Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

позивач звернулась з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини що продовжує навчання та додаткових витрат. Мотивувала свої вимоги тим, що вона з 1994 року по 2002 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка на сьогодні продовжує навчатися у Київському національному університеті технологій та дизайну на денній формі навчання. Зазначала, що навчання є платним, дочка не має власного доходу, повністю перебуває на її утриманні, в той час як відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча і вважає освіту потрібною. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини від його - відповідача доходів щомісячно, починаючи з 08.07.2013 року на час навчання дочки до досягнення нею двадцяти трьох років. Крім того, вважала, що з відповідача необхідно стягнути суму додаткових витрат у розмірі 32000 гривень, як витрати які пов'язані із навчанням. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Пояснив суду, що не може надавати матеріальної допомоги, оскільки у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина від іншого шлюбу. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи, судом повідомлялася, а тому суд визнаючи її причини неявки в судове засідання такими що відбулися за відсутності поважних причин, вважає за можливе вирішити справу по суті за наявними матеріалами, з врахуванням обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Сторони спору перебували у шлюбі з 18 вересня 1994 року по 06 серпня 2002 року. Від цього шлюбу у подружжя [INFO] народилася дочка - [PERSON]. Згідно довідки за підписом декану факультету дизайну від 07.06.2013 року вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі факультету дизайну у Київському національному університеті Технологій та дизайну. Форма навчання платна. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не має власного доходу, повністю перебуває на утриманні матері - [PERSON], в той час як відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ухвалюючи рішення по суті позовних вимог, суд враховує, що відповідач працює у Автосервісній філії «Універсал-Авто» ПАТ «УАК», має регулярний дохід та утримує малолітню [PERSON], [INFO]. Суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у розмірі ? частини від його доходів щомісячно, починаючи з 08.07.2013 року на час навчання дочки до досягнення нею двадцяти трьох років. В той же час, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 32000 гривень додаткових витрат, оскільки такий розмір витрат перед судом недоведений, та відсутні докази наявності особливих обставин, що могли б бути правовою підставою для задоволення таких вимог. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати.

Outcome: partial