Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, про стягнення грошової суми, посилаючись на те, що в липні 2011 року він разом із своєю дружиною звернулися до відповідача з проханням виготовити 5 міжкімнатних дверей для квартири, яка знаходиться в м. Києві. Відповідач запропонував позивачу внести аванс за виготовлення дверей у розмірі 6 000,00 грн., які позивач йому передав під час переговорів, в підтвердження чого позивач отримав від відповідача розписку довільної форми, яка свідчить про отримання ним вищевказаної суми як авансу за виготовлення дверей. Дана розписка не містить кінцевої дати повернення боргу і є безстроковою, при цьому всі вказані кошти відповідач зобов'язався повернути за першою ж вимогою позивача. 14.07.2012 року відповідач повернув позивачу аванс частково в сумі 2 400,00 грн., про що позивач написав йому розписку. Таким чином, станом на 14.07.2012 року борг відповідача на користь позивача склав 3 600,00 грн., які він пообіцяв найближчим часом повернути. Після неодноразових телефонних дзвінків з проханням провести з позивачем повний розрахунок і повернути залишкову суму боргу в сумі 3 600,00 грн., відповідач не реагує, що і стало причиною на звернення до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, та просить його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що відповідач поніс витрати на виготовлення вказаних дверей, і дана сума є компенсацією. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 866 ЦК України, визначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. П. 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому ч.2 п.1 ст.1049 Цивільного кодексу встановлює що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що в липні 2011 року позивач разом із своєю дружиною звернулися до відповідача з проханням виготовити 5 міжкімнатних дверей для квартири, на що відповідач запропонував позивачу внести аванс за виготовлення дверей у розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується копією розписки наявної в матеріалах справи. 09.08.2013 року позивач пред'явив відповідачу усну вимогу, згідно розписці та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості, однак відповідач відмовився від повернення коштів, посилаючись на те, що вказані кошти в нього відсутні, що підтверджується поясненнями сторін, та матеріалами справи. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від повернення залишкової суми боргу в сумі 3 600,00 грн., чим порушує взяті на себе зобов'язання, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача, про те, що відповідач поніс витрати пов'язані з виготовленням вказаних дверей, і дана сума є компенсацією, так як такі твердження не ґрунтуються на вимогах закону, та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов є підставним, та таким що ґрунтується на вимогах закону, а тому його слід задовольнити. Крім того, стягненню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати по справі в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved