Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про повернення боргу покликаючись на те, що 10.12.2010 року між сторонами було укладено договір позики. Згідно умов вказаного договору відповідач позичив у позивача 2000,00 євро. Відповідач зобов'язувався повернути позичені кошти до 10.01.2011 року та сплатою процентів у розмірі 3 % від суми позики. Свої зобов'язання по даному договору позивачем були виконані належним чином та передано відповідачу кошти в сумі 2000,00 євро. Незважаючи на домовленість, та взяті на себе зобов'язання, відповідач не виконав їх належним чином, та не виконує рішення Галицького районного суду м.Львова від 11.10.2011 року про стягнення боргу оскільки до даного часу не повернув суму позики. На неодноразові звернення та прохання відповідач жодним чином не реагує. Невиконання зобов'язання відповідач не мотивує жодними переконливими доказами, а також постійно відтерміновує виконання зобов'язання покликаючись на ті чи інші обставини. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 3% від суми позики за спірний період, починаючи з 10.07.2011 року по 10.07.2013 року в розмірі 1440,00 євро, що в еквіваленті становить 15004,80 грн. та судові витрати. Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 10.12.2010 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого позивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] 2000,00 євро, з терміном повернення до 10.01.2011 року та сплатою процентів у розмірі 3 % від суми позики. /а.с.3/. Відповідно до ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.10.2011 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь позивача 2000,00 євро та 360,00 євро відсотків. Однак станом на час розгляду справи рішення суду не виконане, кошти позивачу не повернені. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на наведену норму закону та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свого зобовязання за договором позики, своєчасно не повернувши грошової суми. Оскільки відповідач користувався грошовими коштами з 10.07.2011 року по 10.07.2013 року, сума заборгованості від 3% від суми позики складає 1440,00 євро, що в еквіваленті становить 15004,80 грн. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] умов договору позики не виконав то загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики складає 15004,80 грн. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved