Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 05.02.2012 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально її з дитиною не підтримує, з липня 2013 року проживає окремо від них, зароблені кошти витрачає на власні потреби. На прохання надавати матеріальну допомогу відповідає відмовою. В даний час вона навчається на п’ятому курсі вищого навчального закладу в м.Чернівцях і, відповідно, не працює. Отримує стипендію в розмірі 803 грн., що не є постійним доходом так, як її отримання залежить від успішності. Інших джерел одержання доходів, крім соціальної допомоги на дитину, не має, в зв’язку з чим не має можливості утримувати себе та дитину. В зв’язку з навчанням вона змушена постійно декілька разів на тиждень їздити з м.Красилова, де проживає, до м.Чернівці, де навчається. Доглядом та вихованням дочки у її відсутність займається її батько [PERSON] Їй відомо, що коли вона проживала з відповідачем, то він працював на ринку в м.Чернівцях, але чи працює він там на даний час і чи є він приватним підприємцем з відповідною реєстрацією в компетентних органах, їй невідомо. Відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, має дохід, будує для себе будинок, інших утриманців не має і спроможний платити аліменти на їхне утримання. Просить стягнути аліменти в її користь з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] в сумі 800 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття та на своє утримання аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до виповнення дочці [PERSON] трьох років. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, надали письмові заперечення, відповідно до яких відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак господарською діяльністю не займається, в зв’язку з чим не отримує відповідно доходів, підтвердженням чого є довідка ДПІ у м.Чернівцях № 4864/10/24-12-17-03-16 від 27.11.2013. Згідно даних вказаної довідки дохід у першому, другому, третьому кварталах 2013 року відсутній. Інших заробітків чи доходів від здійснення підприємницької чи будь-якої іншої діяльності, в тому числі як найманого працівника він не має. Також позивачка, описуючи його матеріальне становище зазначає, що в нього у власності є недобудована нерухомість та, відповідно, й земельна ділянка під будівництво. На сьогоднішній день він проживає за адресою: м.Чернівці, 2-й пров. Пархоменко, 4. Будинок, що знаходиться за вказаною адресою, належить на праві власності його батькові [PERSON] На сьогоднішній день він не має у власності жодної нерухомості та земельної ділянки. Отже, таке фінансове становище не дає можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. у місяць, а також кошти на утримання позивачки в розмірі 400 грн. до досягнення малолітньою дочкою віку трьох років. [PERSON] у позовній заяві зазначає, що навчається у вищому навчальному закладі та отримує стипендію у розмірі 803 грн., тобто фактично має стабільний дохід у вигляді стипендії. Разом з тим, він просить суд взяти до уваги ті обставини, що він ніколи не відмовлявся від виховання та матеріального забезпечення своєї дочки, однак позивачка своїми діями та поведінкою перешкоджає його спілкуванню з дитиною. Позивачка без його відома та дозволу віддає їхню спільну дитину своєму батьку в м.Красилів. Хоче звернути увагу суду на те, що позивачка своїми діями дає підстави вважати, що кошти, які вона нібито планує використати в інтересах їхньої дочки, можуть бути використані в її власних інтересах. Він не погоджується з приводу визначеного позивачем розміру аліментів у твердій грошовій сумі в загальному розмірі 800 грн. щомісячно, який є необґрунтовано завеликим виходячи з його матеріального становища, а також не погоджується з приводу визначеного позивачем розміру аліментів на її утримання в розмірі 400 грн. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 05 лютого 2012 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання вони мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина постійно проживає в сім'ї матері [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально сім'ю не підтримує, інших утриманців не має, є самозайнятою особою – приватним підприємцем, здоровий та працездатний, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 101573; довідками № 963 від 19.09.2013, № 495/13 від 18.09.2013, виданими Чернівецьким національним університетом ім. Ю.Федьковича, довідкою № 2878 від 18.10.2012, виданою Красилівською ЖЕК; довідкою № 1493 від 17.09.2013, виданою УСЗН Красилівської РДА, довідкою ''ТД Укрвторресурс'' № 1430 від 21.11.2013, довідкою № 222/04-2/12-13 від 22.11.2013 управління Держземагентства в м.Чернівцях, довідкою № 4864/10/24-12-17-03-16 від 27-11-2013 ДПІ в м.Чернівцях. Відповідно до стст. 180-185, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтями 75, 79, 80, 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років; аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких доказів, які б свідчили про його непрацездатність, наявність інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Разом з тим суд враховує труднощі, які має відповідач у здійсненні підприємницької діяльності. Враховуючи викладене, те, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дочки [PERSON], будучи спроможним надавати таку допомогу, стан здоров’я та матеріальне становище позивача, доходи якої не забезпечують їй встановленого законом прожиткового мінімуму, і відповідача, відсутність у платника аліментів інших утриманців, непрацездатних дружини, батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь дочки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини аліменти в розмірі 120 грн. щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, враховуючи, що підлягають до задоволення 54,17 % вимог позивача, з відповідача слід стягнути 124 грн. 27 коп. судового збору.

Outcome: partial