Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

21 лютого 2013 року позивач звернувся до суду з названим позовом (в якості співвідповідача також вказав Центрально – Міський районний відділ Горлівського міського управління ГУМВС України в Донецькій області, однак він юридичною особою не є, а є структурним підрозділом Горлівського МУ ГУВС України в Донецькій області і тому позовні вимоги до районного відділу у порядку цивільного судочинства розгляду не підлягають, оскільки він не є відповідачем). Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. З урахуванням уточнень до позовної заяви свої вимоги мотивував наступними обставинами.23 березня 2008 р. слідча група Центрально – Міського РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області у складі: слідчого Василиненко Т.В(керівник групи), оперативного працівника Качва(інших його даних позивач не має) виїхала на місце події за адресою: м. Горлівка, вул. Таганрогський пост, 9. Під час огляду місця події оперативною групою було вилучено 2580 кг металевих овалів вартістю 64500 гривень, та вивезені за адресою: м. Горлівка, вул. Станіславського, б. 35. На неодноразові звернення до слідчих органів із вимогами та проханнями повернути металовироби, йому постійно відмовлялося. При цьому давалися пояснення, що металовироби долучені до кримінальної справи в якості речових доказів і будуть повернуті після закінчення провадження по справі. Дії працівників міліції їм оскаржувалися прокурору, але металовироби йому повернуті не були. У зв’язку з незаконними діями працівників органів дізнання та попереднього слідства та прокуратури, які виразилися: 1) у незаконному вилученні майна потерпілого [PERSON] по кримінальній справі; 2) неогляд вилученого майна потерпілого у його присутності; 3) не приєднання вилученого майна до справи; 4)документальне неоформлення передачі майна на зберігання; 5)незабезпечення належного обліку та зберігання вилученого майна; 6)втрата вилученого майна; 7)добровільне невідшкодування втраченого, незаконно вилученого майна. Протиправними діями правоохоронних органів [PERSON] як приватний підприємець був позбавлений конституційного права на володіння своїм майном, займатися підприємницькою діяльністю, отримувати дохід, чим порушені його права, встановлені ст. ст. 41,42 Конституції України. Вищевказані протиправні дії службових осіб відповідача призвели до порушення його нормальних життєвих зв’язків, погіршення відносин з оточуючими людьми. Окрім цього, під час незаконного утримання його майна повинен був на протязі вказаних років відмовитися займатися підприємницькою діяльністю, хворів і після втратив здоров’я, знаходився на лікуванні, але так і не відновив здоров’я. Моральну шкоду спричинено діями службової особи Горлівського міського управління ГУМВС України в Донецькій області, які виразилися в протиправному вилученні у позивача як потерпілого його приватної власності металевих овалів та протиправну їх конфіскацію. Відповідно до ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1166, 1167, 1176, 1174 ЦК України полягав, що компенсація спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 64500 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 64500 грн.(вартість незаконно вилучених, а в подальшому втрачених металевих овалів) має бути відшкодовано Державною казначейською службою України. Просив визнати дії службової особи Горлівського міського управління ГУМВС України у Донецькій області слідчого Василиненко Т.А. по вилученню 23.03.2008 року за адресою: вул.. Таганрогський пост,9, м. Горлівка 2580 кг металовиробів(овалів) такими, які не відповідають вимогам Кримінально – процесуального кодексу України. Також просив зобов’язати відповідачів: Горлівське міське управління ГУМВС України в Донецькій області через державу в особі Державної казначейської служби України відшкодувати позивачу 64500 гривень завданої майнової шкоди. Зобов’язати відповідачів [PERSON] міське управління УМВС України в Донецькій області через Державну казначейську службу України відшкодувати позивачу 64500 гривень завданої моральної шкоди (а.с. 94-98). Прокурор, який брав участь в розгляді справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Позивач та його представники наполягали на позовних вимогах, мотивуючи аналогічно викладеному в позовній заяві. Додатково пояснили, що матеріальна шкода спричинена саме внаслідок незаконного вилучення металевих овалів, їх кількість визначена шляхом ділення маси вилученого метала на вагу одного диску, а кількість дисків помножена на вартість одного диску. Ці диски він використовував у підприємницької діяльності. Матеріальну шкоду вони пов’язують з вартістю овалів, незаконно вилучених, а не з вартістю металу, з якого вони виготовлені. Представник відповідача Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області позов не визнав. Зазначили, що жодним уповноваженим органом не встановлена протиправність дій працівників міліції. Не доведений розмір спричиненої шкоди. Не доведений сам факт спричинення моральної шкоди. Не знає, де перебуває вилучене майно. Якщо буде доведено, що майно вилучено незаконно, то його вартість має бути компенсована за рахунок держави. Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явився, тому суд розглянув справу в його відсутності. Свідок [PERSON] показав, що декілька осіб розібрали гараж позивача, який був із металевих балонів, внаслідок чого було пошкоджено дах гаражу, автомобіль. В гаражі були овали, вкриті емаллю. Ці овали зберігалися в мешках, ящиках. Вказані овали використовувалися позивачем при виготовленні пам’ятників. Все це було вивезено на автомобілі наступного дня після розібрання гаражу, овали в мешках, ящиках, вивозився і інший метал. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає встановленим наступне. 22 березня 2008 р. позивач [PERSON] за телефоном повідомив чергового по Центрально – Міському районному відділу Горлівського міського управління ГУМВС України в Донецькій області про те, що за адресою: вул. Таганрогський пост, буд. 9із належного йому будинку вчиняється викрадання майна. На вказану адресу спрямований наряд ВДСО, ДАІ, СОГ (а.с. 104). 22.03.2008 р. з 21 години до 21 години 30 хвилин проведено огляд місця події, згідно із яким місцем огляду є дачна ділянка, яка розташована по вул. Таганрогський пост, на землі лежали металеві вироби, два мішки білого кольору з металевими табличками з фотографіями невідомих осіб(а.с. 115-119). Постановою слідчого від 22.03.2008 р. порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, 185 ч. 4 КК України(а.с. 103). В судовому засіданні досліджені матеріали даної кримінальної справи № 14-42348, копії ряду процесуальних документів із якої долучено до матеріалів справи. Згідно з протоколом огляду місця події від 23.03.2008 р. слідчий СВ Центрально – Міського районного відділу Горлівського МУ ГУМВС України [PERSON] за участю понятих, оперативного уповноваженого ВДСБЕЗ Ігольникова повторно оглянула місце події, про що складений протокол від 23.03.2008 р., згідно із яким внутрі знаходяться металеві предмети, металеві листи, баки(титани), ящики з металу, залізні двері, віконни грати, фрагменти труб, біля даного домоволодіння на землі лежать мешки і відра с дисками металевими з фотокартками із зображеннями для пам’ятників, металеві кутки, вище вказане було загружено до автомобіля і проїхали за адресою: вул. Інтернаціональна в «БЕТА-МЛИН», де на електронних автомобільних терезах був зважений метал. Загальна вага автомобіля 9620 кг(без металу), вага автомобіля з металом 12 т. 200 кг. Вага метала 2 т 580 кг. Далі автомобіль з металом був поставлений за адресою: м. Горлівка, вул. Станіславського, 35(а.с. 120-123). При цьому вказані металеві вироби не передавалися під розписку будь – якій особі. На цей час місцезнаходження назва них металевих невідомо, тобто вони втрачені. При цьому працівниками міліції не були вжити будь – які заходи для збереження вилученого майна. В досліджених судом матеріалах кримінальної справи № 14-42348 відсутні будь – які постанови про долучення до матеріалів справи в якості доказів зазначених металевих виробів, як і про їх вилучення. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягався, навпаки визнаний потерпілим постановою від 31.03.2008 р.(а.с. 124). Постановою слідчого від 22 березня 2012 року кримінальна справа № 14 -42348 закрита, при цьому доля вилучених металевих виробів не вирішувалася. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В даному випадку, вилучаючи майно потерпілого(металевих виробів вагою 2580 кг) і не забезпечивши його зберігання, внаслідок чого воно втрачено, працівники Центрально – Міського районного відділу Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області(структурного підрозділу юридичної особи – Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області) діяли у спосіб, який не передбачений Кримінально – процесуальним кодексом України та іншими актами законодавства, тобто протиправно. Внаслідок цих дій позивач був позбавлений права власності на металеві вироби, зокрема, емальовані овали, які він використовував у підприємницькій діяльності. Щодо вимог визнати дії службової особи Горлівського міського управління ГУМВС України у Донецькій області слідчого Василиненко Т.А. по вилученню 23.03.2008 року за адресою: вул. Таганрогський пост,9, м. Горлівка 2580 кг металовиробів(овалів) такими, які не відповідають вимогам Кримінально – процесуального Кодексу України ухвалою судді Центрально – Міського районного суду міста Горлівки від 25.02.2013 року відмовлено у відкритті провадження(а.с.7) і вони не є предметом судового розгляду. Проте, при вирішенні вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд має дати оцінку доводам позивача щодо незаконності дій посадових осіб відповідача. Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Отже само по собі не притягнення до відповідальності посадових осіб відповідача не звільняє відповідача вд цивільно – правової відповідальності. Статтею 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином, за незаконні дії працівників Центрально – Міського районного відділу Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області несе цивільно- правову відповідальність юридична особа – орган державної влади, працівниками якої вони є - Горлівське МУ ГУМВС України. При цьому механізм відшкодування спричиненої шкоди визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року , відповідно до статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Таким чином Державне казначейство України по даній справі є неналежним відповідачем, до його функцій відноситься лише виконання відповідного рішення суду. Суд відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах пред’явлених позовних вимог. Позивач пов’язує наявність матеріальної шкоди з вилученням саме овалів вагою 2580 кг. При цьому в якості доказу вартості вказаних овалів позивач посилається на висновок спеціаліста фізичної особи – підприємця Сардарова О,А., відповідно до якого вартість металевого овалу, покритого емаллю розміром 13х18 із метала товщиною 0,8 мм, вагою 0,125 кг складала на 22.03.2008 р. – 7 грн., вартість з фотографією – 60 грн. На 08.02.2013 р. вартість вказаного овалу складає 10 грн., з фотографією – 100 грн.(а.с. 79). Проте позивачем не надано достатніх доказів кількості та стану вилучених овалів. З протоколу огляду місця події від 23.03.2008 р. вбачається, що поряд із зазначеними овалами також вилучалися і інші металеві вироби, отже визначати кількість овалів шляхом ділення маси вилучених металевих виробів на масу одного овалу неможливо. Будь - які докази стану, в якому перебували овали на час їх вилучення, та їх кількості, не має. Тому суд вважає недоведеним розмір спричиненої матеріальної шкоди позивачу і в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до п.2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Отже позивачу діями посадових осіб відповідача спричинена моральна шкода. При визначенні розміру цього відшкодування суд прийняв до уваги, характер правопорушення,кількість вилучених металевих виробів, частина з яких є металевими овалами, які позивач використовував у підприємницькій діяльності, глибину та тривалість душевних страждань, тяжкість вимушених змін у звичайному життєвому укладі позивача, зокрема те, що за захистом порушеного права позивач змушений тривалий час(з 2008 року) звертатися до різних держаних органів, зокрема, до суду. Враховуючи викладене, вимоги розумності справедливості, суд приходить до висновку про те, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути 5000 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 114 грн. 70 к. На підставі викладеного, ст.ст. 19,41, 56 Конституції України, ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1174 ЦК України,

Outcome: partial