Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкування. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01 грудня 1975 року він проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У вказану квартиру він поселився та проживав однією сім'єю разом з [PERSON]. Згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач по справі та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло виданого згідно розпорядження Фонду комунального майна від 29.11.1993 року за № 916. Крім того, доказами сумісного проживання заявника з [PERSON] за вищевказаною адресою є факт реєстрації заявника у квартирі, що відмічено в домовій книзі. Стверджує, що у нього та [PERSON] був спільний бюджет, він сплачував квартплату, усі комунальні послуги по спільному жилому приміщенню, але, оскільки між ними існували фактичні родинні відносини, обліку витрат на господарсько-побутові питання вони не проводили. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копію довідки про смерть, виданої відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції від [INFO]. Після смерті [PERSON] позивач повністю займався її похованням та виконав усі встановлені обряди у зв'язку з похованням людини. За дорученням позивача [INFO] довідку про смерть [PERSON] у відділі РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції отримав його батько [PERSON], свідок по справі. У відповідності до ст. 1233 ЦК України [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті за життя не посвідчила, оскільки між позивачем та нею була домовленість і розуміння того, що за законом позивач є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] Позивач після смерті [PERSON] не відмовився від спадщини, а навпаки, намагався оформити 1/2 частки спільно приватизованої квартири на своє ім'я, однак, внаслідок відсутності необхідних документів про підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON], нотаріальне оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину виявилося неможливим. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] необхідно заявнику для визнання його спадкоємцем четвертої черги та отримання свідоцтва про право на спадкування та оформлення спадщини на 1/2 частку сумісно приватизованої квартири за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст.ст. 1261-1263 ЦК України спадкоємці першої, другої чи третьої черги за законом на частку приватизованої квартири, яка належала померлій [PERSON] - відсутні. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав доводи викладені в позовній заяві, просив суд заяву задовольнити та встановити факт його проживання з 1975 року по [INFO] з [PERSON] однією сім'єю, визнати за ним право на спадкування після смерті [PERSON], як спадкоємця за законом четвертої черги на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS]. Суду пояснив, що [PERSON] була його тіткою, він проживав з нею разом після того як повернувся з армії, вони вели спільне господарство, разом купували продукти, готували їжу, сплачували за квартиру. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав доводи викладені в позовній заяві, просив суд заяву задовольнити та встановити факт проживання з 1975 року по [INFO] [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю, визнати за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON], як спадкоємця за законом четвертої черги на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS]. Суду пояснив, що [PERSON] вселився до квартири на правах члена сім'ї. Проживав однією сім'єю з [PERSON] Вони на двох приватизували квартиру. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті [PERSON] залишився проживати в даній квартирі. [PERSON] і [PERSON] між собою родичі, однак встановити документально це неможливо. [PERSON] був одружений у 1981 році, але цей шлюб він розірвав і після цього не одружувався. Весь час позивач проживав у даній квартирі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] була рідною сестрою його жінки, та прописала до себе його сина [PERSON] по [ADDRESS] Позивач є племінником [PERSON], вони разом мешкали в квартирі [PERSON], квартиру приватизували на двох. Коли [PERSON] померла, [PERSON] продовжив проживати в квартирі. [PERSON] став проживати з [PERSON] з тих пір як прийшов з армії у 1975 році. [PERSON] одружувався, знаходився в шлюбі 5-6 років, потім після розлучення він мешкав там же зі своєю тіткою [PERSON] [PERSON] три місяця жила в Миргороді у сестри, а потім поверталась додому. [PERSON] вона прописала на правах члена сім'ї, при цьому у неї не було ані чоловіка, ані дітей, позивача вона вважала своїм сином, вони разом вели спільне господарство, разом харчувалися. Позивач працював, давав [PERSON] гроші, а вона платила за комунальні послуги. Зараз комунальні послуги сплачує позивач. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON], з яким вона знайома з 1984 року, є рідним дядьком її доньки, рідним братом її чоловіка. Їй відомо, що коли він прийшов з армії його батьки прописали у його тітки [PERSON] по [ADDRESS]. Він проживав з [PERSON] доки вона не померла. [PERSON] та [PERSON] жили однією родиною, разом харчувалися, вели спільне господарство, разом приватизували квартиру. У [PERSON] не було дітей і вона симпатизувала [PERSON], який працював та віддавав їй частину своїх грошей для покупки продуктів та оплати комунальних послуг. Похованням [PERSON] займалася родина [PERSON], при цьому позивач також приймав участь в організації поховання. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем вона проживає в одному під'їзді, знає його добре років 8-10. [PERSON] була тіткою [PERSON], він у неї проживав. Проживає він останні років 7-8 у цій квартирі. Вона в цьому будинку проживає давно. Він жив коли ще була жива [PERSON], він доглядав за нею, з роботи йшов, ніс продукти. Вона живе на 4 поверсі, а він на першому. В під'їзді вона усіх знає, тому знає, що [PERSON] є племінником [PERSON] Коли вона погано себе почувала, практично з дому не виходила. Він гоував їй їжу, годував її. Вони жили як рідні, вона вважала його своїм сином. Він постійно проживав у цій квартирі. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією домової книги за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] з 01.12.1975 року та [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], [INFO]., він прописаний за адресою: [ADDRESS], з 01.12.1975 року. Згідно з дублікатом свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER], виданого 01.12.1993 року Фондом комунального майна у м. Сєвєродонецьку, квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» № 562 від 07.06.2013 року станом на 29.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло. Згідно з довідкою відділу РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області № 03,49/131 від [INFO], виданої [PERSON], [PERSON] померла [INFO] у м. Сєвєродонецьку. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 07 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 448 від 02.09.1981 року. Враховуючи викладене, судом встановлено, що померлій [PERSON] дійсно на праві приватної власності належала 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. З показань свідків наданих в судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] та позивач [PERSON] проживали однією сім'єю з 1975 року до [INFO], тобто понад п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому суд вважає, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом четвертої черги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені ним в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків, наданими в судовому засіданні, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкування, підлягає задоволенню.

Outcome: approved