Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У липні 2013 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № AN3OCC9FC00266 від 05.05.2011 року в розмірі 62700,20 гривень та судових витрат у сумі 627,00 гривень, посилаючись на те, що 05.05.2011 року [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, строком на 36 місяців з 04.05.2011 року по 03.05.2014 року включно, і зобов`язався повернути кредит й сплатити єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 400,00 гривень та відсотки за користування кредитом в розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також сплачувати щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 400 гривень та виконати інші умови визначені в Заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг. Позичальник, також зобов'язався починаючи з « 4» по « 9» число кожного місяця надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 956,60 гривень для погашення заборгованості. Згідно умов укладеного договору цей договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. Позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по кредитному договору № AN3OCC9FC00266 від 05.05.2011 року, надавши, згідно заяви позичальника від 05.05.2011 року, кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, шляхом перерахування вказаних кредитних коштів в повній сумі на поточний рахунок відкритий в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Відповідач [PERSON] отримавши кредитні кошти, умови пунктів 3.2.2., 3.2.3., 3.2.4. кредитного договору щодо повернення щомісяця відповідної частини кредиту і сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами, не виконує, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість загальний розмір якої становить - 62 700,20 гривень. На підставі того, що відповідачем не викоуються зобов'язання по кредитному договору, позивач просить задовольнити позов, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати в розмірі 627,00 гривень. В судове засідання представник позивача Бибик Д.П., не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а. с. 22/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не зважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомив, у зв'язку з чим, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України /а. с. 27/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 05 травня 2011 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № AN3OCC9FC00266, відповідно до умов якого, банк надав [PERSON] кредит у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень), строком на 36 місяців, а позичальник зобов`язався повернути кредит й сплатити єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 400,00 гривень та відсотки за користування кредитом в розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також сплачувати щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 400 гривень та виконати інші умови визначені в Заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг /а. с. 5, 6-12/. З копії заяви позичальника від 14.08.2007 року, вбачається, що кредит надавався строком на 36 місяців з 04.05.2011 року по 03.05.2014 року включно і сторони домовилися, що починаючи з « 4» по « 9» число кожного місяця [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 956,60 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат /а. с. 5/. Підпунктом 3.2.2. пункту 3.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт) передбачено обов'язок позичальника погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви. Однак, відповідач [PERSON] вищезазначені умови кредитного договору від 05.05.2011 року, не виконує, у зв'язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка згідно наданого розрахунку станом на 13.06.2013 року складає у розмірі 62 700,20 гривень, із яких: заборгованість за кредитом - 17 227,49 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 20,37 гривень; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 5551,82 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 36438,61 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та штраф у розмірі 2961,91 гривень (процентна складова) /а. с. 4/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як визначено підпунктами 5.1., 5.3. та 5.4. пункту 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт), при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушені позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Крім того, згідно наданого позивачем платіжного доручення № IHM94B060J від 14.06.2013 року, вбачається, що ним було сплачено судовий збір в розмірі 627,00 гривень /а. с. 21/. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Відповідачем не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі № AN3OCC9FC00266 від 05.05.2013 року і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved