Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1272 від 02 серпня 2013 року про стягнення з нього на користь [PERSON] коштів на суму 520587,06 грн. таким, що не підлягає виконанню та скасувати, а також витребувати від РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції оспорюваний виконавчий напис, посилаючись на те, що в червні 2013 року на його адресу надійшов лист приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] від 11 червня 2013 року, в якому він повідомляв, що до нього звернувся громадянин [PERSON] та просить здійснити виконавчий напис по договору позики від 03 серпня 2007 року, який був укладений між останнім та позивачем. Крім цього, в цьому листі зазначається, що [PERSON] зазначив ніби заборгованість позивача по даному договору складає 475107,93 грн. (сума еквівалентна 45000 євро) (договір укладений на суму еквівалентну 51100 євро - сума в розмірі 6100 євро (заявлена [PERSON] як повернута) плюс 3% неустойки. Отримавши дане повідомлення, [PERSON] звернувся до [PERSON] та показав йому розписки на отримання наступних сум (еквівалент гривня до євро), а саме: 04 лютого 2008 року - 2000 євро, 27 березня 2008 року - 600 євро, 08 квітня 2008 року - 500 євро, 21 квітня 2008 року -500 євро, 14 вересня 2009 року - 977 євро, 01 грудня 2011 року - 3447 євро. Таким чином, всього на суму 8024 євро (розписки здійснені на нотаріальній копії договору позики від 03 серпня 2007 року, що наявна у позивача). Крім цього, згідно розписки від 09 лютого 2009 року та 14 вересня 2009 року [PERSON] отримав від позивача суми еквівалентні 1200 та 700 доларів США, всього на суму 1900 доларів США, які згідно домовленості мали збільшувати суму 8024 євро. З даними сумами стягувач [PERSON] погодився та підтвердив, що він рахує здійснені позивачем виплати в сумі 8024 євро та 1900 доларів, як такі, які здійснені в рахунок виплати по договору позики від 03 серпня 2008 року, а тому він додатково повідомить про це нотаріусу та врегулює даний спірний момент. В серпні 2013 року [PERSON] отримав від районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції постанову про відкриття виконавчого провадження № 39224020, підставою для якої явився виконавчий напис приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1272 від 02 серпня 2013 року про стягнення на користь [PERSON] суми в розмірі 520587,06 грн. З даними діями приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] позивач не може погодитись, оскільки згідно з пп. 282-284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: -відомості про найменування й адресу стягувача та боржника; -дата та місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; -строк, за який має провадитись стягнення; -інформація щодо суми, яка підлягає стягненню. Нотаріус учиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем. Заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Натомість, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса у даному випадку вчинений за наявності спору між позивачем та відповідачем, а відтак, вчинений з порушенням наведених норм законодавства, а тому виконавчий напис № 1272 від 02 серпня 2013 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищенаведеного просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] - позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що містяться у позовній заяві, просив позов задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1272 від 02 серпня 2013 року про стягнення з нього на користь [PERSON] коштів на суму 520587,06 грн. таким, що не підлягає виконанню та скасувати такий. Від вимоги витребувати від РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції оспорюваний виконавчий напис - відмовився. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 11 грудня 2013 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи на стороні відповідача - РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 10 грудня 2013 року, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 10 грудня 2013 року. 18 грудня 2013 року на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON], в якій він, зокрема, просить розглянути справу за його відсутності. Також 18 грудня 2013 року на адресу суду від [PERSON] надійшло письмове заперечення щодо позовних вимог [PERSON], зі змісту якого вбачається, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено ним відповідно до норм Закону України «Про нотаріат», пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року. Повідомлення про порушення основного зобов'язання за договором позики, надіслане боржнику [PERSON] на письмове прохання стягувача, у якому було запропоновано розрахуватись з позикодавцем у 5-денний термін з дня вручення, отримане боржником 13 червня 2013 року, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення. З цієї дати у боржника було достатньо часу - до 03 серпня 2013 року, щоб заявити про свою незгоду з розміром вказаного в повідомленні боргу, звернутись до суду про оспорення боргу, та повідомити про це нотаріуса, як це передбачено ст. 42 Закону України «Про нотаріат». За повідомленням стягувача, про що свідчить його заява про вчинення виконавчого напису, боржник у встановлений 5-денний строк з ним не розрахувався, як не розрахувався і станом на дату вчинення виконавчого напису - 02 серпня 2013 року. Тобто, позивач фактично погодився з сумою боргу, визнав його безспірним. Зазначення позивачем у позовній заяві про незгоду з розміром боргу жодним чином не впливало на можливість вчинення виконавчого напису, і не може бути підставою для його скасування в цілому, оскільки на день вчинення виконавчого напису у нотаріуса були документи, які підтверджували безспірність заборгованості боржника. З огляду на наведене вище, позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та про його скасування, [PERSON] вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] 02 серпня 2013 року було вчинено виконавчий напис за договором позики від 03 серпня 2007 року, про стягнення з позивача заборгованості в загальній сумі 520587,06 грн. Вищенаведений виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за № 1272. Вищевказаним виконавчим надписом нотаріус запропонував [PERSON] задовольнити свої вимоги та стягнути з позивача суму заборгованості за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. По справі встановлено, що, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Згідно наказу Мінюсту «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №20/5 від 03 березня 2004 року вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис нотаріуса можливий за умови виникнення права вимоги та вчиняється на підставі документів, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пункт 287 Інструкції визначає, що виконавчий напис має містити в тому числі перелік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Натомість, у тексті оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] відсутнє посилання на будь-який документ, що підтверджує суму безспірної заборгованості. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Суд констатує, що в порушення ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат», розділу 1 Постанови № 1172 від 29 червня 1999 року нотаріус допустив вчинення виконавчого напису за наявності у боржника [PERSON] спору з кредитором стосовно суми боргу, з огляду на ту обставину, що позивач [PERSON] повернув [PERSON] наступні суми: 04 лютого 2008 року - 2000 євро, 27 березня 2008 року - 600 євро, 08 квітня 2008 року - 500 євро, 21 квітня 2008 року -500 євро, 14 вересня 2009 року - 977 євро, 01 грудня 2011 року - 3447 євро, і [PERSON] погодився, що виплати в сумі 8024 євро та 1900 доларів здійснені в рахунок виплати по договору позики від 03 серпня 2008 року. На підставі вищенаведеного суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved