Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-23 00:00:00

У квітні 2013р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 02.07.2012 р. між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - Страховик) та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4931555, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ-1102», державний номер [NUMBER]. 27.08.2012 р. від [PERSON] на адресу АТ «УОСК» надійшов оригінал заяви про настання події, що містить ознаки страхового випадку, пов'язаної з спричиненням майнового збитку автомобілем, відповідальність якого застрахована в АТ «УОСК». До заяви було додано оригінал євро протоколу. Згідно наданого [PERSON] повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), за підписом сторін, вказане зіткнення трапилось з Вашої вини. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Great Wall», державний номер [NUMBER], було завдано матеріальних збитків. В зв'язку з тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у Позивача за полісом № АВ/4931555 від 02.07.2012р. на підставі заяви на виплату страхового відшкодування, Звіту № 368, а також акту про настання страхового випадку № 9518 від 15.01.2013р. АТ «УОСК» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 2 458 грн. 49 коп. (з вирахуванням франшизи та ПДВ). Витрати на проведення автотоварознавчої експертизи складають 388 грн. 36 коп. Загальна сума витрат складає 2 846 грн. 85 коп. Після виплати страхового відшкодування до АТ «УОСК» перешло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Пунктом 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; «г) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (тобто, пізніше 3 робочих днів).» Оскільки Відповідач не повідомив Приватне акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про ДТП на протязі 3 робочих днів, та не надав необхідних для врегулювання страхової справи документів, то після виплати страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» перейшло право регресної вимоги до [PERSON], як до особи, відповідальної за завдані збитки. Позивач, з метою досудового врегулювання спору 20.02.2013р. за вих. № 1030 з письмовою претензією звернувся до Відповідача та запропонував добровільно сплатити за регресною вимогою суму в розмірі 2 846 грн. 85 коп. У відповідь на претензію Позивача Відповідач надав пояснення щодо обставини неналежного виконання своїх зобов'язань та повідомлення про подію Страховика, проте вони АТ «УОСК» визнані поважними не були. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 2 846 грн. 85 коп. та судові витрати. До судового засідання представник позивча не з"явився, надавши суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у відсутності представника позивача, задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому ззасіданні проти позову заперечував повністю, суду пояснив, що своєчасно повідомив Страховика про ДТП, зателефонувавши останньому одразу ж після ДТП, але з псьмовою заявою , за вказівкою телефонного оператора відправив відповідну заяву на адресу Позивача електронною поштою, а також подав письмову заяву до неофіційного представника Страхової компанії - позивача, який знаходиться у Автосалоні „Автодом" за адресою: м. Запоріжжя, вул Калібровва, 8, а у подальшому на вимогу представника Страхової компанії (позивача) направив вищезазначену письмову заяву на адресу позивача у Київ, де вказав, що він не заперечує, що ДТП сталося саме з його вини, просив у задоволенні позову відмовити. При цьому доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову відповідач суду не надав. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 5 чинної на момент ДТП редакції Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон): «Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.» Як зазначено в ст. 6 Закону: «Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.» Пунктом 33.1.2. статті 33 Закону передбачено: «Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.» У відповідності до ст. 27 Закону України „Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено: 02.07.2012 р. між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - Страховик) та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4931555, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ-1102», державний номер [NUMBER]. 27.08.2012 р. від [PERSON] на адресу АТ «УОСК» надійшов оригінал заяви про настання події, що містить ознаки страхового випадку, пов'язаної з спричиненням майнового збитку автомобілем, відповідальність якого застрахована в АТ «УОСК». До заяви було додано оригінал євро протоколу по факту ДТП. Згідно наданого [PERSON] повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), за підписом сторін, вказане зіткнення трапилось з вини відповідача, проти чого відповідач не заперечував у судовому засіданні. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Great Wall», державний номер [NUMBER], було завдано матеріальних збитків у сумі 4006 грн. 19 коп., що підтверджується Звітом № 368 автотоварознавчого дослідження від 20.09.2012р. В зв'язку з тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у Позивача за полісом № АВ/4931555 від 02.07.2012р. на підставі заяви на виплату страхового відшкодування, Звіту № 368, а також акту про настання страхового випадку № 9518 від 15.01.2013р., АТ «УОСК» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 2 458 грн. 49 коп. (з вирахуванням франшизи та ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням. Витрати на проведення автотоварознавчої експертизи складають 388 грн. 36 коп., що підтверджується квітанцією про вартість проведення автотоварознавчого дослідження матеріальної шкоди, спричененої внаслідок вищезазначеного ДТП. Загальна сума витрат складає 2 846 грн. 85 коп. Позивач, з метою досудового врегулювання спору 20.02.2013р. за вих. № 1030 з письмовою претензією звернувся до Відповідача та запропонував добровільно сплатити за регресною вимогою суму в розмірі 2 846 грн. 85 коп., що відповідачем виконано не було. Після виплати страхового відшкодування до АТ «УОСК» перешло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Пунктом 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; «г) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (тобто, пізніше 3 робочих днів). Дослідивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що відповідач не повідомив у встановленому законом порядку Приватне акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про ДТП на протязі 3 робочих днів, та не надав необхідних для врегулювання страхової справи документів, то після виплати страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» перейшло право регресної вимоги до [PERSON], як до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає страхове відшкодування у сумі 2 458 грн. 49 коп., яке позивач виплатив постраждалій у ДТП стороні. Також на користь позивача з відповідача пілягають стягненню документально підтверджені судові витрати: судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. та вартість автотоварознавчого дослідження у сумі 388 грн. 36 коп.

Outcome: approved