Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про звернення стягнення, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем 25.01.2007 року було укладено кредитний договір № HET0GK00001789, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 24000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.01.2027 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв’язку з чим, станом на 03.10.2013 року має заборгованість – 20371,70 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.10.2013 року складає 162831,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом – 18098,25 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом – 1648,02 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом – 320,00 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 305,43 дол. США. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 25.01.2007 р. був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 52,00 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 126250,00 грн. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HET0GK00001789 від 25.01.2007 р., в розмірі 20371,70 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.10.2013 року складає 162831,00 грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 52,00 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 25.01.2007 р.) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: м. Херсон, [ADDRESS]; стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Просила позов задовольнити в повному обсязі за обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з’явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному об’ємі. Судом встановлено, що 25.01.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HET0GK00001789, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 24000,00 дол. США на наступні цілі: придбання житла 20000,00 дол. США, а також у розмірі 4000,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.01.2027 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідно до п.7.3. Договору забезпеченням виконання позичальником зобов’язань за даним договором виступає іпотека двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 25.01.2007 р. був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Нерухомість, що передається в іпотеку належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 25.01.2007 року за р. № 70. Відповідно до п. 11 Договору іпотеки сторони визначають, що вартість предмету іпотеки складає 126 250,00 грн. У зв’язку з невиконання зобов’язань за кредитним договором, станом на 03.10.2013 року відповідач має заборгованість – 20371,70 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.10.2013 року складає 162831,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом – 18098,25 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом – 1648,02 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом – 320,00 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 305,43 дол. США. Відповідно до вимоги, яка була направлена на адресу відповідача 20.08.2013 р. за № 30.1.0.0/2-360 позивач повідомляв [PERSON] про необхідність повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання вказаної вимоги, і про те, що у разі невиконання цієї вимоги у тридцятиденний строк ПАТ КБ «Приватбанк» має намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем, або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 533, 536 ЦК України грошове зобов’язання має бути виконане у гривнях. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Вимогами ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов’язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов’язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов’язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням предмету продажу, встановленого ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Окрім цього, з огляду на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов’язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки – шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб’єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). За пунктом 43 вказаної Постанови, згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39– 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення; при цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині звернення стягнення та в частині відшкодування судових витрат по сплаті судового збору є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам кредитного договору та договору іпотеки, укладених між сторонами.

Outcome: approved