Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

У вересні 2013 року позивачі звернулися в суд до відповідачів з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним. В огрунтування своїх вимог посилалися на те, що 06 червня 2000 року між ними та відповідачами було укладено договір № 158 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був укладений на Універсальній Товарній Біржі «РіКо-Альянс», записаний в Журналі реєстрації біржових угод за № 158 від 06.06.2000 року та зареєстрований 08.06.2000 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №104 за реєстровим № 7126. Працівники біржи завірили, що подальшого нотаріального посвідчення договір не потребує. Серед покупців квартири був також [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті вони не можуть оформити спадщину через те, що договір не посвідчений нотаріально. Оскільки вони не мають можливості розпорядитися купленою ними на законних підставах у свій час квартирою, тому що не дотримане діюче на даний момент законодавство - договір не посвідчений нотаріально- вони змушені звернутися до суду. Зазначений договір купівлі-продажу виконаний обома сторонами. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. В судове засідання позивачі не з'явилися, через канцелярію суду надали заяву, в котрій просили суд слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Проти заочного розгляду не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання були сповіщені через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а тому вважаються повідомленими належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи- УТБ „РіКо-Альянс" в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Третя особа- приватний нотаріус Миколаївського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу в її відсутність та вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 червня 2000 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір № 158 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був укладений на Універсальній Товарній Біржі «РіКо-Альянс», записаний в Журналі реєстрації біржових угод за № 158 від 06.06.2000 року та зареєстрований 08.06.2000 року в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №104 за реєстровим № 7126. [PERSON] помер [INFO] року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. З повідомлення приватного нотаріуса вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, а саме біржовий договір був укладений з порушенням Закону України „Про товарну біржу", та рекомендовано звернутися до суду. Договір виконаний сторонами в повному обсязі: позивачі уплатили продавцям вартість квартири, вселилися в жиле приміщення, зареєструвалися там та користується нею, а відповідачі отримали оплату договірної вартості квартири, звільнили її від побутового майна та здійснили виселення з неї. Згідно з вимогами ст.227 ЦК УРСР в редакції ГК 1963 р., що діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в ред.1963р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції ЦК 2003 р. договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, жилого будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Із пунктів 3,4 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 заключних та перехідних положень ЦК України 2003р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР 1963 р. Таким чином суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved