Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2009 року належить квартира за адресою: [ADDRESS]. У 2010 році позивачу стало відомо, у цій квартирі зареєстрований відповідач по справі [PERSON] Однак, він жодного разу не з'явився за місцем реєстрації, його місце проживання невідомо. Позивач не може у повній мірі розпоряджатися її власністю у зв'язку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою. У зв'язку з наведеним позивач просила суд усунути перешкоди у користуванні нею жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації відповідача за зазначеною адресою та зобов'язати Краснодонське МВ УДМС України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, якою підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлений належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відповідні докази. Заяв про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 09 грудня 2013 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Від представника відповідача Краснодонського МВ УДМС України в Луганській області Смирнової І.Д. через канцелярію суду надійшла письмова заява, в якій вона проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2009 року позивачу належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-8). Такі самі дані містить технічний паспорт на дану квартиру (а.с. 9-11). З домової книги, довідки ТОВ «Зеніт-Т2» та довідки УДМСУ в Луганській обл. вбачається, що за зазначеною адресою крім позивача та її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], станом на 23.09.2013 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 12-14, 17-18). Згідно з актами ТОВ «Зеніт-Т2» та Молодогвардійської міської ради від 20.08.2013 року та від 27.08.2013 року, відповідач [PERSON] з 2009 року у вказаній квартирі не проживає, зі слів сусідів з цього часу його жодного разу ніхто не бачив (а.с. 15, 16). У ст. 383 ЦК України серед іншого зазначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Під час розгляду справи позивачем доведено, що вона є власниками жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. У свою чергу відповідач не скористався правами, передбаченими ст. ст. 27, 30 ЦПК України, та не виконав обов'язок, встановлений ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не з'явившись у судові засідання та не надавши жодних належних та допустимих доказів у підтвердження наявності у нього права на реєстрацію за зазначеною адресою, хоча був неодноразово повідомлений про розгляд даної справи належним чином в порядку частини 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відповідні докази. За таких обставин, суд вважає обґрунтованим твердження позивача щодо того, що наявність реєстрації відповідача за наведеною адресою спричиняє їй багато незручностей та не дозволяє в повній мірі розпоряджатись належною їй нерухомістю, тому вважає за необхідне задовольнити даний позов у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів в порядку ч. 1 ст. 11 ЦПУ України, усунути перешкоди у користуванні позивачем вказаним жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації відповідача за зазначеною адресою та зобов'язати Краснодонський МВ УДМС України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 114, 70 грн., підтверджена відповідною квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved