Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з’явився, позов не визнав. Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] третя особа без самостійних вимог ГУ ДМУ України в Дніпропетровській області про захист права власності, усунення перешкод у користуванні квартирою, позбавлення права користування квартирою, виселення та зняття з реєстрації місця проживання. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є власником квартири розташованої за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ вул.. Інтернаціоналістів 4Б-114. З відповідачем по справі позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2009 року по 20 лютого 2012 року. Шлюб було розірвано за рішенням суду. В квартирі разом з позивачем зареєстровані її донька [PERSON], відповідач [PERSON] та онуки позивача. До та після припинення між позивачем та відповідачем шлюбно-сімейних відносин, відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчинює за місцем мешкання сварки, псує належну позивачу побутову техніку, пошкоджує майно, погрожує фізичною розправою, завдає тілесних пошкоджень, принижує честь та гідність. Позивач просить захистити її право власності та усунути їй перешкоди у користуванні та володінні квартирою, позбавити відповідача права користування приміщенням та виселити відповідача із квартири. В судове засідання позивач не з’явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, згідно обставин викладених в позовній заяві, наполягає на задоволенні позову, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно з вимогами ст. 74, 76 ЦПК України, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі. В судове засідання також не з’явився представник третьої особи: Дніпровського районного відділу в м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України. Вищезазначений учасник судового розгляду надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. В суду достатньо матеріалів для розгляду справи за відсутності вищезазначених осіб. Суд вважає за можливе розглянути справу згідно вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копії паспортів сторін по справі /а.с. 6, 7-8/, згідно яких підтверджуються їх особи та місце проживання та реєстрації; - свідоцтвами про шлюб, рішення суду про розірвання шлюбу /а.с. 9, 10/, згідно яких підтверджується період перебування в шлюбі сторін по справі; - ордер на житлове приміщення, свідоцтво про право власності, витягом про реєстрацію права власності, витяг з Держреєстру правочинів, технічним паспортом на квартиру /а.с. 11-16/, згідно якого підтверджується дата придбання квартири та реєстрація позивача як власника квартири; - довідками ЖБК№49 /а.с. 17, 18, 19, 20, 21/, згідно яких підтверджується реєстрація осіб та відповідача в квартирі, та наявна заборгованість за комунальні послуги; - листом відповідача /а.с. 22/, згідно якого підтверджується погрози відповідача на адресу позивача; - заява позивача до Дніпровського РВ, довідки Дніпровського РВ /а.с. 24-27/, згідно яких підтверджується звернення позивача щодо неправомірних дій відповідача до органів міліції та проведення профілактичних бесід з відповідачем щодо недопущення антигромадської поведінки; - договор про надання юридичних послуг, чек, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП, довідка про взяття на облік платника податків, свідоцтво платника єдиного податку /а.с. 30-34/, згідно яких підтверджуються витрати на правову допомогу; У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини: Позивач [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ вул.. Інтернаціоналістів 4Б-114. З відповідачем [PERSON] по справі позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2009 року по 20 лютого 2012 року. Шлюб було розірвано за рішенням суду. В квартирі разом з позивачем зареєстровані її донька [PERSON], відповідач [PERSON] та онуки позивача. До та після припинення між позивачем та відповідачем шлюбно-сімейних відносин, відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчинює за місцем мешкання сварки, псує належну позивачу побутову техніку, пошкоджує майно, погрожує фізичною розправою, завдає тілесних пошкоджень, принижує честь та гідність, в зв’язку з чим позивач неодноразово зверталася до органів міліції, яка проводила з відповідачем профілактичні бесіди які позитивного результату не дали. Вивчивши матеріали справи, з’ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 156 ЖК України члени сім’ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. До членів сім’ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені статтею 157 ЖК України та частиною першою статті 116 ЖК України. Згідно зі ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Тобто для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу. вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач систематично порушує правила співжиття, створює позивачці неможливі умови для проживання. У зв’язку із зазначеним вона неодноразово була змушена звертатися до органів внутрішніх справ. Як вбачається із доказів наданих позивачем, остання неодноразово зверталася звернулася із заявами до Дніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу неправомірних дій відповідача в квітні та червні 2013 року /а.с. 24-27/. З відповідачем [PERSON] було проведено профілактичну роботу про недопущення насильства в сім’ї в червні 2013 року /а.с. 26/ та в липні 2013 року /а.с. 27/. Проте своєї поведінки відповідач не змінив. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Відповідач заперечень, або доказів на підтвердження заперечень суду не надав. Докази надані позивачем навпаки свідчать про наявність передбачених ст. 116 ЖК України підстав для виселення відповідача. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, є підстави для задоволення позову. У відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідач, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судові витрати щодо сплати судового збору та витрат на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 83 ЦПК України. На підставі ст. 116, 156, 157 ЖК України,

Outcome: approved