Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 4338,47 доларів США, з яких: 4079,87 доларів США - заборгованість по кредиту, 230,87 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 27,73 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. В обґрунтування вимог вказує, що 25.06.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 22 758,95 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,89 % на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 24.06.2014р. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача Тарасюк О.Б. не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заперечення, в яких зазначив, що весною 2013року, у зв»язку з частковою несплатою заборгованості через фінансові труднощі, передав банку автомобіль Mitsubishi Lancer,2007р.в., який перебував у заставі. При цьому банком його було запевнено, що кредитні зобов»язання перед банком погашені, що жодних претензій з приводу кредиту до нього не має. Судом встановлено, що 25.06.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № TEMLAL07237133. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 19 365 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 3393,95 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,89% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом , з кінцевим терміном повернення кредиту 24.06.2014р. Згідно п.2.2.2 договору кредиту відповідач зобов»язався сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Пунктом 3.2. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,11 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.1. договору кредиту, при порушенні позичальником будь - якого з зобов»язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в сумі 22 758,95 доларів США. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов і правил надання банківських послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 25.10.2013 року складає 4338,47 доларів США, з яких: 4079,87 доларів США - заборгованість по кредиту, 230,87 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 27,73 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором. Враховуючи наведене, банк просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 4338,47 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 25.10.2013 року, становить - 34 664,38грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 34 664,38грн. Згідно з вимогами ст..ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме, 346,64 грн. судового збору. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved