Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта-банк» у вересні 2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] В якому просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 4 449 грн. 34 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Як встановлено судом, 22 червня 2011 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладено договір №003-16079-220611. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 8009,00 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0,00% в місяць, п.2.5 договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 8009,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №21460207 від 23 червня 2011 року та рахунок-фактура №СФРLA-0000002261 від 22 червня 2011 року. Зі свого боку відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною №ЧРLA1-0018 від 22 червня 2011 року. [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором, кредит не повертає, в зв'язку з чим його заборгованість станом на 22 липня 2013 року перед ТОВ «Комерційний банк «Дельта» складає 4449 грн. 34 коп., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 4449 грн. 34 коп., заборгованість за відсотками 0,12 грн.; заборгованість за комісіями -0,00 грн. згідно розрахунку ціни позову. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову , так як [PERSON] порушив зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст.611 ЦК України та стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved