Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

15.03.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.07.2008 року між ВАТ «Державним ощадним банком України» в особі філії Павобережне відділення № 6719 та відповідачем-1 був укладений кредитний договір № 879/1, згідно якого банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 299838 грн. строком на 60 місяці, не пізніше 30.07.2013р. та сплатою відсотків в розмірі 21% за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 879/1 від 31.07.2008 р. між банком та відповідачем-1 був укладений договір застави майна № 878/1а, згідно якого, вона передає в заставу транспортний засіб, а саме автомобіль марки КАМАЗ 65115, кольору оранжевого, 2008 р. випуску, шасі (кузов, рама, коляска) 2061365, V1N XTC 65115072321038, тип самоскид - С, повна маса 24800 кг., маса без навантаження 10120 кг., об'єм двигуна 10 850 см. куб., реєстраційний номер [NUMBER]. Станом на 12.02.2013р. заборгованість за кредитним договором складає 574530.82 грн. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника був складений договір поруки, згідно якого, відповідач-2 прийняла на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором. 29.09.2012р. була проведена реорганізація, яка стосується і зміни найменування з філії Павобережне відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» на ТВБВ 1-А типу № 10003/0643 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», на підставі чого просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 574530.82 грн., та судовий збір. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач-1 - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. Відповідач -2 - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. Представник відповідача-2 в судове засідання з'явився, проти позову в частині вимог до відповідача-2 заперечував. Надав суду письмові заперечення в яких зазначав, що оскільки строк дії договору поруки не визначений, то порука припинилася, оскільки позивач не пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку основного зобов'язання. Суд, заслухавши, представника позивача, представника відповідача-2, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 31.07.2008 року між ВАТ «Державним ощадним банком України» в особі філії Павобережне відділення № 6719 та відповідачем-1 був укладений кредитний договір № 879/1 (надалі Кредитний договір), згідно якого банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 299838 грн. для придбання автомобілю марки КАМАЗ, строком на 60 місяці, не пізніше 30.07.2013р. та сплатою відсотків в розмірі 21% за користування кредитом. Відповідно п. 3.3.3 Кредитного договору, відповідач-1 зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в сумі 8112,00 грн., шляхом внесення готівки до каси Банки або шляхом безготівкових перерахувань, перший ануїтетний платіж здійснити до « 29» серпня 2008 року, в подальшому - не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати процентів здійснити не пізніше « 30» липня 2013р. (а.с. 8-12). Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 був укладений договір поруки, згідно якого, відповідач-2 зобов'язується перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем-1 зобов'язання за кредитним договором № 879/1 від 31.07.2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до п. 5.4, п. 4.2 Договору поруки, сторони домовилися про строки позовної давності до трьох років для всіх грошових зобов'язань Поручителя; порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у цьому Договору, не пред'явить вимоги до Поручителя (а.с. 17-18). 31.07.2008 року між позивачем та відповідачем-1 укладено Договір застави майна №878/1а, відповідно до якого, зобов'язання, які випливають із кредитного договору від 31.07.2008р. №879/1 забезпечуються заставою транспортного засобу - автомобіля КАМАЗ 65115, 2008р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 13-16). Відповідно до п. 3.3.4 Договору застави, відповідач-1 зобов'язався застрахувати Предмет застави на суму його договірної вартості, вказаної п. 1.4 цього Договору, на користь та відповідно до вимог Заставодержателя на весь період дії договору та надати Заставодержателю належним чином оформлені відповідні документи в підтвердження вчинення таких дій. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у зазначеної сумі, що підтверджується Платіжним дорученням №879/1 від 28.08.2008р. (а.с. 67) та не заперечується сторонами. Відповідач-1, в свою чергу, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував та не здійснював своєчасно повернення частки кредиту та не сплачував проценти за користування кредитом в порядку та строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, а також не виконав свої зобов'язання, як заставодавця, а саме не застрахував предмет застави та не надав належним чином оформлені документи, які підтверджують здійснення страхування. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, ще залишилася, та сплати процентів. Згідно з п. 2.3 Кредитного договору, банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, зокрема затримання сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом понад двох місяців. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса від 11.03.2010р. звернуте стягнення на предмет застави - автомобіль марки КАМАЗ, в рахунок погашення заборгованості, строк платежу якої настав 22.09.2009 року по зобов'язанням за кредитним договором який складається: з залишку по кредиту у сумі 246313,37 грн.; з заборгованості по кредиту у сумі 47762,83 грн.; з суми нарахованих та неотриманих відсотків в сумі 29491,95 грн.; з пені за порушення строків платежу в сумі 9918,44 грн., а також витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису у сумі 2200,00 грн., а всього 335689,59 грн. (а.с. 19). Доказів визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, сторонами суду не надано. Отже зміст виконавчого напису свідчить про те, що позивач скористався своїм правом вимоги на дострокове повернення кредиту, чим змінив строк повернення кредитом в сторону зменшення, та строк повернення кредиту в повному обсязі визначений 22.09.2009 року. За розрахунками позивача, станом на 12.02.2013р., за відповідачем-1 утворилася заборгованість, яка складається: з заборгованості за кредитом у сумі 294076,20 грн., з заборгованості по відсоткам у сумі 186559,62 грн. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів погашення відповідачем кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, страхування предмету застави та передачі позивачеві документів, що підтверджують страхування, суду не надано. За такими обставинами позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 заборгованості за кредитом у сумі 294076,20 грн. та заборгованості по відсоткам у сумі 186559,62 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з п. 5.2 та п. 5.4 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування Кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,06% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення, а також неустойку у розмірі 0,05 % від суми кредиту за ненадання Позичальником документів, що передбачені умовами цього Договору. Відповідно до п. 7.2 Договору застави, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, передбачених п. 3.3 цього Договору (зокрема застрахувати предмет застави), Заставадавець сплачує на користь Заставодержателя неустойку у розмірі 5 (п'ять) відсотків від вартості предмету застави та відшкодовує понад неустойки завдані збитки в повному обсязі. За розрахунками позивача неустойка в розмірі 0,06% від суми несплаченого платежу за період з 01.09.2008р. по 12.02.2013р. складає 63926,64 грн., неустойка у розмірі 0,05 % від суми кредиту - 149,92 грн., неустойка у розмірі 5 % за договором застави 17700,00 грн. (а.с.7). Враховуючи, що судом встановлено невиконання та неналежне виконання зобов'язань відповідача-1 за Кредитним договором та Договором застави, то вимоги в частині стягнення пені та неустойки з відповідача -1 в вищезазначених розмірах підлягають задоволенню. Не підлягає задоволенню вимога про стягнення пені за порушення строків платежу згідно виконавчому напису в сумі 9918,44 грн. виходячи з наступного. Як убачається із розрахунку позивача пеня за порушення стоків платежу у сумі 63926,64 грн. нарахована за період з 01.09.2008р. по 12.02.2013р. Одночасно з цим пеня в сумі 9918,44 грн. згідно виконавчого напису нарахована на заборгованість, строк платежу якої настав 22.09.2009 року. Отже сума пені згідно виконавчого напису ввійшла до розрахунку суми пені за період з 01.09.2008р. по 12.02.2013р., відносно якої суд задовольнив вимога, про що зазначено вище. Відповідно до ст.ст. 22, 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Як убачається із змісту виконавчого напису, позивач поніс витрати пов'язані з вчиненням цього напису у сумі 2200,00грн., які є збитками позивача в розумінні ст. 22 ЦК України, та які вин витратив з метою поновлення свого порушеного права, а саме повернення кредиту шляхом звернення стягнення на заставлене майно, тому вимога про стягнення з відповідача-1 зазначених витрат підлягає задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивача до відповідача-2, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Оскільки строк виконання основного зобов'язання був змінений відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п. 2.3 Кредитного договору до 22.09.2009 року, а позивач не пред'явив протягом трьох років, як це передбачено п. 5.4, п. 4.2 Договору поруки, вимоги до поручителя про виконання зобов'язання, то зобов'язання відповідача-2 за договором поруки припинилися. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 29.01.2014р. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України щодо пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову з відповідача -1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3381 (три тисячі триста вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Outcome: partial