Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] 09.11.13 року звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Пархомчук Є.В. про зменшення розміру заборгованості по аліментам. В обґрунтування позову зазнаив, що 24.09.2009 року Ленінський районний суд м.Дніпропетровська задовольнив позовні вимоги [PERSON] і сягнув з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини його заробітку щомісячно на утримання доньки-[PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення проводити щомісячно на користь [PERSON], починаючи з 25 березня 2009 року і до повноліття дитини, або зміни матеріального положення сторін. На момент подання заяви про призначення аліментів, а саме 25.03.2009 року шлюб з відповідачкою не був розірваний, але проживали окремо один від одного. Через місяць після подання заяви знову почали жити разом і на момент винесення рішення про стягнення аліментів, а саме 24.09.2009 року, проживали разом однією сім*єю та вели спільне господарство. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення домашнього господарства припинено в січні 2012 року. Даний факт встановлено рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.12 року. Таким чином, до січня 2012 року проживав разом з відповідачкою та утримував свою дружину та доньку. Відповідач [PERSON] протягом іього пераоду перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] В квітні 2012 року відповідачка [PERSON] звернулась до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про примусове виконання виконавчого листа №2-3108 від 04.01.2012 року, виданого Ленінським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини до досягнення донькою [PERSON], [INFO] повноліття. Дата видачі виконавчого листа-04.01.2012 року, що підтверджує той фак, що до січня 2012 року проживали сумісно та утримував дружину та дитину. 17.04.2012 року постановою про звернення стягнення на доходи боржника державний виконавець постановив стягувати з усіх видів заробітку /доходу/, що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання в розмірі 50 % до погашення заборгованості. Заборгованість нарахована з 25.03.2009 року згідно заробітної плати боржника. Далі по 25 % поточні аліменти. Вважає, що про наявність заборгованості по алімента до січня 2012 року вказано безпідставно. Як зазначено вище, до січня 2012 року відповідач [PERSON] та дочка перебували на утриманні позивача, проживали однією сім*єю. Таким чином він, як батько, виконував свій обов*язок по утриманню дитини відповідно до ст..180 СК України добровільно, підстави для примусового стягнення аліментів за цей період відсутні. Отже, заборгованість по алімента потрібно рахувати починаючи з січня 2012 року, а не з 25.03.2009 року, після того як були фактично припинені шлюбіно-сімейні відносини та ведення домашнього господарства та він перестав, проживаючи окремо від дитини, її утримувати. Станом на 10.10.2013 року погашена заборгованість у розмірі 11 778 грн. 21 коп. Таким чином, на його думку, заборгованість по сплаті аліментів повністю погашена і переплата по аліментам становить 10 167 грн. 63 коп. Вважає, що вказана переплата повинна бути зарахована у рахунок погашення майбутніх аліментів. На підставі викладеного просить звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] за період з 25.03.2009 року по 04.01.2012 року включно у розмірі 29 395 грн. 33 коп. та зарахувати суму переплати по аліментам, які було стягнути на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 10 167 грн. 63 коп. у рахунок майбутніх стягнень із заробітної плати аліментів на утримання доньки-[PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась. Письмово просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги не визнає. Третя особа-державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Пархомчук Є.В. в судове засідання не з*явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Про день, час та місце судового розгляду справи сповіщався належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 04.03.2006 року. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.09.2009 року стягнути з [PERSON] на корист [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 року і до повноліття дитини /а.с.5/. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено в січні 2012 року. Відповідно до постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Пархомчук Є.В. про звернення стягнення на доходи боржника від 17.04.2012 року виконавчий лист №2-3108 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] видано Ленінським районним судом м.Дніпропетровська 04.01.2012 року/а.с.7/. Відповідно до розрахунку ТОВ «Тенак» від 01.11.2013 року /а.с.8/ заборгованість та перерахування аліментів за постановою від 17.04.2012 року щодо [PERSON], складає: -заборгованість з 25.03.2009 року по 04.01.2012 року склала-29 395,33 грн.; -з 05.01.2012 року по 01.03.2012 року склала-1 610.58 грн. Всього: 31 995.91 грн. Перераховано станом на 10.10.2013 року-11 778.21 грн. Заборгованість станом на 10.10.2013 року склала-19 227.70. За період з 09.04.2012 року по 10.10.2013 року перераховано аліментів-11 778.22 грн. Всього перераховано аліментів та погашена заборгованість станом на 10.10.2013 року на суму 23 556.43 грн. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред*явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ч.3 ст.197 СК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред*явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. В даному випадку позивач [PERSON] був присутнім у судовому засіданні 24.09.09 року при розгляді цивільної справи про стягнення аліментів та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, тобто був обізнаний про обов*язок сплачувати щомісяця аліменти на утримання доньки. Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржував. Докази щодо утримання доньки за період з 25.03.2009 року по 04.01.2012 року суду не надав. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Також позивачем не доведено той факт, що заборгованість виникла внаслідок непред*явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання відповідачкою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed