Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

13.05.2013 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської Універсальної Товарної Біржи GIP, про визнання договору купівлі-продажу дійсним. При цьому позивач посилається на те, що 15.08.1995 року між ними та [PERSON], на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, за яким позивач придбав у відповідачів квартиру за адресою [ADDRESS]. Крім того, позивач вказує, що у відповідності до вимог договору, вони передали відповідачам обговорену заздалегідь суму грошей у розмірі 800000 (вісімсот тисяч) крб., в рахунок вартості придбаного житла, відповідачі передали позивачам житло, ключі від квартири, виконавши таким чином, умови договору. Також позивачі вказують те, що вони вселилися в придбане житло та проживає у вказаній квартирі. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що 15.08.1995 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській товарній біржі. В результаті цього правочину позивач придбав квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 117,5 кв.м., житловою 66,7 кв.м. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу № 95/1415 від 15.08.1995 року укладеного на Одеській товарній біржі. Також вказаний договір було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» від 15.08.1995 року. Між сторонами по договору було виконано всі умови договору, тобто [PERSON] та [PERSON] сплатили обумовлену вартість квартири а відповідачі звільнили квартиру та знялися з реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомості стало обов'язковим починаючи з 1 січня 2004 року у зв'язку із вступом в силу нового Цивільного Кодексу України, на підставі якого видано Інструкцію «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджену Наказом Мінюсту України № 20/5 від 03.03.2004 р., яка використовується нотаріусами при вчинені дій з посвідчення відповідного правочину. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України № 1956-XII «Про товарну біржу» від 10.12.1991 р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, то угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на час укладення біржового Договору купівлі продажу нерухомого майна № 95/1415, а саме 15.08.1995 року, - було додержано вимоги законодавства щодо форми договору. Окрім того, 15.08.1995 року зазначений договір, як підставу виникнення права власності на зазначену квартиру, було належним чином зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». Таким чином, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за № 95/1415 від 15.08.1995 року загальною площею 117,5 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., яка складається з трьох кімнат, укладений на Одеській товарній біржі між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved