Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ДП «Дзержинськвугілля» ВП «Шахта Північна» на свою користь 30000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я внаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання, посилаючись на те, що з 25.03.2002 року він працював на підприємствах вугледобувної промисловості, в тому числі з 28.03.2011 р. по 25.10.2012 р. - забійником у ВП «Шахта Північна» ДП «Дзержинськвугілля». 31.07.2011 року при виконанні трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок. Комісією з розслідування нещасного випадку були видані Акти по формі Н-5 від 04.08.2011 р. та по формі Н-1 №32 від 04.08.2011 р. Причиною нещасного випадку на виробництві було визнано невиконання позивачем п.2.3 Інструкції з охорони праці для забійника на відбійних молотках, а також незабезпечення адміністрацією шахти безпеки праці на ділянці роботи. Внаслідок цього нещасного випадку позивач отримав відкритий перелом нігтевої фаланги 1-го пальця лівої стопи з відривом нігтевої пластинки. Після тривалого лікування в умовах стаціонару, при огляді у МСЕК 08.11.2011 р. йому вперше було встановлено 10% втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом. Крім цього, головним лікарем Дзержинської міської СЕС був затверджений Акт розслідування професійного захворювання (по формі П-4) від 26.09.2012 р. При огляді у МСЕК з 22.10.2012 р. йому було встановлено 50% втрати професійної працездатності, з яких: 10% - повторно, у зв'язку з трудовим каліцтвом, 40% - вперше, у зв'язку з професійним захворюванням, а також встановлена 3 група інвалідності. Внаслідок отримання інвалідності, настання в позивача стійкої втрати працездатності, він переніс та продовжує переносити особливі моральні страждання, оскільки було загублено важливу частину нормальних життєвих функцій його організму, він змушений постійно звертатися за медичною допомогою, проходити стаціонарне лікування у медичних закладах, витримуючи при цьому страждання та переживання, які пов'язані з необоротною втратою здоров'я. Його турбують постійні болі у спині, суглобах, безсоння та постійних страх за своє здоров'я. Цим були порушені його плани на подальше життя. У судовому засіданні позивач підтримав позов за підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача, надавши письмові заперечення, позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, пояснивши при цьому, що відповідно до Акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 32 від 04.08.2011 р., винним у нещасному випадку, що стався, визнано самого позивача, який порушив вимоги Інструкції з охорони праці для забійника, тому підприємство не повинно відшкодовувати йому моральну шкоду. Крім цього, робоче місце позивача пройшло атестацію, умови та характер праці відносяться до 3 класу 3 ступеню, а в Україні не заборонена праця в зазначених умовах з використанням відповідних засобів індивідуального захисту, якими забезпечувався в тому числі і позивач. Крім цього, за працю в шкідливих та важких умовах передбачені додаткові соціальні гарантії та компенсації. Також, при звільнені позивачу була виплачена середньомісячна заробітна плата. Вважає, що позивачем не доведено факт спричинення йому моральної шкоди та необґрунтовано розмір заявлених вимог. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував з відповідачем у трудових правовідносинах, працюючи забійником у ВП «Шахта Північна» з 28.03.2011 р. по 25.10.2012 р. При виконанні трудових обов'язків 31.07.2011 року з позивачем стався нещасний випадок. Відповідно до довідки МСЕК серії ДОН-04 № 034655 від 08.11.2011 р. позивачу вперше було встановлено 10% втрати професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом. 28.08.2012 р. при огляді в Клініці професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН України» позивачу був встановлений діагноз: хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим компонентом, захворювання професійне. Згідно з довідкою МСЕК серії 10 ААА № 132340 від 23.10.2012 р. позивачу було встановлено 50% втрати професійної працездатності, з яких: 10% - повторно, у зв'язку з трудовим каліцтвом, 40% - вперше, у зв'язку з професійним захворюванням, а також 3 група інвалідності. Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, що він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. З пояснень позивача, наданих ним копій медичних документів вбачається, що внаслідок ушкодження ним здоров'я у зв'язку з виконанням трудового обов'язку, позивач змушений проходити постійне підтримуюче (амбулаторне і стаціонарне) лікування, а також, що змінився образ його життя, що потребує від нього додаткових зусиль для її організації. Наведені докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому фізичні і моральні страждання, обмежує його можливість вести звичний йому спосіб життя, що, зокрема, встановлено висновками МСЕК про встановлення позивачу стійкої втрати професійної працездатності, групи інвалідності, про обмеження фізичної праці та необхідність постійного лікування, в тому числі медикаментозного, санаторно-курортного. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує ступінь втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з трудовою травмою та професійним захворюванням, наявність для позивача вимушених змін у його можливій подальшій професійній діяльності, пов'язаної із обмеженням тяжкої фізичної праці, встановленням групи інвалідності, з необхідністю постійного лікування, і дістає висновку про часткове задоволення позову у розмірі 8000 грн. На підставі ст.237-1 КЗпП України,

Outcome: partial