Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить припинити спільну часткову власність між співвласниками - сторонами по справі, та виділити в натурі частки житлового будинку, який знаходиться у спільній частковий власності. Відповідач позов в цілому визнала, але зазначила, що від укладання нотаріального договору вона ухиляється, оскільки між сторонами існує спір про належний розподіл часток. У судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення по справі судової експертизи, яке було задоволено судом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні доказі, висновок судової експертизи вважає позов таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до наданого у матеріалах цивільної справи свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.03.2003 (а.с.9): «Управління майном міста Севастополя міської державної адміністрації засвідчує, що об'єкт в цілому, який розташовано у [ADDRESS], дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. В цілому складається із одного жилого будинку лит. А с надвірними будівлями». Відповідно до реєстраційного надпису на наявному у матеріалах цивільної справи свідоцтві про право власності на житловий будинок (а.с.9): «24.09.2003 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні подружжя, яке видане за їх заявою на ім'я [PERSON] за № 2325». Відповідно до наданого свідоцтва про право власності № 2325 від 24.09.2003: «...згідно із заявою подружжя [PERSON] та [PERSON], посвідчую, що в сумісному майні подружжя, придбаному ними за час шлюбу, право власності належить: на 1/2 частку - [PERSON]. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке кожного із них посвідчується в зазначених частках, складається із житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок із черепашника, позначений на плані за літ. А, розташований на земельній ділянці площею 854 м2, має наступні побутові споруди: прибудова літ. а, два ґанки, огородження; інші споруди, житлова площа - 143,4 м2, загальна площа - 361,4 м2». Виходячи з вищенаведеного, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], належить двом співвласникам, а саме: - [PERSON] (позивач) належить 1/2 частки; - [PERSON] (відповідач) належить 1/2 частки. Згідно матеріалів справи, наданого свідоцтва про право власності вбачається що долі співвласників у натурі не встановлені та не виділялися в окремі одиниці. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Сторони, під час розгляду справи погодились із запропонованим експертом варіантом розподілу часток майна по варіанту за номером один, оскільки даний варіант узгоджений сторонами, тобто не порушує чиїх-то прав та законних інтересів, не потребує додаткових переобладнань, зберігає цільове призначення приміщень та окремих об'єктів нерухомості в цілому, відповідає будівельним нормам, тому саме цей варіант, на думку суду, враховує інтереси сторін і може використаний судом для вирішення спору по суті. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача. На підставі ст.ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України,

Outcome: approved