Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 30 жовтня 2010 року о 14 годині на 28 км. автодороги Київ-Одеса, з вини відповідача, який керував автомобілем «ЗАЗ110308», д.н.з. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП був пошкоджений забезпечений транспортний засіб, «Сузукі», д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВА/7053501, укладеного із ВАТ СК «ПЗУ Україна». Виконуючи свої зобов'язання, передбачені ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), позивач здійснив регламентну виплату потерпілому та відповідно до положень ст. 38 цього Закону просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 11165 гривень 95 копійок, судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок, витрати за юридичні послуги в сумі 2000 гривень, а загалом 13395 гривень 35 копійок. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував факт винуватості у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, однак заперечував суму матеріального збитку пред'явленого до стягнення і вважав, що така шкода становить 9000 гривень. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Так, судом було встановлено, що внаслідок ДТП був пошкоджений забезпечений транспортний засіб, «Сузукі», д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована згідно ВА/7053501, укладеного із ВАТ СК «ПЗУ Україна», строк дії якого з 06 серпня 2010 року по 05 серпня 2011 року. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно положень п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третіх осіб. Відповідно до положень ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Сузукі», д.н.з. [NUMBER] згідно Звіту № 11/09-АZ06 від 09 вересня 2011 року, складеного спеціалістом Експертної компанії «БК «ЕКСПЕРТ» становить 16307 гривень 97 копійок. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 30 листопада 2011 року потерпілий повідомив про страховий випадок та звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування та відповідно до положень ст. 35 Закону надав відповідний перелік документів. У зв'язку з чим, позивач, 29 грудня 2011 року здійснив виплату відшкодування потерпілому в розмірі 11165 гривень 95 копійок, що підтверджується Наказом МТСБУ за № 3567 від 29 грудня 2011 року та платіжним дорученням № 5974 від 29 грудня 2011 року. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Так, оскільки позивач здійснив регламентну виплату потерпілому, він набув право регресної вимоги до винної особи і його вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (надалі - Закон), МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так, між позивачем, Моторним (транспортним) страховим бюро України та ТОВ «ЕмВіПартнерс» було укладено Контракт про надання правової допомоги № 72 від 16 жовтня 2012 року. Згідно Додаткової угоди № 3 до контракту про надання праової допомоги № 72 від 05 листопада 2012 року та платіжного доручення № 4260 від 05 листопада 2012 року позивач перерахував на рахунок представника за ведення справи за позовом до [PERSON] суму за надання юридичних послуг в розмірі 2000 гривень, а тому суд вважає за можливе в цій частині вимог задовольнити позов в розмірі 2000 гривень, яка зокрема і є пред'явленою до стягнення, як витрати за правову допомогу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про інші судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved