Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту, накладеного 09.02.2010 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, майно, яке на праві власності належить відповідачу [PERSON], а саме: автомобіль марки DAEWO, модель: MATIZ, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Оскільки право застави у позивача виникло 14.12.2007 року, а постанова про накладення арешту майна була винесена у 09.02.2010 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Станом на 17.07.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 160590,92 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі чотири рази у судові засідання не з'явилися, хоча про час та місце проведення судових засідань були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи за їх відсутності не зверталися, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 14.12.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DZHCAN14020001, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 74783,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,43 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2014 року. Та в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором уклали договір застави автотранспорту 14.12.2007 року, за умов якого відповідач [PERSON] передала в заставу позивачу автомобіль марки DAEWO, модель: MATIZ, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. 09.02.2010 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого напису № 7663, виданого 16.09.2009 року нотаріусом міського нотаріального округу, накладено арешт на майно, яке на праві власності належить відповідачу [PERSON], а саме: автомобіль марки DAEWO, модель: MATIZ, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легкове авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Право застави у позивача виникло 14.12.2007 року, а постанова про накладення арешту майна була винесена у 09.02.2010 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Станом на 17.07.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 160590,92 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Згідно ст. 27 ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ч.5 ст. 18 Закону України «Про заставу», якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно ст. 60 ч. 1-2 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, оскільки позивач має пріоритетне право на звернення стягнення на предмет обтяження, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту зі спірного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved