Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

14.10.2013 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по зобов'язанню з урахуванням процентів, втрат від інфляції та трьох процентів річних. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.05.2013 року позивач уклав договір позики зі [PERSON] на суму 11 000 грн., з кінцевим строком повернення до 20.07.2013 року. На підтвердження укладання угоди на підставі ч.2 ст.1047 ЦК України, відповідач надав розписку. На зазначену суму позики нараховується проценти у розмірі облікової ставки НБУ, яка згідно розрахунку складає 240,95 грн. Відповідач свої грошові зобов'язання до теперішнього часу не виконав, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути зі [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 11 000 грн., проценти по договору у розмірі 240,95 грн., три проценти річних за час прострочення у розмірі 94,24 грн. та суму втрат від інфляції за час прострочення у розмірі 188,48 грн., а всього - 11 523,67 грн. В судове засідання від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги він підтримав у повному обсязі, за підставами викладеними у заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.(а.с.19-22). За згодою позивача, суд, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Враховуючи докази на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, які були приєднані до матеріалів справи в оригіналах, з'ясувавши фактичні підстави та предмет позову, визначивши закон, якій підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовим розглядом встановлено, що 31 травня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики на суму 11 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 20.07.2013 року (а.с.4; 24). На підтвердження укладання даної угоди відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦК України, [PERSON] була надана розписка, складена у присутності двох свідків (а.с.4; 24). На суму позики згідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, нараховуються проценти у розмірі облікової ставки НБУ. Позивачем наданий розрахунок процентів на суму договору позики у розмірі облікової ставки НБУ (6,5 процентів річних), який складає 240,95 грн (11 000 * 123/365 + 6,5/100 = 240,95 грн (а.с.2). Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання у розмірі трьох процентів річних від простроченої суми платежу. Виходячи з суми позики 11 000 грн., позивач надав розрахунок, згідно якого три проценти річних складають 94,24 грн. (11 000 + 240,95) * 102/365 * 3/100 = 94,24грн.) (а.с.2). Також позивач просить стягнути втрати від інфляції, які складають 188,48 грн (11 000 + 240,95) * 102/365 * 6 /100 = 188,48 грн.) (а.с.2). Таким чином, загальна сума заборгованості по зобов'язанню з урахуванням процентів, втрат від інфляції та трьох процентів річних складає 11 523, 67 грн. (11 000 + 240,95 + 94,24 + 188,48= 11 523,67 грн.) (а.с.2). Зі змісту статті 599 ЦК України вбачається, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положенням статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на яких ґрунтується позов, з урахуванням приписів ст.1 ЦПК України, відповідно до якої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача. Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню при зверненні до суду з даною позовною заявою судовий збір, в розмірі 234,70 грн.(а.с.5, 10). Виходячи з положень ст.ст. 525, 526, 530, 599, 625, 629, 1046-1048 ЦК України, та

Outcome: approved