Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначив, що 28 грудня 2011 року між КС «РОДИННИЙ КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №281211-2154300717 згідно якого відповідачем були отримані кошти у розмірі 4000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 60% річних за користування кредитними коштами та строком погашення до 28.12.2012р. Відповідно до умов п. 1.4. Кредитного договору [PERSON] зобов'язувався сплачувати платежі в рахунок погашення кредитного зобов'язання протягом строку чинності Договору на умовах, в порядку, передбаченому Графіком згідно з п.3.2. При цьому згідно з п. 8.2. вказаного договору у випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання на [PERSON] покладався обов'язок сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 90% річних за весь період прострочення. Однак в порушення умов договору та діючого законодавства України, свої зобов'язання за Кредитним договором відповідач не виконує, не здійснює повернення кредиту, не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 29.11.2013 року становить 11916,71 грн., з яких: залишок по тілу кредиту - 4000,00 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 3807,12 грн.; додаткові відсотки - 4109,59 грн., у звязку з чим представник позивача, уточнивши позов, просить суд стягнути з відповідача на користь КС «Родинний кредит» суму заборгованості в розмірі 11916,71 грн., а також судовий збір в сумі 229,41 грн. В судове засідання представник позивача зявився, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 грудня 2011 року між КС «РОДИННИЙ КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №281211-2154300717, згідно якого відповідачем були отримані кошти у розмірі 4000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 60% річних за користування кредитними коштами та строком погашення до 28.12.2012 р. Як вбачається з п. 1.4. Кредитного договору [PERSON] зобов'язався сплачувати платежі в рахунок погашення кредитного зобов'язання протягом строку чинності Договору на умовах, в порядку, передбаченому Графіком згідно з п.3.2. Відповідно до п. 8.2. Кредитного договору у випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання на відповідача покладався обов'язок сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 90% річних за весь період прострочення. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 4000,00 грн., що підтверджується видатковим - касовим ордером від 28.12.2011р. За умовами п. 2.4.1. Кредитного договору позичальник зобов'язується своєчасно вносити грошові кошти у рахунок погашення кредитного зобов'язання, у строк та у розмірах, встановлених умовами Кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такий самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника відсотків від суми позики. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. Проте відповідач [PERSON], в порушення умов Кредитного договору та діючого законодавства України, свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, не здійснює повернення кредиту, не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 29.11.2013 року становить 11916,71 грн., з яких: залишок по тілу кредиту - 4 000,00 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 3 807,12 грн.; додаткові відсотки - 4 109,59 грн. Статтею 651 ЦК України передбачено можливість розірвання договору однією із сторін при істотному порушенні договору іншою стороною. При цьому істотним вважається таке порушення стороною договору, коли в результаті спричинення цим шкоди інша сторона у значній мірі втрачає те, на що розраховувала при укладанні договору. Пунктом 2.1.2. Кредитного договору передбачена можливість позивача вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту або її частини та процентів за користування кредитом у разі порушення Позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити належні йому проценти. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобовязань за укладеним з позивачем договором, у звязку з чим з нього підлягає стягненню сума заборгованості по кредитному договору у розмірі 11916,71 грн. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 229,41 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved