Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у вересні 2013 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є споживачами електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. 06.04.2005 року та 30.06.2007 року представниками енергопостачальника була проведена перевірка прибору обліку споживання електроенергії споживача за вказаною адресою. В результаті перевірки було встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме - самовільне підключення проводів до електричної мережі енергопостачальника. Спожита таким чином енергія не рахувалась та не оплачувалась. У зв'язку з чим було оформлено акти про порушення правил користування електричною енергією : № 145968 від 06.04.2005 року в сумі 5148,82 грн., № 002057 від 30.06.2007 року в сумі 1482,57 грн. Загальний розрахунок завданих збитків, згідно Постанови НКРЕ №562 від 04.05.2006 року, складає 6631,39 грн. Добровільно відповідачі не сплатили суму заборгованості, тому і було звернено до суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з'явилися, згідно повідомлення пошти адресати за вказаною позивачем адресою не проживають. Згідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМС. УДМС України від 12.09.2013 року -[PERSON] з 05.12.1986 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]; [PERSON] взагалі не значиться зареєстрованим по Донецькій області. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ). Згідно до Статуту ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» є самостійним суб'єктом господарювання. Метою діяльності підприємства є виробництво, транспортування і постачання електричної енергії споживачам (підприємствам, організаціям та населенню міста) на підставі укладених договорів; задоволення потреб ринку у наданні послуг належної якості (робіт, продукції) власного виробництва. Згідно ст.26 Закону України „Про електроенергетику", споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. 06.04.2005 року та 30.06.2007 року представниками енергопостачальника була проведена перевірка прибору обліку споживання електроенергії споживача за вказаною адресою. В результаті перевірки було встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме - самовільне підключення проводів до електричної мережі енергопостачальника. Спожита таким чином енергія не рахувалась та не оплачувалась. У зв'язку з чим було оформлено акти про порушення правил користування електричною енергією : № 145968 від 06.04.2005 року в сумі 5148,82 грн., № 002057 від 30.06.2007 року в сумі 1482,57 грн. Загальний розрахунок завданих збитків, згідно Постанови НКРЕ №562 від 04.05.2006 року, складає 6631,39 грн. Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» як суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання послуг з електропостачання, та відповідачами - фізичними особами, склалися спірні правовідносини у сфері надання і оплати комунальних послуг, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV (з відповідними змінами) «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон). Частиною першою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Комунальні послуги, як убачається зі змісту статті 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пунктів 1-4 статті 13 наведеного Закону залежно від функціонального призначення визначено перелік житлово-комунальних послуги, які поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо- будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення міць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За приписами статті 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору. Таким чином, необхідність укладення договору на надання комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Однак дана вимога Закону сторонами спірних правовідносин не виконана. Згідно наданої позивачем копії особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] власником квартири та споживачем електричної енергії зазначена [PERSON]. Згідно листа ТОВ « Управляюча компанія Лідер» від 3.10.2013 року № 355 квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі ТОВ «УК-Лідер» не приватизована, державна, квартиронаймачем якої в період з 28.11.1974 року до 14.02.1997 року був [PERSON]. Останній помер [INFO], що також підтверджується копією особистого рахунку на квартиру. Крім того, в Макіївську міську раду було надано інформацію про вільність спірної квартири для вселення осіб, що потребують житло. Згідно повідомлення пошти адресати за вказаною позивачем адресою не проживають. Згідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМС. УДМС України від 12.09.2013 року -[PERSON] з 05.12.1986 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]; [PERSON] взагалі не значиться зареєстрованим по Донецькій області. Відповідно до вимог ст. 10 ч.3 та ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем у судовому засіданні не доведено, що відповідачі взяли на себе зобов'язання, передбачені Правилами користування електричною енергією для населення, що саме вони є споживачами послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS], також не доведено, що між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та відповідачами існують зобов'язання, які повинні виконуватися, що вони є належними боржниками. За таких обставин підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed