Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 32 000 грн. Посилається на те, що 08.05.2012року між ним та відповідачем укладено договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 32 000грн., із умовою повернення коштів до 08.08.2012р. Не зважаючи на неодноразові усні попередження та письмову вимогу про сплату боргу відповідач добровільно повертати кошти позивачу відмовляється. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав на ведених у позові та наданих суду усних поясненнях. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову. Посилаються на те, що відповідач коштів зазначених у розписці у позивача не брав. Відповідач отримував у позивача лише товар, вартість якого близько 16000 грн. Розписка була надана під психологічним тиском. Просять відмовити у задоволенні позову повністю. Судом встановлено, що 08.05.2012року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів, згідно з яким [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 32 000грн., а останній зобов'язувався повернути позикодавцеві отриману суму грошей до 08.08.2012р., про що свідчить оригінал розписки, яка міститься в матеріалах справи. 08.08.2012року позивачем надіслано відповідачу претензію про повернення боргу на суму 32 000грн. [PERSON] на сьогоднішній день зобов'язання за договором позики не виконано, грошові кошти позивачу не повернуто, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 32 000грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За нормами ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] згідно умов договору позики, суму боргу не повернув, чим порушив права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із відповідача суми боргу. В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. За нормами ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики позивач представив суду розписку, яка свідчить про передачу [PERSON] у позику грошових коштів на суму 32 000 грн. Суд не бере до уваги посилання відповідача про те, що він не отримував коштів, як таких, що не підтверджені жодними доказами. На запитання суду, чи відповідач підписував розписку, відповідач підтвердив цей факт. Також відповідач підтвердив факт підписання розписки свідками [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. З цих підстав відповідачу відмовлено у допиті в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Жодних доказів підписання розписки під впливом насильства відповідач суду не надав. На запитання суду чи звертався відповідач в правоохоронні органи з приводу написання розписки під впливом насильства, відповідач таке заперечив. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по договору позики в сумі 32 000грн. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 320грн.

Outcome: approved