overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та ведення господарства з відповідачем припинили. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні на задоволені позову наполягала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 3,4). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. Тому проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі із 26 січня 2008 року, який зареєстрований у Коропузькій сільській раді Городоцького району Львівської області за актовим записом № 2. Від спільного життя подружжя має двоє дітей, дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулася із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з самого початку подружнє життя не складалося. Відповідач постійно влаштовував сварки, скандали, принижує її жіночу гідність, зловживає алкоголем, тривалий час не проживають разом. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, примирення між ними не можливе, вважає, що їх шлюб краще розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26.01.2008 року у Коропузькій сільській раді Городоцького району Львівської області за актовим записом № 2 ( свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). У відповідності до ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача, та матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Отже у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї сторін стало не можливим, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, до відповідача, який в подальшому уточнив, в якій просить про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивач уточнений позов підтримала повністю, відповідач уточнений позов визнав повністю та беззаперечно. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач уточнений позов визнав повністю та беззаперечно, що, на думку суду, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

04 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 березня 1990 року Палацом урочистих подій м.Донецька, актовий запис №279. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 березня 1990 року у Палаці урочистих подій м.Донецька, актовий запис №279. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Перевіривши матеріали справи і документи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню тому, що родина подружжя [PERSON] остаточно розпалася, сторони не бажають жити однією родиною, втратили почуття любові, поваги один до одного та взаєморозуміння, що при таких відносинах підстав для її збереження не має. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просила суд залишити їй прізвище "[PERSON]" при реєстрації розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею. 4.39 га., розташовану на території Бурімської сільської Ради, Ічнянського району Чернігівської області, згідно Державного акту серія ЧН№105936 від 29 жовтня 2004 №585, виданого Ічнянською РДА на підставі розпорядження Ічнянської РДА від 14 червня 2006 року, та на грошові вкладі з належними відсотками та компенсаціями, які знаходяться в Ічнянському ТВБВ філії Чернігівського обласного управління ПАТ «ДОБУ» м. Ічня, Все вище вказане спадкове майно належне померлому [INFO] його батькові [PERSON]. Позивач вказує на те, що він, як спадкоємець першої черги по закону має право на спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем і на день його смерті. Однак переоформити на себе спадкове майно в позасудовому порядку не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач не з'явився, але письмово просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Бурімської сільської Ради на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності та про визнання позову. Представник відповідача ПАТ «ДОБУ» Ічнянського відділення в судове засідання не з'явився, а надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти позову не заперечує. Згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів в судовому засіданні.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Законними підставами для задоволення позову є ст.ст. 1261, 1268 ЦК України. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що вона перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем ТОВ «Донбасаеро» з 29.06.2011 року, наказ 320/л, на посаді бортпровідника. 22.01.2013 наказом № 33/л [PERSON] була звільнена на підставі п.1, ч. 1 ст.40 КЗПП. Після звільнення з підприємства відповідно до ст. 116 КЗпПУ, відповідач з позивачем не розрахувався, у разі чого виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 13612, 88 грн., середньомісячний заробіток за період затримки з 30.01.2013 року по 09.07.2013 року у розмірі 20379, 46 грн., моральну шкоду 10000, 00 грн. а також середньомісячний заробіток з 10.06.2013 року по день ухвалення рішення суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач перебував у трудових правовідносинах з відповідачем з 29.06.2011 року, наказ 320/л, на посаді бортпровідника. 22.01.2013 наказом № 33/л [PERSON] була звільнена на підставі п.1, ч.1 ст.40 КЗПП. Після звільнення з підприємства відповідно до ст. 116 КЗпПУ, відповідач з позивачем не розрахувався, у разі чого виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 13 612, 88 грн за період з грудня 2012 року до січня 2013 року, також за період з 30.01.2013 по 11.06.2013 року підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час затримки становить 20379, 46 грн. Вимоги позивача про стягнення з відповідача середньомісячного заробітку за час затримання за період з 10.06.2013 року по день ухвалення рішення, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не визначено конкретну суму, яка підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час затримки, моральну шкоду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 02 липня 2005 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дітиною повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі,в якій зазначила,що позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК, якщо обставини визнані сторонами по справі, то вони не підлягають доказуванню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач . Дитина мешкає з матір»ю, що підтверджується довідкою про місце проживання, виданою Шевченківською сільською радою Сахновщинського району Харківської області та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позов, стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки : [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , який мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Актовий запис про смерть № 3 зроблено Куйбишевським відділом РАГС м. Донецька Донецької області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Квартира , на підставі свідоцтва про право власності від 04.09.1998 року № 9963, належить на праві спільної сумісної власності батькові позивача - [PERSON] та братові позивача - [PERSON]. В П'ятій Донецькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа. У строки передбачені законодавством, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та прийняв її. Постановою від 14.06.2013 року № 509/02-31 державний нотаріус П'ятої Донецької нотаріальної контори Сафронова Н.Л. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на ? частину вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги , дала пояснення аналогічні викладеним у позові Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просив суд розглянути справу у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились просили розглянути справу у їх відсутності. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши докази приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] Що підтверджено актовим записом про смерть № 3 зроблено Куйбишевським відділом РАГС м. Донецька Донецької області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Квартира , на підставі свідоцтва про право власності від 04.09.1998 року № 9963, належала на праві спільної сумісної власності померлому [PERSON] та братові позивача - [PERSON]. Позивач звернувшись до нотаріуса прийняв спадщину. Постановою від 14.06.2013 року № 509/02-31 державний нотаріус П'ятої Донецької нотаріальної контори Сафронова Н.Л. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Другим спадкоємцем є відповідач - [PERSON] Документи на квартиру знаходяться у [PERSON], який добровільно не бажає надати документи для оформлення позивачем спадщини. Вказані дії порушують права позивача. Статтею 527 529 ЦК УРСР (який діяв на момент виникнення даних правовідносин) встановлено, що позивач , як син померлого є спадкоємцем першої черги. Статтею 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 562 ЦК УРСР передбачено, що поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди, поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання факту, що має юридичне значення, посилаючись на таке. 7 жовтня 1952 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Він є їхнім рідним сином. За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] набули спільне майно, а саме, трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] [PERSON] як дружила спадкодавця фактично прийняла спадщину, проте належним чином її не оформила. [INFO] померла [PERSON] Він звернувся до Шостої донецької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини від своїх батьків. Проте нотаріус пояснила, що для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом має бути усунута допущена у свідоцтві про одруження [PERSON] з [PERSON] помилка, а саме, замість зазначення по батькові [PERSON] вказано «[PERSON]». Просить встановити факт реєстрації шлюбу 7 жовтня 1952 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги. В судове засідання представник зацікавленої особи не з'явився, надав на ім'я суду заяву про розгляд справи в його відсутність у відповідності до закону. Відповідно до свідоцтва про одруження 7 жовтня 1952 року в Чапаєвській сільській раді [PERSON] одружився з [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що заявник - [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], є сином [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] вмер. [INFO] [PERSON] вмерла. Згідно свідоцтву про право власності на квартиру №7494 від 4 серпня 1999 року, виданому Представництвом Фонду державного майна України в м.Донецьку, кв.[ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - по 1/3 частині кожному. Факт реєстрації 7 жовтня 1952 року у Чапаєвській сільській раді Пологіївського району Запорізької області шлюбу між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд, дослідивши докази в їхній сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що дійсно 7 жовтня 1952 року у Чапаєвській сільській раді Пологіївського району Запорізької області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з [PERSON], який був зареєстрований 10 жовтня 1997 року Кореїзською селищною радою м. Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна, актовий запис № 28. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя з відповідем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння між ними, різність поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки по веденню сумісного господарства. Відповідач зловживав спиртними напоями, в зв'язку з цим у них виникали часті сварки, в результаті яких постраждалою стороною від побоїв була позивач. Вона неодноразово намагалася вилікувати чоловіка, але все було марно. Шлюбні відносини між ними припинені, сумісного господарства не ведуть. Позивачкою також неодноразово були прийняті заходи для примирення, які не дали ніяких результатів. Його поведінка та відношення до позивачки не змінилася та негативно впливає на неї. Примирення між ними не можливо. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Спору про поділ спільного сумісного майна сторони не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, винести рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за останнім місцем проживання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 10 жовтня 1997 року Кореїзською селищною радою м. Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна, актовий запис № 28 (а. с. 5). Спору відносно майна між сторонами немає. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, у порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved