Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» (далі - ПАТ «Український бізнес банк», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи, що 29 жовтня 2008 року між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк», правонаступником якого по всім правам та обов'язкам є ПАТ «Український бізнес банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № АП 1911 (далі за текстом - Кредитний договір). За цим Кредитним договором Банк в разовому порядку надав Відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 11620,42 грн. строком на 24 місяці з 29.10.2008р. по 29.10.2010р. включно. Платою за користування грошовими коштами є відсотки в розмірі 30% відсотків річних на суму фактичної заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 17.09.2013р. утворилася заборгованість по кредиту у сумі 6704,62 грн., заборгованість по процентам у сумі 137,75 грн., а всього 6842,37 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені витрати по осплаті судового збору у сумі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що отримала кредит на вказану суму, допустила несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів, позов визнала у повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення відповідача, роз'яснивши наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2008 року між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк», правонаступником якого по всім правам та обов'язкам згідно з п. 1.2. Статуту є ПАТ «Український бізнес банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № АП 1911. За цим Кредитним договором Банк надав Відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 11620,42 грн. строком на 24 місяці з 29.10.2008р. по 29.10.2010р. включно. Договром встановлена плата за користування грошовими коштами у розмірі 30% відсотків річних на суму фактичної заборгованості за кредитом. У відповідності до положень п. 1.2. Кредитного договору, кредит надавався Відповідачеві на умовах терміновості, повернення, платності, в обмін на зобов'язання Боржника повернути суму кредиту та сплатити відсотки, а також комісії, передбачені Кредитним договором шляхом безготівкового перерахування грошових коштів чи сплати через касу Банку. Згідно п. 2.2.1 Кредитного договору відповідач був зобов'язаний щомісячно, не пізніше дати, зазначеної у Графіку погашення кредиту, що є невід'ємною частиною кредитного договору, сплачувати заборгованість за кредитом та відсотками за користування грошовими коштами рівними платежами в сумі не менше за 649,73 грн. На останню дату погашення за графіком боржник повинен сплатити всю суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, відсотками та комісіями, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов'язання з надання кредитних коштів виконав у повному обсязі. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17.09.2013р. утворилася заборгованість по кредиту у сумі 6704,62 грн., заборгованість по процентам у сумі 137,75 грн., а всього 6842,37 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком і не заперечується відповідачем. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК України встановлює загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved