Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 17 квітня 2007 року вона із [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області та зареєстрований в Ананьївському РБТІ Одеської області. Позивач вказує, що являється власником даного будинку, однак розпоряджатися та користуватися ним не в змозі, так як до укладення угоди щодо купівлі-продажу житлового будинку між сторонами була домовленість, що відповідач по справі - [PERSON] зніметься з реєстраційного обліку. Однак з моменту продажу і по теперішній час, колишній власник не намагалась і не має наміру зніматись з реєстраційного обліку. [PERSON] зазначає, що вона є людиною похилого віку, їй досить важко утримувати будинок в належному стані, поратися по господарству, тому вона потребує допомоги сторонніх осіб, однак для вчинення певних правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб, тому вона вимушена звернутись до суду в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Позивач по справі в судове засідання на розгляд справи не з'явилась, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.16), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Відповідач по справі в судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила, хоча сповіщалась належним чином про день, час та місце розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, лист з судовою повісткою повернувся з довідкою пошти "адрест не проживає" (а.с.11). Представник третьої особи; Ананьївського РС ГУДМС України в Одеській області, також в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.12). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, представника третьої особи та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом також встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорту, позивач - [PERSON], [INFO], уродженка с. Коханівка, Ананьївського району, Одеської області, зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.4). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.04.2007 року, зареєстрованого нотаріально, [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] (а.с.6-8). Встановлено, що відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 316 ЦК України передбачено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, встановлено, що позивач є власником жилого будинку по [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] з 2007 року у вказаному житловому будинку не проживає, виїхавши у невідомому напрямку. Враховуючи те, що відповідач понад шість місяців в будинку по [ADDRESS] не проживає, однак знятись добровільно з реєстраційного обліку в Ананьївському районному секторі Головного управління державної міграційної служби України не бажає, чим порушує права позивача, як власника нерухомого майна. А тому, належно оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову і визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вулиці [ADDRESS]. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що їх необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved