Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач ДЗ «Луганський державний медичний університет» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь закладу 29954,20 грн. в рахунок відшкодування витрат на навчання відповідача за рахунок бюджетних коштів, поклавши на відповідача судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 01.09.2004 року між сторонами була укладена угода «По підготовку фахівців з вищою світою» за рахунок державного замовлення. Відповідно до умов зазначеної угоди відповідач брав на себе зобов»язання після отримання фахової вищої медичної освіти прибути на місце направлення та відпрацювати не менше трьох років за спеціальністю. Під час перевірки КРУ в Луганській області було встановлено, що відповідач, який був працевлаштований на посаду лікаря КУ «Центральна міська лікарня» м. Краснодона з 01.02.2012 року, звільнився з посади 13.07.2012 року за власним бажанням, тобто відповідач відпрацював менше, ніж три роки. Посилаючись на п. 21 Наказу МОЗ України № 367, позивач просить стягнути з відповідача вартість навчання у вищому навчальному закладі в сумі 29954,20 грн. та покласти на відповідача судові витрати - 299,54 грн., сплаченого при звернені до суду судового збору. Представник позивача в судове засідання не з»явився; через канцелярію суду надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Надав суду заяву, в якій вказав, що позов не визнає, оскільки він визнаний інвалідом першої групи, не може самостійно пересуватись, тому є непрацездатним. Просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явилась; надала заяву, в якій заявлені до відповідача вимоги не визнала. Зазначила, що відповідачу встановлена група інвалідності, у зв»язку з чим він не мав можливості продовжувати трудову діяльність. Просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст.15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. За правилами ст. 10, 60 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Ст. 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Судом встановлено, що 01.09.2004 року між ДЗ «Луганський державний медичний університет» та [PERSON] була укладена Угода про підготовку фахівців з вищою освітою. За вказаною угодою навчальний заклад зобов»язувався забезпечити студентові якісну теоретичну та практичну підготовку фахівця з вищою освітою та забезпечити його працевлаштування в державному секторі народного господарства після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації, а відповідач, в свою чергу, зобов»язувався оволодіти теоретичними та практичними знаннями, прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце призначення і відпрацювати не менше 3 років. У разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджету вартість навчання в установленому порядку (а.с.4). Згідно з розрахунком вартості навчання студента [PERSON], вартість навчання відповідача за період з 01.09.2004 року по 30.06.2010 року склала 29954,20 грн (а.с.5-6). Таким чином суд встановив, що відповідач в період з 01.09.2004 року по 30.06.2010 року навчався у вищому медичному закладі за державним замовленням; отримував стипендію. Із позову вбачається, що після закінчення навчального закладу відповідач був працевлаштований на посаду лікаря КУ «Центральна міська лікарня » м. Краснодона, але звільнився за власним бажанням, не відпрацювавши три роки за місцем направлення. Вказані обставини підтверджуються випискою із трудової книжки [PERSON], в якій зазначено, що його з 02.08.2010 року було прийнято на посаду лікаря-інтерна з спеціальності «дерматовенерологія», а 15.07.2012 року звільнено за власним бажанням у зв»язку з погіршенням стану здоров»я за ст. 38 КЗпП України. Спірні правовідносини регулюються Порядком працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, який затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25 грудня 1997 р. N 367 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 р. за N 246/2686 (далі по тексту Порядок № 367). Відповідно до п. 6 Порядку № 367, Випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов'язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки. За п. 21 Порядку № 367, Випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Пунктом 9 Порядку № 367 визначено, що розірвати угоду, передбачену пунктом 5 цього Положення, випускник має право з таких причин: - встановлення інвалідності I або II групи, внаслідок чого випускник не може стати до роботи за місцем призначення. Із довідки до акту огляду МСЕК серії 10АА № 151799 від 30.06.2010 року вбачається, що відповідачу [PERSON] з 01.07.2010 року встановлена перша група інвалідності за загальним захворюванням - ураження опорно-рухового апарату. Зазначено, що він потребує постійного стороннього догляду. Згідно з довідками ВКК № 2089 від 20.08.2013 року та № 2772 від 24.10.2013 року, відповідач є інвалідом першої групи по захворюванню неврологічного профілю, самостійно пересуватись не може; пересувається у інвалідному візку. Із копії наданої відповідачем заяви про звільнення з посади лікаря КУ «Центральна міська лікарня» м. Краснодону вбачається, що відповідач виявив бажання звільнитись з посади у зв»язку з погіршенням його стану здоров»я (встановленням інвалідності першої групи). Таким чином суд встановив, що відповідач був звільнений з посади лікаря КУ «Центральна міська лікарня» м. Краснодона у зв»язку із встановленням йому першої групи інвалідності . Тобто продовжувати виконання трудової функції відповідач не зміг з об»єктивних причин. За ст. 607 ЦК України, зобов»язання припиняється неможливістю його виконання у зв»язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Із аналізу п. 9,21 Порядку № 367 вбачається, що випускник вищого навчального закладу має право в односторонньому порядку розірвати угоду, укладену із вищім навчальним закладом без відшкодування вартості навчання, у зв»язку із встановленням йому першої або другої групи інвалідності, у зв»язку з чим він не зміг приступити до роботи за направленням або продовжувати її. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з»явився для працевлаштування за направленням вищого навчального закладу, приступив до роботи, але продовжувати виконання трудової функції не зміг у зв»язку із встановленням йому першої групи інвалідності. На підставі наведеного суд визнає вимоги, пред»явлені до відповідача, необґрунтованими а позов таким, що не підлягає задоволенню. Також суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає необхідним відмовити позивачу у компенсації понесених судових витрат.

Outcome: dismissed