overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON], втратившим право на житло в будинку № 28 по вул. Курчатова, в м. Ізмаїл Одеської області, мотивуючи тим, що 03.11.2006 року їхня донька зареєструвала шлюб з відповідачем, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2012 року шлюб ними розірвано, у будинку він не проживає з вересня 2012 року, проте перебуває на реєстраційному обліку за вищевказаною адресою, у зв’язку з чим він перешкоджає вільно користуватися та розпоряджатися житлом. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], позовні вимоги підтримали. В судове засідання відповідач [PERSON], не з’явився, викликався, що підтверджено поштовим відправленням від 10.12.2013 року, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській області, не з'явився, заяв чи клопотань по справі не надав. Вислухавши пояснення позивачів, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], являються власниками житлового будинку № 28 по вул. Курчатова, в м. Ізмаїл Одеської області, що підтверджено технічним паспортом виданого КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Зареєстрованим у зазначеному будинку значиться: [PERSON], [INFO], що підтверджено будинковою книгою розділу прописка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з заявою яку уточнила, в якій просить встановити факт, належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28 № 034108, виданого Ізмаїльською міською радою 30.09.1998 року на ім'я «Авраменко Прасковії Михеївни», посилаючись на те, що у зазначеному вище документі помилково вказано її ім'я «Прасковія» замість «Парасковія», та рішенням держаного земельного реєстратора відділу Держземагентства в м. Ізмаїл за № РВ 5100002722013 їй було відмовлено у внесенні відомостей до державного земельного кадастру із невідповідністю її імені, тобто вказані помилки заважають їй реалізувати право власності на належну земельну ділянку, тому вона звернулася до суду. Представник заявника [PERSON], в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Представник Ізмаїльської міської ради не з'явився, викликався, заяв чи клопотань по справі не надав. Представник Відділу Держземагентства в м. Ізмаїл Одеської області, в судовому засіданні, не заперечував проти задоволення вимог заяви. Вислухавши пояснення представника заявника, представника відділу Держземагентства в м. Ізмаїл Одеської області, також вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім’я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім’ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що відповідно копії паспорта громадянина України серії КМ № 874192 виданого Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 14.12.2013 року, прізвище ім’я по батькові заявника вказано: [PERSON]. Відповідно до дублікату картки фізичної особи – платника податків виданої Ізмаїльською державною об’єднаною податковою інспекцією Одеської області від 24.10.2005 року, прізвище ім’я по батькові заявника вказано: «Авраменко Парасковія Михеївна». Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28 № 034108, виданого Ізмаїльською міською радою 30.09.1998 року, який виданий на ім’я «Авраменко Прасковії Михеївні». Аналіз зібраних по справі доказів дає суду підстави вважати достовірно встановленим факт, належності заявнику [PERSON], державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД-28 № 034108, виданого Ізмаїльською міською радою 30.09.1998 року на ім'я «Авраменко Прасковії Михеївни», в якому помилково вказано її ім'я, а саме: замість «Парасковія» записано: «Прасковія». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

03.10.2013 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що відповідач є споживачем електричної енергії. За період з 01.04.2010 року по 01.04.2013 року виникла заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію у сумі 545 грн. 85 коп. Позивач просить стягнути на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 545 грн. 85 коп., три відсотка річних від простроченої суми боргу у розмірі 49,17 грн., суму індексу інфляції у розмірі 48 грн. 58 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії. Виходячи з положень ст. ст. 6, 621-631, 526 ЦК України укладений договір є обов’язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов’язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику" передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно наданих суду письмових доказів - акту звірки розрахунків за електроенергію та виписки з особового рахунку відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня. За таких підстав позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Товстоп*ятий М. І. звернувся до суду із заявою про встановлення факту родиних відносин. Заявник посилається на те, що 25.06.2013 р. померла його сестра [PERSON]. Після смерті сестри відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Заявник звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про спадщину отримати не може, у зв*язку з тим, що у свідоцтві про народження заявника його призвище вказано " Товстопятий" , а у свідоцтві про смерть спадкодавця призвище вказано "Толстопята". Заявник просить суд встановити факт родинних відносин а саме те , що [PERSON] , яка померла 25.06.2013 року є його рідною сестрою. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, дав пояснення аналогічні викладеним у заяві Представник заїнтересованої особи в судове засідання не з*явився, подав письмову заяву згідно якої просить справу розглянути без участі представника. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть № 694494 від 26.06.2013 р. 25.06.2013 р. померла [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] № 487041 її батьками є [PERSON] (на російській мові) , а мати [PERSON] (на російській мові). Згідно свідоцтва про народження заявника № 998723 його батьками є [PERSON] (на російській мові) , а мати [PERSON] (на російській мові). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла 25.06.2013 року є рідною сестрою Товстоп*ятого [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дає суду підставу зробити висновок, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Встановлення факту родинних відносин, має для заявника юридичне значення, так як від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, можливість отримати свідоцтво на садщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

28 жовтня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 21 червня 1999 року до 8 листопада 2006 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину – доньку [PERSON], [INFO]. На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви. В судове засідання позивачка не з*явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач не заперечує провести заочний розгляд справи (про що вказав у заяві), суд ухвалив на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач перебували у юридичному шлюбі з 21 червня 1999 року по 08 листопада 2006 року. Сторони мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та просила ухвалити рішення , яким шлюб, зареєстрований 27.11.1993 року Бехтерською сільською Радою, актовий запис № 35 - розірвати. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що 27.11.1993 року Бехтерською сільською Радою , актовий запис № 8 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON] Фактично шлюбні стосунки між ними припинились у 2008 році у зв'язку з тим, що сторони мають різні характери та різні погляди на життя . Сім'я розпалася, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення та зберігання шлюбу не згодні. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити позов та винести рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини не явки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлено у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя [PERSON] та [PERSON] 27.11.1993 року зареєстрували шлюб Бехтерською сільською Радою, актовий запис № 35. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON] Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально з 2008 року. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з вищезазначеним позовом, мотивуючи свою позицію тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 08.10.2005 року. Від подружнього життя народились діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач по справі являється батьком дітей, фізично здоровий, працездатний, однак матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей не надає. Просить суд стягувати в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600грн.00коп. на утримання сина та 400грн.00коп. на утримання дочки щомісячно до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивач не з’явилася, однак подала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить слухати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в шлюбі з 08.10.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2). Відповідач по справі, [PERSON], являється батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с.3,4). За змістом ст.ст.180,181 п.3 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернулась до суду із заявою про встановлення факту приналежності свідоцтва про укладення шлюбу та встановлення факту реєстрації шлюбу. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 19.07.1996 р. вона уклала шлюб з [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу було видане російською мовою, прізвища після укладення шлюбу присвоєні російською мовою „Голубев” та „Голубева”. Коли заявниця отримала паспорт громадянки України, її прізвище українською мовою було вказано „Голубева”, що відрізняється від написання прізвища чоловіка українською мовою „Голубєв”. Від шлюбу народжені двоє дітей, які також мають прізвища „[PERSON]. Розбіжності між прізвищами, що маються у свідоцтві про одруження та паспортах подружжя, істотно обмежують та порушують права заявниці, її чоловіка та їх дітей. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, по вказаним у ній обставинам просила суд її задовольнити. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя не заперечував проти позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення про приналежність документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і рік народження якого, вказані в документі, не відповідають імені, по-батькові, прізвищу, місцю і року народження вказаної особи в свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що в свідоцтві про укладенні шлюбу, виданого 19.07.1996 р. Відділом РАГС Виконкому Ялтинської міської ради народних депутатів, після шлюбу заявниця [PERSON] взяла прізвище свого чоловіка „Голубева”. Вказаний документ заповнено російською мовою. Як вбачається з паспорту громадянки України серії ЕС 135200, прізвище заявниці українською мовою вказано „Голубева”. Відповідно до паспорту громадянина України серії АР № 038742, прізвище чоловіка заявниці українською мовою вказано „Голубєв”. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що 19 липня 1996 року шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON], Суд, враховуючи наведене вище, приходить до висновку про наявність в матеріалах даної цивільної справи всіх необхідних доказів для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту приналежності свідоцтва про укладення шлюбу та встановлення факту реєстрації шлюбу. На підставі 256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз'яснити сторонам, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитися через п'ять днів в канцелярії суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24 травня 2004 року в відділі реєстрації актів громадського стану Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки, актовий запис № 185. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинено через те, що вони мають протилежні погляди на життя. Спору про майно між нею та відповідачем не має. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, в заявах просили розглядати справу в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, перевіривши всі обставини, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що при наведених обставинах сім?я розпалась остаточно, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини та не бажають зберігати сім?ю. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 травня 2004 року в відділі реєстрації актів громадського стану Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки, актовий запис № 185(а.с. 9). Згідно статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для розірвання шлюбу позивач в позові вказує, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 15.08.2010 року у виконкомі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 40. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через ігнорування відповідачем своїх сімейних обов'язків, що призводило до постійних сварок. З серпня 2013 року вони проживають окремо, тому позивач звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. В заяві зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений судом належним чином, що підтверджують матеріали справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15.08.2010 року у виконкомі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 06.09.2013 року (а.с. 2). В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно позовної заяви, спільне життя у сторін не склалось через ігнорування відповідачем своїх сімейних обов'язків, що призводило до постійних сварок. З серпня 2013 року вони проживають окремо. Позивач дійшла переконання, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому збереження сім'ї неможливе. На даний час суд встановив, що сім'я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і наявні підстави для розірвання шлюбу, вказані позивачем, мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved