Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідачів про усунення перешкод в здійсненні права власності на землю Позов мотивувала тим, що рішенням Липинської сільської ради від 10.10.2002 року їй була виділена земельна ділянка площею 0,13 га під індивідуальне житлове будівництво, а 23.01.2004 року отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку. З 2005 року велося будівництво будинку в [ADDRESS]. На сьогоднішній день будинок придатний для проживання, однак не зданий в експлуатацію, а права власності на нього не зареєстроване. Вона неодноразово намагалася потрапити на земельну ділянку та в будинок, однак її колишній чоловік [PERSON] та його батько [PERSON] створюють постійні перешкоди в такому доступі. З приводу таких дій відповідачів вона неодноразово зверталася в Луцький РВ УМВС, однак отримувала відмову в порушенні кримінальної справи та роз'яснення права звернення до суду в порядку цивільного судочинства. А тому, з врахуванням уточнення позовної вимоги, просила зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкоди в здійсненні права власності на земельну ділянку та забезпечити вільний доступ до земельної ділянки. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підстримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити. Додатково суду пояснили, що земельна ділянка огороджена парканом з воротами і хвірткою, від яких у позивача немає ключів. Намагання позивача потрапити на присадибну територію демонстративно ігнорувалися. Вона змушена була просити близьких та депутатів сільської ради супроводжувати її до будинку, оскільки їй треба було забрати свої та дитячі речі, зверталася до спеціаліста з відкривання замків. Однак, їй вдалося потрапити на територію будинку лише раз, коли проводилась будівельно-технічна експертиза в іншій цивільній справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Зі згоди сторони позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Липинської сільської ради від 10.10.2002 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,13 га під індивідуальне житлове будівництво і передана у приватну власність (а.с.3). 23.01.2004 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1334 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Липини Луцького району (а.с.4-5). В 2005 році було виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки (а.с.6-10). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.09.2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21.10.2011 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON] (батько та мати відповідача у даній справі) до [PERSON] (відповідач), [PERSON] (позивач) про відшкодування затрат на будівництво позов було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON], [PERSON]по 90 813,36 грн. кожному у відшкодування коштів, затрачених на будівництво будинку, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON], [PERSON]по 90 813,36 грн. кожному у відшкодування коштів, затрачених на будівництво будинку. Вказаним рішенням та ухвалою встановлено, що земельна ділянка була придбана у шлюбі [PERSON] та [PERSON], тобто, є спільним майном подружжя. Забудовником будинку по вул. Олени Пчілки в с. Липини була [PERSON], житловий будинок збудований, однак не зданий в експлуатацію. [PERSON], батько колишнього чоловіка позивачки, періодично проживав на новобудові з 2005 року, а з 2007 року проживає постійно. Крім того, в даному будинку проживає колишній чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується зазначеною ним же адресою в клопотанні про відкладення судового розгляду від 01.11.2013 року (а.с.27). Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 152 Земельного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Виходячи зі змісту права власності та положень ст.78 ЗК України, ст.373 ЦК України, власник земельної ділянки має право володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому земельною ділянкою на свій розсуд, відповідно до її цільового призначення, а також використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Крім того, частинами 2, 4 статті 13 ЦК України установлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. З копій постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.05.2012 року (а.с.29), постанов про закриття кримінальної справи від 21.01.2013 року та 29.04.2013 року (а.с.11-15), матеріалів дослідженого в судовому засіданні кримінального провадження №12012020130000017 вбачається, що причиною неодноразового звернення [PERSON] до правоохоронних органів було перешкоджання мешканцями будинковолодіння по вул. Олени Пчілки в с. Липини, забудовником якого вона являється, у доступі до належного їй майна. Вчинення позивачу перешкод у доступі до належної їй земельної ділянки та майна, яке на ній знаходиться саме відповідачами у даній справи [PERSON] та [PERSON] об'єктивно підтверджується зокрема поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] у кримінальному провадженні та допитаного в якості свідка в судовому засіданні представника позивача [PERSON] Оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що, оскільки відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні належною їй на праві спільної сумісної власності подружжя земельною ділянкою та майном, яке на ній знаходиться, чим порушують її законні права, слід зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в здійсненні права власності на земельну ділянку площею 0,1334 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS], шляхом забезпечення вільного доступу до земельної ділянки. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідачів в рівних частинах в користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved