overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] ( прізвище до шлюбу – Саакян ) [PERSON], знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстровано 12 серпня 2008 року Стрюківською сільською радою Миколаївського району Одеської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу сторони мають сина – [PERSON], [INFO]. З грудня 2012 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та позивачка подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Зараз позивачка офіційно працює у ТОВ «Вінфорт» де отримує регулярний дохід у приблизному розмірі 1 500, 00 гривень окрім того вона навчається на вечірньому відділенні у Одеському національному економічному університеті. Відповідач офіційно працює водієм у ЗАТ «Північтранс», де отримує регулярний дохід у приблизному розмірі 2 000, 00 гривень щомісяця. Фінансову допомогу у добровільному порядку відповідач не надає, з дитиною бачиться рідко, хоча перешкод у цьому позивачка йому не створює. При невиконанні батьками обов’язку утримувати дитину добровільно або невиконанні його належним чином кошти на утримання дитини можуть бути стягненні за рішенням суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд, приходить до висновку що позов слід задовольнити та ухвалити заочне рішення. Стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так як те, що дитина повністю знаходиться лише на утриманні позивачки, підтверджується матеріалами справи, довідкою виданою Одеським національним економічним університетом, про те, що [PERSON] дійсно є студенткою 4 курсу комерційного факультету даного вузу, стипендію не отримує ( а.с. 6 ), довідкою виданою з місця роботи з ТОВ «Вінфорт», що [PERSON] працює на посаді торгового агента ( а.с. 7 ), довідкою про доходи в ТОВ «Вінфорт» виданою на ім'я позивачки ( а.с. 8 ). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає участі у його вихованні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При невиконанні батьками обов’язку утримувати дитину добровільно або невиконанні його належним чином кошти на утримання дитини можуть бути стягненні за рішенням суду. Статтею 181 ч. 3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. ч.І ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.09.1990 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований відділом ЗАГС в м. Суми. На даний час їх сім`я розпалась внаслідок неприязних відносин між ними. Шлюбні відносини припинили з 01 червня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Майновий спір між ними відсутній, спільних дітей від шлюбу не мають. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому просить розірвати шлюб. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, згідно якої позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з’явилася, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 21 вересня 1990 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС в м. Суми. За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок неприязних стосунків. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Між подружжям втрачено взаєморозуміння, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин суд вважає, що сім’я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що вона має на даний час повних 16 років, і не може зареєструвати шлюб у відділі ДРАЦС. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги, вказує, що надання їй право на шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам. Заінтересована особа [PERSON] мати неповнолітньої [PERSON], та [PERSON] особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, у судовому засіданні підтвердили обставини справи і просять суд заяву задовольнити, так як це відповідає інтересам [PERSON], ніяких заперечень не мають. Представник органу опіки та піклування Недригайлівської РДА Сумської області, заінтересована особа по справі, [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти надання [PERSON] права на шлюб так, як на даний час заявниця навчається в Сумському ВПУ, вагітності не має, а тому на її думку це суперечить інтересам заявниці. Вислухавши пояснення заявниці [PERSON], пояснення заінтересованих осіб, перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає. Згідно частини 3 статті 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст.18 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до паспорта серії МВ 531620 виданого Недригайлівським РСУДВС України в Сумській області 20 липня 2013 р. народилася 14 червня 1997 року, тобто на даний час має повних 16 років (а.с.3). Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно до статті 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Суд не вбачає підстав для надання права на шлюб. За таких встановлених обставин заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу зі [PERSON] та просив ухвалити рішення , яким шлюб, зареєстрований 06.03.1997 року Нововолодимирівською сільською Радою, Голопристанського району, Херсонської області , актовий запис № 1 - розірвати. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що 06.03.1997 року Нововолодимирівською сільською Радою, Голопристанського району, Херсонської області , актовий запис № 1, між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок - Світлану , [INFO] та Вікторію, [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинились у зв’язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння, не можливості вирішити спірні питання, що виникають у житті подружжя. Сім'я розпалася, вони проживають окремо з 2006 року. В зв'язку з цим позивачем вирішено розірвати шлюб. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити позов та винести рішення яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, причини не явки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлено у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя [PERSON] та [PERSON] 06.03.1997 року зареєстрували шлюб Нововолодимирівською сільською Радою, Голопристанського району, Херсонської області , актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок – Світлану , [INFO] та Вікторію, [INFO], які за домовленістю сторін проживають та проживатимуть майбутньому з матір’ю. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально з 2006 року. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та просила ухвалити рішення , яким шлюб, зареєстрований 06.08.2008 року Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 8 - розірвати. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що 06.08.2008 року Чулаківською сільською радою Голопристанського району, Херсонської області, актовий запис № 8 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинились у лютому 2013 року у зв’язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя. Сім'я розпалася, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення та зберігання шлюбу не згодні. Спору щодо поділу спільного майна не мають В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити позов та винести рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо задоволення позову та розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя [PERSON] та [PERSON] 06.08.2008 року зареєстрували шлюб Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області , актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] , яка за домовленістю сторін проживає та проживатиме в майбутньому з матір’ю. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально з лютого 2013 року. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв’язку з цим, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 05 травня 2005 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Через різні погляди на життя подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, вказав, що з відповідачкою спільно не проживають. Просив розгляд справи проводити в заочному порядку, не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить телефонограма. Суд ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім"ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається, вказавши, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Одруження виявилося невдалим, шлюб розірвано. В зв’язку з тим, що син навчається в НПУ імені [PERSON], просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 700 грн. щомісячно до закінчення ним навчання. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила, що син навчається в НПУ імені [PERSON] на денній формі навчання. Відповідач в добровільному порядку участі у витратах пов’язаних з його навчанням не бере. Син навчається на платній формі навчання. Просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Пояснив, що погоджується на стягнення аліментів в розмірі заявленої суми. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно довідки Юрівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області № 799 від 28 листопада 2013 року на утриманні позивачки знаходиться син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON],[INFO]. Згідно договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальним закладом від 23 серпня 2013 року [PERSON] навчається в Національному педагогічному університеті імені [PERSON] на денній формі навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за спеціальністю географія з присвоєнням кваліфікації бакалавр географії, вчитель географії у строк з 2013 року по 2017 рік. Довідкою Національного педагогічного університету імені [PERSON] інституту природничо-географічної освіти та екології №668 від 12.11.2013 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається у НПУ імені [PERSON] за спеціальністю географія, на денній формі навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Частиною 1 ст. 199 Сімейного кодексу України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині 4 ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст. 526, 527 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини. На підставі статей 16, 22, 23, 611-612, 625, 1167 Цивільного кодексу України, пунктів 2 та 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

КП „Севміськводоканал” звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 1843,50 грн. за період з 01.10.2007р. по 01.12.2011р., мотивуючи свої вимоги тим, що комунальне підприємство "Севміськводоканал" надає послуги по водопостачанню та водовідведенню споживачу квартири № 35 житлового будинку № 12 по вул. Хрюкіна в м. Севастополі, однак відповідач послуги оплачує частково, внаслідок чого за період з 01.10.2007р. по 01.12.2011р. утворився борг на суму 1843,50 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] заперечувала проти позову, пояснивши, що заборгованості перед позивачем немає, оскільки оплату проводить з розрахунку зареєстрованих осіб в квартирі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно витягу КП „БТІ та ДРОНМ” №31390689 від 22.09.2011р., [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.09.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 3268. 12 жовтня 2010р. між КП „Севміськводоканал” і [PERSON] укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, за яким споживач, [PERSON] зобов’язалась своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами в строки і на умовах, передбачених договором. На підставі п.1 Розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації від 27.05.1997 року № 898-р «Про заходи по введенню прямих розрахунків населення за послуги тепло-, водопостачання і водовідведення» на ім'я [PERSON] в КП «Севміськводоканал» відкритий рахунок № 77371. Разом з тим, посилання відповідача на те, що вона немає заборгованості перед позивачем, оскільки здійснює оплату з розрахунку зареєстрованих в квартирі осіб є недоведеними та не підтверджені належними доказами в розумінні статті 60 ЦПК України, відомостей про звернення відповідача до КП „Севміськводонакал” стосовно зміни кількості осіб проживаючих в квартирі суду не надано, у зв’язку з чим суд вважає, що заборгованість [PERSON] за послуги водопостачання і водовідведення у розмірі 1843,50 грн. підлягає стягненню на користь КП "Севміськводоканал" СМР. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн. На підставі ст.ст. 526, 527 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування явленого позову посилається на те, що наприкінці 2011 року його було викладено як свідка для дачі пояснень по кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст. 366 ч. 1, ст. 358 ч. 1, ч. 2, ч. 3, ст. 192 ч. 2 КК України. Під час допиту він дізнався, що на його ім'я в ПАТ КБ «Надра» було оформлено три кредити до яких він не має будь-якого стосунку. 07 грудня 2007 року [PERSON], шляхом підроблення його особистого підпису на кредитному договорі № 79057232 взяв в банку 25 000 гривень. Таким самим чином 25 березня 2008 року [PERSON] було оформлено на його ім'я кредит № 79412468 на суму 25 000 гривень. Окрім того 26 вересня 2008 року [PERSON] було оформлено на його ім'я кредит № 906365/ФО/11 на суму 249 260 гривень. Наведені обставини підтверджуються постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2011 року. Відповідно про кредитні договори він нічого не знав, жодних документів, які б стосувались укладення таких договорів він не підписував, в банку не був, грошей не брав. Просить визнати не дійсним кредитний договір № 79057232 від 07 грудня 2007 року, кредитний договір № 79412468 від 25 березня 2008 року, кредитний договір № 906365/ФО/11 від 26 вересня 2008 року стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При розгляді справи встановлено і це вбачається із змісту постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2011 року, що [PERSON], перебуваючи в приміщенні відділення № 11 філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ, діючи умисно,

Outcome: approved