Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Заводської районної у місті ради, третя особа: реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, в якому просить визнати за нею право власності на гараж [NUMBER] у комплексі гаражів [NUMBER], розташованому по [ADDRESS], площею 23,8 кв. м. з подальшою реєстрацією права власності в органах державної реєстрації. Свій позов мотивує ти, що вітчимом позивачки [PERSON] відповідно до викопіювання, виданого Управлінням Головного архітектора міста, був побудований гараж, площею 20 кв.м. у дворі житлового будинку [ADDRESS]. Будівництво гаражу було дозволено на підставі рішення Виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 226 від 10 липня 1981 року. Після смерті вітчима позивачка отримала дозвіл № 146 на подальшу експлуатацію гаражу, розташованого у дворі житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка не знала, що право власності на гараж необхідно реєструвати в БТІ, вважала достатнім, те, що вітчим отримав дозвіл на будівництво і своїми силами та за власні кошти його збудував,а вона отримала дозвіл на подальшу експлуатацію гаражу. Майном користувались майже 30 років, сплачували необхідні податки та платежі. Рішенням виконкому Дніпродзержинської міської Ради № 188 від 25 червня 2013 р. належному позивачці гаражу було присвоєно адресу: [ADDRESS], комплекс гаражів [NUMBER], гараж [NUMBER]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу без її присутності, заявлений позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду відповідну заяву з проханням слухати справу за його відсутністю . Представник третьої особи - Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким що, підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що вітчимом позивачки [PERSON] відповідно до викопіювання, виданого Управлінням Головного архітектора міста, був побудований гараж, площею 20 кв.м. у дворі житлового будинку [ADDRESS]. Будівництво гаражу було дозволено на підставі рішення Виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 226 від 10 липня 1981 року. Після смерті вітчима позивачка отримала дозвіл № 146 на подальшу експлуатацію гаражу, розташованого у дворі житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка не знала, що право власності на гараж необхідно реєструвати в БТІ, вважала достатнім, те, що вітчим отримав дозвіл на будівництво і своїми силами та за власні кошти його збудував,а вона отримала дозвіл на подальшу експлуатацію гаражу. Майном користувались майже 30 років, сплачували необхідні податки та платежі. Рішенням виконкому Дніпродзержинської міської Ради № 188 від 25 червня 2013 р. належному позивачці гаражу було присвоєно адресу: [ADDRESS], комплекс гаражів [NUMBER], гараж [NUMBER]. Відповідно до п.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст. 4 ЗУ „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 р. та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 75 , обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Згідно положень Цивільного коденксу зазначена будівля відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст..182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 10 Додатку 2 до «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 75 , (зі змінами) одним таким правовстановлюючим документом, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Outcome: approved