Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернулася до суду з вимогами про визнання не нею право приватної власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], стягнути з [PERSON] на її користь 24004 грн. в рахунок поділу їх автомобіля, придбаного в кредит, визнати за відповідачем право власності на житловий будинок та земельні ділянки: площею 0,2300 га, кадастровий № [NUMBER], та 0,3700 га, кадастровий № [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № [NUMBER], по вул. Вишневецькій, 9, в с. Зеремля Баранівського району Житомирської області та визнати за ним право власності на автомобіль марки «HYUNDAI Accent», державний № [NUMBER]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 5 березня 2005 року по 1 червня 2012 року. Зазначене майно було придбане сторонами під час перебування у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки домовленостей з відповідачем щодо поділу вказаного майна не досягнуто, вона змушена звернутися до суду. Вважає, що саме запропонований нею розподіл майна є справедливим та таким, що відповідає її інтересам та інтересам їх, спільних з відповідачем, дітей, які проживають з нею. Відповідач за первісним позовом, звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати за ним право приватної власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], визнати за ним та відповідачкою по ? частини житлового будинку та земельні ділянки: площею 0,2300 га, кадастровий № [NUMBER], та 0,3700 га, кадастровий № [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS] за кожним, та визнати за ним право власності на автомобіль «HYUNDAI Accent», державний № [NUMBER], право власності на ? частину грошових коштів в сумі 16668,71 грн. сплачених по кредитному договору від 23.10.2008 року, укладеному ним з ВАТ «Астра Банк» та стягнути з нього на користь колишньої дружини 16668,71 грн. виплаченої частини кредиту по вказаному кредитному договору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ? частина житлового будинок [ADDRESS] є його приватною власністю, а інше майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягає поділу в рівних частках. Оскільки він користується автомобілем, то вважає, що автомобіль повинен бути виділений йому, а на користь [PERSON] повинна бути сплачена компенсація ? частина сплачених коштів за кредитним договором в сумі 16668,71 грн. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, вимоги зустрічного позову не визнали. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник зустрічний позов підтримали, вимоги первісного позову не визнали. Вважають, що ? житлового будинок [ADDRESS], який просить поділити [PERSON], не належить до спільного майна подружжя, так як куплений [PERSON] за власні кошти, які були отримані ним під час продажу квартири, що належала йому на праві приватної власності. Третя особа - [PERSON], первісний позов не визнала, підтримала вимоги зустрічного позову та пояснила, що вона є матір'ю [PERSON] 14.10.2005 року вона разом з сином придбала спірний будинок [ADDRESS]. Вважає, що ? частини вказаного будинку є особистою власністю її сина, оскільки він придбав її за власні кошти, які були отримані ним від продажу квартири, яка належала йому на праві приватної власності. Представник третьої особи - АТ «Астра Банк», до суду не з'явився, надіслали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Положення ч.1 ст.316, ч.1 ст. 317, ст. 318, ч.1, 3, 6, 7 ст.319, 325, 328, 334, Глави 26, 379, 383, 386, 391 ЦК України та ст.ст.60, 61 СК України визнають право спільної сумісної власності подружжя на майно, яке нажите ними у шлюбі. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Подружжя має право домовитись між собою про порядок користування майном. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно. Розпорядження цим майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками за взаємною згодою. У відповідності до положень п.п.23 і 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Зміст ст.70 СК України визначає, що при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], сторони по справі уклали шлюб 5 березня 2005 року. У відповідності до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 1 червня 2012 року, шлюб між сторонами розірваний 1 червня 2012 року. Згідно із свідоцтва про народження [NUMBER] та [NUMBER], сторони мають двох неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку, серії ВСЕ № 458137 від 14жовтня 2005 року, витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно серії [NUMBER], [PERSON] є власником ? частини будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS]. Відповідно до будинкової книги (а.с. 57-60), в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] Суд критично ставиться до стверджень третьої особи [PERSON] щодо належності саме її сину спірної частини будинку, що є предметом поділу, оскільки, як вбачається з п. 5 Договору, продаж будинку був вчинений за 14000 грн., тобто вартість ? частини будинку становила 7000 грн., що є незначними коштами, й не може вказувати на те, що придбана за особисті кошти останнього й є його приватною власністю. Таким чином, суд приходить до висновку, що ? частина вказаного будинку є спільною сумісною власністю подружжя. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 17.10.2008 року та державних актів серії ЯЗ № 436741, серії ЯЗ № 436740,серії ЯЗ № 436739, сторонам на праві спільної сумісної власності належать земельні ділянки площею 0,2300 га, кадастровий № [NUMBER], та 0,3700 га, кадастровий № [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS]. У відповідності до кредитного договору № 310000003606001 від23.10.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Астра Банк», подружжя придбало в кредит автомобіль марки «HYUNDAI Accent», державний № [NUMBER]. Строк сплати по кредиту до 23.20.2015 року. На виконання зобов'язань по даному кредиту, згідно платіжних документів, сторонами було сплачено 33337,41 грн., а тому під час поділу спільного майна подружжя повинна бути врахована саме вказана сума. На підставі наведено, з урахуванням найкращих інтересів неповнолітніх дітей, з метою забезпечення відповідних умов для їхнього розвитку та навчання, суд вважає, що поділ спільного майна подружжя повинен бути проведений наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та земельні ділянки: площею 0,2300 га, кадастровий № [NUMBER], та 0,3700 га, кадастровий № [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № [NUMBER], по [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право на грошові в сумі 16668,71 грн. шляхом їх стягнення з позивача за зустрічним позовом, сплачених по кредитному договору від 23 жовтня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Астра Банк»; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «HYUNDAI Accent», державний № [NUMBER], зареєстрований на ім'я [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: partial