Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

25.07.2013 р. позивачка звернулася з позовом, в якому просила провести розподіл між нею і відповідачем спільне сумісне майно подружжя: придбаний ними 17.04.2001 р. за договором купівлі-продажу незакінчений будівництвом будинок по [ADDRESS], визнавши за нею право власності на 1/2 його частину, а також стягнути з відповідача на її користь 30 000 грн. грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля «Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску, придбаний ними 13.12.2012 р. та реалізований відповідачем 26.02.2013 р. без її на те згоди. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила суд їх задовольнити, вказала, що 8.12.1999 р. між нею та [PERSON] укладено шлюб, 17.04.2001 р. ними було придбано за договором купівлі-продажу незакінчений будівництвом будинок по [ADDRESS] з готовністю 75%, вони разом добудували його, проте будинок на даний час не зданий в експлуатацію, також за спільні кошти, отримані від продажу автомобіля «Опель-Астра» та продажу продуктів харчування з власного домашнього господарства, 13.12.2012 р. ними придбано автомобіль «Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску, вартістю 60 000 грн. З часу укладення шлюбу і до січня 2013 року подружжя проживало разом, вели спільне господарство, народили і виховували двох дітей, в січні 2013 року через виниклий між ними конфлікт фактично шлюбні стосунки між сторонами припинилися, відповідач переїхав жити до своїх батьків, 18.03.2013 р. звернувся до суду із позовною заявою про розірвання їх шлюбу, забрав із собою вказаний автомобіль, який був 26.02.2013 р. ним без її на те згоди знятий з обліку для реалізації. З 26.02.2013 р. власником автомобіля є батько відповідача [PERSON], хоча відповідач продовжує використовувати вказаний автомобіль по даний час. Рішенням Гайсинського районного суду від 29.04.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, реєстрацію розірвання шлюбу здійснено 19.06.2013 р. Відповідач вимоги позову визнав частково, в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину незакінченого будівництвом будинку по [ADDRESS], не заперечував проти його розподілу. В частині стягнення з нього на користь позивачки 30 000 грн. 1/2 частини вартості автомобіля «Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску, заперечив, вказав, що вказаний автомобіль був придбаний ним за кошти його батька [PERSON], оформлений був спочатку на [PERSON] через те, що при оформленні договору купівлі-продажу у батька не було при собі паспорта громадянина України, в подальшому здійснив його переоформлення для уникнення поділу автомобіля як спільного сумісного майна подружжя; при цьому погодився, що вартість вказаного автомобіля становить 60 000 грн. Вважав, що за вказаних обставин автомобіль є особистою власністю його батька [PERSON] і не підлягає поділу. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд визнає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких законних підстав. Встановлено, що з 8.12.1999 року по 19.06.2013 р. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, в січні місяці 2013 року фактично припинили шлюбні відносини, проживали окремо, спільне господарство не вели. За час шлюбу придбали, зокрема, 17.04.2001 р. незакінчений будівництвом будинок по [ADDRESS] та 13.12.2012 р. автомобіль «Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску, вартістю 60 000 грн.; після фактичного припинення шлюбних відносин в січні 2013 року до розірвання шлюбу [PERSON] без нотаріально засвідченої письмової згоди [PERSON] 26.02.2013 р. зняв з обліку Гайсинського ВРЕР автомобіль «Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску, для реалізації, а з 26.02.2013 р. власником вказаного автомобіля є батько відповідача [PERSON] Спірні правовідносини регулюються: - ч.1 ст. 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України, за якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю; - ч.1 ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; - ч.1 ст. 70 СК України, ч.2 ст. 372 ЦК України, якими визначено, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними; - ч.3 ст. 65 СК України, згідно з якою для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово; згода на укладення такого договору має бути нотаріально засвідчена. Виходячи з положень вказаних статей, правової позиції Верховного Суду України в Постанові ВСУ від 15.05.2013 р. у справі № 6-37 цс13, незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. За таких обставин необхідно визнати придбаний подружжям [PERSON] за нотаріально засвідченим договором купівлі-продажу від 17.04.2001 р. незакінчений будівництвом будинок по [ADDRESS] вартістю 120 000 грн. на момент розгляду справи об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного будинку вартістю 60 000 грн. за кожним. Оскільки, спірний автомобіль «Сітроен-Берлінго», 2007 р. випуску, вартістю 60 000 грн. був придбаний [PERSON] 13.12.2012 р. під час шлюбу з [PERSON], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, 26.02.2013 р. вказаний автомобіль [PERSON] без письмової нотаріально засвідченої згоди дружини знятий з обліку для реалізації, з 26.02.2013 р. власником автомобіля є [PERSON], реальний розподіл вказаного автомобіля між подружжям є неможливим, то за таких обставин необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки 1/2 частину вартості вказаного автомобіля. Доводи [PERSON] про придбання автомобіля «Сітроен-Берлінго» за кошти його батька [PERSON] для потреб останнього, з використанням ще й позичених у зятя [PERSON] 2 000 доларів США не заслуговують на увагу з огляду відсутність достатніх і допустимих доказів, які б об'єктивно підтверджували б цей факт, крім того, ці твердження спростовані в судовому засіданні показаннями відповідача, позивачки, свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що спірний автомобіль придбавався подружжям [PERSON] з причин необхідності заміни їх технічно зношеного автомобіля «Опель-Астра», переоформлення вказаного автомобіля на батька відповідача здійснювалося для можливості його виключення з переліку спільно набутого майна подружжя під час окремого проживання позивача і відповідачки до розірвання між ними шлюбу. З цих самих підстав суд не бере до уваги показання свідка [PERSON], про те, що він придбавав цей автомобіль для себе та своїх потреб, за власні та позичені у [PERSON] кошти, через відсутність у нього на момент оформлення договору купівлі-продажу автомобіля паспорта громадянина України власником автомобіля став [PERSON] Показання свідка [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки в зв'язку із віддаленістю його місця проживання від садиби [PERSON] він не зміг вказати період спільного та окремого проживання подружжя. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про шлюб (а.с.10), рішенням Гайсинського районного суду про розірвання шлюбу (а.с.22), відміткою в паспорті [PERSON] (а.с.21 зв.) за якими [PERSON] та [PERSON] з 8.12.1999 р. по 19.06.2013 р. перебували в зареєстрованому шлюбі; - договором купівлі-продажу (а.с.7), рішенням та довідкою виконкому Нараївської сільської ради Вінницької області (а.с.8), відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] придбали незакінчений будівництвом житловий будинок в с.Нараївка Гайсинського району по вул. Перемоги-16, землекористувачем земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок, є [PERSON], в житловому будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - актом опису майна подружжя [PERSON] від 12.08.2011 р. (а.с.82), довідкою № 112 від 10.06.2013 р. (а.с.81), за якими на час опису 12.08.2011 р. подружжю належав, зокрема, автомобіль «Опель-Астра», станом на 1.01.2013 р. - за подружжям [PERSON] рахується 2 корови, 3 свиней, 1 кобила, 15 птиці; - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.55), довідкою № 424 від 11.06.2013 р. (а.с.5), за якими 13.12.2012 р. за [PERSON] був зареєстрований транспортний засіб «Сітроен-Берлінго», 2007 року випуску, білого кольору, д/н [NUMBER], 26.02.2013 р. знятий з обліку для реалізації; 26.02.2013 р. вказаний автомобіль зареєстрований на ім`я [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved