overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

У червні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 15 вересня 1995 року у міському Палаці шлюбів м. Полтави, актовий запис № 1779. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15 вересня 1995 року, від якого мають троє неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], 09 березня 2001 року, та [PERSON], 27 листопада 2004 року, які проживають разом з матірю [PERSON] З середини 2012 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, постійні сварки та зраду чоловіка втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання сторони не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 15-16). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 15 вересня 1995 року уклали шлюб у міському Палаці шлюбів м. Полтави, актовий запис № 1779, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 284418, виданим 15 вересня 1995 року (а.с.4). Від шлюбу мають троє неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 024369, видане відділом РАГС Октябрського райвиконкому м. Полтави, [PERSON], 09 березня 2001 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 064660, видане відділом РАГС Октябрського РУЮ м. Полтави, та [PERSON], 27 листопада 2004 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 041578, видане Київським відділом РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області (а.с.7-9). Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують з середини 2012 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Зважаючи на необхідність значного часу для складання повного рішення суду, з огляду на складність справи, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Особи, які брали участь у справі зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 06 серпня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 16.11.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому 11 квітня 2007 року народився син [PERSON]. Їхнє подружнє життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її, обзиває наносить побої та зневажає як жінку. На даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Просить стягувати з відповідача на її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилається на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити. Крім того додала, що відповідач оплачував за дитсадок, продав їхнє спільне майно без її відома. Відповідач в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. В судовому засіданні 26.07.2013 року суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно. Вказав, що він допомагає позивачу утримувати дитину, крім того послався на те, що сплачує аліменти на сина [PERSON] від першого шлюбу в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд встановив, що з оглянутого свідоцтва про народження вбачається, що 11 квітня 2007 року народився [PERSON], батьком якого є відповідач по справі [PERSON] Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на те, що він сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу не беруться до уваги, так як з відповіді ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області вбачається, що на виконанні перебував виконавчий лист №2-79/2007 р., виданий 08.08.2011 року Старосамбірським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 17.05.1998 року в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з 26.01.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. 03.09.2012 року стягувач звернулася із заявою про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання вищезгаданого виконавчого листа та 04.09.2012 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязану з обгрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Керуючист ст.212-215 ЦПКУкраїни, суд,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2001 року. Під час шлюбу в них з відповідачем народилися двоє дітей: син [PERSON], [INFO], і донька [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. На даний момент вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Вказуючи на те, що утримання дитини є обовязком обох батьків, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с.2-3, 19). Позивач до судового засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про те, що він позовні вимоги визнає та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, шлюб зареєстровано 21 липня 2001 року у Виконкомі Уданенської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 5 (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 8-9). Син [PERSON] знаходиться на обліку в Комунальному закладі Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги з діагнозом кифоскаліоз I ступеню грудо-поперекового відділу (а.с. 10). Відповідач працює гірничим монтажником підземним в Публічному акціонерному товаристві Шахтоуправління Покровське і його заробітна плата за період з січня 2013 р. по травень 2013 р. складає 53324,79 грн. (а.с.11). Діти проживають разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], і доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки позивачка на підставі ст.5 Закону України Про судовий збір звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

ПАТ КБ Надра у квітні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 394\~ 387,73 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № 823386/ФЛ від 19.05.2008р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали кредит у сумі 26\~ 560,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 394\~ 387,73 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Відповідачі в судове засідання у справі не зявлялися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 823386/ФЛ від 19.05.2008р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали кредит у сумі 26\~ 560,00 дол. США. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 13,3% з кінцевим строком повернення 18.05.2013 року. [PERSON] та отримання позичальниками кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № NL-3 від 19.05.2008 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачами своїх обовязків, станом на 26.03.2013 року заборгованість за ним склала 394\~ 387,73 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту 201\~ 040,18 грн.; відсоткам 128\~ 481,72 грн., пеня 43\~ 636,42 грн., штрафи 21\~ 229,41 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов Кредитного договору позичальнику зобов?язаний повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Проте, відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконують, про що неодноразово повідомлялися, у тому числі й шляхом направлення письмових вимог про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень посилаючись на те, що відповідач добровільно не утримує її матеріально, вона знаходиться у відпустці за дитиною. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 500 грн, просила їх задовольнити, мотивуючи , що вона не працює , а необхідно самій одягнутися та годувати дитину . Відповідач вимоги в розмірі 500грн аліментів не визнав. Судом в межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлено наступне. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно довідки , дитина проживає разом із нею. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини . Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка в разі , якщо на утриманні дружини знаходиться дитини до трьох років . При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення сторін, і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 400 грн щомісячно. Суд вважає, що заявлені вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 500 грн. є не обґрунтованими, виходячи з наступного , чоловік повинен піклуватися про непрацездатну дружину однаково , тобто свій вклад у забезпечення дружини в період догляду за дитиною до досягнення три річного віку. Дружина не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною ,отримує допомогу , вказаних коштів не достатньо , що ставить її в скрутне матеріальне становище. Тому заперечення відповідача суд приймає до уваги та вважає позов задовольнити частково.Дружина вправі звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання дитини. По зустрічному позову вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог так , як відповідно до висновку експерта № 73 - судово медичної генетичної експертизи - молекулярно генетичним аналізом ДНК Громадянин [PERSON] ,[INFO] з ймовірністю 99,9999 % може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] заявлені [PERSON] безпідставні Судові витрати по справі стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

17 липня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 18 липня 1997 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з липня 2012 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, дитина залишається проживати за спільною згодою разом з матірю. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, позовні вимоги визнає. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1997 року, який зареєстрували у Зміївському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 025519, актовий запис № 62 /а.с. 3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 100688, зареєстрованого Зміївським відділом актів громадянського стану Харківської області (а.с. 4). Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами на даний час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом,посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином. Суд,вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, встановив, що сторони з 2005 року по січень 2013 року перебували у шлюбі. Від цього шлюбу мають доньок Тетяну, [INFO] та Карину,[INFO]. Відповідач недостатньо надає матеріальну допомогу на утримання дитини, згоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Згідно закону батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки в добровільному порядку відповідач ці обовязки не виконує,аліменти з нього слід стягнути в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалось, оскільки сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи,судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 січня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони мають різні характери, погляди на життя, виховання, що в подальшому вплинуло на їх спільне проживання, почали виникати непорозуміння, що призвело до розпаду сімї. Шлюбні стосунки не підтримують,. спільне господарство не ведеться.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та в позові зазначила, що сімейні стосунки між ними припинені з 01.06.2013 р. в звязку зі зрадою чоловіка. В звязку з тим, що сімейні стосунки припинено, позивач вважає, що збереження сім'ї неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До позову позивачем було додане клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не зявився. Надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 25.07.2012 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, запис акта про одруження № 29. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю, посилаючись на те, що вона звернулася до відділу держземагенства у Магдалинівському районі для оформлення права власності на будинок, однак при оформленні документів зясувалося, що у державному акті на право власності на землю було помилково зазначено прізвище заявника як „Бердник у той час, як у паспорті її прізвище було зазначено як „Берднік. Заявник просила встановити даний факт для оформлення правова власності. Заявник у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені в свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, згідно рішення виконкому Приютської сільської ради народних депутатів Магдалинівнського району Дніпропетровської області № 68 від 20 грудня 1996 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,25 га у с. Вишневе. На підставі даного рішення було видано Державний акт на право приватної власності на землю , в якому прізвище заявника було зазначено як Бердник. Згідно паспорту [PERSON] її прізвище зазначено як Берднік. Відділ держземагенства у Магдалинівському районі Дніпропетровської області відмовив заявнику у виправленні помилки в акті на право приватної власності на землю. Факт, про встановлення якого просить заявник, має неї юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved