Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що йому в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,0144 га згідно з планом, розташовану по [ADDRESS] для будівництва магазину, відповідно договору оренди земельної ділянки № 56 від 28.08.2003 року. Договір було укладено терміном на п'ять років і набував чинності з дня його державної реєстрації, тобто з 17.09.2003 року. Рішенням сесії Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 40 від 28.08.2012 року договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0144 га згідно з планом, розташовану по [ADDRESS] між мною та міською радою продовжено терміном на 10 років, а саме з 17.09.2008 року по 17.09.2018 року. Нажаль, належного дозволу на початок виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю позивач не отримав, про що 11.10.2012 року складено акт та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення. 02.11.2012 року рішенням сесії Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 31 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0144 га для розташування об'єкту торгівлі по [ADDRESS]. На вищевказаній земельній ділянці позивач побудував будівлю для розміщення магазину. Рішенням виконавчого комітету Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 72 від 11.07.2013 року з метою впорядкування адресного господарства, встановлено поштову адресу об'єкту нерухомості - будівлі магазину [ADDRESS]. У грудні 2012 року, позивач звернувся до компетентного органу - Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області по питанню оформлення права власності на будівлю під [ADDRESS]. Листом від 28.12.2012 року йому було роз'яснено, що для прийняття рішення щодо оформлення права власності, він повинен надати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, після чого це питання буде винесено на розгляд виконавчого комітету. Відповідач зазначає, що відповідь Кам'янсько-Дніпровської міської ради щодо оформлення права власності на належний йому об'єкт нерухомості він прийняв як відмову. Позивач вважаю, що відповідач таким чином порушує його права як власника, який бажає оформити свої права на збудоване майно. Оскільки самочинне будівництво хоча й здійснене без належного дозволу та належно затвердженого проекту, але на земельній ділянці, що надана позивачу в оренду для будівництва магазину, без істотних порушень будівельних норм та правил, не порушує права інших осіб, він вважає правомірним визнання за ним права власності на будівлю [ADDRESS]. Позивач просить суд визнати за ним право власності на будівлю магазину (літера А), розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту будівлі [ADDRESS], інвентаризаційна вартість складає 237 920,00 грн., виходячи з якої позивачем сплачено судовий збір. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача територіальна громада в особі Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області до суду не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутність. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, будівля магазину знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачу, [PERSON] в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,0144 га згідно з планом, розташовану по [ADDRESS] для будівництва магазину, відповідно договору оренди земельної ділянки № 56 від 28.08.2003 року. Договір було укладено терміном на п'ять років і набував чинності з дня його державної реєстрації, тобто з 17.09.2003 року. Рішенням сесії Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 40 від 28.08.2012 року договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0144 га згідно з планом, розташовану по [ADDRESS] між [PERSON] та міською радою продовжено терміном на 10 років, а саме з 17.09.2008 року по 17.09.2018 року. Позивач належного дозволу на початок виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно - будівельного контролю не отримав, про що 11.10.2012 року складено акт та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення. 02.11.2012 року рішенням сесії Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 31 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0144 га для розташування об'єкту торгівлі по [ADDRESS]. На вищевказаній земельній ділянці позивач побудував будівлю для розміщення магазину, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на моє замовлення. Рішенням виконавчого комітету Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 72 від 11.07.2013 року з метою впорядкування адресного господарства, встановлено поштову адресу об'єкту нерухомості - будівлі магазину [ADDRESS]. У грудні 2012 року, позивач звернувся до компетентного органу - Кам'янсько-Дніпровської міської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області по питанню оформлення права власності на будівлю під [ADDRESS]. Листом від 28.12.2012 року позивачу було роз'яснено, що для прийняття рішення щодо оформлення права власності, позивач повинен надати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, після чого його питання буде винесено на розгляд виконавчого комітету. Ст. 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 328, 376 ЦК України,

Outcome: approved