Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

В липні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказав, що рішенням суду від 08.12.2009 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно. На час винесення рішення він працював приватним підприємцем, мав джерело доходу. З 2013 року він припинив підприємницьку діяльність, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний. Крім того, 28.07.2009 року в нього народилась донька [PERSON] від іншого шлюбу. Ця обставина не була врахована судом при винесенні рішення. Також вказав, що на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери. Просив суд зменшити розмір аліментів до 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. 26.09.2013 року доповнив позов вимогою про зменшення заборгованості по аліментам на 1\\2 частину у звязку із скрутним матеріальним становищем. [PERSON] в особі представника [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 81 580 грн. 78 коп. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою позовну заяву та визнав зустрічний позов частково на суму 469 грн. 05 коп. Пояснив суду, що на даний час не має джерела доходу, окрім допомоги по безробіттю. Під час винесення рішення про стягнення з нього аліментів в нього вже народилась дитина від іншого шлюбу, але він цього суду не повідомив, оскільки визнавав позовні вимоги в повному обсязі та мав можливість сплачувати аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця. Підтвердив суду, що в нього існує заборгованість по аліментам у розмірі 11 415 грн. 33 коп. Відповідно до його розрахунку, сума неустойки має складати 938 грн. 10 коп. Просив суд зменшити розмір неустойки вдвічі з урахуванням його скрутного матеріального становища. Окрім того просив застосувати позовну давність. [PERSON] в судове засідання не зявилась. ЇЇ представник адвокат [PERSON] заперечила проти задоволення первісного позову, оскільки при винесенні рішення суду про стягнення аліментів, у [PERSON] вже народилась дитина від іншого шлюбу, про що він суд не повідомив. Крім того, вважає, що [PERSON] не надав належних доказів того, що його батьки потребують допомоги та знаходяться на його утриманні. Просила суд задовольнити зустрічну позовну заяву, надала свій розрахунок пені по простроченим аліментам, суму якого просила стягнути з [PERSON] Представник третьої особи Шевченківського ВДВС ЗМУЮ в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 30.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно. Судом було встановлено, що [PERSON] має мінливе нерегулярне джерело доходу, крім того вказано, що інших дітей не має. Відповідно повідомлення державного реєстратора виконавчого комітету Запорізької міської ради від 19.03.2013 року, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON], про що внесено відповідний запис до реєстру. [PERSON] з 23.05.2013 року перебуває на обліку в Шевченківському районному центрі зайнятості м. Запоріжжя, отримує допомогу по безробіттю. Відповідно до свідоцтва про народження, у [PERSON] і [PERSON] є донька [PERSON] [INFO]. Батьки [PERSON] [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], є пенсіонерами, що підтверджується копіями їх пенсійних посвідчень. Виконавче провадження із стягнення з [PERSON] аліментів перебувало в Хортицькому ВДВС, станом на 01.12.2012 року заборгованість становила 10312 грн. 33 коп. З грудня виконавчий лист перебував на виконанні Шевченківського ВДВС, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.08.2013 року становить 11415 грн. 33 коп. При вирішенні вимог про зменшення розміру аліментів, суд виходить із положень ст. 192 СК України, відповідно яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На час винесення рішення про стягнення аліментів, [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, відповідно мав нерегулярний дохід, що було встановлено рішенням суду. З 19.03.2013 року [PERSON]О підприємницьку діяльність припинив, перебуває на обліку в центрі занятості. Ця обставина свідчить про те, що матеріальний стан позивача змінився. Суд не може погодитись із тим, що у [PERSON] змінився сімейний стан. Судом встановлено, що у нього дійсно є на утриманні малолітня дитина [PERSON], [INFO]. [PERSON] пояснив, що не повідомив суду під час розгляду справи 08.12.2009 року про наявність у нього дитини через конфліктні відносини із [PERSON] Суд враховує, що [PERSON] визнав позов повністю, був згоден сплачувати 800 гривень аліментів щомісяця, і хоча не повідомив суд про наявність в нього на утриманні дитини, усвідомлював цю обставин, та погодився сплачувати суму грошового утримання. Також суд не приймає до уваги наявність у [PERSON] батьків пенсіонерів, оскільки суду не надано доказів, що вони знаходяться на його утриманні не мають власного джерела доходу. Крім того, матір позивача [PERSON] вийшла на пенсію в 2005 році. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня 2013 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений у розмірі 1210 гривень. Оскільки сума аліментів, що стягується з [PERSON] значно перевищує половину розміру прожиткового мінімуму для дітей, в матеріалах справи наявні дані, що у нього змінився матеріальний стан, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, зменшити розмір аліментів до 605 гривень щомісяця. [PERSON] сплачує аліменти на підставі виданого судjv виконавчого листа, має заборгованість по аліментам. Суду надано розрахунок заборгованості, що становить 11415 грн. 33 коп. Сторони фактично погодились із розміром заборгованості, його сума не оспорюється. Однак [PERSON] просив суд зменшити її розмір на половину від суми, посилаючись на ч.2 ст. 197 СК України. На підставі ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. [PERSON] не навів істотних обставин, що свідчать про те, що заборгованість виникла у звязку із його хворобою або іншою суттєвою обставиною, в судовому засіданні пояснив, що не може сплатити заборгованість внаслідок скрутного матеріального становища. Тому його позовна вимога щодо зменшення розміру заборгованості по аліментам підлягає залишенню без задоволенню. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 81 580 грн. 78 коп. Суду надано письмовий розрахунок пені по аліментам (а.с. 69-70). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 11.09.2013 року, висновки якої є обовязковими для суду на підставі ст. 360-7 ЦПК України, зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Судом перевірено правильність розрахунку пені, наданого представником [PERSON], він складений з урахуванням положень ст. 196 СК України, розяснення ВСУ, а тому суд приходить до висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів [PERSON] становить 81 580 грн. 78 коп. [PERSON] просив суд застосувати позовну давність до вимог про стягнення з нього неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на ст. 258 ЦК України та ст. 20 СК України. Однак, на переконання суду [PERSON] не правильно тлумачить положення ст. 20 СК України, яка передбачає, що позовна давність не застосовується до сімейних правовідносин. Частина друга цієї статті дозволяє застосувати позовну давність лише до сімейних правовідносин, які врегульовані ч.2 ст. 72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 СК України, тобто є виключенням із загального правила, встановленого ч.1 ст.20 СК України. Таким чином, позовна давність до правовідносин, повязаних із сплатою аліментів, стягненням неустойки за їх прострочення, не застосовується. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), суд вважає, що неустойка в розмірі 81 580 грн. 78 коп., є неспівмірною з розміром заборгованості по аліментам та значно перевищує розмір цієї заборгованості, яка складає 11 415 грн. 33 коп., а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню на суму 11 000 гривень. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] вартість сплаченого судового збору в розмірі 229 грн.40 коп.

Outcome: partial