Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 03 листопада 2005 року. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. У позові вказав, що 03 листопада 2005 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 2,67 га із земель розташованих на території Шершенецької сільської ради. Позивач є спадкоємцем спадкового майна за заповітом, але через юридичну неграмотність своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому просив позов задовольнити. Представник Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про визнання позовних вимог [PERSON], в якій просить розглянути справу без його участі. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позов позивача, докази, що є у справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Встановлено, що [PERSON] померла 03 листопада 2005 року (свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №042488 видане 18 листопада 2005 року виконавчим комітетом Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництво розміром 2.67 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069213, виданого Кодимською райдержадміністрацією Одеської області 18 березня 2004 року. Заповітом від 14 червня 2001 року [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, який набув чинності з 01 січня 2004 року, спадкоємець (за законом чи за заповітом), який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Така заява має бути подана протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] не вчинено жодних дій, які б відповідно до ст.ст.1268-1269 ЦК України, свідчили про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] Шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився. З моменту закінчення цього строку право позивача вважається порушеним, оскільки він внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично позбавлений права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.ст.1269 та 1270 ЦК України спадкоємець, який на момент смерті спадкодавця не проживав разом з ним, має право прийняти спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття, тобто з моменту смерті спадкодавця, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через загальну юридичну неграмотність, скрутне фінансове становище, постійне проживання у віддаленому населеному пункті, з яким відсутнє регулярне транспортне сполучення і в якому відсутній нотаріус не зміг своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], пропустивши встановлений для цього строк. Вказану обставину суд визнає поважною і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк терміном шість місяців, достатній для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. При цьому, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки заява про застосування цього строку від відповідача не надходила. На підставі викладеного,

Outcome: approved