Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

В заяві до суду [PERSON] вказав, що він придбав належний відповідачу житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки за цією ж адресою. За придбане майно він заплатив представнику відповідача [PERSON], яка уповноважена довіреністю відповідача правом продажу вказаного будинку, 50000 гривень, про що остання надала розписку, передала правовстановлюючі документи та зобов'язувалася в місячний строк оформити угоду нотаріально. Однак, від виконання зобов'язання ухиляється, чим позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись придбаним майном. З цих причин [PERSON] звернувся до суду та просить ухвалити рішення, яким визнати правочин укладений з [PERSON] про купівлю житлового будинку з належними будівлями та спорудами та земельних ділянок, які розташовані по [ADDRESS] дійсним та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Позивач у справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути без нього. В судове засідання представник відповідача [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до домовленості сторін позивач заплатив представнику відповідача 50000 гривень за купівлю житлового будинку з належними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки, які розташовані за цією ж адресою. Остання надала розписку та передала правовстановлюючі документи із зобов'язанням в місячний строк оформити угоду нотаріально, але отримавши кошти ухиляється від нотаріального посвідчення договору. За цих умов юридично оформити договір купівлі-продажу позивач не має можливості і, як наслідок, він позбавлений можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним майном. Вартість вказаного будинку з належними будівлями та спорудами, згідно звіту про незалежну оцінку, становить 42459 гривень. Належність відповідачу земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,1848 га підтверджується державними актами. Їх вартість підтверджується витягами з технічної документації відділу Держземагенства у Барському районі №03-31/2215 та №03-31/2216 від 24.09.2013 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Стаття 220 ЦК України зазначає, що у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 N 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України і позивачем виконано всі передбачені законом умови договору. За таких обставин суд,

Outcome: approved