Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS]. В даному будинку батько проживав разом з своєю дружиною, а його матір"ю - [PERSON], котра відмовилась від своєї частки в спадковому майні на його користь. Зазначив, що вищевказаний житловий будинок належав батьку на праві власності, однак за життя батько не провів державної реєстрації спадкового будинку та не отримав свідоцтва на право власності на нього. Позивач вказав, що в установлений законом строк він звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак постановою в.о. державного нотаріуса Коростенської районної державної нотаріальної контори йому у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через відсутність на спадковий будинок правовстановлюючих документів. Через це позивач просив суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] в с. Жабче Коростенського району. В судове засідання позивач не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. ( а.с. 41) Представник відповідача - Купищанської сільської ради в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. ( а.с.43) Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Жабче Коростенського району помер [PERSON] ( копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] а.с. 3 ). 15.11.2001 року секретарем Купищанської сільської ради Коростенського району посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті належний йому на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Жабче Коростенського району заповів - своєму сину [PERSON] - позивачу по справі. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 8. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. ( а.с. 7). Таким чином, позивач по справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України . Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З довідки № 313/02-14 від 17.09.2013 року, виданої Коростенською районною державною нотаріальною конторою та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( а.с. 19,22 ), слідує, що згідно матеріалів спадкової справи позивач [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа, мати позивача [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З довідки № 887 від 10.10.2013 року, виданої Купищанською сільською радою Коростенського району, слідує, що житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належить на праві особистої власності нині померлому [PERSON], згідно погосподарської книги № 7, особовий рахунок № [NUMBER], рік побудови будинку - 1961 (довідка а.с. 38 ). [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований у вказаному будинку на день сменрті, що стверджується довідкою № 885 від 10.10.2013 року, виданою Купищанською сільською радою Коростенського району ( а.с. 36). З померлим постійно була зареєстрована та проживала його дружина - [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивача. На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право власності на таке нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так як право власності спадковдавця [PERSON] на спадковий будинок підтверджений належними правовстановлюючими документами - записами в погосподарських книгах, цей будинок не є самовільним будівництвом, позивач підтвердив належними доказами неможливість отримання спадщини в нотаріальній конторі ( постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину а.с.34 ) позов [PERSON] про визнання за ним права власності на спадковий будинок підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідачем позов визнаний. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved