Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом , посилаючись на те, що 26.05.2013 р. о 18 год. 20 хв. сталася ДТП в наслідок якої автомобіль марки КІА Спортедж д.н.з [NUMBER] який належить третій особі та яким вона керувала на законних підставах, зазнав суттєвих механічних пошкоджень. 07.06.13 р. слідчий СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області виніс постанову про закриття кримінального провадження, у зв'язку з відсутністю в діях відповідача складу кримінального правопорушення передбаченого ст.. 286 КК України. 13.08.2013 р. ВДАІ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області було складено протокол серії АГ2 № 302631 яким відповідача, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду від 09.09.2013 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях відповідача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Київської області від 21.10.2013 задоволено апеляційну скаргу позивача, постанову Києво-Святошинського районного суду від 09.09.2013скасовано та прийнято по справі нову постанову якою визнано відповідача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно експертного висновку ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра» від 08.07.2013 р. розмір матеріального збитку, заподіяного власнику КІА Спортедж д.н.з [NUMBER] становить 62392,95 грн. Відновлювально-ремонтні роботи виконано у серпні 2013 р., а їх вартість склала 65061 грн. Різниця між сумою коштів яка має бути відшкодованою страховою компанією відповідача - ПАТ «СК «Еталон», та сумою витраченою позивачем на відновлювально-ремонтні роботи складає: 65061 грн. - 50000 грн. = 15061 грн. Моральна шкода полягає у настанні для неї негативних наслідків пов'язаних з пошкодженням транспортного засобу, що сталося внаслідок скоєння відповідачем ДТП, а також душевних переживань, постійного емоційно-психологічного напруження від тривалої невизначеності щодо встановлення особи винної за настання ДТП та відповідальної за відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок скоєння ДТП. Внаслідок даної ДТП вона отримала психологічну травму яка виразилася у наявності постійного страху у неї, під час керування транспортним засобом, знову потрапити в ДТП. Розмір моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок неправомірних дій відповідача, оцінює в 5000 грн., виходячи з розрахунку 1000 грн. за кожний місяць моральних страждань. Тому просила стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 15061,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., та судові витрати. В судовому засіданні позивач та представник позов підтримали. Відповідач позов не визнав, оскільки вважає, що сума, яка підлягає стягненню є надуманою. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 26.05.2013 р. о 18 год. 20 хв. сталася ДТП в наслідок якої автомобіль марки КІА Спортедж д.н.з [NUMBER] який належить третій особі та яким керувала позивачка, зазнав суттєвих механічних пошкоджень. 07.06.13 слідчий СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області виніс постанову про закриття кримінального провадження № 12013100200003447 від 27.05.13 , у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON], складу кримінального правопорушення передбаченого ст.. 286 КК України. Постановою Києво-Святошинського районного суду від 09.09.2013 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях відповідача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Київської області від 21.10.2013 задоволено апеляційну скаргу позивача, постанову Києво-Святошинського районного суду від 09.09.2013 скасовано та прийнято по справі нову постанову якою визнано відповідача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно пункту 2.2. Правил дорожнього руху України відповідальність за завдання шкоди буде нести особа, яка на законній підставі використовує транспортний засіб тобто, під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою. Як зазначив ВССУ у п. 13 постанови Пленуму № 4 від 01.03.13 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», - «враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Згідно експертного висновку ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра» від 08.07.2013 розмір матеріального збитку, заподіяного власнику КІА Спортедж д.н.з [NUMBER] становить 62392,95 грн. Відновлювально-ремонтні роботи було виконано у серпні 2013 р., а їх вартість склала 65061 грн., що підтверджується відповідними бухгалтерськими документами, а саме: квитанцією до прибуткового касового ордеру № 15 від 24.07.13 р., рахунком № 72 від 18.07.13 р., актом виконаних робіт № 186 від 24.07.13 р. Дані витрати позивача є нічим іншим як майновою шкодою (збитками) заподіяною з вини відповідача яка, в силу ст.ст. 386, 395, 396, 1166, 1187 ЦК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Пунктом 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року закріплено розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, що становить 50000 грн. на одного потерпілого. Відтак різниця між сумою коштів яка має бути відшкодованою страховою компанією відповідача - ПАТ «СК «Еталон», на підставі страхового поліса серії АЕ № 2376963, та сумою витраченою позивачем на відновлювально-ремонтні роботи складає: 65061,00 грн. - 50000,00 грн. = 15061,00 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо. Зокрема, ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд в цій частині задовольняє позов частково, оскільки відповідно роз'яснень даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Позивач та представник не довели свого позову щодо стягнення моральної шкоди з відповідача в розмірі 5 000 грн., не доведено з яких міркувань визначена ця сума, та чим підтверджена сума моральної шкоди, вважає цю суму завищеною, та, враховуючи розмір матеріальної шкоди також те, що автомобіль, яким керувала позивачка на час ДТП належить її матері, стягує на користь позивачки 1000 гр. . Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial