Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

25 грудня 2012 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник Комунального підприємства «Малиновський ринок» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між Комунальним підприємством «Малиновський ринок» та [PERSON] був укладений Договір про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59 від 01.06.2009 року, в порушення умов якого, а саме: п. 5.3., та п. 6.6., а також у відповідності до ст. 526 та ст. 625 Цивільного кодексу України сформувалась заборгованість в сумі 5 032 (п'ять тисяч тридцять дві гривні) 54 копійки, які позивач просив стягнути з [PERSON], а також просив припинити дію Договору про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі №613/Ш-59. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача та відповідач позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували та просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у запереченні та уточненні до заперечення на позовну заяву, просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, а також визнати договір про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59 від 01.06.2008 року - нікчемним. Від представника відповідача надійшла заява про визнання договору про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59 від 01.06.2008 року - нікчемним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, 01.06.2008 року між комунальним підприємством «Малиновський ринок» в особі директора Голуб І.І. та [PERSON] укладено Договір про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59. Договір про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59 від 01.06.2008 року від імені відповідача був підписаний [PERSON], яка не мала повноважень на підписання відповідного Договору зв'язку із тим, що Довіреність, на підставі якої був підписаний Договір про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі №613/Ш-59 від 01.06.2008 року, мала цільовий характер та не давала представнику повноважень на укладення Договору про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59 від 01.06.2008 року. Окрім зазначеного, позивачем не надано до суду акту виконаних робіт з підписом відповідача, відсутні акти приймання-передачі під охорону, а також відсутній підпис та волевиявлення саме відповідача на укладання та виконання умов Договору про надання послуг щодо організації ринкової торгівлі № 613/Ш-59 від 01.06.2008 року. Суд критично ставиться до наданих представником позивача банківських виписок, оскільки вони не свідчать про сплату послуг саме відповідачем. Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно приписів статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральнимзасадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо при укладанні договору стороною чи сторонами недодержано вимог даної статті, то такий договір слід визнати недійсним у відповідності до вимог ст. 215 ЦК України. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. В той же час, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідач не мав уявлення про укладення відповідного Договору та не мав наміру його укладати, таким чином волевиявлення Відповідача на укладення відповідного Договору з Позивачем відсутнє, що підтверджується тим фактом, що Відповідач у зазначеній Довіреності не надав представнику за Довіреністю - [PERSON], повноважень на укладення відповідних Договорів, а відповідно, не мав наміру уповноважувати останню на їх укладення. Відповідно, правочин, вчинений представником за Довіреністю - [PERSON], шляхом підписання Договору за № 613/Ш-59 від 01.06.2008 року про надання послуг, від імені Відповідача, з підстав наведених вище та відповідно до приписів ст. 203 ЦК України, та згідно зі ст.ст. 215, 216, 236 ЦК України - є нікчемним. Відповідно до ст. 216 ЦК України, нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Анна» про стягнення заборгованості по заробітній платі та внесення змін до трудової книжки задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed