overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 25 вересня 2004 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що в вересні 2011 року відповідач залишила сім'ю та з цого часу шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Також зазначила, що [PERSON] позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 вересня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 176139 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7, 35). Сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та об-грунтовує її тим, що 7 вересня 1993 року державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори Фартушна Н.К. видала заявниці свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-2110. В цьому правовстановлюючому документі допущена помилка у написанні її прізвища: замість «[PERSON]» помилково написано «[PERSON]». Ця обставина перешкоджає [PERSON] зареєструвати право власності на спадкове майно. Тому заявниця просить суд встановити належність їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Фартушною Н.К., зареєстрованого в реєстрі за №2-2110. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримує заяву та про-сить суд задовольнити її. Заінтересовані особи не з'явились у судове засідання. Вони завчасно у встановлено-му порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення представника заявниці [PERSON] та дослідивши пись-мові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 7 вересня 1993 року державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори Фартушна Н.К. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-2110 (а.с.9). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.1 ст.259 цього ж Кодексу у рішенні суду повинні бути зазначені відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З копії паспорту громадянина України, виданого на ім'я заявниці (а.с.3), вбачається, що її справжнім прізвищем є «[PERSON]». Таким чином, прізвище заявниці, вказане у правовстановлюючому документі, не співпадає з її прізвищем, зазначеним в паспорті громадянина України. Ця обставина пере-шкоджає [PERSON] зареєструвати право власності на спадкове майно. Суд вважає, що для усунення цієї перешкоди слід встановити факт належності заяв-ниці свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, щ мати померла [INFO], а батько [PERSON] помер [INFO] Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. На випадок своєї смерті, мати [PERSON], склала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON], позивачці по справі. Позивачка протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично прийняла її, вступивши у володіння спадковим майном, оскільки постійно користується вказаним будинком, підтримує у належному стані, обробляє земельну ділянку. В даний час має намір оформити право власності на будинковолодіння. Нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини за заповітом в зв"язку з тим, що на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримала. Пердставник відповідача - сільський голова Гавінський О.М. в судове засідання не з"явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просить справу слухати у відсутності представника Грусятицької сільської ради. Суд, заслухавши пояснення позивачки, заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: З свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 14.11.1988 р. Грусятицькою сільскою радою Жидачівського району Львівської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Згідно заповіту, складеного 16 липня 1985 р., [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Грусятицької сільської ради Жидачівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 4. Згідно витягу з погосподарських книг Грусятицької сільської ради, господарство [PERSON], яка померла в 1988 році, в с. Грусятичі Жидачівського району Львівської області відноситься до суспільної групи "робітничий двір", в якому вона була прописана та проживала сама з 1979 по 1988 рр. Згідно рішення виконкому Грусятицької сільської ради від 13.11.2013 р. № 22 "Про присвоєн-ня адресного номера", господарству [PERSON], яка померла в 1988 р., присвоєно адресний номер: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS], нерухоме майно складається з житлового будинку А-1, веранди а, сходів а-1, сараю Б, сараю В, літньої кухні Г, сараю-кладової Д, підвалу дп/д, загальною вартістю 108 222 грн. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті матері, яка померла [INFO], згідно заповіту прийняла у відповідності до ст.ст. 548-549 діючого на той час ЦК України (1963 року) у спадщину житловий будинок в [ADDRESS], однак не оформила у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на належне їй спадкове майно, а тому маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, на що може бути витрачений значний час, через необхідність обґрунтування висновків суду з посиланням на відповідні докази, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення відповідно до положень ч.2. ст.209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу та спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами, які проживають окремо, припинено, сім'я розпалася з причин постійних сварок, відсутності взаєморозуміння з березня 2012 р. Ухвалою суду від 23.10.2013 р. за клопотанням відповідача сторонам було надано двохмісячний строк на примирення та збереження сім'ї. У судове засідання, призначене на 24.12.2013 р. позивач та відповідач не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач згідно поданій заяві продовжує наполягати на розірванні шлюбу, вказавши на те, що відповідач за наданий судом строк налагодити стосунки не намагався. Відповідач згідно поданій суду заяві, не заперечуючи обставин, викладених у позові, проти задоволення позову заперечив. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 18.06.2011 р. Корабельним ВДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції) та спільних дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини між ними припинено та сторони не примирилися у визначений судом строк. Факт окремого проживання сторін підтверджується також і їх заявами, наданими суду, згідно яким фактичне місце проживання позивача та відповідача є різним. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач не бажає проживати однією сім'єю із відповідачем, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню із присвоєнням за клопотанням позивача їй дошлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чернівецького районного суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що шлюб з [PERSON] розпався остаточно і подальше збереження сім'ї неможливе. Позивач подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги задоволити на підставах викладених в позові. Відповідач подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 10 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №24. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди на життя, виховання сина, ведення домашнього господарства та постійні сварки. У сторін від шлюбу є малолітній син: [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу необхідно покласти на сторони в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

05.11.2013 р. до суду заявлено цей позов, вимоги якого мотивовано тим, що 14.02.2003 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/П-03, за яким відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 7416 грн. 00 коп. з розрахунку 25 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 14.02.2003 року до повного погашення кредиту, при порушенні забов'язання за кредитним договором відповідач станом на 15.10.2013р. має заборгованість - 10610 грн. 19 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги задовольнити. (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 28). З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Достовірно доведено, що відповідно до кредитного договору № 3/П-03 від 14.02.2003 року, між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник), відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 7416 грн. 00 коп. шляхом встановлення відповідного ліміту кредитування зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25 % річних, проте зобов'язання не виконує в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10610 грн. 19 коп. Спірні правовідносини регламентуються: - ст.ст. 525, 526, 530, 554 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків; - ст.625 ЦК України , за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки; Оскільки, [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10610 грн. 19 коп., чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та відсотків за користування ним, то необхідно стягнути з позичальника на користь позивача заборгованість за кредитом; 229,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вимогою визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Білгород-Дністровський районний відділ ГУ ДМС в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. При цьому, позивачі посилаються на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.01.2009 року було визнано незаконним розпорядження органу приватизації державного житлового фонду виконкому міської ради м. Білгород-Дністровська № 3020 про приватизацію квартири [ADDRESS] та свідоцтво про право власності на житло від 01.12.1994 року на ім'я [PERSON] та [PERSON], а за [PERSON] було визнано право на приватизацію квартири. З червня місяця 1997 року [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає, а проживають тільки позивачі, які не бажають сплачувати комунальні платежі за [PERSON], тому,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] є матір»ю [PERSON]. Мотивуючи свої вимоги [PERSON] вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON], актовий запис про смерть № 19 складений 28 грудня 2012 року виконавчим комітетом Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області. Після смерті матері залишилася спадщина. Для підтвердження родинних відносин їй необхідно подати до нотаріальної контори свідоцтво про народження, свідоцтво про другий шлюб матері, для підтвердження переходу прізвища матері з «[PERSON]» на «[PERSON]». Однак виявилося, що таке свідоцтво в неї відсутнє. Представник зацікавленої особи - Привільської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON], актовий запис про смерть № 19 складений 28 грудня 2012 року виконавчим комітетом Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області. Після смерті її залишилася спадщина. При зверненні до нотаріальної контори виявилося, що заявниці необхідно подати свідоцтво про народження, свідоцтво про другий шлюб матері, для підтвердження переходу прізвища нині покійної з «[PERSON]» на «[PERSON]». Однак при зверненні до Каланчацької державної нотаріальної контори виявилося, що таке свідоцтво в заявниці відсутнє. Даний факт перешкоджає заявниці отримати свідоцтво про право на спадщину. Отримати вказане свідоцтво на даний час не має можливості, так як згідно відповіді ВДРАЦС РС Каланчацького РУЮ у Херсонській області, при перевірці наявності актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] по виконавчому комітету Привільської сільської ради не виявлено, так як книги державної реєстрації актів цивільного стану про шлюб за 1934 по 1940 роки за зазначеним населеним пунктом збереглися частково. Той факт, що [PERSON] є дочкою нині покійної [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], де після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]», серії [NUMBER], свідоцтвом про народження [PERSON], де батьками записано [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] та довідкою, виданою головою Привільської сільської ради, де вказано, що [PERSON] проживала [ADDRESS] разом зі своєю матір»ю [PERSON], яка померла [INFO]. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

26.07.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 3659, 60 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився,суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 03.02.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання. 26.07.2010 року [PERSON] знаходячись в під'їзді № 1 по вул. Алмазна, 9 вм. Полтава, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , діючи з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом ривка з шиї, відкрито викрав золотий ланцюжок вартістю 2987 грн. та золоту підвіску вартістю 672, 60 грн., які належать позивачці, завдавши матеріальні збитки на суму 3659 грн. Дане підтверджується показами позивачки в кримінальній справі, даними протоколу пред'явлення ооби для впізнання від 10.08.10 р., даними протоколу допиту свідка [PERSON], що були оголошені в суді, даними явки з повинною [PERSON], огляду місця події, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11.08.10 р за участю підозрюваного [PERSON], речовими доказами. В судовому засіданні по кримінальній справі [PERSON] свою вину визнав повністю та разом зі свідком [PERSON] надали покази, що золоті вироби заклали в ломбард і не викупали. Крім цього при скоєнні злочину [PERSON] наніс позивачці удар, що призвело до моральних страждань , а саме душевних переживаннях, головних болях, змінах в психічному стані. Суд оцінює завдану моральну шкоду в 3000 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 1167 ЦК України. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 30.11.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Сімейні стосунки припинені з вересня 2013 року, у зв'язку з побутовими розбіжностями. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про поділ майна та місце мешкання дитини не виникає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Шлюб просила розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.11.2002 року, який зареєстрований Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 935. (а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3) Сімейні стосунки припинені з вересня 2013 року. Спорів про поділ майна та місце мешкання дитини не виникає. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання . У зв'язку з цим суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 229,40 грн.. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved