Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред*явлення позову до досягнення сином повноліття, а саме: до 04.05.2026 року. Свою заяву позивачка обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, загальне господарство не ведуть з 2012 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у Свідоцтві про народження вказано відповідача. Дитина проживає разом із матір*ю, яка здійснює догляд за нею. Позивачка одна не взмозі створити для сина усі необхідні умови для його розвитку. У добровільному порядку відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, якщо відповідач визнав вимоги у повному обсязі. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 червня 2007 року Новоєлизаветівською сільською радою с.Новоєлизаветівка, Ширяєвського району Одеської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 04 (Свідоцтво про шлюб від 04.06.2007 року, серії 1-ЖД №051171), але сторони не проживають однією сімєю, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть з 2012 року, почуття любові втрачені, відновлювати сімейні стосунки не мають наміру. Між сторонами склалися неприязнені відношення. На даний момент шлюб існує формально. Сімя розпалася і відновленню не підлягає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. В звязку з викладеними обставинами, суд вважає , що шлюб необхідно розірвати, оскільки сімя розпалася і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], відповідно до Свідоцтва про народження від 15.05.2008 року, актовий запис №417, батьком якого у Свідоцтві про народження вказано відповідача. Судом встановлено, що вже тривалий час сторони зовсім не підтримують ніяких взаємин. Дитина мешкає разом з позивачкою. Позивачці самостійно утримувати сина важко, вона не може створити усі необхідні умови для його розвитку. У добровільному порядку відповідач ніякої допомоги не надає, ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка. Ч. 2 ст. 182 СК України, говорить, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. За таких обставин суд доходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved