Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи, в якій просить: визнати за [PERSON] право власності на автомобіль та звільнити з-під, арешту і заборони на відчуження та виключити з акту опису й арешту майна. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі та без фіксування технічними засобами, заявлений позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явились , але надали до суду відповідну заяву, в якій позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи: Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, письмових заперечень до суду не надіслав, про час та розгляд справи був повідомленний належним чином. Суд, вивчивши надану заяву позивача, відповідача, дослідивши надані докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 06 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу транспортного засобу. Договір між [PERSON] та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі. Предметом вказаного Договору є продаж автомобіля марки - НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER] Відповідно до п.3.1 Договору вартість транспортного засобу становить 75 000,00грн. Згідно п. 4.2 Договору Продавець зобов'язується передати Покупцю Товар після його оплати у розмірі 75 000,00грн. Факт передання вказаної суми підтверджується розпискою (А.С.№ 8). Відповідно до умов Договору Покупець [PERSON] 06.06.2008р. придбав автомобіль - НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER] у Продавця [PERSON] за придбаний автомобіль [PERSON] сплатив [PERSON] відповідно до умов Договору 75 000,00грн. Також відповідно до п.6.1-6.2 Договору право власності на Товар, купівля-продаж якого здійснюється відповідно до даного Договору, переходить від Продавця до Покупця в момент фактичної передачі Товару та документів на нього. Фактичне передання автомобіля марки НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER] відбулося в момент підписання договору, тобто 06.06.2008р. Даний факт підтверджується також підписаним з обох сторін Актом прийому-передачі автомобіля. [PERSON] був впевнений, що починаючи з 06.06.2008р., з моменту купівлі та передання автомобіля він є повноцінним та єдиним власником автомобіля НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER]. Також на підтвердження того, що [PERSON] став власником вказаного автомобіля йому був виданий Тимчасовий реєстраційний талон, де зазначено, що власником автомобіля НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER] є саме [PERSON] Після укладання Договору купівлі-продажу автомобіля та переходу у власність Позивача вказаного автомобіля [PERSON] був зобов'язаний зареєструвати автомобіль в органах ДАЇ, але на таку реєстрацію у Позивача грошових коштів на той час не було. Користування купленим автомобілем Позивач здійснює з 06.06.2008р. та по теперішній час на підставі виданій Продавцем Генеральній довіреності. У 2013 році у [PERSON] появилась фінансова можливість здійснити переєстрацію купленого автомобіля в органах ДАЇ на своє ім'я, але після звернення у відповідній підрозділ ДАЇ, стало відомо, що на куплений автомобіль НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER], за борги попереднього власника [PERSON] накладений арешт на автомобіль. У зв'язку з цим [PERSON] не зміг провести реєстрацію купленого автомобіля в органах ДАЇ. На сьогоднішній день автомобіль, який належить [PERSON] Київським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції описаний та на нього накладений арешт за ВП№32753561, відкритого відносно боржника [PERSON]. Вважаємо, що [PERSON] починаючи з 06.06.2008р. є власником автомобіля НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER] виходячи з наступного. Згідно зі ст. 655 ЦКУ, договір купівлі-продажу легкового автомобіля є звичайним договором купівлі-продажу, відповідно до якого одна сторона (продавець) передає чи зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У ЦКУ не встановлено загальнообов'язкової вимоги щодо нотаріального посвідчення договорів, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 209 ЦКУ, сторона договору може вимагати нотаріального посвідчення договору. У такому разі нотаріальне посвідчення договору є обов'язковим. Відповідно до п.9.3 підписаного договору купівлі-продажу автомобіля, сторони не наполягали на нотаріальному посвідченні вказаного договору, а уклали його у простій письмовій формі. Якщо ж сторони не наполягають на нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу легкового автомобіля, то законом не встановлено необхідність це робити. Про це свідчить і судова практика. Наприклад, ухвалою Судової колегії в цивільних справах Верховного суду України від 29.11.2000 р. і рішенням ВСУ від 14.02.2007 р. установлено, що нотаріальне оформлення угод купівлі-продажу автомобілів є необов'язковим. Цей же висновок підтверджує й постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.01.2012 р. у справі № 2а-9976/11/1270. Таким чином, чинне законодавство не передбачає обов'язкового дотримання нотаріальної форми угод купівлі-продажу транспортних засобів, а в силу ст.208 ЦК України для вчинення такого правочину достатньо простої письмової форми, яка і була дотримана сторонами. Тому вважаємо, що додатково визнавати договір-купівлі продажу автомобіля дійсним, немає потреби. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 1 ст.334 ЦК України вказує, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору , також передбачено, що право власності на Товар, купівля-продаж якого здійснюється відповідно до даного Договору, переходить від Продавця до Покупця в момент фактичної передачі Товару та документів на нього. Фактичне передання автомобіля марки НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER] відбулося в момент підписання договору, тобто 06.06.2008р. Також зазначимо, що Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, затверджені Постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року передбачають реєстрацію не правочину, на підставі якого виникає право власності, а реєстрацію транспортних засобів і ніяким чином не пов'язують момент виникнення права власності з моментом державної реєстрації автомобіля, на відміну від вимог ст.210 ЦК України. Таким чином позивач на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2008р. набув права власності на автомобіль НONDA, модель - СIVIC 4D SEDAN AT, 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер - [NUMBER], кузов - [NUMBER] та є його єдиним власником, тому дії, які обмежують власника у володінні, користуванні та розпорядженні автомобілем(тобто накладений арешт на автомобіль) є неправомірними.

Outcome: approved