Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-08 00:00:00

ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго" в особі ВП „Макіївський об'єднаний район електричних мереж" звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з останнього на користь ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго" вартість спожитої електричної енергії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] яку надає йому Публічне акціонерне товариство „ДТЕК Донецькобленерго". В порушення своїх зобов'язань споживача, [PERSON] не вносить своєчасно плату за спожиту електричну енергію, тому має заборгованість за вказані послуги, надані йому позивачем за період з 01 січня 2001 року по 17 березня 2012 рік у розмірі 2 124,40 гривень. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електричну електроенергію в сумі 2 124,40 гривень, а також понесені судові витрати у сумі 229,40 гривень. В судовому засіданні представник позивача Шульга Ю.В., яка діє на підставі довіреності позов підтримала просила його задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Зазначив, що дійсно він проживав та був зареєстрований до 13.01.2012 року за адресою [ADDRESS]. Оплата за спожиту електроенергію не проводилася, у зв'язку з чим квартиру було відключено від електропостачання. Визнав, що дійсно мається заборгованість за спожиту електроенергію. Разом з зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності для пред'явлення вимог із стягнення заборгованості з оплати за спожиту електроенергію у зв'язку з чим просив суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріли справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», «Правилами користування електричною енергією для населення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Згідно зі ст. 67, ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги, крім квартирної плати, береться за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Згідно з п. 5 частини 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно п. 2 «Правил користування електричною енергією для населення» об'єкт споживача - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування; Відповідно п. 19, п. 42 «Правил користування електричною енергією для населення» споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований з 18 березня 1987 року по 12 січня 2012 рік. З 13 січня 2012 року [PERSON] був занятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою та 28 січня 2012 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] у ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» на ім'я [PERSON] відкритий особовий рахунок №[NUMBER] та за вказаною адресою позивачем поставляється електроенергія. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] в період з 18 березня 1987 року по 13 січня 2012 рік. Згідно представленого розрахунку позивача (відомостей по особовому рахунку №[NUMBER], відкритому у ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») за адресою: [ADDRESS], за вказаний період з січня 2001 року по квітень березень 2012 рік мається заборгованість на загальну суму 2124,40 гривень. Суд визнає правильним представлений розрахунок заборгованості, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Статтею 267 ГК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] до винесення судом рішення зроблена письмова заява про застосування позовної давності. Як встановлено з матеріалів справи позивач з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в період з 01.01.2001 по 17.03.2012 рік звернувся до суду лише 14 лютого 2013 року. Таким чином вимоги правила строку позовної давності може бути застосовано лише до позовних вимог за період з 14 лютого 2010 року по 13 січня 2012 року (у межах заявлених позовних вимог та з урахуванням часу коли [PERSON] був споживачем електричної енергії за вказаною адресою). Позивачем доказів поважності причин пропуску строку позовної давності за інший період не надано. З представленої розрахунку за особовим рахунком №[NUMBER], відкритому у ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») за адресою: [ADDRESS] встановлено, що нарахована до сплати сума за спожиту електричну енергію за період з 14 лютого 2010 року по 13 січня 2012 рік становить 30,21 гривень які і підлягають стягненню з відповідача. У зв'язку з тим, що термін позовної давності по іншій частині вимог пропущений і підстав для його відновлення немає, позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 01 січня 2001 року по 13 лютого 2012 рік у розмірі 2090,78 гривень задоволенню не підлягає. Таким чином, суд визнає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з електропостачання, внаслідок чого за період з 14 лютого 2010 року по 13 січня 2012 рік позивачу заподіяно шкоду із несплати за спожиту електричну енергію у сумі 30,21 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial