Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

18.10.2013 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Мотивуючи заяву, [PERSON] посилається на те, що 10.04.1998 року між нею, як покупцем та [PERSON], як продавцем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, які знаходяться в с. Теплівка, Пирятинського району, Полтавської області, пл. Миру, 46. При цьому, при оформленні вказаного договору було допущено помилку у написанні прізвища заявниці де замість належного прізвища «Йосипенко» зазначено «Іосіпенко», що унеможливлює розпорядження зазначеним майном, тому заявниця звернулась до суду та просить встановити факт належності зазначеного правовстановлюючого документу. В судовому засіданні представник заявниці підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній і просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист заінтересованої особи про розгляд справи за відсутності їх представника. Вимоги заяви заінтересована особа визнає. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали суду ідентичні покази пояснивши, що на протязі тривалого часу знають заявницю саме як «Йосипенко», а не «Іосіпенко». Заявниця неодноразового казала свідкам про те, що у договорі купівлі-продажу будинку невірно вказаної її прізвище, при цьому, показувала цей договір свідкам. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.04.1998 року між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями, які розташовані в с. Теплівка, Пирятинського району, Полтавської області (а.с. 5). У судовому засіданні представник заявниці письмовими доказами, власними поясненнями та показами свідків довів, що вказаний договір купівлі-продажу належить саме заявниці, а не [PERSON], як це зазначено у договорі. Пункт пятий частини другої ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Від встановлення факту належності вказаного вище правовстановлюючого документу залежить виникнення у заявника права вільного розпорядження зазначеним майном. З наданих суду письмових доказів вбачається, що при виготовленні договору купівлі-продажу було допущено орфографічну помилку при зазначенні прізвища покупця домоволодіння. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено той факт, що заявниці дійсно належить договір купівлі-продажу від 10.04.1998 року. Обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved