Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

25.09.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.05.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір № DNH4КР30570046. На виконання умов кредитного договору № DNH4КР30570046 від 18.05.2006 року, [PERSON] отримала кредит у сумі 2722,19 грн. строком на 36 місяців, тобто по 18.05.2009 року включно, зі сплатою 2,09% в місяць, 25,08 % на рік за користування кредитом. Відповідно до умов, погашення заборгованості за кредитом здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період плати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат. У разі порушення умов зобов'язання позичальник, відповідно до умов кредитування, несе відповідальність у вигляді накладення на нього штрафних санкцій: штрафів та пені. [PERSON] порушила взяте на себе зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» щодо погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка склала 38204,00 грн., з них 2601,04 грн. - заборгованість за кредитом, 12094,77 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 21212,76 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи, які передбачено п.п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гр. - штраф (фіксована частина), 1795,43 грн. - штраф (відсоткова складова). Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №DNH4КР30570046 від 18.05.2006 року та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 382,04 грн., які були сплачені ним при пред'явленні позову до суду. Представник позивача Коваль Д.О. у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час і дату розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.05.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено кредитний договір №DNH4КР30570046, шляхом заповнення [PERSON] заяви позичальника №DNH4КР30570046 з зазначенням в ній предмету договору та з посиланням на Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, в яких прописано права та обов'язки сторін договору та визначені умови, підстави та тарифи кредитування, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с.4) та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.5-8). Зазначена заява підписана [PERSON] та представником кредитора. Кредитний договір між відповідачем та позивачем було укладено на наступних умовах: сума кредиту - 2722,20 грн., строк дії договору - 36 місяців, кінцева дата договору 18.05.2009 рік включно, зі сплатою 25,08% річних за користування кредитом, тип кредиту - споживчий (а.с.4). Відповідно до мов кредитування, погашення заборгованості за кредитом здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період плати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат. [PERSON] були порушені умови договору, остання не здійснює погашення кредиту та відсотків за його користування, що призвело до виникнення заборгованості, яку відповідач у добровільному порядку не сплачує. З викладених у позовній заяві обставин та з матеріалів справи, зокрема із розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNH4КР30570046 (а.с.3) встановлено, що станом на 11.09.2013 року заборгованість за кредитом, в тому числі прострочене тіло, становить 2601,04 грн., заборгованість за відсотками по користуванню кредитом, в тому числі прострочені відсотки - 12094,77 грн., заборгованість зі сплати комісії, в тому числі прострочена комісія - 0,00 грн., заборгованість з пені - 21212,76 грн., штраф фіксована частина - 500 грн., штраф, відсоток від суми заборгованості - 1795,43 грн. Також, судом встановлено, що позивачем збільшено строк позовної давності щодо стягнення кредиту, відсотків за його користування, винагороди, пені, штрафів до 5 років, що підтверджується п. 1.7.31 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.5-8). Відповідно до положень ст. 259 ч. 1 ЦК України, позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. З заяви позичальника [PERSON] (а.с.4) вбачається, що вона приймає умови кредитування, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.5-8), шляхом проставляння особистого підпису під змістом заяви. З огляду на дану обставину, суд вважає, що застосування позовної давності в даному випадку не можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до 610 ЦК України, порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.449 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Підставою для зменшення неустойки за рішенням суду є наявність хоча б однієї з підстав, передбачених ст. 551 ЦК України, а саме, значне перевищення розміру неустойки розміру збитків. Судом встановлено, що предметом договору № DNH4КР30570046 від 18.05.2006 року є грошові кошти у сумі 2722,19 грн. Станом на 11.09.2013 року внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, сума основної заборгованості по кредиту складає 2601,04 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 12094,77 грн., неустойка: пені -21212,76 грн., штрафу - 500 грн. + 1795,43 грн. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився та не надав жодного доказу на спростування обставин, які викладені позивачем та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, при пред'явленні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 382,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с.14). З урахуванням положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору, який сплачено при пред'явленні позову до суду, підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 382,04 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved