Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

В Зіньківський районний суд із позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №01014548355 від 16.10.2008 року, в сумі 32010 грн. 60 коп., судовий збір в сумі 320 грн. 10 копійок. В судове засідання не зявився представник позивача направивши на адресу суду повідомлення, в якому просив розглянути справу в його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не змінивши їх. Відповідачка, [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Зявився представник відповідачки, [PERSON], який суду показав, що згідно з позовною заявою ТОВ Кредитні ініціативи (надалі - Позивач) яка датована 28.03.2013 року, Позивач заявляє позовні вимоги станом на 10.11.2012 року в розмірі 32 010,60грн., в тому числі 22 126,01- за кредитом, 5 149,29 грн. - по відсотках, 1 286,39 грн. - за комісією, 3 448,91 грн. штраф, однак в позовній заяві Позивач не вказав за який період виникла заборгованість. [PERSON] (надалі - відповідач) вважає, що вказані в позовній заяві вимоги Позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного: листом № 7871CL від 31.01.2011 року ТОВ ПростоФінас (Первісний кредитор) повідомило Відповідача, що станом на 31.01.2011 року заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом, комісією за управління кредитом, штрафні санкції за неналежне виконання кредитного договору складає 25 156,34 грн. і запропоновано звязатись з відділом позовного провадження. Відповідач звязалась із ТОВ ПростоФінанс, та почала здійснювати платежі для погашення кредитних зобовязань. В період з 24.05.2011 року по 07.06.2012 року Відповідач сплатила на розрахунковий рахунок ТОВ ПростоФінанс грошові кошти в сумі 18 180,00 грн., в період з 28.12.2012 року по 12.06.2013 року - грошові кошти в сумі 10 200,00 грн.. Представник відповідача зазначив, що на час подачі заяви в суд, позивач знав, що відповідач сплачує кошти згідно кредитного договору, а тому суд увів в оману. Заслухавши представника відповідача, який просить відмовити по позовній заяві, зачитавши заяву позивача та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно зі статтями 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Незважаючи на неодноразові звернення Позивача, заборгованість Відповідача по Кредитному договору до цього часу не погашена. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлений договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк для його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 Цивільного Кодексу України не допускає відмови в односторонньому порядку від виконання зобов'язань по договору. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до умов кредитного договору та ст.1050 ЦК України кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку порушення строків повернення кредиту, сплаті відсотків за кредит. Відповідно до ч.2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом частини першої статті 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (штрафна неустойка). Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В позовній заяві вказано, що 18.05.2012 року між ТОВ ПростоФінанс та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю ( надалі за текстом договір відступлення), відповідно до якого ТОВ Кредитні ініціативи зобовязувалось передати кошти\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в розпорядження ТОВ ПростоФінанс, а ТОВ ПростоФінанс зобов'язувалось - відступити ТОВ Кредитні Ініціативи свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю ПростоФінанс було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором № 01014548355 від 16.10.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю Кредитні Ініціативи (надалі за текстом - Позивач). Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали - ТОВ Кредитні Ініціативи передало грошові кошти, а ТОВ Просто Фінанс (надалі за текстом - Первинний кредитор) відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Первинний кредитор свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачеві, кредит у сумі 39825,00 грн. (тридцять дев'ять тисяч вісімсот двадцять пять гривень 0 копійок) для оплати Позичальником автотранспортного засобу: марки FUKA0007_VAZ_Autotechoology, модель 210994, рік випуску 2008, обєм двигуна 1596, шасі (кузов рама, коляска) Y6D21099480089849, реєстраційний номер [NUMBER] серія тз номер свідоцтва про реєстрацію Транспортного засобу ІІА №015949 (надалі - Автомобіль), придбаного Позичальником у ЗАТ "Автоцентр на Кільцевій" згідно Договору купівлі-продажу та здійсненого Позичальником за власні кошти першого внеску в розмірі 4425 гривень. Відповідно до п.2 кредитного договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 13,99%, разову комісію в розмірі 1,5%, комісію за управління кредитом в розмірі 0,19% від початкового кредиту. Відповідно до умов Кредитного договору та Договору відступлення, Позивач вправі вимагати дострокового погашення Кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем умов Кредитного договору. В ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки ( пені, штрафу) застосовується позовна давність тривалістю один рік. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України, за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.І ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливем якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим із настанням певної події, що має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251 та ч.2 ст.252 ЦК України). Строк вимоги для банку розпочався з 16 жовтня 2008 року і закінчився 10.10.2013 року включно. Сторонами узгоджено рекомендований графік платежів, згідно з яким зазначено розмір щомісячного платежу - починаючи з листопада місяця 2008 року по 10.10.2013 року включно. Інших графіків платежів позивачем не надано. Як вказано в позовній заяві, Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав,у порушення умов Кредитного договору, в результаті чого станом на 10.11.2012 року має прострочену заборгованість за кредитом - 22126,01 грн., по відсотках - 5149,29 грн., заборгованості за комісією 1286,39 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості та розрахунком заборгованості, яка додана. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку (штраф). Станом на 10.11.2012 року розмір неустойки становить (штрафу): - 3448,91 грн. Відповідно до умов Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов Кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов Кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, Позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобовязань за Кредитним договором. Відповідно до положень Кредитного договору кредитодавець має право вимагати задоволення позичальником вимоги про дострокову сплату заборгованості в судовому порядку. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та комісією, неустойку за невиконання умов договору (штраф). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Щодо заміни кредитора у зобовязанні 18.05.2012 року між ТОВ ПростоФінанс та ТОВ Кредитні ініціативи було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю (надалі за текстом - Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ Кредитні ініціативи зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ ПростоФінанс, а ТОВ ПростоФінанс зобовязувалось відступити ТОВ Кредитні Ініціативи свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю ПростоФінанс було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором № 01014548355 від 16.10.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю Кредитні Ініціативи (надалі за текстом - Позивач). Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали - ТОВ Кредитні Ініціативи/ передало грошові кошти, а ТОВ ПростоФінанс (надалі за текстом - Первинний кредитор) відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Відповідно до ч.І ст.1077 Цивільного Кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь- який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст.1078 Цивільного Кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.1080 Цивільного Кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст.1084 Цивільного Кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.І ст.516 Цивільного Кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні було також встановлено, що листом № 7871CL від 31.01.2011 року ТОВ ПростоФінас (Первісний кредитор) повідомило Відповідача, що станом на 31.01.2011 року заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом, комісією за управління кредитом, штрафні санкції за неналежне виконання кредитного договору складає 25 156,34 грн. і запропоновано звязатись з відділом позовного провадження. Відповідач зязався з ТОВ ПростоФінанс, та почала здійснювати платежі для погашення кредитних зобовязань. В період з 24.05.2011 року по 07.06.2012 року Відповідач сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ ПростоФінанс грошові кошти в сумі 18 180,00 грн. що підтверджується квитанціями: № 912410001 від 24.05.2011 року на суму 1 140,00 грн.; № 16 від 08.06.2011 року на суму 600,00 грн.; № 8 від 29.06.2011 року на суму 600,00 грн.; № 7 від 27.07.2011 року на суму 1 200 грн.; № 912910025 від 29.08.2011 року на суму 1200,00 грн.; № 912410003 від 29.08.2011 року на суму 1 140,00 грн.; № 901810062 від 18.11.2011 року на суму 1 200,00 грн.; № 911310042 від 13.12.2011 року на суму 1 200,00 грн.; № 911010027 від 10.01.2012 року на суму 1 200,00 грн.; № 913010022 від 30.01.2012 року на суму 3 000,00 грн.; №911010057 від 10.02.2012 року на суму 1 200,00 грн.; № K21/D/73 від 13.03.2012 року на суму 1 200,00 грн.; № 910410027 від 04.04.2012 року на суму 1 200 грн.;№ 270720008 від 07.06.2012 року на суму 2 100,00 грн.. Як вказав представник відповідача, в липні місяці 2012 року платежі на розрахунковий рахунок не приймали у звязку з блокуванням рахунку, на який Відповідач перераховувала грошові кошти для погашення зобовязань по кредитному договору. В грудні 2012 року з Відповідачем на звязок вийшли працівники відділення ПАТ АЛЬФА-БАНК, та запросили до офісу, що розташований в приміщенні корп. 5 по пр-ту Московському, 9 в м. Києві, де повідомили , що ТОВ ПростоФінанс уклало договір купівлі- продажу кредитного портфелю з ТОВ Кредитні ініціативи, яким відступило право вимоги в тому чнслі і за Кредитним договором № 01014548355 укладеним між Відповідачем та ТОВ '"Простофінанс'' 16.10.2008 року та що заборгованість Відповідачем повинна сплачувати на розрахунковий рахунок ТОВ Кредитні ініціативи відкритий в ПАТ АЛЬФА-БАНК. На вказаний розрахунковий рахунок Відповідач перерахував в період з 28.12.2012 року по 12.06.2013 року грошові кошти в сумі 10 200,00 грн., що підтверджується квитанціями: № 187726 від 28.12.2012 року на суму 5 000,00 грн.; № 254749 від 28.01.2013 року на суму 2 000,00 грн.; № 6920 від 21.02.2013 року на суму 2 000,00 грн.;№165533 від 12.07.2013 року на суму 1 020,00 грн.. З цього слідує, що Відповідачем внесено на розрахункові рахунки ТОВ ПростоФінанс і ТОВ Кредитні Ініціативи в період з 24.05.2011 року по 12.07.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 01014548355 від 16.10.2008 року грошові кошти в сумі 28 380, 00 грн.. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, на думку суду, позивач не довів обставини, які б свідчили про стягнення заборгованості із відповідача всієї суми, а саме 32010, 60 грн. по кредитному договору №01014548355 від 16.10.2008 року. Крім того суд критично відносить до тверджень позивача, про те, що відповідач, [PERSON] не повертає кредит і не сплачує коштів, так як в судовому засіданні було встановлено, що на час розгляду позовної заяви позивач знав, де проживає відповідач, [PERSON] та що вона сплачує кошти по кредиту. По факту стягнення судового збору із відповідача, в сумі 320,10 грн. то відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На основі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №01014548355 від 16.10.2008 року, в сумі: 32010 грн. 60 коп. відняти сплачену суму 28380 і всього до сплати 3 630 грн. 60 копійок і судовий збір в сумі 36 грн. 16 копійок.

Outcome: partial