overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина: [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів заробітку (доходу) відповідача та витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги в сумі двісті гривень. Свої вимоги мотивує тим, що з 30 липня 2005 року по 16 грудня 2011 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина: [PERSON] добровільну допомогу на утримання якого відповідач не надає. В судове засідання позивач не з'явився, надіслала до суду заяву в якій вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить задовольнити позов та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі.. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року по 16 грудня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що малолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, відповідач допомоги на утримання не надає, суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 квітня 1998 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON]. Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалася. Через надмірне вживання відповідачем спиртними напоями все частіше між ним виникали сварки, які негативно впливали на психічний та емоційний стан дитини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просить розглянути справу без її участі». Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Суд, , дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 30 квітня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що ВРАЦС Фастівського міськвиконкому Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 95. Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 лютого 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] народилася донька - [PERSON]. Позивач зазначає, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає донька [PERSON], що тяжко впливає на її психічний стан. Взаємних претензій щодо майна у них з відповідачем не виникало. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав викладених у ньому, просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, , дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого ВРАЦС Фастівського міськвиконкому Київської області 25 лютого 1995 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що ВРАЦС Фастівського міськвиконкому Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 81. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається матеріалів справи сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з 2003 року по 2013 рік вона із позивачем проживали разом у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] року у них народилась донька [PERSON]. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, живуть окремо, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Донька знаходиться на утриманні позивача. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви до повноліття дитини. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, просила проводити розгляд справу без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій просив проводити слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Білозерської селищної ради Херсонської області, [PERSON], проживає в [ADDRESS] разом із своєю донькою [PERSON], 2008 року народження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у зв?язку з тим, що відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1982 року по 2010 рік. За час шлюбу сторони набули права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та господарськими спорудами, та земельні ділянки площею 0,1000 га. та 0,1589 га. В зв'язку з розподілом житлового будинку позивач просить розділити земельні ділянки, так як вважає, що відповідно до ст. 60 ч. 1. ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і у разі його розподілу їх частки є рівні. Відповідач згідна на поділ земельної ділянки. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Копією рішення апеляційного суду Чернівецької області від 23 лютого 2012 року стверджено, що в рахунок поділу майна [PERSON] виділено і визнано право власності на 46/100 ідеальної частки житлового будинку розташованого по [ADDRESS], а [PERSON] виділити і визнати право власності на 54/100 ідеальної частки житлового будинку. Копією державних актів на право власності на земельні ділянки стверджено, що за [PERSON] закріплені земельні ділянки площею - 0,1000 га. та 0,1589 га. Відповідно до ст. 60, ч 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу їх частини є рівними. Відповідно до п. 18-2 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя та в разі виділу конкретної частини будинку до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою це право з реалізації частки права власності з спільного майна будинку у відповідності до ст.ст. 120 ЗК, 377 ЦК України. Висновком судової земельно-технічної експертизи від 17 липня 2013 року надано варіант визначення порядку користування земельних ділянок у співвідношенні часток 46/100 та 54/100. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст. 86, 89, 158 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

02 липня 2013 року позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі свого представника Романченко Алли Станіславівни, звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-14173-150211 від 15.02.2011 року на загальну суму 4268,63 гривень, а також стягнення судового збору в сумі 229,40 гривень. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в позові просив справу слухати без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги позивача визнав та не заперечував в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Так судом достовірно встановлено, що між позивачем ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON], 15.02.2011 року було укладено кредитний договір №002-14173-150211, згідно якого банк (позивач) відкрив карточний рахунок [NUMBER] в національні валюті - гривні та надав кредит, шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3100 гривень. У відповідності умов вищезгаданого кредитного договору, держатель карти (відповідач) був зобов'язаний щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, або овердрафтом за попередній звітній місяць та всю суму пені яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або/та овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією або/та овердрафтом. Відповідач у порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 15.05.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 4268,63 гривні, з яких: 1. тіло кредиту - 2497 гривні 54 коп.; 2. прострочене тіло кредиту - 558 гривень 78 коп.; 2. заборгованість за комісіями - 3100 гривень. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. На основі вищевикладеного суд знаходить вичерпний перелік доказів на підтвердження позовних вимог позивача, а тому його позов є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов позивача задовольняється то у відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

16 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 2007 року у виконкомі Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області - актовий запис № 31. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON], також подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу слухати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №331, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 листопада 2001 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть, відповідач згоден на розірвання шлюбу. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаної з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. З лютого 2000 року сторони почали проживати однією сім'єю, без реєстрації шлюбу в органах РАЦС, в житловому будинку матері позивачки, за адресою: [ADDRESS] вели спільне господарство та сімейний бюджет, були пов'язані спільним побутом, сплачували разом комунальні послуги, купували меблі, речі, спільно харчувались, мали взаємні права та обов'язки. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За час спільного проживання сторони придбали разом житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.10.2000 року, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу, Одеської області, але право власності на спірний житловий будинок було оформлено на відповідача [PERSON]. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ч.3 ст.368 ЦПК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд вважає що [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна є обґрунтованою та підлягає задоволенню, крім того, відповідач не заперечує проти задоволення вказаного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

У травні 2013р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 10.09.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1253. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем з лютого 2013р. разом не проживають, спільне господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини [PERSON] просила шлюб з відповідачем розірвати, у зв'язку з тим що їх із [PERSON] спільне проживання в шлюбі неможливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка в судове засідання з'явилася, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 10.09.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1253, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою. З лютого 2013р. сторони припинили подружні відносини, однією сім'єю не проживають і спільне господарство не ведуть. Позивачка не бажає продовжувати з відповідачем подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 114,70 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с. 2). На підставі ч. 3 ст.105, ст. ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

Враховуючи складність справи - суд, на підставі ст.209 ч.3 ЦПК України, відкладає складання рішення по справі в повному обсязі на чотири дні з дня закінчення розгляду справи, тобто до 09.09.2013 року.

Outcome: partial