Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на наступне. Постановою Київського районного суду м. Донецька від 19 березня 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ? частини неподаткового податком мінімуму прибутків громадян, починаючи з 5 березня 2002 року до його повноліття. [PERSON] просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання неповнолітньої дитини до 1/6 частини, оскільки з моменту винесення рішення суду змінився його матеріальний стан, він навчається у вищому навчальному закладі, хворіє та на своє лікування витрачає кошти, а з 20 березня 2013 року він звільнився з роботи у зв'язку із скороченням штату та згідно іншого судового рішення з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, який ухвалою об'єднано в одно провадження з первісним позовом. Посилалась на те, що її дитина є інвалідом дитинства та потребує постійного піклування, витрат на лікарські препарати, реабілітацію, додатково відвідує платні шахову школу та гімнастику. Тому просила розмір аліментів з 1/4 частини від доходу змінити на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на місяць та стягнути додаткові витрати на [PERSON], як дитину-інваліда, у розмірі 600 грн. на місяць та допустити негайне виконання судового рішення. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 13 вересня 2013 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів - відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину - задоволено. Змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] з ? частини від доходу на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісяця починаючи з 26 червня 2013 року. Стягнуто з [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON], як на дитину-інваліда, у розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 26 червня 2013 року. Не погодившись з рішенням суду, позивач за первісним позовом [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати та справу направити до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів скарги апелянт посилався на те, що справа була розглягнута без його участі та участі представника, а при визначенні додаткових витрат судом першої інстанції не були дотримані вимоги ч.2 ст. 185 Сімейного кодексу України, оскільки суд не прийняв до уваги стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, та не врахував, що рішенням Київського районного суду м. Донецька від 28 грудня 2012 року з нього вже стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх доходів на утримання іншої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Суд не прийняв до уваги, що у апелянта ([PERSON].) є захворювання неврологічного та урологічного характеру, на лікування яких необхідні кошти у значному розмірі, що підтверджується медичними довідками, а також те, що апелянт перебуває на обліку в Донецькому міському центрі зайнятості, та навчається на заочній формі навчання у вищому учбовому закладі. Відповідно ж до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів у частці заробітку (доходу) суд повинен брати до уваги той факт, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні представник апелянта [PERSON] - [PERSON] підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, а уточнивши вимоги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов [PERSON] задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] - відмовити. [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали їх безпідставними та просили відмовити в задоволенні скарги, а рішення суду - залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в частині зміни розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] з ? частини від доходу на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, скасувати та відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Як зазначено в ч.3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Згідно зі ст.11 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого народився син - [PERSON], [INFO], та на підставі рішення Київського районного суду м. Донецька від 19 березня 2002 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш ? неоподаткованого податком мінімуму прибутків громадян. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 28 грудня 2012 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частики з усіх доходів на утримання іншої дитини - [PERSON], [INFO]. Він просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини, враховуючи, що з моменту ухвалення судового рішення змінився його матеріальний стан, а саме: з 20 березня 2013 року його звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату, він захворів на неворологічне та урологічне захворювання, а також навчається на заочній формі навчання у вищому учбовому закладі в м. Харькові з 01 вересня 2012 року по лютий 2015 року, у зв'язку з чим і просив зменшити розмір аліментів. [PERSON] звернулась до нього із зустрічним позовом про зміну розміру аліментів та про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину і посилалась на те, що її дитина - [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства та потребує постійного лікування, а тому вона несе витрати на купівлю лікарських препаратів, з метою реабілітації дитини, додатково відвідує гімнастику та шахову школу на платній підставі, а тому, враховуючи викладене, просила суд змінити розмір аліментів з ? частини від доходу на аліменти у твердій грошовій сумі, визначеній в розмірі 800 грн. на місяць та стягнути додаткові витрати на [PERSON], як на дитину-інваліда, у розмірі 600 грн. на місяць. Ухвалою суду від 27 червня 2013 року первісний позов об'єднано в одне провадження з зустрічним позовом. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, суд виходив з безпідставності заявлених ним вимог та посилався на ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а при визначенні розміру аліментів суд, врахував вимоги ст. 182 Сімейного колексу щодо стану здоров'я дитини, його матеріальне становище, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, та з урахуванням того, що [PERSON] є інвалідом дитинства та потребує значних витрат на лікування, відмовив позивачу [PERSON] у зменшенні розміру аліментів, які з нього стягуються. Задовольняючи зустрічний позов [PERSON], суд виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, врахувавши її майновий стан та необхідність лікування дитини-інваліда. При вирішенні зустрічного позову, суд врахував, що відповідачка [PERSON] несе додаткові витрати на навчання сина у Палаці спорту «Шахтар» з метою його реабілітації, як дитини - інваліда і плата за навчання становить 250 грн. щомісяця (а.с. 44), а відповідно до ст. 185 СК України батьки, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, наприклад розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом. Доводи апеляційної скарги про наявність у позивача за первинним позовом хвороб, на лікування яких витрачаються кошти, та він перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки він є працездатним, інвалідом його не визнано, а в період з 25 березня по 28 жовтня 2013 року отримував в середньому щомісяця по 3 996 грн. матеріальної допомоги на випадок безробіття (а.с.128), з 29 жовтня 2013 року він працює на посаді інженера в Приватному акціонерному товаристві «Донецький інститут проблем зварювальних технологій» та у відповідності з вимогами ст.180, 185 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами - хворобою дитини -інваліда, необхідністю її реабілітації, що підтверджується відповідним медичним висновком, висновком спеціаліста, меддокументами та довідками про витрати, які несе матір цієї дитини на лікування та реабілітацію дитини (а.с. 36, 37, 38, 39, 40, 41- 44, 117,125). Довід апелянта про те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів у частці заробітку (доходу) суд повинен брати до уваги той факт, що при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) на їх утримання, апеляційний суд відхиляє, як безпідставний, оскільки розміри стягнення аліментів вже були визначені за рішенням судів на користь дітей від різних матерів. Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміни розміру аліментів та задоволення зустрічного позову останньої щодо стягнення з нього додаткових витрат на [PERSON], як на дитину-інваліда у розмірі 600 грн. щомісяця, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Отже, при прийнятті рішення в цій частині, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин сторін і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про зміну розміру аліментів та зустрічного позову [PERSON] щодо стягнення додаткових витрат на дитину-інваліда. Однак рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову [PERSON] в частині зміни розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] з ? частини від доходу на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця не відповідає вимогам норм матеріального права, оскільки законодавством зміна розміру аліментів, що присуджена у частці від доходу, на заміну розміру аліментів у твердій грошовій сумі не передбачено. Так, статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суд, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи. Нормами Сімейного кодексу України, в тому числі і ст. 192 СК України, не передбачено зменшення або збільшення розміру аліментів шляхом заміни порядку стягнення, а тому не можна змінити розмір аліментів, присуджених судом з 1/4 частини доходів на тверду грошову суму. Тому рішення суду в цій частині слід скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] щодо зміни розміру аліментів слід відмовити, частково задовольнивши апеляційну скаргу [PERSON], частково задовольнивши апеляційну скаргу. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Outcome: partial