Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що 15 серпня 2008 року між ВАТ “Ощадбанк” та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3778 про надання кредиту на суму 300 000,00 грн. на строк остаточного погашення не пізніше 15.08.2018 року на споживчі цілі. Крім цього, згідно з умовами договору відповідач зобов’язувався сплачувати 20,0 % річних. Для забезпечення виконання даного кредитного зобов’язання, між банком та [PERSON] був укладений договір майнової поруки та договір іпотеки від 15.08.2008 р., за якими в іпотеку було передано житловий будинок № 55 Б , що знаходиться по вулиці Пирогова в м. Полонному. Проте, через неналежне виконання зобов’язань по кредитному договору, відповідачами було порушено умови вказаних договорів щодо своєчасного повернення кредитних коштів. Станом на 01.07.2013 р. заборгованість по кредиту становить – 621 026,71 грн. , з яких; залишок по кредиту – 285 000,00 грн., (в тому числі прострочені платежі в сумі 132 500,00 грн.), нараховані та несплачені відсотки 234 944,38 грн., нарахована відповідно до п.1.12. Договору плата за супроводження кредиту в сумі 8 429,87 грн., нарахована відповідно до п.5.2. Договору пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 03.10.2010 року по 01.07.2013 року в сумі 92 652,46 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі в розмірі 3 441,00 грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення в газеті, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] – [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, однак просить провадження в справі закрити та вказує, що на даний час є рішення Полонського районного суду від 20.12.2010 р. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що 15.08.2008 р. між ВАТ “Ощадбанк” та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого позичальник отримав 300 000,00 грн. кредиту. В забезпечення виконання зобов’язань за цим договором 15.08.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір майнової поруки та договір іпотеки за якими в іпотеку було передано жилий будинок під номером 55б (п’ятдесят п’ять «б») по вул..Пирогова в місті Полонному, належний [PERSON], в якому він проживає один. Через неналежне виконання [PERSON] зобов’язань по кредитному договору станом на 01.07.2013 року допущена заборгованість в розмірі 621 026,71 грн. , з яких; залишок по кредиту – 285 000,00 грн., (в тому числі прострочені платежі в сумі 132 500,00 грн.), нараховані та несплачені відсотки 234 944,38 грн., нарахована відповідно до п.1.12. Договору плата за супроводження кредиту в сумі 8 429,87 грн., нарахована відповідно до п.5.2. Договору пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 03.10.2010 року по 01.07.2013 року в сумі 92 652,46 грн. Вказані обставини стверджуються даними договорів кредиту, майнової поруки, іпотеки, розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст. 589 ЦК України – у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав умови зобов’язання, що випливають іх укладеного між сторонами договору кредиту, який забезпечений іпотечним договором, тому суд вважає за необхідне, на підставі вказаних норм, а також п.6.1 договору іпотеки звернути стягнення на належний відповідачу [PERSON] жилий будинок. При визначенні способу реалізації предмета іпотеки суд виходить з наступного. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку», встановлено, що реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Продаж предмету іпотеки на прилюдних торгах на підставі рішення суду було передбачено сторонами в п. 6.4 договору іпотеки, тому на думку суду реалізація будинку, який є предметом іпотеки має відбутись шляхом продажу його через прилюдні торги. Як вбачається з іпотечного договору від 15.08.2008 р., для укладення такого договору була проведена оцінка комунальним підприємством Полонської районної ради та згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.08.2008 р. №19893403 загальна вартість житлового будинку становила 581822 грн., ринкова вартість, відповідно до звіту виконаного незалежним оцінювачем [PERSON] від 14.08.2008 р. становила 581822 грн. Відповідно до пункту 1.1 договору іпотеки сторонами визначено вартість предмету іпотеки у сумі 580 000 грн., а будь-яких даних про те, що на час розгляду справи така вартість змінилась позивач не надав. Тому суд вважає доцільним для подальшої реалізації предмета іпотеки на публічних торгах встановити початкову ціну предмета іпотеки, на який звертається стягнення, зазначену в договорі іпотеки, а сааме 580000 грн. Щодо твердження представника відповідача [PERSON] про існування рішення Полонського районного суду від 20 грудня 2010 року, яке набрало законної сили та є підставою для закриття провадження у справі, то, судом встановлено що предметом дослідження у даній справі являвся будинок №55 по вул. Пирогова у місті Полонному, в даній справі, яка розглядається предметом дослідження є будинок №55 б по вул. Пирогова у м. Полонному Хмельницької області. Відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України судові витрати по справі - 3441 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved