Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що відповідно договору купівлі –продажу від 29.01.2008 р., посвідченому першою Горлівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-224, вона купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] м . Горлівки Донецької області. Відповідно рішенню Горлівської міської ради № 376 від 07 квітня 2010 року їй було надано дозвіл на реконструкцію, перепланування та переобладнання квартири [ADDRESS] м . Горлівки Донецької області з будівництвом балкону. 05 грудня 2011 року вона отримала в КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт на переплановану квартиру№ 44 у будинку № 69 по вул. Гагаріна м . Горлівки Донецької області. У паспорті зазначено загальну площу квартири – 80, 4 кв.м., житлову площу квартири – 63, 1 кв.м., інвентарізаційну вартість квартири – 110 993 грн. Разом з тим, зареєструвати належним чином своє право власності на переплановану квартиру з побудованим балконом вона не має змоги, оскільки відповідно довідки КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» перепланування квартири вона провела з відхиленням від погодженого проекту. Відповідно технічному висновку ПП „Експертно – технічний центр «Канон» від. 07.11.2011 р. за наслідками випробувань і технічного обстеження квартири [ADDRESS], в несучих конструкціях будівлі основних дефектів не виявлено, зазначені конструкції будівлі знаходяться в хорошому стані; застосовані будівельні матеріали відповідають нормативам; проведені будівельні заходи не завдали шкоди несучим конструкціям житлового будинку. Оскільки стіна між балконом і житловою кімнатою є несучою, слід зміцнити отвір двосторонніми металевими обоймами. Визнано об'єкт реконструкція квартири з влаштуванням балкону придатним до подальшої експлуатації за призначенням згідно з нормативними документа у разі виконання рекомендації щодо зміцнення отвіру між балконом та житловою кімнатою двосторонніми металевими обоймами. Зазначені роботи було нею проведено, що підтверджується наданими технічними документами. Тому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 80, 4 кв.м., житловою площею 63, 1 кв.м. з прибудованим балконом (А1-1) площею 24,6 кв.м. До судового засідання позивач надав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутність. Горлівська міська Рада про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання представник останньої не з,явився, надав заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог; просить розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідив письмові матеріали по справі та надав їм оцінку у сукупності, приходить до наступного. Відповідно договору купівлі –продажу від 29.01.2008 р., посвідченому першою Горлівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-224, позивач купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] м . Горлівки Донецької області. Відповідно рішенню Горлівської міської ради № 376 від 07 квітня 2010 року позивачу було надано дозвіл на реконструкцію, перепланування та переобладнання квартири [ADDRESS] м . Горлівки Донецької області з будівництвом балкону. 05 грудня 2011 року [PERSON] отримала в КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт на переплановану квартиру [ADDRESS] м . Горлівки Донецької області. У паспорті зазначено загальну площу квартири – 80, 4 кв.м., житлову площу квартири – 63, 1 кв.м., інвентарізаційну вартість квартири – 110 993 грн. Разом з тим, зареєструвати належним чином своє право власності на переплановану квартиру з побудованим балконом позивач не має змоги, оскільки відповідно довідки КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» перепланування квартири остання провела з відхиленням від погодженого проекту. Відповідно технічному висновку ПП „Експертно – технічний центр «Канон» від. 07.11.2011 р. за наслідками випробувань і технічного обстеження квартири [ADDRESS], в несучих конструкціях будівлі основних дефектів не виявлено, зазначені конструкції будівлі знаходяться в хорошому стані; застосовані будівельні матеріали відповідають нормативам; проведені будівельні заходи не завдали шкоди несучим конструкціям житлового будинку. Оскільки стіна між балконом і житловою кімнатою є несучою, слід зміцнити отвір двосторонніми металевими обоймами. Визнано об'єкт реконструкція квартири з влаштуванням балкону придатним до подальшої експлуатації за призначенням згідно з нормативними документа у разі виконання рекомендації щодо зміцнення отвіру між балконом та житловою кімнатою двосторонніми металевими обоймами. Зазначені роботи позивачем було проведено, що підтверджується наданими технічними документами. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат вирішити відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved