overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник відповідача Поліської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що [INFO]. померла [PERSON] Згідно заповіту від 14 вересня 2009 р. [PERSON] заповіла своєму онуку [PERSON] все своє майно. З виписки із господарської книги Поліської сільської ради вбачається, що згаданий житловий будинок з надвірними будівлями, 1948 року побудови, що знаходиться [ADDRESS], рахується за [PERSON] Згідно даних технічного паспорту та довідки Рівненського обласного БТІ від 25 червня 2013 р. № 99, право власності на вказаний житловий будинок та господарські будівлі не зареєстровано, інвентаризаційна вартість об'єкту становить 27 тис. 731 грн. Із повідомлення Костопільської районної державної нотаріальної контори № 696/01-16 від 28 грудня 2013 р. та згідно даних Спакового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру підтверджується наявність відомостей про заповіт [PERSON] від 14 вересня 2009 р. Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 вересня 2013 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості. Згідно ст. 1268 ЦК України, [PERSON] спадщину прийняв. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 17 червня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивачка вважає що збереження шлюбу неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги, сім'я існує формально. Майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», шлюбні відносини припинені з червня 2013 року. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду нотаріальну завірену заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачкою. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

04 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду в із позовом про стягнення аліментів з [PERSON], в якому зазначила, що вона в зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебуває, однак вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивакою і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, іноді купує дитині гостинці. Однак, цього не вистачає. Відповідач працює, однак де, позивачка не знає. Тому, позивачка звертається до суду і просить стягнути з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів відповідача але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення в межах місячного платежу. В судове засідання позивачка та її представник надали заяву, в якій просили розглянути справу за їхньої відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги підтримують. В судове засідання відповідач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, зазначивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини-[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. В наданій суду заяві, відповідач позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з 04 грудня 2013 року на користь матері дитини [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

21.10.2013 року [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2013 року [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі з 23.09.2006 року зареєстрований [PERSON], який з вересня 2012 року в даній квартирі не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2013 року [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 2). З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі з 23.09.2006 року зареєстрований [PERSON] (а.с. 12-15). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте з 2012 року не проживає, що підтверджується поясненнями позивача, висновком від 04.10.2013 року та листом Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 10.10.2013 року за № 3/9668 (а.с. 19, 20). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

28 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається, в тому числі, з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS]. У встановлений законом строк 04 травня 2012 року позивач подав заяву приватному нотаріусу Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] про прийняття спадщини, а інший спадкоємець за законом - [PERSON] 04 травня 2012 року подав приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про відмову від спадщини. Вказав, що 22 серпня 2012 року на частину спадкового майна - вклади з відповідними нарахованими відсотками, що знаходяться у ПАТ «Державний ощадний банк України», ним отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідач [PERSON], як спадкоємець [PERSON] першої черги за законом не вчинила жодних дій, що свідчать про прийняття нею спадщини, зокрема не подала заяву про прийняття спадщини і не була зареєстрована на момент смерті спадкодавця з ним за однією адресою. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нього. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачами пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, визнання позову судом приймається. Відповідно до роз'яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, що відповідає приписам статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, статті 1218, частини 1 статті 1261, частини 3 статті 1268 ЦК України. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що спільне життя з нею у них не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя, через що між ними виникають непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, примирення вона не бажає і тому вважає, що подальше існування шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка вдруге у судове засідання не з'явилась, хоча своєчасно була повідомлена про час і місце судового розгляду, заперечень проти позову не подала, про причини неявки суд не повідомила, а відтак, за згоди позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення відповідного рішення в порядку ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. 23 листопада 2003 року у Буцнівській сільській раді між сторонами зареєстровано шлюб, про що 23 листопада 2003 року було складено відповідний актовий запис № 11 та відділом РАГС Тернопільського району Тернопільської області видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних поглядів на життя, між ними існують формальні шлюбні стосунки, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства. Примирення і збереження сім'ї - не можливе. Відтак суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка до суд не з'явилась, не скористалась своїм право на захист з метою збереження шлюбу, то його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина. В судове засідання позивач не з"явилась. Від неї на адресу суду надійшла заява в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2008 року з відповідача стягувались аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. 20 листопада 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Костопільського РУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по стягненню з відповідача аліментів, оскільки старша донька досягла повноліття, син [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні позивача та потребує коштів на своє утримання. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч.1 ст.184 СК України ). Враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи суд встановлює аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує, що відповідач офіційно не працює і не займається підприємницькою діяльністю є працездатним, не є інвалідом, та визначає розмір аліментів в сумі 400 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 09 грудня 2013 року позов [PERSON], задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], на користь [PERSON], по 424,25 грн. компенсації за оплачені комунальні послуги. При вирішенні позовної заяви, судом не було вирішено питання про судовий збір та відшкодування витрат на правову допомогу. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в провадженні Кам»янець-Подільського міськрайонного суду знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON], до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON], про стягнення коштів по квартирній платі та комунальним послугам. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 09.12.2013 року позов задоволено частково. При подачі позову до суду [PERSON] було сплачено згідно з квитанцією № 26182397 від 27.08.2013 року на рахунок місцевого бюджету 229,70 грн., судового збору. Згідно квитанції № 102 від 02.09.2013 року [PERSON] сплачено адвокату [PERSON] 100 грн. за підготовку позовної заяви до суду. Відповідно ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II групи. Відповідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи. До витрат пов»язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER], відповідно вона звільнена від сплати судового збору, а нею при подачі позову до суду сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 70 коп., який підлягає їй поверненню як зайво сплачений. Витрати на надання правової допомоги підлягають поверненню позивачу в розмірі 21,40 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог, які необхідно стягнути з [PERSON], [PERSON] в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини, а саме: дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду до її повноліття. Мотивує свій позов тим, що у шлюбі з [PERSON] у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду подав заяву в якій просить розгляд справи проводити в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Свідоцтвом про народження стверджується, що в [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. З копії рішення Горохівського районного суду від 05 квітня 2011 року (а.с.8) вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. Довідкою виданою Галичанською сільською радою (а.с.6) стверджується, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] допомоги на утримання своєї малолітньої дочки не надає, є здоровою працездатною особою, має мінливий нерегулярний дохід, а тому суд вважає, що з нього слід стягувати аліменти в користь [PERSON] в твердій грошовій сумі по 500 (п'ятсот ) гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 19 грудня 2013 року до її повноліття .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

04 жовтня 2013 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 11 червня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що є актовий запис №1332. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного шлюбу у них є дитина - син [PERSON], [INFO] Відносини з відповідачем не склалися, між ними виникали конфлікти та сварки, які призвели до того, що вони на протязі двох років припинили спілкування, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, а також підписом відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved