Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 3). Від шлюбу з відповідачем мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , батьком яких записаний відповідач (а.с. 3-5). Спільне життя подружжя не склалося із - за постійних сварок по причині несумісності характерів. Відповідач не піклувався про сім'ю та повністю ігнорував батьківські та шлюбні обов'язки. Такі стосунки переросли в повну байдужість один до одного і з березня 2013 року позивач з відповідачем стали проживати нарізно. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 року. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає не можливим. Спору про розділ майна немає. Згода на утримання дітей досягнута. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] суду надала: копію повторного свідоцтва про шлюб від 19 вересня 2012 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 01) (а.с. 3); копії свідоцтв про народження дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, що розривається - " [PERSON] ". Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved