МФО 305675. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. Відповідно до п. 2.6.2. договору позичальник зобов»язаний здійснити дострокове погашення кредиту або частини, процентів за користування кредитом, комісій, комісій, зборів та інших належних платежів за договором протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення у випадку, якщо: позичальник не виконав будь-яке зобов»язання за цим договором; позичальник не є фінансово неспроможним; порушено карну справу проти позичальника, та/або поручителя позичальника; втрачено, зіпсовано або пошкоджено предмет застави; в інших випадках, передбачених договором, гарантійним документом, чинним законодавством України; виникла і триває хоча б одна з неприйнятних умов. У відповідності до п.4.1 ст.4 кредитного договору однією з подій невиконання зобов»язань є: несплата відповідачем у строк платежів по погашенню кредиту, будь-якої іншої суми, належної до сплати згідно з п.2.2. кредитного договору; позичальником не виконано будь-яке із зобов»язань за цим договором, що не передбачено підпунктом 4.1.1. цього договору; погіршився фінансовий стан позичальника, що з точки зору банку, не сприятиме спроможності позичальника виконати будь-яке із визначених положеннями цього договору зобов»язань. Згідно до п.4.2. кредитного договору якщо виникла подія невиконання зобов»язань, позивач повідомляє відповідача, що непогашена частина кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі за цим договором підлягають достроковому поверненню. Відповідач зобов»язаний сплатити зазначену у повідомлені суму протягом 10 банківських днів з дати отримання повідомлення. У випадку порушення відповідачем зазначеного строку сплати банк набуває право звернути стягнення на предмет забезпечення виконання зобов»язань відповідача. 03.10.2007 року у відповідності до додаткового договору №5006С47 від 02.11.2006 року, укладеного між сторонами, було збільшено суму кредиту та встановлено її в розмірі 348000,00 грн. швейцарських франків з кінцевою датою погашення 01.11.2013 року. Також вказаним додатковим договором було встановлено наступну річну процентну ставку: LIBOR (12m) + 6,90% річних, але не менше 9,99%. 28.11.2007 року відповідно до додаткового договору №5006С47-2 від 28.11.2007 року до кредитного договору №5006С47 від 02.11.2006 року було змінено розмір процентної ставки, яка становить LIBOR (12m) + 5,90% річних, але не менше 8,99%. В якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором №5006С47 від 02.11.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір №5006Z95 від 02.11.2006 року, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме - в житловому будинку літ.Б-3 квартира № 24, житловою площею 70,6 кв.м., загальною площею 133,9 кв.м. Встановлено, що боржник взяті на себе зобов»язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, в зв»язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на станом на 08.11.2011 року складає 318 496,62 швейцарських франків та 217 794,27 грн., з яких - заборгованість по сплаті кредиту - 271 152,30 швейцарських франків, заборгованість по сплаті відсотків - 47 344,32 швейцарських франків, заборгованість по пені в сумі 217 794,27 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і відповідно до розрахунку, наданого позивачем з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 318 496,62 швейцарських франків та 217 794,27 грн. Зазначене відповідає роз»сненням п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до якого у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України, відповідно до якої використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійснені розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved