overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

16.10.2013 року заявник звернувся з вищевказаною заявою до суду. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26.12.1989 року на шахті ім. Ф.Е. Дзержинського під час виконання своїх трудових обов’язків помер його батько [PERSON]. У зв’язку зі смертю батька та згідно з наказом по підприємству № 126/о від 30.03.1990 року заявнику були призначені страхові виплати та пенсія по втраті годувальника. Оскільки з 01 січня 1997 року по 31 березня 2001 року зазначені виплати шахтою не провадились, заявник звернувся за захистом свого порушеного права до суду і рішенням Апеляційного суду Донецької області від 31.10.2012 року було зобов’язано ДП «Дзержинськвугілля» зробити розрахунок сум відшкодування шкоди [PERSON] у зв’язку із втратою годувальника за період з 01 січня 1997 року по 31 березня 2001 року та передати до відділення виконавчої дирекції ФССНВ в м.Дзержинську всі документи, необхідні для призначення [PERSON] страхових виплат. До теперішнього часу вказані в рішенні документи до Відділення ФССНВ в м.Дзержинську підприємством не передані. Під час збирання документів заявником, було виявлено, що в свідоцтві про смерть батька його прізвище вказано як «Іваницький», тобто маються розбіжності в написанні державною мовою в документах прізвища заявника та його померлого батька, проте в паспорті заявника і в його свідоцтві про народження прізвища записані російською мовою, тому розбіжності в написанні відсутні. Оскільки на теперішній час виправлення зробити не можливо з причини того, що батько заявника помер, він просить встановити факт родинних відносин у судовому порядку. Представник заявника до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з’явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінюючи надані письмові документальні докази: копію паспорту заявника, копію свідоцтва про народження заявника, копію посвідчення заявника № 303717 серії АБ, копію Акту № 264 від 26.12.1989 року, копію трудової книжки [PERSON], копію наказу № 126/о від 30.03.1990 року, копію про смерть [PERSON], копію свідоцтва про смерть [PERSON], копію про народження [PERSON], копію довідки про склад родини [PERSON], суд приходить до висновку, що заявник є сином померлого 26.12.1989 року [PERSON], а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.09.1981р. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Позивач зазначає, що сімейне життя з дружиною не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв’язку з чим просить його розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах вказаних в позовній заяві, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.09.1981 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане Чорноморською сільською радою, Голопристанського району, Херсонської області, серії 1-КГ № 574947. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім’я фактично розпалася, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як він не бажає підтримувати з відповідачкою шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що з 15.04.1995 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Їх шлюб був зареєстрований відділом ЗАГС Калінінського району м. Уфа Управління запису актів цивільного сану Республіки Башкортостан, актовий запис № 303 Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. З березня 1996 року вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо з тієї причини, що у них з відповідачем постійно виникали сварки з різних побутових питань та зловживання алкоголем з боку відповідача. Позивачка вважає, що збереження сім'ї не можливе, на примирення не згодна та просить розірвати з відповідачем шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі(а.с.12). Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлена належним чином ( а.с.17,19), про причини неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України. 04.12.2013 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки сторони не створили міцної, дружньої сім'ї, на примирення не згодні, втратили один до одного почуття кохання, взаємопорозуміння, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1994 року до січня 1998 року; в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] в особі представника [PERSON] 14.08.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що сторони проживають фактично окремо, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина у достатньому розмірі, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити; відповідач [PERSON] позов фактично визнав частково, не заперечуючи проти сплати аліментів на дитину у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) щомісячно, як про це просить позивачка, але стверджуючи, що він надавав раніше допомогу на утримання сина - давав гроші, купляв одяг, продукти для дитини. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1994 року до січня 1998 року; в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який фактично проживає з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.3-6). Відповідач [PERSON] працює, отримує щомісяця заробітну плату і не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання дитини; утримань з його заробітку (доходів) на користь інших осіб за виконавчими документами не відбувається, тощо. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, фактичне визнання відповідачем позову і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів у частці від доходу батька (відповідача) - 1/3 частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 14.08.2013 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що починаючи з 27 серпня 1999 р. вона перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO]. у них народилася дочка [PERSON]. Спільне подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та майбутнє. З серпня 2013 р. вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. До судового розгляду справи від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги вона підтримує. Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 серпня 1999 р. Палацом урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області (актовий запис №360). Подружжя має спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю - позивачкою. Спільне сумісне проживання сторін у справі не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя. До цього часу вони відносини не налагодили. Шлюб існує формально. Примирення між подружжям дотепер не досягнуто. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

До Краснокутського районного суду 25 жовтня 2013 року звернувся позивач з позовною заявою про стягнення боргу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25 квітня 2012 року відповідач - [PERSON] взяла у нього гроші в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США 00 центів, шо в еквіваленті складає 24 000 грн., які згідно розписки від 25 квітня 2012 року зобов'язувалась повернути до 25 травня 2013 року, але до теперішнього часу своїх зобов'язань відповідачка не виконала, хоча позивач неодноразово до неї звертався з проханням повренути борг. Дані обставини змусили позивача [PERSON] звернутися до суду з позовом. Позивач в відкрите судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позоні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не прибула, причину неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, котрі знаходяться в матеріалах справи. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно розписки від 25 квітня 2012 року, яка мається в матеріалах справи, отримала від позивача [PERSON] 3000 (три тисячі) доларів США, але до теперішнього часу вказану суму не повернула. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти..., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Тому суд вважає, що відповідачкою [PERSON] порушено зобов'язання повернути борг в розмірі 3 000 доларів США у встановлений строк, який і підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] в повному обсязі. Статтею 11 ЦПК України передбачений обов'язок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до вимог ст. 1051 Цивільного Кодексу України якщо договір позики має бути укладений в письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 07 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1544. Вказує, що у сторін під час шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Причинами розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, втрата почуття любові однин до одного, часте виникнення сімейних конфліктів, небажання відповідача знаходити взаєморозуміння та злагоду в сім'ї. Вказує, що фактичних шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне сімейне життя, примирення і збереження сім'ї неможливе. Миритись не бажає. Просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розірвати шлюб із відповідачем та проводити розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи в суді був належним чином повідомлений судовою повісткою та телефонограмою, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1544 (а.с.5), у сторін є син - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, сварки та скандали, які виникають між сторонами на протязі певного проміжку часу. На примирення позивачка не згідна, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

19.07.2013 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що її сестра [PERSON], яка померла [INFO] р., при житті почала процедуру приватизації земельної ділянки № [NUMBER], загальної площею 0,0500 га., яка розташована в Нахімовському районі м. Севастополі, в межах СТ «Міраж», але отримати державний акт на земельну ділянку у встановленому законом порядку не встигла, в зв'язку зі смертю. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати за нею, як спадкоємця 2-ї черги, право на завершення подальших дій спадкодавця і отримати відповідних документів. Представник відповідача в суд не з'явився, направив заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, а рішення постановити на підставі наданих доказів та пояснень сторін. 3 особи в суд не з'явилися, просили розглянути справу у їх відсутність, а рішення постановити на розсуд суду, у відповідності з чинними законодавством. Суд, дав оцінку всім доказам, які надав позивач, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON], являється сестрою [PERSON] [INFO] р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Оскільки спадкоємці 1-ї черги відсутні, [PERSON], як спадкоємець 2 черги, звернулася до 1-ї Севастопольської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини. Постановою держнотаріуса Ісаєвої Ю.В. від 02.07.2013 р. у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, оскільки відсутній документ про належність майна спадкодавцеві. Як встановив суд, при житті [PERSON] почала процедуру приватизації земельної ділянки № [NUMBER], яка розташована в Нахімовському районі м. Севастополя в межах СТ «Міраж», загальною площею 0,0500 га., але отримати державний акт на земельну ділянку не встигла ), в зв'язку зі смертю. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальші дії в приватизації земельної ділянки переходять до спадкоємця [PERSON] Це кореспондується з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 24-753/04-13 від 16.05.2013 р., якщо спадкодавець не придбав права власності на земельну ділянку у відповідності зі ст. 125 ЗК України, однак почав процедуру приватизації земельної ділянки у відповідності з діючим законодавством України, а органи місцевого самоврядування відмовили спадкоємцям в завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування, права на завершення приватизації і отримання відповідних документів на своє ім'я. При таких обставинах, позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 1218, 1262, 1268, ч. 3 ст. 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, мотивуючи тим, що між акціонерним комерційним банком «Правекс Банк», правонаступником якого з усіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк», 19.09.2007 року було укладено договір кредиту № 1536-012/07Р з [PERSON] якому надано грошові кошти у розмірі 70 000,00 (сімдесят тисяч) доларів США 00 центів строком до 19.09.2032 р. у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 11,3 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] 19.09.2007 року з банком був укладений договір іпотеки № 1536-012/07Р, предметом іпотеки є: квартира [ADDRESS], загальною площею - 44,9 кв. м. Також з метою забезпечення виконання зобов'язань 19.09.2007 р. між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 1536-012/07Р. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та виниклою заборгованістю позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 1 151 327, 71 (один мільйон сто п'ятдесят одна тисяча триста двадцять сім) грн. 71 коп. та покласти на відповідачів судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачів і винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Будь яких заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Городківської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, вказавши, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка [NUMBER] розміром 1,96 га на території Городківської сільської ради, яку він заповів [PERSON] Позивач не може нотаріально оформити спадщину через допущене виправлення в державному акті про право власності на земельну ділянку, тому просив суд визнати за ним право власності на неї. В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача до суду не з'явився, надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Городківка Крижопільського району Вінницької області помер [PERSON]. До складу спадкового майна входить земельна ділянка [NUMBER] на території Городківської сільської ради розміром 1,96 га, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю І-ВН № 021181. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим 25.11.2011 року секретарем Городківської сільської ради Бурдейно. В.Б., реєстраційний номер 1034. Згідно довідки приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON] № 403/01-16 від 11.11.2013 року нотаріальне оформлення права власності на земельну ділянку неможливе через допущене виправлення у державному акті на право приватної власності на землю, де прізвище власника земельної ділянки «[PERSON]» закреслене і зверху дописано «[PERSON]». Статтею 1268 ЦК України встановлено, що за заповітом спадкоємець має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно повідомлення Крижопільської державної нотаріальної контори № 234/01-16 від 28 листопада 2013 року до майна померлого спадкова справа не заведена. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення суду, пов'язану з пот-ребою у наведенні доводів та нормативного обґрунтування, суд вважає за необхідне прого-лосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Зважуючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного і

Outcome: approved