Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» у липні 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 27 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Банк «Фінанси та Кредит" та фізичною особою - громадянином України яким є - [PERSON] укладено кредитний договір № 5-3395-067ФД. Відповідно до умов Договору про відступлення пав вимог № 1 від 25 грудня 2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за Кредитним договором № 5-3395-067ФД від 27 червня 2007 року. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» надало Відповідачу-1 кредит у сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за коригування кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном користування до 25 червня 2010 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість 35 148 (тридцять п'ять тисяч сто сорок вісім) гри. 67 коп. Представник ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від них не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідно до умов Договору про відступлення пав вимог № 1 від 25 грудня 2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за Кредитним договором № 5-3395-067ФД від 27 червня 2007 року. Заміна кредитора у зобов'язаннях шляхом відступлення права вимоги була реалізована на підставі статей 512-516 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України). 27 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Банк «Фінанси та Кредит" та фізичною особою - громадянином України яким є - [PERSON] укладено кредитний договір № 5-3395-067ФД. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] кредит у сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за коригування кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном користування до 25 червня 2010 року. Відповідно до умов зазначеного Договору, [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Згідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Первісний кредитор свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит. Згідно п. 3.3. Кредитного договору Відповідач-1 зобов'язався щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 416,67 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. У порушення умов Договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 35148 (тридцять п'ять тисяч сто сорок вісім) грн. 67 коп., із яких 13 286,65 грн. - тіло кредиту, 5212, 65 грн. - відсотки та комісійні доходи, 16 649,37 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (за останні 90 днів). Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, укладений договір є підставою для виникнення у його сторін певних прав та обов'язків, визначених ним. У відповідності до норм статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а всі його умови, з моменту укладення договору, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. В цьому і полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та фізичною особою [PERSON], було укладено договір поруки № 5-3395-067 П від 27 червня 2007 р., згідно до умов якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед Первісним кредитором за порушення обов'язків за Кредитним договором, як солідарний боржник. [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і [PERSON] Відповідно до Договору поруки [PERSON] як поручитель, поручається за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі Договору. Відповідачі відповідають перед Позивачем за порушення обов'язків за Договором, як солідарні боржники. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Норма ст. 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (у випадку повного погашення заборгованості за кредитним договором), а також у разі зміні зобов'язання (зміна умов, що були визначені при укладенні первісного договору поруки, а відповідно, коли встановлено часткову відповідальність поручителя, коли поручитель поручився не за все зобов'язання боржника, а лише в певній частині, обмеженій наперед визначеним розміром відшкодування) без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується осяг його відповідальності. Договором Поруки [PERSON] встановлено не часткову, а повну відповідальність Поручителя щодо виконання основного зобов'язання. Таким чином, відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними у містах, міськими та міськрайонними судами. В силу ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання, отже судовий захист прав та законних інтересів, підлягає вирішенню у Заводський районному суді м. Запоріжжя. Відповідно до ст. 113 ЦК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved