Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Відповідач до судового розгляду справи надала заяву про невизнання позову. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 14 вересня 2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та відповідачем був укладений кредитний договір № 002-03037-140907, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті, випустив та надав відповідачу платіжну картку, та зобов'язався здійснювати обслуговування відповідача, як держателя картки, на умовах викладених в Тарифному пакеті «Класичний», що містяться в Додатку №1 до Договору, та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. Відповідно до п.1.5 кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором. Моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до договору, відповідач взяла на себе зобов'язання щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Але відповідач порушила умови кредитного договору, і станом на 08 жовтня 2012 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 2109,13 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 2109,13 грн., прострочене тіло кредиту в сумі 0,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 0,00 грн., заборгованість за комісіями в сумі 0,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на користь Банку в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн.. 27 серпня 2013 року відповідач [PERSON] надала суду письмові заперечення проти позову, зазначивши, що вона в лютому 2008 року повністю сплатила кредит за договором № 002-03037-140907 від 14 вересня 2008, що був укладений між нею та «Дельта Банк», в сумі 1049,28 грн., що підтверджується розшифровкою платежів, що надані позивачем, в якій зазначено, що заборгованість по тілу кредиту становить 0,00 грн, по відсоткам 0,00 грн., по комісії 0,00 грн., тому вона заперечує проти існування заборгованості за кредитним договором. Оплата по кредитному договору виконувалася таким чином: 11 жовтня 2007 року сплачено 320 грн., 31 січня 2008 року сплачено 1070 грн., 15 лютого 2008 року сплачено 256,57 грн., 19 травня 2008 року сплачено 1000 грн., 26 червня 2008 року сплачено 240 грн., 16 липня 2008 року сплачено 300 грн., 01 вересня 2008 року сплачено 250 грн., 22 вересня 2008 року сплачено 220 грн., 29 жовтня 2008 року сплачено 270 грн., 25 лютого 2010 року сплачено 1049, 28 грн. Представник позивача Романченко Алла Станіславівна, яка діє за довіреністю, в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позові вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, їй відомий порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Відповідач [PERSON] до судового розгляду справи надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила. що позов банку не визнає, з пред'явленими позовними вимогами не згодна, просить відмовити ПАТ «Дельта Банк» в задоволенні позову. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі: - договір № 002-03037-140907 від 14 вересня 2008 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с. 5), яким підтверджуються факт укладення договору між ТОВ КБ «Дельта Банк» та [PERSON] , умови договору, порядок надання та користування кредиту і овердрафту; - тарифи на обслуговування платіжних карток Дельта Віза Класік, Тарифний пакет «Класичний» (а.с.6), якими підтверджується умови обслуговування платіжних карток; встановлена сума кредитної лінії, частка щомісячного погашення кредитного ліміту, дата щомісячного погашення, строки кредитування, мета кредиту, форма повернення кредиту; - анкета позичальника, анкета клієнта - фізичної особи (а.с. 7,8), якими підтверджується факт звернення відповідача до Банку для одержання кредиту та факт ознайомлення відповідача з умовами отримання кредиту; - копія паспорту відповідача, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 9-10), якими підтверджується її особа громадянина України та ідентифікаційний номер, присвоєний відповідачу, як платнику податків; - розрахунок ціни позову (а.с. 12), згідно якого підтверджується факт повного розрахунку відповідача перед банком за кредитним договором № 002-03037-140907 в лютому 2008 року; - статут ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 14), яким визначається порядок створення, діяльності та припинення діяльності ПАТ «Дельта Банк»; - свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 15), яким підтверджується факт та дата реєстрації ПАТ «Дельта Банк» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про зміну свідоцтва про державну реєстрацію; - квитанції (а.с. 31 -32), якими підтверджується факт оплати позивачем заборгованості за кредитним договором в повному обсязі 25 лютого 2010 року.. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 14 вересня 2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»,, правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-03037-140907, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, випустив та надав відповідачу платіжну картку, та зобов'язався здійснювати обслуговування відповідача на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Класичний», що міститься в Додатку № 1 до договору, та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 1.3. договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії повинно було здійснюватися протягом 364 календарних днів ( п. 1.4. договору) Відповідно до п. 2.1, п. 2.2. договору моментом надання Банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або в день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Моментом виникнення недозволеного овердрафту є день виникнення негативного залишку на картковому рахунку, який перевищує розмір кредитного ліміту. Відповідно до договору відповідач, яка є держателем картки, повинна була щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка вникла за попередній звітний місяць, в сумі 7% від суми встановленого кредитного ліміту, а також здійснювати в повному обсязі погашення заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, виходячи із відсоткової ставки 29,9% річних, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом, проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом (п. 3.6, п. 3.7 договору, а.с. 8 - Тарифи на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Класичний»). Банк виконав свої зобов'язання і відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію та видавши платіжну картку. Згідно наданого позивачем розрахунку в період з 17 вересня 2007 року по 18 жовтня 2007 року відповідач зняла готівкові кошти в сумі 3150 грн. (а.с. 12). І згідно цього ж розрахунку в період з 01 жовтня 2007 року по 25 лютого 2010 року відповідач сплатила банку тіло кредиту, відсотки, комісію та пеню на загальну суму 4975, 86 грн. Останній платіж відповідач виконала 25 лютого 2010 року на суму 1049,28 грн., і згідно розрахунку, повністю виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 002-03037-140907 від 14 вересня 2007 року, що був укладений з відповідачем, в зв'язку з чим заборгованість за тілом кредиту становить 0,00 грн., заборгованість за відсотками становить 0.00 грн., по комісії 0,00 грн. ( а.с. 12). Але після сплати останнього платежу, позивач в період з 01 березня 2010 року по 31 березня 2010 року, згідно розрахунку знову нарахував відповідачу заборгованість за тілом кредиту в сумі 2109 грн. без будь-яких повідомлень, та укладених договорів, при тому що заборгованість за тілом кредиту в період з 01 лютого 2010 року по 26 лютого 2010 року, згідно розрахунку, становила 969,85 грн., яку відповідач повністю перерахувала банку 25 лютого 2010 року. За таких обставин суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надані докази на підтвердження існування заборгованості за кредитним договором № 002-03037-140907 від 14 вересня 2007 року, що був укладений з відповідачем. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що відповідач в повному обсязі виконала свої зобов'язання за кредитним договором, а тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі ст. ст. 526, 527, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України,

Outcome: dismissed