Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

15.08.2013 року Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та виселення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 16.04.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON], був укладений Кредитний договір № 0149252/2/13741, за умовами якого [PERSON] отримала кредит. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до іпотечного договору, укладеного 16.04.2008 року між Банком та [PERSON] , Банк передав в іпотеку ВАТ «Ерсте Банк» трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Внаслідок невиконання умов кредитного договору 15 липня 2010 року Малиновським районним судом м.Одеси винесено судовий наказ в справі 2н-2556/2010 р. про стягнення заборгованості в загальній сумі 554076,86 грн. В ході виконання данного рішення, було звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON] 29.03.2012 року АТ «Ерсте Банк» є власником квартири [ADDRESS]. 20.05.2013 року ПАТ «Ерсте Банк» на адресу відповідачів направлено вимоги про виселення з вимогою добровільно звільнити квартиру. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 16.04.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON]., був укладений Кредитний договір № 0149252/2/13741., відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит. Зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором № 0149252/2/13741 від 16.04.2008 року були забезпечені Договором іпотеки від 16.04.2008 року, укладеним між ПАТ «Ерсте Банк», як іпотекодержателем, та відповідачем: [PERSON], - посвідченим 16.04.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 1812. Вказане підтверджується договором іпотеки від 16.04.2008 року. Внаслідок невиконання умов умов кредитного договору 15.07.2010 року Малиновським районним судом м.Одеси був винесений наказ в справі № 2н-2556/2010 р. про стягнення заборгованості в загальній сумі 554076,86 грн. В ході виконання даного рішення, було звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON]. В зв'язку з не продажем іпотечного майна на прилюдних торгах, Постановою першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ від 26.03.2012 року квартира [ADDRESS] передана у власність ПАТ «Ерсте Банк». 29.03.2012 року ПАТ «Ерсте Банк» отримано свідоцтво, на підстві якого ПАТ «Ерсте Банк» є власником квартири [ADDRESS]. 20.05.2013 року ПАТ «Ерсте Банк» (після перейменування ПАТ «ФКБ Банк») на адресу відповідачів направлено вимоги про виселення з вимогою добровільно звільнити квартиру. Підтвердженням вказаного є поштові повідомлення про вручення відправлення від 07.06.2012 року. На дату подання позову житлове приміщення відповідачами не звільнено. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких підстав суд вважає за необхідне позов ПАТ «ФКБ Банк» задовольнити.

Outcome: approved