Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на частку у квартирі за померлим та визнання права власності за заповітом. Просила суд визнати за померлим батьком позивача, [PERSON], який помер [INFO], право власності на ? частку в квартирі [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, право власності на ? частку в квартирі [ADDRESS], яка належить моєму померлому батькові, [PERSON], на праві власності. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його з підстав наведених в позові. Відповідачі позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Третя особа надіслала на адресу суду заяву в якій просила суд розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи суд вважає позов таким що підлягає задоволенню частково. Судом достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.02.2004 року, виданого УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, мені, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], про що було складено актовий запис про смерть № 849. До смерті батько склав на [PERSON] заповіт, в якому вказав, що все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, в тому числі грошові кошти заповідає їй. В установлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса - [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, яка належала на праві власності моєму батькові, але отримала письмову відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує реєстрацію права власності на вказану частку квартири за померлим. Коли [PERSON] та члени її родини приватизували квартиру, отримали тільки свідоцтво на право власності УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, але не зареєстрували його в органах БТІ, таким чином не провели державну реєстрацію права власності. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2013 року були визначені частки у спільній сумісній власності, а саме позивачці, [PERSON] та [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить кожному по ? ідеальної частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, батько [PERSON] є належним власником ? частини квартири [ADDRESS], оскільки він приймав участь у приватизації та занесений у свідоцтво про право власності, як співвласник, а позивач, як спадкоємиця за заповітом, має право на визнання право власності на належну її померлому батькові частки в квартирі в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: partial