Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У вересні 2013 року Державна іпотечна установа звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, 07 серпня 2012 року між ПАТ «Ерде Банк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №К-91/12, згідно умов якого відповідач отримала у кредит грошові кошти в розмірі 480 000,00 гривень, зі сплатою річних 15%, строком погашення не пізніше 06.08.2022 року. 04 вересня 2012 року між позивачем та ПАТ «Ерде Банк» був укладений договір відступлення права вимоги №699/12, згідно якого останній передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором. Позивач стверджує, що станом на день подачі позову [PERSON] не сплатила суму заборгованості за договором про іпотечний крдит. Позивач вважає, що з відповідача має бути стягнута заборгованість та пеня за договором про іпотечний кредит. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.42). Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала (а.с.41). Судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 07 серпня 2012 року між ПАТ «Ерде Банк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №К-91/12, згідно умов якого відповідач отримала у кредит грошові кошти в розмірі 480000,00 гривень, зі сплатою річних 15%, строком погашення не пізніше 06.08.2022 року (а.с. 7-12). 07 серпня 2012 року між ПАТ «Ерде Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2725, який виступає в якості забезпечення виконання зобовязань, що випливають з договору про іпотечний кредит №К-91/12 від 07 серпня 2012 року (а.с.18-22). 04 вересня 2012 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Ерде Банк» був укладений договір відступлення права вимоги №699/12, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №5170, згідно якого останній передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит №К-91/12 від 07 серпня 2012 року та іпотечним договором від 07 серпня 2012 року (а.с. 23-26). 22 квітня 2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, згідно якого з відповідача стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь позивача станом на 23 січня 2013 року по основній сумі боргу 478 255 грн. 92 коп., нараховані відсотки 27 037 грн. 90 коп., пеня 570 грн. 62 коп., інфляційні втрати 29 грн. 01 коп. (а.с.27-29). Відповідно до довідки №3419/11/4 від 16 серпня 2013 року, заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит №К-91/12 від 07 серпня 2012 року за період з 07 лютого 2013 року по 24 травня 2013 року становить 43 686 грн. 82 коп., з яких: нараховані відсотки 21 122 грн. 97 коп., пеня за прострочення сплати кредитних коштів 22 563 грн. 85 коп. (а.с.5). У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Оскільки судом встановлено, що відповідач не належним чином виконує свої обовязки перед кредитором, у звязку з чим за період з з 07 лютого 2013 року по 24 травня 2013 року за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 43 686 грн. 82 коп., чим позивачу завдано матеріальну шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору в розмірі 3441,00 грн. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved