overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

07.11.2013 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.01.2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння, різні погляди на життя, відсутність взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, в результаті чого останні прийшли до переконання, що їх сім’я розпалась і зберегти її неможливо. Сторони в судове засідання не з’явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.01.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-СГ № 027135, виданого 20.01.2006 року відділом РАЦС Червоноградського управління юстиції Львівської області Україна. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося через непорозуміння, різні погляди на життя, відсутність взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, в результаті чого останні прийшли до переконання, що їх сім’я розпалась і зберегти її неможливо. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.09.2005 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через постійні суперечки, непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони в судове засідання не з’явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-СГ № 015591 (а.с. 3). Від подружнього життя сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 6). Сімейне життя в сторін не склалося через несумісність характерів, постійні суперечки, що відбуваються в присутності дітей. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що 22.07.2006 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями, працевлаштовуватись не бажає. Позивач тимчасово не працює, тому дитина перебуває на утриманні батьків позивача. Позивач у судове засідання на з’явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду вдруге не з’явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З’ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ИД № 012577 (а.с. 3). Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-СГ № 178484 (а.с. 2). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1,2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, оскільки відповідачі користуються послугами, які надає позивач і їх не оплачують. На попередження сплатити борг або укласти угоду на реструктуризацію заборгованості не реагують. Просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 3565,95 грн. за послуги із теплопостачання. Представник позивача в судове засідання не з’явився, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з’явилась, про час і місце слухання справи належним чином повідомлені, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками про отримання поштового відправлення, про причини неявки до суду не повідомили, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Судом встановлено що відповідачі тривалий час не оплачують житлово - комунальні послуги з теплопостачання, хоча ними користуються в результаті чого утворилась заборгованість за спожиті послуги. Відповідно до довідки №1559 від 22.10.2013 року, станом на 01.10.2013 р. за відповідачами рахується заборгованість по оплаті послуг із теплопостачання в розмірі 3565,95 грн.. Останні неодноразово попереджались про сплату заборгованості за надані послуги з теплопостачання та укладення угоди про реструктуризацію заборгованості. Проте відповідачі на це не реагують і не приймають ніяких мір для погашення боргу. Виходячи з наведеного та змісту ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, які зазначають, що повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов’язаннями, щодо оплати житлово-комунальних послуг та повинні своєчасно у встановлені строки вносити плату за комунальні послуги, які випливають із зазначеного договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд прийшов до переконання, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів солідарно в повному обсязі, відповідно до виникнення відповідальності за зобов'язанням, щодо оплати житлово-комунальних послуг .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 10.06.1978 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей, які на даний час повнолітні – [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем. З 2006 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, спільного бюджету не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. 12.12.2013 року відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування заперечення послався на те, що дружина перебуває за кордоном, а саме – в Італії. Вважає, що їхній шлюб вдався, а тому бажає сім’ю зберегти. Позивач в судове засідання не з’явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що хоче зберегти сім’ю. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.06.1978 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 208026, виданого повторно 17.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бродівського районного управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя у сторін двоє повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (8, 9). Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на життя, з 2006 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, спільного бюджету не мають, шлюбних стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та надав пояснення в якості свідка, в яких підтвердив обставини, викладені в позові, зокрема, що спільна з відповідачем дитина [PERSON] проживає разом з ним, мати проживає на даний час окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з’явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в зв’язку з чим, суд за згодою позивача розглянув справу із постановленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], яка підтвердила факт проживання з батьком, дослідивши письмові докази, приєднані до матеріалів справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони не перебувають у шлюбі. 22.09.2000 р. у сторін народилася дитина – [PERSON], яка на даний час знаходиться на утриманні позивача і разом з ним проживає. Відповідач ухиляється від матеріальної підтримки дитини, що підтверджується показаннями позивача, свідка та матеріалами справи, а саме, довідкою з місця проживання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред’явлення позову. Суд вважає, що за тих обставин, які встановлені в судовому засіданні, позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача належить стягувати за рішенням суду аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітків та доходів, починаючи з моменту подачі позову до суду, а саме, з 17.12.2013 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

23 вересня 2013 року до Врадіївського районного суду надійшла заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про визнання недієздатною та призначення опікуна, мотивуючи свої уточненні вимоги тим, що вона має рідну сестру [PERSON] , [INFO], яка є інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу та не вміє ні читати, ні писати, не може вчиняти навіть дрібні побутові угоди. Захворювання [PERSON] призводить до того, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього нагляду, допомоги і контролю. Відповідно до висновку № 84 від 29 листопада 2012 року лікарської комісії, щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу Врадіївської районної лікарні [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду. Тому, просить суд задовольнити уточненні вимоги та призначити опікуном над недієздатною [PERSON] її рідну сестру [PERSON], яка постійно проживає разом з нею, постійно здійснює за нею нагляд, годує, одягає, лікує. Заявник [PERSON] просила суд задовольнити повністю уточненні заявлені вимоги, посилаючись на обставини, які викладені в заяві. Представник Врадіївської ЦРЛ лікар – психіатр [PERSON], не заперечував проти задоволення вимог на користь заявника [PERSON] Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Врадіївської РДА (УПСЗН Врадіївської РДА) [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON], [INFO], - недієздатною та проти призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнена заява [PERSON] про визнання особи недієздатною [PERSON], встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження [PERSON], копія свідоцтва про народження [PERSON]М.). Відповідно до ст. 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров”я фізичної особи призначив для встановлення її психічного стану судово-психіатрічну експертизу, згідно висновку якої [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі помірної розумової відсталості. Тому вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (акт амбулаторної судово – психіатричної експертизи № 554 від 19 листопада 2013 року). Враховуючи вищевикладені обставини, які свідчать про хронічний психічний розлад, внаслідок чого [PERSON], [INFO] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у суду є законні підстави для визнання її недієздатною. При прийнятті рішення, суд керується ст. 39 ЦК України, ст. 236-241 ЦПК України та Постановою Пленуму ВСУ „Про судову практику по справам про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним” від 28.03.1972 року (зі змінами внесеними Постановою Пленуму ВСУ від 29.11.1974 року, від 24.04.1981 року, від 30.03.1984 року, від 25.12.1992 року, 25.05.1998 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала. Відповідач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 16.08.2005 року, від якого мають доньку Ксенію, [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення боргу в сумі 6000,00 грн. та три відсотки річних в сумі 585,00 грн. Позивач та його представник у судове засідання не з’явились, просили про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримали. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та дату судового зсідання повідомлений належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. Згідно розписки від 15.12.2008 року, [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. , та зобов’язався повернути за вимогою. 20.05.2013 року та 29.05.2013 року [PERSON] направила вимоги про повернення боргу. Згідно постанови про відмову в порушені кримінальної справи, [PERSON] зверталась до Центрального РВ ММУ УМВС України з заявою про притягнення [PERSON] до відповідальності за фактом не повернення їй боргу. Грошові кошти отримані в борг [PERSON] не повернув. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За такого, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в сумі 6000,00 грн. та три відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 585,00 грн. (6000*3/365*1185), а всього 585,00 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 344,10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 12.11.2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, постійно виникали непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент сторони не підтримують подружні стосунки та спільного господарства не ведуть. В зв'язку з цим, позивач просила суд шлюб з відповідачем розірвати, відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», тому в цій частині позовні вимоги теж підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved