Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з тих підстав, що вони проживають та прописані в квартирі [ADDRESS] з 1983 р. у трьохкімнатній квартирі житловою площею 39,8 м кв., загальною площею 65,1 м. кв., власником квартири є позивач [PERSON] У суміжній квартирі [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] разом із сім'єю. В обґрунтуванні позовної заяви позивачі покликалися на те, що в 2000 р. зі згоди власників квартири [ADDRESS], де раніше проживала [PERSON] з сім'єю, вони загородили приміщення загального коридору і за їхні кошти добудували «прихожу», якою користувалися разом зі сусідами до моменту поселення відповідачів. Також позивачі покликаються, що на восьмому поверсі під'їзду, де знаходиться їхня квартира, вони за свої кошти облаштували сушарку , яка була в занедбаному стані. Правління ЖБК №148 і мешканці восьмого поверху дозволили позивачам користуватися відповідною сушаркою. Після поселення в квартиру [ADDRESS] відповідача та третьої особи відповідач почав встановлювати власний порядок користування тамбуром-прихожою та сушаркою, незважаючи, що вони - позивачі вклали свої кошти в облаштування вказаних приміщень. В подальшому позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги. В уточнених позовних вимогах від 13.06.2012 р. позивачі покликаються на те, що між сторонами постійно виникають конфлікти, в результаті яких відповідач [PERSON] нападає на позивачів, ображає їх нецензурною лайкою, внаслідок чого позивачі неодноразово зверталися в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області. Позивачі просять визнати за ними право користування сушаркою, усунути перешкоди в користуванні тамбуром прихожою та стягнути 10000 грн. моральної шкоди. Просять задоволити позовні вимоги в повному об'ємі по їхньому позові. Відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про усунення перешкод в користуванні підсобним приміщенням та приведення його у попередній стан, покликаючись на те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] відгородили крихітний коридорчик, так звану «прихожу» розміром 1,5 м. кв. та встановили двері, а також між восьмим і дев'ятим поверхами перед сміттєпроводом спорудили стіну на сходовому майданчику та встановили двері. Всі вказані добудови позивачі [PERSON] та [PERSON] встановили самовільно. Просить усунути перешкоди в користуванні сушаркою та сходовою площадкою, привести підсобні приміщення у попередній стан шляхом демонтажу стіни та дверей, а також стягнути судові витрати. Просить зустрічний позов задоволити, а в основному позові відмовити. Третя особа: [PERSON] зустрічний позов підтримала та просить його задоволити, а в позові [PERSON] та [PERSON] відмовити. Треті особи: представник ЖБК №148 в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, та [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Представник Залізничної районної держадміністрації в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд ухвалив справу слухати у їх відсутності. В судовому засіданні встановлено, що сторони є сусідами: позивачі [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі №29, а відповідач [PERSON] разом з третьою особою [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Будинок належить житлово-будівельному кооперативу №148. В судовому засіданні також встановлено, що в 2000 р. зі згоди сусідки [PERSON], яка раніше проживала в [ADDRESS], позивачі [PERSON] та [PERSON] добудували за власні кошти тамбур «прихожу» розміром 1,5 м. кв., який правління ЖБК №148 дозволило добудувати. Встановлено, що облаштовуючи тамбур, позивачі фактично загородили та встановили двері в коридорі будинку, який належить житлово-будівельному кооперативу. З довідки ЖБК №148 та технічного паспорту на квартиру №29 вбачається, що до вказаної квартири тамбуру «прихожої» не включено (арк. спр. 8-9). З довідки ЖБК №148 від 15.05.2012 р. №130 вбачається, що з 1983 р. нежитловим приміщенням користувався власник квартири №29 батько [PERSON] - [PERSON]. З даної довідки вбачається, що в 2000 р. позивачі з дозволу ЖБК провели реконструкцію нежитлового приміщення, яке знаходиться між восьмим і дев'ятим поверхами під'їзду, повністю облаштували для використання в якості підсобного приміщення до квартири [ADDRESS] і дане приміщення прилегле до кухні квартири №29, яка належить позивачам [PERSON] та [PERSON], і електроенергія з цього нежитлового приміщення обліковується і оплачується з єдиного лічильника по квартирі №29, тобто по квартирі позивачів. Оцінюючи даний письмовий доказ, суд приймає дану довідку до уваги, яка дійсно підвереджує той факт, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не здійснили самовільної добудови сушарки. Оцінюючи надані з протоколів зборів членів ЖБК №148 від 01.04.2008 р. про звільнення 1/4 частини площі сушарки та 1/2 частини коридору, суд вважає, що дане рішення суд не може прийняти до уваги, оскільки воно повністю суперечить довідці ЖБК №148 від 15.05.2012 р. №130. В судовому засіданні встановлено, що так звана «сушарка» не використовується за призначенням, фактично використовується під кладовку. Окрім цього, довідкою підтверджено, що позивачі за свої кошти з дозволу ЖБК №148 в 2000 р. облаштували дане нежитлове приміщення за свої кошти, що підтверджується доданою до матеріалів справи квитанцією (арк. спр.18 том 2). Дане приміщення облаштовано електроенергією з квартири №29, де проживають позивачі. Як встановлено в судовому засіданні, в рішенні зборів членів ЖБК №148 визнано дійсний факт облаштування позивачами, оскільки ЖБК №148 рекомендував відповідачу [PERSON] повернути кошти позивачу, які були затрачені позивачами на облаштування приміщення. Щодо рішення про поділ коридору-тамбуру нежилого приміщення, прийнятого зборами кооперативу, суд вважає, що таке рішення є неправомірним. Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права користування нежитловим приміщення «сушаркою» слід задоволити, оскільки ЖБК № 148 участі в облаштуванні даного нежитлового приміщення не приймало, облаштували дане нежитлове приміщення позивачі [PERSON] та [PERSON] за свої кошти, а отже набули права на користування таким. Наведене стверджується долученими до матеріалів справи квитанціями на придбання матеріалів (а.с.15-17 том 1). Щодо використання та поділу тамбуру-прихожої по ? частині нежитлового приміщення суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки таке приміщення як тамбур-прихожа в план обох квартир не входить. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини,крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних та фізичних страждань. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини, або взагалі така не заподіяна. Суд вважає, позивач не довела позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки на думку суду моральна шкода в розмірі 10000 грн. з відповідача є необґрунтованою, позивач не довела, що відповідачем було завдано моральну шкоду в будь-якому розмірі і в позові про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Щодо зустрічного позову, то в задоволенні такого слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed