Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії звернулися до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просять стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за недообліковану електроенергію у розмірі 5666,54грн. та судові витрати. Свій позов мотивують тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок, на підставі якого [PERSON] є абонентом позивача. При проведенні перевірки дотримання вимог Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричної енергетики для населення, затвердженого Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357(далі ППЕЕН) у відповідачів було виявлено порушення вимог діючого законодавства. За даним фактом було складено акти: від 12.03.2008; № 22476 від 28.01.2009; № 22583 від 06.03.2009; № 23380 від 07.07.2009; № 25003 від 16.03.2010 про порушення споживачами правил користування електроенергією. Складеними актами було зафіксовано декілька порушень відповідача, які полягали у самовільному підключенні після відключення. Всього позивачем було складено п'ять актів про порушення відповідачем правил ППЕЕН за споживану недообліковану електричну енергію на загальну суму в розмірі 5666,54 грн. В досудовому порядку відповідачі заборгованість не повертають. 13.10.2010 позивачем було подано заяву на видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за недообліковану електричну енергію, 15.10.2010 вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за недообліковану електричну енергію за вищевказаними актами було задоволено, проте вказаний судовий наказ 12.09.2011 за заявою боржників було скасовано. Позивач не погодившись з ухвалою суду про скасування судового наказу звернувся з апеляційною скаргою, яку апеляційним судом Донецької області було задоволено, ухвалу Куйбишевського районного суду м. Донецька від 12.09.2011 скасовано з передачею питання на новий розгляд. Ухвалою суду від 08.04.2013 судовий наказ від 15.10.2010 скасовано. Крім того 08.04.2013 до вказаного наказу внесено виправлення, а саме вважати правильно - заборгованість за недообліковану електричну енергію в розмірі 9865,72грн. У зв'язку з тим, що позовна заява відносно вимог, визначених в частині першій ст. 96 ЦПК України, може бути подана лише у випадку відмови у прийнятті судового наказу або його скасуванні позивач просить поновити строк позовної давності. Представник позивача Паршева І.І., яка діє на підставі довіреності у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Строк позовної давності просила поновити, оскільки позивач раніше, а саме у 2010 році, звертався з вимогою про стягнення з відповідачів суми недооблікованої електроенергії у наказному провадженні, проте ухвалою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 08.04.2013 вказаний судовий наказ було скасовано, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні вказавши, що вказані позивачем Акти про порушення споживачами ПКЕЕН складенні неправомірно, крім того просили визнати вказані акти такими, що не мають юридичного значення за строком давності. Надали до суду свої письмові заперечення проти позову, які долучено до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу та постановити рішення за його відсутності в присутності його представника [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, взявши до уваги пояснення допитаних у судовому засідання свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок, на підставі якого [PERSON] є абонентом позивача. Викладене свідчить про те, що між відповідачами та Державним підприємством "Регіональні електричні мережі" виникли договірні правовідносини з користування електроенергією. Згідно зі ст. 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов. Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушенням, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. При проведенні перевірки дотримання вимог Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричної енергетики для населення у відповідачів було виявлено порушення вимог діючого законодавства. За даним фактом було складено акти про порушення споживачами правил користування електроенергією. Актом 20027 від 12.03.08, зафіксовано, що у відповідачів було виявлено порушення, що полягало у заземлені. Обладнання дублюючого вводу, фаза в третій клемме, штучний нуль. Вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень споживачами ППЕЕН, по акту № 20027 склала 7512,43 грн., після перерахунку сума за актом склала4656.23грн., після часткової сплати сума боргу складає 3612,53грн. Актом № 22476 від 28.01.2009, про порушення ППЕЕН виявлено у відповідачів порушення, яке полягало у самовільному підключенні після відключення. Вартість електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачами ППЕЕН, за цим актом склала 115,52грн. Актом № 22583 від 06.03.2009, про порушення ППЕЕН виявлено у відповідачів порушення, яке полягало у самовільному підключенні після відключення. Вартість електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачами ППЕЕН, за цим актом склала 309,55грн., після перерахунку сума складає 166,14грн. Актом № 23380 від 07.07.2009, про порушення ППЕЕН виявлено у відповідачів порушення, яке полягало у самовільному підключенні після відключення. Вартість електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачами ППЕЕН, за цим актом склала 685,72грн. Актом № 25003 від 16.03.2010, про порушення ППЕЕН виявлено у відповідачів порушення, яке полягало у самовільному підключенні після відключення. Вартість електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачами ППЕЕН, за цим актом склала 1556,78грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачів за споживану недообліковану електричну енергію складає 1556,78 грн. Статтею 26 Закону "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Пунктами 48, 53 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за споживання електричної енергії без приладів обліку. Проте в судовому засіданні відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію оскільки вищезазначені Акти були складенні у строк вже більш ніж три роки, дата останнього Акту 16.03.2010. У відповідності зі ст.ст. 256, 257 ЦК України загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки. Позивач у позовній заяві посилається на те, що строки позовної давності були пропущенні у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява відносно вимог, визначений у ч. 1 ст. 96 ЦПК України ( заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг…), може бути подано лише у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи його скасуванні судом. Так, 13.10.2010 позивачем було подано заяву на видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за недообліковану електричну енергію, 15.10.2010 вказану заяву було задоволено та видано судовий наказ, проте ухвалою суду від 08.04.2013 судовий наказ було скасовано. Зазначені посилання позивача суд не може взяти до уваги , оскільки відповідно до вимог ст. 96 ЦПК України одним із випадків коли може бути видано судовий наказ є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, при цьому сума споживаної недооблікованої електричної енергії не являється заборгованістю по сплаті житлово - комунальних послуг, а представляє собою збитки, завдані порушенням, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Вказане дає суду підстави вважати, що судовий наказ від 15.10.2010 до вказаного спору відношення не має. Крім того з матеріалів справи вбачається, що заява про видачу судового наказу від 11.10.2010 та дана позовна заява значно різняться в сумі недооблікованої електроенергії. Таким чином, оскільки Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" звернулось до суду з позовом 12.08.2013, то вимоги про стягнення суми недооблікованої електроенергії по Актам складеним за період з 12.03.2008 по 16.03.2010 задоволенню не підлягають в зв'язку з пропуском позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed