Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 3 359 грн. 43 коп. та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19 вересня 2011 року між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-13037-190911, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 4 499,00 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи із ставки 36,5% в рік. Банк свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредит в розмірі 4 499 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 33265903 від 19.09.2011 року та рахунок - фактура № ФС - 2595 від 19.09.2011 року. Відповідач отримав кредитні кошти, що підтверджується накладною № ФС - 18175 від 19.09.2011 року. Однак, в порушення умов кредитного договору, погашення кредиту та нарахованих за його користування процентів в строк, передбачений кредитним довогором, відповідачем не проводилося, а тому станом на 23.07.2013 рік виникла заборгованість на загальну суму 3 359, 43 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи, просить його задоволити, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду квитанції про сплату заборгованості та судового збору по справі, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 19 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-13037-190911, згідно умов якого останньому було надано грошові кошти на придбання майна (послуг) в розмірі 4 768, 94 грн. /а.с.5-10/. Відповідно до п. 2.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставок: перші 10 місяців процентна ставка встановлюється на рівні 0,01% річних; починаючи з 5-го місяця користування кредитом процентна ставка встановлюється на рівні 36,50 % річних. З копії меморіального ордеру № 33265903 від 20.09.2011р., видаткової накладної № ФС - 18175 від 19.09.2011р. та рахунку - фактури № ФС - 2595 від 19.09.2011 р. вбачається, що позивач надав, а відповідач прийняв кредитні кошти в розмірі 4 999 грн. 17 коп. /а.с.13,14,15/. Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, станом на 23.07.2013 р. у відповідача перед банком виникла заборгованість без врахування розміру пені на загальну суму 3 359 грн. 43 коп. /а.с.16/. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що відповідач заборгованість перед банком погасив, про що свідчать квитанції № 27486319 від 17.10.2013 року на суму 3 360,00 грн., № 29317631 від 05.12.2013 року на суму 286,00 грн. та квитанція № 87620487 від 05.12.2013 року в розмірі 229,40 грн. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити, оскільки відсутній предмет спору у зв'язку із добровільною сплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором № 001-13037-190911 від 19.09.2011 року.

Outcome: dismissed