overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

23 жовтня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Акцент -Банк» (далі - Банк) звернулося в суд з цим позовом, в якому вимагало стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором, вказуючи, що станом на 30.09.2013р. відповідач заборгував 14340грн. основного боргу за кредитним договором від 31.03.2011р., 8,37 грн. процентів за користування кредитом, 4302,00 грн. комісії за користування кредитом, 65128,71 грн. пені та 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 4188,95 грн. штрафу (процентна складова). Представник позивача Сафір Ф. О. в судове засідання не з'явивася, подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений завчасно у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в справі можливо постановити заочне рішення, задовольнивши позовні вимоги повністю з таких міркувань. Встановлено, що 31.03.2011р. між сторонами було укладено кредитний договір (а.с. 5-13), відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 12500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, в порушення умов договору, відповідач станом на 30.09.2013р. заборгував позивачу 14340грн. основного боргу за кредитним договором, 8,37 грн. процентів за користування кредитом, 4302,00 грн. комісії за користування кредитом, 65128,71 грн. пені та 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 4188,95 грн. штрафу (процентна складова). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у визначений у ньому строк. Ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у випадку прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка станом на 30.09.2013р. заборгував Банку 14340грн. основного боргу за кредитним договором від 31.03.2011р., 8,37 грн. процентів за користування кредитом, 4302,00 грн. комісії за користування кредитом, 65128,71 грн. пені та 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 4188,95 грн. штрафу (процентна складова), то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 884 грн.68 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребую у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 20.07.2007 року він відповідно до кредитного договору №DOXRRX27920381 надав відповідачу кредит в сумі 3051 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2008 року. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.09.2013 року існує заборгованість: за кредитом 2801 грн., по процентам за користування кредитом 11800,30 грн., по комісії за користування кредитом 585,84 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань по договору 13535,03 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 1436,11 грн. (процентна складова), загальна сума 30658,28 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 306,58 грн. У судове засідання представник позивача Ільницька Н.В. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який в установленому законом порядку викликався, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом встановлено, що позивач 20.07.2007 відповідно до кредитного договору №DOXRRX27920381 надав відповідачу кредит в сумі 3051 грн., який він отримав в той же день, що підтверджено власним підписом на заяві позичальника. Сплата відсотків за користування кредитом складає 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевий термін повернення кредиту 20.07.2008 року (а.с.4). Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.09.2013 року існує заборгованість: за кредитом 2801 грн., по процентам за користування кредитом 11800,30 грн., по комісії за користування кредитом 585,84 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань по договору 13535,03 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 1436,11 грн. (процентна складова), загальна сума 30658,28 грн. (а.с.3), які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 306,58 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 30.07.2007 року він надав відповідачці кредит в сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.09.2013 року існує заборгованість: за кредитом 6696 грн., по процентам за користування кредитом 24727,48 грн., штраф 250 грн. (фіксована частина), штраф 1571,17 грн. (процентна складова), загальна сума 33244,65 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 332,45 грн. У судове засідання представник позивача Ільницька Н.В. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка, яка в установленому законом порядку викликалася, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом встановлено, що позивач 30.07.2007 надав відповідачці кредит в сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6). Відповідачка умови договору не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.09.2013 року існує заборгованість: за кредитом 6696 грн., по процентам за користування кредитом 24727,48 грн., штраф 250 грн. (фіксована частина), штраф 1571,17 грн. (процентна складова), загальна сума 33244,65 грн. (а.с.4-5), які необхідно стягнути на користь позивача. Згідпо з п.9.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє впродовж 12 місяців з моменту підписання. Якщо впродовж цього строку жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с.9). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 332,45 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

12.12.2013 позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 19.04.2008 він відповідно до кредитного договору №001-04217-190408 шляхом відновленої відкличної кредитної лінії надав відповідачці кредит в сумі 3000 грн. Відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 28.10.2013 має загальну заборгованість у сумі 3742,28 грн, яка складається з тіла кредиту - 2292,63 грн.; заборгованості за відсотками - 674,11 грн.; заборгованості за комісіями - 775,54 грн., яку просив стягнути з відповідачки на його користь, також 229,40 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу у їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Судом встановлено, що 19.04.2008 позивач відповідно до кредитного договору №001-04217-190408 шляхом відновленої відкличної кредитної лінії надав відповідачці кредит в сумі 3000 грн. . 19.04.2008 року відповідачка отримала картку «Visa Classic» та ПІН-конверт до неї, що підтверджено її особистими підписами в договорі, ознайомлена з тарифами на обслуговування платіжної картки (а.с.6-7). Відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 28.10.2013 має загальну заборгованість у сумі 3742,28 грн, яка складається з тіла кредиту - 2292,63 грн.; заборгованості за відсотками - 674,11 грн.; заборгованості за комісіями - 775,54 грн. (а.с.13), яку необхідно стягнути на користь позивача. Згідно п. 5.2 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за договором (а.с.6). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить розірвати між ними шлюб зареєстрованний 02 червня 2002 року Голодьківською сільською радою, Хмільницького району, Вінницької області, за актовим записом № 2. Позов мотивований тим, що, що спільне проживання з відповідачем не склалось оскільки у сторін склалися різні погляди на життя та ведення справ у сім'ї, відповідач [PERSON] у серпня 2013 року залишила сім'ю (як свого чоловіка так і сина). Таким чином позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Згода відносно місця проживання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] між сторонами досягнута. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, заперечень не надавала, причини неявки суду не вказала та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляла, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. За таких обставин, оскільки позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд справи, тобто розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. 02 червня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрованний у Голодьківській сільській раді, Хмільницького району, Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів злоблено відповідний актовий запис за № 2. Як з'ясовано в судовому засіданні, у даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільне не проживають через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч. 2, 115 ч. 2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

17.12.2013 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 11.02.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнав частково, посилався на те, що виплачує кредити, після сплати яких в нього не залишається грошей на життя, тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 11.02.2006 зареєстрували шлюб, про що виконкомом Хлібодарівської сільської ради Волноваського району і книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1 (а.с.8). Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.6,7,9). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідач не надав жодних доказів того, що має кредити, тому його заперечення не заслуговують на увагу і суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чернівецького районного суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що шлюб з [PERSON] розпався остаточно і подальше збереження сім'ї неможливе. Позивач до суду подала заяву, в якій просила позовні вимоги задоволити на підставах, зазначених в позові. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач до суду подав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 01.08.2008 року виконавчим комітетом Мазурівської сільської ради, актовий запис № 11. Причинами розпаду сім'ї є те, що в подружжя має різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання спільної дитини. Від шлюбу у сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 22 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2727. Після укладення шлюбу відповідач залишила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки у них різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, різні точки зору на обов`язки подружжя у веденні домашнього господарства, ставленні до сімейних обов`язків. Тому позивач дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву в якій уточнив позовні вимоги посилаючись на те, що в позовній заяві помилково зазначив прізвище відповідача "[PERSON]", в той час, як остання після укладення шлюбу прізвище не змінювала та залишилась на прізвищі "[PERSON]". Тому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Справу просив розглядати у його відсутність. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення та просила справу розглянути у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2727 (а.с. 14). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки у них різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, різні точки зору на обов`язки подружжя. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси інших осіб. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд визнав за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини

Outcome: approved