Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень представника позивача в судовому засіданні, 05.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № HMN0GA0000000003. Відповідно до умов договору [PERSON] 05.02.2008 року отримав кредит у розмірі 23500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.02.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 05.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № HMN0GA0000000003. Згідно умов означеного договору відповідач [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 88,40 кв.м., житловою площею 45,20 кв.м., який розташований по [ADDRESS] в м. Нетішин Хмельницької області. В порушення умов кредитного договору № HMN0GA0000000003 від 05.02.2008 року та договору іпотеки №HMN0GA0000000003 від 05.02.2008 року зобов'язання за вказаними договорами відповідачами [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконані. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28.05.2012 року, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № HMN0GA0000000003 від 05.02.2008 року, в розмірі 21643,85 доларів США та 14655,47 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 19239,89 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 2350,46 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 53,50 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 5567 грн., фіксованої частини штрафу - 250 грн. та 5 % штрафу від суми позову - 8838,47 грн., звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 88,4 кв.м. та надвірні будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу вказаною предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» від свого імені, на підставі договору іпотеки №HMN0GA0000000003 від 05.02.2008 року, будь-якій особі покупцеві відповідно до правил ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною продажу предмету іпотеки в сумі 151 000 грн. 08.05.2013 року позивачем на адресу відповідачів надіслано вимогу про добровільне звільнення житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак зазначена вимога відповідачами не виконана. За таких обставин просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, еміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку. Крім того, просить стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати на оплату судового збору та оголошення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 204 від 06.11.2013 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № HMN0GA0000000003, за яким Банк надав відповідачу кредит в сумі 23500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 05.12.2018 року (а.с. 5-9). Виконання позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором забезпечено передачею в іпотеку належного [PERSON] домоволодіння, а саме будинку [ADDRESS] (а.с. 10-12). Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28 травня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HMN0GA0000000003 від 05 лютого 2008 року в загальному розмірі 21643,85 доларів США та 14655,47 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] в м.Нетішин Хмельницької області (а.с. 16-17). Відповідно до положень ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Як передбачено ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Частини 2 і 3 зазначеної статті встановлюють певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічні положення містяться у ч. 3 ст. 109 ЖК України. Судом встановлено, що підтверджується адресними довідками довідкового бюро Нетішинського МС УДМС України в Хмельницькій області від 28.10.2013 року, що в будинку [ADDRESS] в м. Нетішин Хмельницької області зареєстровані та проживають [PERSON], [INFO] та [PERSON] Згідно даних паспорту, [PERSON], [PERSON], з 20.04.2007 року та 15.04.2009 року, відповідно, зареєстровані [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2013 року позивач надсилав відповідачам, які проживають в спірному будинку, вимогу про необхідність в 30-денний строк з моменту отримання претензії добровільно звільнити будинок (а.с. 18-19). Оскільки відповідачі не звільнили будинок в добровільному порядку, суд приходить до висновку, що вимоги про їх виселення є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Що стосується решти позовних вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року з наступними змінами «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як випливає із змісту вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Оскільки рішення суду про виселення відповідачів з займаного будинку є самостійною підставою для зняття їх з реєстрації, суд вважає, що вимоги позивача в частині зняття цих осіб з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають. Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача слід присудити половину понесених останнім судових витрат - по 28 грн. 68 коп. судового збору з кожного (229,40:2=114,70:4=28,68) та по 105 грн. (420:4=105) витрат понесених на оплату оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». На підставі викладеного, відповідно до ст. 109 ч. 3 Житлового кодексу України, ст. 33, 35, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved