Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У вересні 2013 році приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Позов мотивує тим, що 13 грудня 2011 року на перехресті вулиць Ахматової - Григоренко відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобіля під керуванням Шкварука Ігоря Петровича з автомобілем ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 24.05.2012 року, визнано винним в порушені Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1360 та скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - [PERSON]. Позивачем складно страховий Акт №148-469/12ЦВ. На підставі вказаного страхового Акту та заяви потерпілої особи, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з лімітом відповідальності 50 000 грн. 00 коп. Позивач перерахував страхове відшкодування у розмірі 4 060 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення №387 від 26.06.2012 року. [PERSON] не повідомив письмово страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди не пізніше трьох робочих днів, а повідомив 26.03.2012 року, тому позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму у розмірі 4 060 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання позивач не з'явився, але надав письмову заяву у якій просить справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 грудня 2011 року у результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіль Шевроле авто державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Вина відповідача передбачена ст. 124 КУпАП у скоєнні ДТП встановлена відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 24.05.2012 року, яка набрала законної сили, тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, є доведеною, але провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт», яка здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 4 060 грн. 00 коп. Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 38.1. страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); 38.1.2. до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.1.3. до особи, яка заподіяла шкоду навмисно. 38.2. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; 38.2.2. до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; 38.2.3. до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; 38.2.4. до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.2.5. до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України вказує, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено, шкода була відшкодована страховиком в поза судовому порядку відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування становить 4 060 грн. 00 коп., що підтверджено копією платіжного доручення №387 від 26.06.2012 року. Таким чином, підлягають задоволенню вимоги позивача. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини. Які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 10 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення №17316 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved