Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.12.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 27654,87 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 41,1 % річних, з кінцевим терміном повернення 21.12.2016 року. Посилаючись на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов'язань за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування станом на 12.07.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 38393,63 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка двічі у судові засідання не з'явилась, хоча про час та місце проведення судових засідань була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила і з заявою про розгляд справи за їх відсутності не зверталась, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.12.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 27654,87 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 41,1 % річних, з кінцевим терміном повернення 21.12.2016 року. Позивач виконав свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування належним чином, надавши відповідачу кошти в розмірі 27654,87 грн. Разом з тим, відповідачка не виконує свої зобов'язання за договором і не сплачує проценти за користування кредитом, та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 2.1, п. 2.2, п. 3.1, п. 3.2, п. 3.3 вищезазначеного договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, позичальник - відповідачка [PERSON] зобов'язалася забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків. Разом з тим, відповідачкою [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконуються, в результаті чого, згідно з розрахунком, заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, станом на 12.07.2013 року складає 38393,63 грн., яка складається: 27437,38 грн. - непогашена сума кредиту; 5579,81 грн. - несплачені проценти, 5376,44 грн. - заборгованість по пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, наслідки порушення боржником зобов'язань щодо повернення суми позички є право заявника вимагати повернення суми боргу з урахуванням процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені), та відповідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачкою не надано доказів на спростування позовних вимог та з заявою про застосування позовної давності вона не зверталась, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved