Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди до кредитного договору та визнання недійсним додаткового договору до договору іпотеки. В обґрунтування свого позову [PERSON]В зазначила, що під час перебування її у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 15.08.2007 року між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір№ 5608941. В забезпечення належного виконання кредитного договору 15.08.2007 року було укладено договір іпотеки №5609149, предметом якого виступало нерухоме майно будинок житловий, що знаходиться за адресою: смт. Пісочин, Харківського району Харківської області, вул.Шкільна, 8 та який є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] 23.12.2009р. без погодження з [PERSON] між відповідачами було укладено додаткову угоду №8516536 до кредитного договору. Відповідно до умов цієї додаткової угоди [PERSON] отримав новий кредит та 23.12.2009 року між відповідачами укладено додатковий договір до договору іпотеки №8516562, яким були збільшені забезпечені вимоги на суму нового кредиту. Укладання цієї угоди відбулося також без погодження з [PERSON] з грубим порушенням прав як співвласника спільного майна. Під час судового провадження, в порядку ст. 34 ЦПК України до суду звернулись позивачі [PERSON] та [PERSON] в особі законного представника [PERSON], з позовною заявою про визнання недійсним договору іпотеки, визнання недійсним додаткового договору до договору іпотеки та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову позивачами було зазначено, що укладений 15.08.2007 року між відповідачами договір іпотеки №5609149 та додатковий договір до нього №8516562 від 23.12.2009р. порушують їхні права, як неповнолітніх осіб щодо нерухомого майна в якому вони зареєстровані та проживають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду клопотання яким власні позовні вимоги та позовні вимоги [PERSON] як законний представник неповнолітньої доньки підтримує в повному обсязі, просить суд позови задовольнити та справу розглядати за її відсутності. Представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення суду про обставини справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги та просить позов задовольнити в повному обсязі, справу розглядати у його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, просить суд відмовити в задоволенні позовів. Справу просив розглядати без його участі за участі його представника. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, просив відмовити в задоволені повністю. Представник відповідача [PERSON] акціонерне товариство Перший Український [PERSON], до судового засідання не зявився, проте надав до суду свої заперечення та заяв про розгляд у його відсутності. Третя особа, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявилися, проте надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують, вважають за доцільне позовні вимоги задовольнити. Треті особи приватний нотаріус ХМНО [PERSON] та приватний нотаріус ХРНО Харківської області [PERSON] в судове засідання не зявились, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.08.2007 року між ЗАТ ПУМБ правонаступником якого є ПАТ ПУМБ та [PERSON], було укладено кредитний договір № 5608941, відповідно до якого йому було надано кредит у розмірі 150 000, 00 дол. США, строком до 15.08.2022 року, зі сплатою за користування кредитом 12,5% річних та з графіком погашення кредиту, що є невідємною частиною кредитного договору. В той же день, 15.08.2007 року для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором було укладено договір іпотеки №5609149, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим №4638, предметом якого виступало нерухоме майно будинок житловий, реєстраційний номер:17494633, загальною площею 306,00 кв.м, що знаходиться за адресою: смт.Пісочин, Харківського району Харківської області, вул.Шкільна, 8. 23.12.2009 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON]. було укладено додаткову угоду №8516536 до вищезазначеного кредитного договору. Відповідно до умов цієї додаткової угоди [PERSON] отримав другий транш (частину) кредиту у розмірі 1 186 217,50 (один мільйон сто вісімдесят шість тисяч двісті сімнадцять) гривень, що еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті (першим траншем кредиту) в розмірі 148 295.73 долара США, строком до 23.07.2022 року, зі сплатою 19,00% річних за користування, з виключним цільовим призначенням для погашення заборгованості за раніше наданим першим траншем кредиту і укладанням нового графіка повернення другого траншу. У звязку з укладанням вищезазначеної додаткової угоди, 23.12.2009 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено додатковий договір №8516562 до договору іпотеки №5609149 від 15.08.2007р., яким були збільшені забезпечені вимоги на суму другого траншу. На час укладення договору іпотеки будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 8,смт. Пісочин, Харківського району Харківської області, в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON] та їхні неповнолітні на той час діти - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними записами в Домовій книзі для прописки громадян, довідками вих. № 2250 від 06.11.2013 та вих.№ 2249 від 06.11.2013 видані Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області та довідкою вих. № 95 від 19.06.2013 року виданої Пісочинською ЗОШ 1-3 ступенів Харківської районної ради Харківської області про навчання в Пісочинській загальноосвітній школі. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Протягом 2011 року Харківським районним судом Харківської області розглядалась справа №2-3463/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ ПУМБ, третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] про визнання недійсним додаткової угоди до договору іпотеки та зобовязання вчинити певні дії, з тих же самих підстав що і в цьому позові. 07.07.2011р. Харківським районним судом Харківської області по справі було винесено рішення, яким позов було задоволено. 02.04.2012 р. рішенням апеляційного суду Харківської області від 02.04.2012р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.11.2012р., рішення Харківського районного суду Харківської області від 07.07.2011р. було скасовано та в задоволені позову [PERSON] було відмовлено. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В звязку з тим, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 02.04.2012р. по справі №2-3463/11 встановлена відсутність порушень законодавства України з боку відповідачів при укладенні оспорюваних [PERSON] договорів та додаткових угод до нього, вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. За положеннями ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.6 ст.203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч.1 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дітей. Згідно ст 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 першою ст. 203 цього Кодексу. На час укладення договору іпотеки №5609149 від 15.08.2007р. та додаткового договору №8516562 від 23.12.2009 року до договору іпотеки, а також і на цей час в житловому будинку, який виступив предметом іпотеки, зареєстровані та фактично проживають діти [PERSON], [INFO], якої на час укладання договору іпотеки виповнилось 11 років та [PERSON], 05.06.1990р.н., якому на час укладання договору іпотеки виповнилось 17 років. Згідно з ч.3 ст. 17, ч.2,3 ст. 18 ЗУ від 26.04.2001 р. № 2402 -ІІІ Про охорону дитинства батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.44 постанови №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин розяснив, що при вирішенні справ суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладання договору іпотеки. Відповідно преамбули ЗУ Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей цей закон визначає загальні засади соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей, забезпечує правове регулювання відносин у суспільстві, які спрямовані на реалізацію бездомними особами і безпритульними дітьми прав і свобод. Передбачених Конституцією та Законодавством України, створює умови для діяльності громадських та благодійних організацій, що працюють у сфері соціального захисту населення. Згідно ст. 12 вказаного Закону, держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Таким чином, як вбачається з наведених норм ЗУ Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей Закон захищає права та інтереси дітей при укладені правочинів щодо жилих приміщень, в яких вони проживають з метою недопущення зменшення чи обмеження прав на проживання в житловому приміщенні або взагалі позбавлення їх права на житло. В судовому засіданні встановлено, що на час укладання оскаржуваного договору іпотеки та додаткового договору до нього службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області не виносилось рішення щодо надання дозволу [PERSON] на укладення таких договорів з урахуванням житлових прав малолітніх не ухвалювалось. З огляду на викладене, суд вважає, що при укладені 15.08.2007р. договору іпотеки №5609149 та при укладені 23.12.2009 року, додаткового договору №8516562 до договору іпотеки №5609149 від 15.08.2007р були допущені порушення діючого законодавства, а саме, порушення прав дітей на житло, дані договори не були погоджені у встановленому порядку органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються, тому договір іпотеки та додатковий договір до договору іпотеки слід визнати недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved