Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

17 липня 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № ZPNNRK43830278 від 21.12.2006 року [PERSON] 21 грудня 2006 року отримав кредит у розмірі 4766,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов"язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, пердбаченому умовами договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №ZPNNRK43830278 від 21.12.2006 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов"язання і заборгованість за договором № ZPNNRK43830278 від 21.12.2006 року не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов"язки відповідно до договору. Зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Кредитним договором обумовлено, що договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобов"язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов"язань. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв"язку з зазначеним порушенням зобов"язань за кредитним договором відповідач станом на 05.06.2013 року має зборгованість - 20469,67 грн., яка складається з наступного: - 2378,35 грн. - заборгованість за кредитом; - 8163,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9524,26 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20469,67 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. В судове засідання Представник Позивача не з»явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та прохає стягнути з Відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням та через засоби масової інформації - газету "Запорізька правда" №140-141 від 05 грудня 2013 року, про причину неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Згідно ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в позові вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Звертаючи увагу, що Відповідач повторно не з'явився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Згідно кредитного договору №ZPNNRK43830278 який укладено 21.12.2006 року в письмовій формі у відповідності до ст. 1055 ЦК України Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 4766,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с.4-5). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 4766,00 грн. підтверджується документом про надання кредиту.(а.с.6). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.3) Відповідач станом на на 05.06.2013 року має зборгованість - 20469,67 грн., яка складається з наступного: - 2378,35 грн. - заборгованість за кредитом; - 8163,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9524,26 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Стеттею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є право відношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Крім того, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином. На підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом було встановлено, що Відповідач не виконав умови кредитного договору №ZPNNRK43830278, який укладено 21.12.2006 року, а саме не погасив заборгованість. Як вбачається з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. До винесення рішення ні однією із сторін не заявлено клопотання про застосування позовної давності. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і понесені документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача як сторони, на користь якої ухвалено рішення,

Outcome: approved