Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON], 15.06.2008, року народження та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 30.10.2008 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 15.06.2008, року народження та [PERSON], [INFO], діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач ніяких коштів на утримання дітей не надає, не приймає ніякої участі у вихованні, а тому просить стягнути з нього аліменти. Позивач у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив що він є батьком обох дітей і згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі вказаному в позовній заяві. На утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, тяжкими та хронічними захворюваннями не страждає. Суд заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2008 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження,серії I-ЖС № 085329 від 20.06.2008 року, актовий запис № 186 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження,серії I-ЖС № 138281 від 04.02.2010 року, актовий запис № 27. Батьком обох дітей є відповідач по справі - [PERSON]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю, [PERSON], за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Радянська, 230/220, що підтверджується довідкою від 29.10.2013 року. Позивачка, враховуючи отриманий нею дохід, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей, забезпечити їх повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття та інші життєво необхідні потреби. Відповідач ухиляється від утримання дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає ніякої участі у вихованні дітей. Статтею 51 Конституції України передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не працює, проте є особою працездатного віку та згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі вказаному в позовній заяві. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) з батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що діти проживають з матір'ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на їх утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 11.11.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved