Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] 07.05.2013 року звернувся до Чернівецького районного суду з позовною заявою до СФГ «Оріон» с. Борівка Чернівецького району Вінницької області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, у якій просив визнати недійсним договір оренди землі від 29.12.2005 року, укладений між ним та СФГ «Оріона» в особі голови Зінич Г.М., зобов'язати відповідача повернути йому в користування земельну ділянку площею 1,92 га, що розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, та стягнути з відповідача на його користь усі судові витрати понесені по справі. Відповідно до ухвали Чернівецького районного суду від 09.09.2013 року на підставі п.3 ч.1 ст. 116 ЦПК України справа була передана на розгляд до Могилів-Подільського міськрайонного суду. 08.11.2013 року позивач надав суду заяву зі зміненими позовними вимогами, мотивуючи позов тим, що йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ВН № 24050208 від 24.01.2001 року на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка площею 1,92 га , яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району . У 2011 році позивачу стало відомо, що 29.12.2005 року нібито між ним та СФГ «Оріон» в особі голови СФГ «Оріон» Зінич Г.М. був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки. Вважає даний договір недійсним, тому що він його не підписував, і крім того, даний договір не відповідає типовій формі договору оренди землі, яка затверджена постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220 та суперечить окремим її положенням. В ньому відсутні істотні умови договору оренди земельної ділянки, передбачені Законом України «Про оренду землі», а саме: орендна плата, індексація орендної плати, форма платежу, строків її внесення і перегляду, відповідальність за її несплату, збереження стану об'єкта оренди, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Також відсутні план або схема земельної ділянки, яка передавалася в оренду, її кадастровий план та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), проект відведення земельної ділянки та акт приймання-передачі об'єкту оренди. Позивач просить поновити йому строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, так як він пропустив його з поважної причини, визнати недійсним договір оренди землі площею 1,92 га, зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою шляхом надання можливості самостійно господарювати на даній земельній ділянці та стягнути з відповідача на його користь судові витрати понесені по справі. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що у власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 1,92 га , яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району. 29.12.2005 року позивач не підписував договір оренди землі з СФГ «Оріон» с. Борівка , на даному договорі підпис орендодавця йому не належить, проте, позивач відмовляється від призначення по даній справі судово - почеркознавчої експертизи і не посилається на цю обставину як на підставу позову. Про наявність спірного договору позивач дізнався лише в 2011 році, весь цей час він вважав, що отримує орендну плату по договору оренди , який був укладений між ним та КСП «Дружба» ще у 2000 році. Спірний договір за формою та змістом не відповідає Типовій формі договору оренди земельної ділянки, яка затверджена постановою КМУ від 03.03.2004 року, а також порушує вимоги ст.ст. 15, 16 Закону України «Про оренди землі». У спірному договорі оренди земельної ділянки відсутні істотні умови, передбачені Законом України «Про оренду землі», а саме: індексація орендної плати, форма платежу, строків її внесення і перегляду, відповідальність за її несплату, збереження стану об'єкта оренди, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Також відсутні план або схема земельної ділянки, яка передавалася в оренду, її кадастровий план та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), проект відведення земельної ділянки та акт приймання-передачі об'єкту оренди. Позивач ніколи не отримував орендну плату в тій формі , як зазначено в договорі оренди землі . Крім цього, на думку представника позивача , спірний договір оренди землі не пройшов відповідну державну реєстрацію, тому не набув чинності. Просить поновити позивачу строк позовної давності та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,92 га, укладений між позивачем та СФГ «Оріон» 29.12.2005 року і зареєстрований в Борівській сільській раді , зобов'язати відповідача не чинити [PERSON] перешкод в користуванні вказаною земельною ділянкою, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені по справі. Представники відповідача Корнійчук С.А. та Мукомел А.П. позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що 29.12.2005 року між [PERSON] та СФГ «Оріон» був укладений договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років. Даний договір підписаний сторонами, пройшов державну реєстрацію в Борівській сільській раді Чернівецького району згідно з «Порядком державної реєстрації договорів оренди землі», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073. Спірний договір оренди земельної ділянки відповідає типовій формі договору оренди земельної ділянки, затвердженої постановою КМ України № 220 від 03.03.2004 року. Укладений в письмовій формі договір свідчить про те, що сторони досягли всіх істотних умов договору. Відповідач добросовісно виконував взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, використовував землі за цільовим призначенням, вчасно проводив розрахунок зі сплатою всіх передбачених законом платежів. Позивачу пропонували переукласти договір оренди землі, однак від даної пропозиції позивач відмовився. Представники відповідача вважають, що при оспорюванні договору оренди землі позивач пропустив строк позовної давності, що за загальними правилами становить три роки, та просять відмовити в задоволенні позовних вимог. [PERSON] працював в СФГ «Оріон» водієм, він знав, що СТОВ «Дружба» у 2005 році вже фактично не існувало, тому договір оренди землі він уклав саме із СФГ «Оріон», від якого регулярно отримував орендну плату відповідно до спірного договору. Свідок [PERSON] показав суду, що з березня 1992 року по даний час працює землевпорядником Борівської сільської ради. Підтвердив, що проводив реєстрацію договору оренди землі від 29.12.2005 року, який був укладений між [PERSON] та СФГ «Оріон». Свідок стверджує, що на той час сільська рада була уповноважена проводити реєстрацію договорів оренди землі, і на даний час така реєстрація нікім не скасована. Книгу реєстрації договорів оренди земельних часток паїв йому передала секретар сільської ради, яка проводила дану реєстрацію раніше. Свідок [PERSON] суду показала, що з 1996 року по листопад 2010 року працювала головою Борівської сільської ради. В 2000 році секретарем сільської ради було заведено книгу реєстрації договорів оренди земельних часток, паїв по СТОВ «Дружба», вона була пронумерована, прошнурована та скріплена печаткою. В даній книзі реєструвалися договори оренди земельних ділянок (паїв), які укладалися між власниками земельних ділянок та орендарем - спочатку СТОВ «Дружба», а в подальшому і СФГ «Оріон». Секретар сільської ради передала книгу реєстрації договорів землевпоряднику, який продовжив її заповнювати. . Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю ВН № 24050208, виданого 24.01.2001 року Борівською сільською радою Чернівецького району, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,92 га, яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області (а.с.7). Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2005 року позивач надав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 1,92 га ріллі, згідно з планом землекористування, терміном на 10 років для сільськогосподарського використання (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України, ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним із моменту його державної реєстрації. Спірний договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 29.12.2005 року за № 310 Борівською сільською радою Чернівецького району Вінницької області.(а.с.8).Даний факт було підтверджено в судовому засіданні при дослідженні книги реєстрації договорів оренди земельних часток паїв по СТОВ «Дружба», СФГ «Оріон». Відповідно до п.2 «Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», затвердженого Постановою КМ України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Згідно з ч. 2 цієї статті відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що при укладенні спірного договору були допущені порушення істотних умов , а саме: не визначена індексація орендної плати, порядок її внесення,перегляду та відповідальність за її несплату, збереження стану об'єкта оренди, відсутність акту передачі земельної ділянки в оренду, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обтяження щодо використання земельної ділянки, і взагалі, за формою та змістом договір не відповідає Типовій формі договору оренди землі, затвердженим Постановою КМ України від 3 березня 2004 року за № 220. Також, до підписання даного договору, були відсутні плани або схеми земельної ділянки,її кадастровий план та акти визначення земельної ділянки в натурі. Однак, дані обставини не відповідають в повному обсязі обставинам справи, оскільки при підписанні договору оренди земельної ділянки договір оренди за формою і змістом в основному відповідав Типовій формі оренди землі, зокрема: був визначений порядок орендної плати та її перегляду (пункти 2.1,2.2,2.3 названого договору ), збереження об'єкту оренди землі та умови її повернення ( пункти /3.1-3.4.3; 5.5), наданий план орендованої земельної ділянки та опис її меж, ( а.с.7). Враховуючи, що протягом 2008 -2011 р.р. вносились зміни до ст.15 Закону України «Про оренду землі» щодо істотних умов договору, а саме: умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, проект відведення земельної ділянки у разу його розроблення від 16.09.2008 року, об'єкт оренди /кадастровий номер,місце розташування та розмір земельної ділянки від 17.07.2011 року, дані зміни в законодавстві не були внесені до спірного договору , оскільки сам договір про оренду землі був укладений 29 грудня 2005 року. Крім того, при вирішенні даного спору суд керується положеннями ч.3 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 березня 2013 року, встановлено, що в період з 29.12.2005 року по 05.01.2006 року між СФГ «Оріон», як орендарем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], як орендодавцями укладено договори оренди земельних ділянок /паїв/ розміром 1,92 га, 1,86 га, 1,74 га терміном на 10 років. Дані договори оренди земельних ділянок зазначеними вище сторонами підписано та зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Борівською сільською радою. Оскільки по даній цивільній справі беруть участь ті самі особи (позивач [PERSON] і представники СФГ «Оріон»), а обставини, встановлені згаданим рішенням Чернівецького районного суду, відносяться до них, то суд відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України вважає, що не потребує доказуванню і є встановленою обставина про те, що 29.12.2005 року між СФГ «Оріон» та [PERSON] укладено договір оренди землі терміном на 10 років. Цей договір оренди землі підписано позивачем та зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею Борівською сільською радою (а.с.31-35). В судовому засіданні встановлено, що дана реєстрація нікім не оскаржувалась та не скасовувалась. Виходячи з наведеного, оспорюваний позивачем договір оренди земельної ділянки, укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію, позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення позивача при підписанні договору оренди земельної ділянки було направлено на укладання договору оренди землі. Крім того, відповідач протягом 2006-2011 років сплачував позивачу орендну плату за договором оренди, а позивач її приймав, що підтверджується довідкою СФГ «Оріон» від 12.06.2013 року № 339 (а.с.36-37). Дані докази спростовують доводи позивача про його необізнаність щодо існування між ним і відповідачем орендних правовідносин. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що хоча спірний договір оренди земельної ділянки не містить у собі деякі істотні умови, що передбачені ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема: не визначена індексація орендної плати, перегляд та відповідальність за несплату орендної плати , відсутність акту передачі земельної ділянки в оренду , існуючі обтяження щодо використання земельної ділянки , проте, це не вплинуло на виконання вимог договору оренди землі і на права позивача, оскільки він своєчасно отримував орендну плату відповідно до умов договору, а земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням - вирощуванням сільгосппродукції та знаходиться в задовільному стані. Крім того, ст. 257 ЦК України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 07.05.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності. На застосуванні позовної давності в судовому засіданні наполягали представники відповідача . Посилаючись на поважність причин пропуску строку позовної давності, представник позивача в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] при отриманні щорічно орендної плати вважав, що отримує її від СТОВ «Дружба» за попереднім договором оренди від 2000 року, і дізнався про існуючий договір оренди із СФГ «Оріон» лише у 2011 році. Суд не може визнати ці доводи представника позивача обґрунтованими та покласти їх в основу рішення, оскільки у судовому засіданні встановлено, що СТОВ «Дружба» фактично перестало існувати у 2005 році, позивач перейшов працювати до СФГ «Оріон» на посаду водія і з 2006 року отримував там орендну плату, а тому не міг не знати про те, яке саме підприємство орендує його земельну ділянку. Тому у суду немає підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку позовної давності. Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до селянсько-фермерського господарства «Оріон» с. Борівка Чернівецького району Вінницької області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним слід відмовити. На підставі ст. ст. 210, 257, 267, 638 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України, ст. 18, ч.1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі",

Outcome: dismissed