Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП посилаючись на те, 08.09.2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля Chrysler д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить їй на праві власності. Винним в ДТП визнано [PERSON] Вартість матеріального збитку склала 69912 грн. 84 коп., вартість проведення автотоварознавчого дослідження становить 1000 грн. Відповідачем цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ «СК «Лафорт» з лімітом відповідальності 50 000 грн., в зв'язку з чим 05.10.2012 року було подано заяву про виплату страхового відшкодування, але страхове відшкодування не було виплачене. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» на її користь 50000 грн. страхового відшкодування, 1000 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження; з відповідача [PERSON] 19912 грн. 84 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди; судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2012 року о 11:20 годині [PERSON] керуючи автомобілем Chrysler д/н [NUMBER] повертаючи ліворуч на зелене світло світлофора не надав дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався на зустріч, внаслідок чого здійснив зіткнення завдавши матеріальної шкоди обом транспортним засобам. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2012 року, ДТП сталася з вини [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті даної ДТП автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження, які згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 22.04.2013 року складають 69912 грн. 84 коп. (а.с.12-25). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chrysler д/н [NUMBER] була застрахована відповідно до полісу № АВ / 2798740 укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» та [PERSON], ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» встановлено в розмірі 50 000 грн. [PERSON], який на момент ДТП керував автомобілем [NUMBER], 10.09.2012 року звернувся до ПрАТ «Лафорт» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 08.09.2012 року (а.с.7). Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2). В подальшому, 05.10.2012 року, [PERSON] звернувся до ПрАТ «Лафорт» з заявою про отримання страхового відшкодування (а.с.8-9), але жодних повідомлень від відповідача не було отримано. Пунктом 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем ПрАТ «Лафорт» в судове засідання не надано доказів того, що було здійснено виплату страхового відшкодування, або ж прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Оскільки позивач зазначає, що жодних листів від відповідача ПрАТ «Лафорт» не отримала, а тому відповідачем рішення не прийнято, такі дії відповідача порушують вимоги закону. Отже, на відшкодування матеріальної шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., а з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 19912 грн. 84 коп. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, також відшкодуванню підлягають витрати понесені позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1000 грн. (а.с.81). Однією з позовних вимог позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини [PERSON], який завдав моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, на відшкодування моральної шкоди з [PERSON] на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» - 510 грн. судового збору, а з відповідача [PERSON] - 199 грн. 13 коп. та 229 грн. 40 коп. судового збору. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial