Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до Муратівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, треті особи: [PERSON], [PERSON], Новоайдарська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою разом зі своєю дружиною, її матір'ю [PERSON]. Так як [PERSON] в 2008 році тяжко захворіла і потребувала догляду, після смерті [PERSON] позивач стала проживати в с. Муратове разом із мамою, щоб доглядати її. [PERSON] померла [INFO]. Позивач з часу смерті [PERSON] постійно проживала в селі Муратове у батьківському будинку. [PERSON] та [PERSON] є рідними братом і сестрою позивачки. Згідно заповітів їхнього батька [PERSON], все своє майно він заповідав їм трьом. Однак своїми заявами [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини [PERSON] на користь позивача. Позивач подала заяву про прийняття спадщини [PERSON]. До складу спадщини [PERSON] входять: житловий будинок з господарськими будовами та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS]; земельна ділянка сільськогосподарського призначення [NUMBER] площею 3,4444 га, розташована на території Муратівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області та земельна ділянка сільськогосподарського призначення [NUMBER] площею 2,2319 га, розташована на території Муратівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області; земельна частка (пай) члена КСП "Лісний" села Муратове Новоайдарського району Луганської області розміром 1,96 умовних кадастрових гектарів; грошові кошти на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] в ТВБВ №10012/020 АТ "Ощадбанк". Так як у передбачений законом термін позивач подала до Новоайдарської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини батька, вона прийняла його спадщину. Інші спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини на її користь, вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину. Після закінчення шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса, щоб отримати свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно. Перевіривши надані позивачем документи, нотаріус повідомила, що мати позивача - [PERSON], також вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину [PERSON], так як на момент його смерті вона була зареєстрована разом з ним. Тому, на думку нотаріуса, частина спадщини [PERSON] перейшла до [PERSON] і після її смерті є її спадщиною. Заяви про прийняття спадщини [PERSON] ніхто не подавав, спадкова справа не заводилася, і тому нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на спадщину на все майно, що належало [PERSON] Однак позивач вважає, що хоч вона і не подавала заяву про прийняття спадщини своєї матері - [PERSON], однак вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з матір'ю. Так як більше ніхто спадщину [PERSON] не приймав, позивач вважає, що після її смерті вона має право, як на успадкування її майна, так і на успадкування її частки у спадщині батька - [PERSON] [PERSON] належать грошові вклади у філіалі № 3127/03 Новоайдарського відділення Ощадного банку України в селі Муратове на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Вартість спадкового майна, що належало [PERSON] та [PERSON], становить 109 971,48 грн. Відсутність свідоцтв про право на спадщину позбавляє позивача права розпоряджуватися спадковим майном, яке належить їй з часу відкриття спадщини. Через викладені обставини позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, що належало її батькам [PERSON] та [PERSON] Земельна ділянка під будинком не приватизована, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Муратівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - Рудьковська О.М., в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Новоайдарської державної нотаріальної контори - Бідна Л.М., у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4), який проживав в [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою разом зі своєю дружиною [PERSON], що підтверджується довідкою Муратівської сільської ради (а.с.5). Після смерті [PERSON] позивач проживала в с. Муратове разом із своєю матір'ю [PERSON] - дружиною [PERSON], щоб доглядати її, що підтверджується довідкою Муратівської сільської ради №450 від 05.11.2013 року (а.с.7). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] є рідними братом і сестрою позивача. Згідно заповітів їхнього батька [PERSON], які були посвідчені 21.07.2005 року секретарем Муратівської сільської ради за реєстрами № 58, № 59, № 60 (а.с.8,9,10), все своє майно він заповідав їм трьом. Своїми заявами від 09.06.2011 року [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини [PERSON] на користь позивача (а.с.11,12). Позивач подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] 09.06.2011 року, державним нотаріусом було заведено спадкову справу за № 161/2011(а.с.13). До складу спадщини [PERSON] входять: житловий будинок з господарськими будовами та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS], згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого 31.10.1988 виконкомом Новоайдарської районної ради народних депутатів, право власності зареєстровано Лисичанським БТІ 24.02.1989 року(а.с.18); земельна ділянка сільськогосподарського призначення [NUMBER] площею 3,4444 га, розташована на території Муратівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий №4423184500:04:002:0084 та земельна ділянка сільськогосподарського призначення [NUMBER] площею 2,2319 га, розташована на території Муратівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий № 4423184500:06:003:0013, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 006068, виданого 27.09.2004 р. на підставі розпорядження голови Новоайдарської райдержадміністрації від 18.08.2004 р. № 249 (а.с.23); земельна частка (пай) члена КСП "Лісний" села Муратове Новоайдарського району Луганської області розміром 1,96 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0130647, виданий 25.03.1997 року на підставі рішення Новоайдарської РДА від 17.02.1997 року № 46(а.с.23); грошові кошти на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] в ТВБВ № 10012/020 АТ "Ощадбанк" (а.с.30). У передбачений законом термін позивач подала до Новоайдарської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини батька та вважається такою, що прийняла його спадщину. Інші спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини на її користь, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину. Після закінчення шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса, щоб отримати свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно. Перевіривши надані документи, нотаріус повідомила, що мати позивача [PERSON] також вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину [PERSON], так як на момент його смерті вона була зареєстрована разом з ним. Тому частина спадщини [PERSON] перейшла до [PERSON] і після її смерті є її спадщиною. Заяви про прийняття спадщини [PERSON] ніхто не подавав, спадкова справа не заводилася, тому нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на спадщину на все майно, що належало [PERSON] [PERSON] належать грошові вклади у філіалі № 3127/03 Новоайдарського відділення Ощадного банку України в селі Муратове на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.31,32). Вартість спадкового майна, що належало [PERSON] та [PERSON], становить 109 971,48 грн, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння (а.с.20-22), витягом з технічної документації про вартість сільськогосподарських угідь (а.с.19), ощадними книжками та довідкою Ощадбанку. Земельна ділянка під будинком не приватизована, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався, що підтверджується довідкою Муратівської сільської ради (а.с.33). Відсутність свідоцтв про право на спадщину позбавляє позивача права розпоряджуватися спадковим майном, яке належить їй з часу відкриття спадщини. Через викладені обставини позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, що належало її батькам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1228 ЦК України, право на вклад у банку входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як "визнання права". З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно. Спадкоємцями за заповітами є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] Ще одним спадкоємцем за законом є дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON], яка на день його смерті мешкала та була зареєстрована разом з ним та вважається такою, що фактично прийняла частину спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не приймав, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] мешкала разом з нею, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1228, 1233, 1235, 1261, 1268, 1273 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved