Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про визнання права власності на 1/2 нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], в обґрунтування позовних вимог зазначив, що друга частина домоволодіння належала [PERSON], яка її успадкувала після смерті своєї матері [PERSON]. Відповідача за вказаною адресою не проживала жодного дня, будинком та присадибною ділянкою не користувалася, всі речі , що належали покійній матері відповідачка продала і перервала всі зв'язки та виїхала на постійне місце проживання за межі України. Просив суд, визнати право власності за набувальною давністю на ? частину житлового будинку та земельну ділянку площею 0,1608 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS], які належали [PERSON] та визнати право власності на самочинно збудовані прибудови до житлового будинку. В судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглядати без його участі на підставі наявних у ній доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. За таких обставин, за згодою позивачів проводиться заочний розгляд справи. Від відповідача: Мачухівської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечили. Від третьої особи: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі договору дарування від 3 листопада 2001 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованого у КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування у Полтавському районі» 6 листопада 2001 р. за реєстраційним № 683 , належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1533 га за тією ж адресою (а.с. 5). Друга половина домоволодіння за адресою: по [ADDRESS] належала [PERSON], яка успадкувала її після смерті своєї матері [PERSON], померлої в 2001 році. Їй також належала земельна ділянка пл.0,1608 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за тією ж адресою Державний акт на право приватної власності на землю Ш-ПЛ № 040733 від 6 березня 2001 року (а.с. 6). [PERSON] за вказаною адресою не проживала жодного дня, будинком та присадибною ділянкою не користувалась. Всі речі, що належали покійній матері, вона продала і перервала всілякі зв'язки з майном та виїхала на постійне місце проживання за межі України, що підтверджується актом Мачухівської сільської ради від 12.08.2013р. (а.с. 15). За адресою [ADDRESS] житловий будинок не був реально поділений між попередніми власниками [PERSON], який подарував позивачу належну йому 1/2 частину будинку, та [PERSON], мав спільний вхід, єдиний електролічильник. Тому після набуття права власності на ? частину житла позивач виконав капітальний ремонт будинку в цілому, замінив столярні вироби, підлогу у всьому будинку, зробив нову електропровідку, обладнав автономне газове опалення, облаштував систему водопостачання та каналізації. Протягом всього часу володіння майном позивач був впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для тою, щоб мати право власності на нього, оскільки [PERSON] не проживає більше 10 років, а тому фактично відмовилася від свого права власності. Вимогами ст. 344 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Суд вважає, що позивач відкрито, безперервно , з відома та за згодою власника на протязі більше 12 років на законних підставах володів нерухомим майном, фактично перебудував його, привів до придатного для проживання стану , а тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на ? частини житлового будинку за набувальною давністю в порядку ст . 344 ЦК України. Як встановлено, що до складу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON], входила 1/2 частина житлового будинку літ. А-1 вартістю 17 279 грн., 1/2 погрібу літ. «в1» вартістю 316 грн., 1/2 вбиральні Г вартістю 244 грн., 1/2 сараю літ. В вартістю 1357 грн., які згідно з даними технічного паспорту були збудовані у 1953 році. Загальна вартість майна, на яке позивач бажає набути право за набувальною давністю, становить 19196,5 грн. Вартість земельної ділянки пл. 0,1608 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS] , згідно з Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 7 жовтня 2013 року становить 21 382, 87 коп. Крім того встановлено, що в період 2002-2006 років позивачем самочинно виконано прибудови літ. «а» до житлового будинку А-1 пл. 2, 59х 12, 66, збудовані сараї В-1 пл. 5, 29x3, 34 та літ. «в» пл. 4, 59 х 3, 19, гараж Д пл..3, 83x7, 18 та баня Д-1 пл. З, 33x3, 74. Згідно з даними технічного паспорту станом на 16 вересня 2013 року вартість вказаних споруд становить 115 272 грн. Згідно з Висновком № 101-13 експертного будівельно-технічного дослідження від 22 жовтня 2013 року технічний стан самочинних прибудов та будівель добрий, в частині об'ємно-планувального рішення вони відповідають вимогам державних будівельних норм. Згідно зі ст. 376 ч.5 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved