Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, яку у встановленому законом порядку уточнила, та в кінцевому просить ухвалити рішення, яким встановити факт приналежності свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Буською державною нотаріальною конторою Львівської області від 18.01.1984р.; реєстраційного посвідчення Львівського обласного «Бюро технічної інвентаризації» від 20.05.1993р. та технічного паспорту на 1/2 частки житлового будинку індивідуального житлового фонду у с. Соколівка Буського району Львівської області від 20.05.1993р. [PERSON], [INFO] Вимоги заяви обґрунтовує тим, що при видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.01.1984р. в її імені було допущено помилку, а саме вказано «Анна», в той час як у свідоцтві про її народження від 31.08.1937р. вказано «Ганна». На підставі цього свідоцтва від 18.01.1984р., в подальшому, аналогічну помилку було допущено в реєстраційному посвідченні ЛОКП «БТІ та ЕО» від 20.05.1993р. та технічному паспорті на 1/2 частки житлового будинку індивідуального житлового фонду у с. Соколівка Буського району Львівської області від 20.05.1993р. Звертає увагу, що така ж помилка містилась у свідоцтві про одруження від 21.04.1960р., однак уже в свідоцтві про розірвання цього шлюбу, її ім’я звучало як «Ганна». Після звернення до реєстраційної служби з метою зареєструвати своє майно, через таку помилку, яка міститься в правовстановлюючих документах отримала відмову, і через те, що виправлення цієї помилки, яка допущена багато років тому є неможливим, вимушена в судовому порядку визнати належність цих правовстановлюючих документів саме їй, з приводу чого і звернулась до суду із згаданою заявою. В судовому засіданні заявник та її представник згідно договору про надання правової допомоги від 23.12.2013р. № 348 адвокат [PERSON] вимоги заяви підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеним та просять таку задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з’явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, враховуючи зібрані по справі докази суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім’я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім’ям, по батькові, прізвищем, місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.1984р. (а.с.5), спадкоємцем [PERSON], є її донька – [PERSON]. Одночасно, як вказано в свідоцтві про народження цього спадкоємця (а.с.7), ім’я її звучить як «Ганна». Аналогічне ім’я значиться і в паспорті цього спадкоємця, яка є заявником по справі. Одночасно, як це вбачається з копії реєстраційного посвідчення від 20.03.1993р. (а.с.6) та копії технічного паспорта від 20.05.1993р. (а.с.12), видані вони на ім’я [PERSON]. Таким чином, слід вважати встановленим, що написання імені спадкодавця у вище перелічених правовстановлюючих документах є не що інше як допущена граматична помилка, і в дійсності, такі належать [PERSON] – заявнику по справі. Враховуючи те, що така помилка унеможливлює здійснення заявником реєстрації права власності, факт належності цих документів заявнику слід встановити в судовому порядку. На підставі наведеного та

Outcome: approved