Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом, де в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він мав батька [PERSON], [INFO], який на протязі більше ніж 20 років працював у якості прохідника. У жовтні 2010 році був прийнятий на роботу у якості прохідника на ТОВ "Ровенькиантрацитвуглесервіс" на Шахту №128 біс МПП "Виробничо-комерційна фірма ""Стронг". [INFO] з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві зі смертельним наслідком. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть, смерть його батька [PERSON] настала по причині механічної асфіксії від здавлення грудної клітини і живота. На підприємстві був складений акт спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н-5 від 28.03.2011 року, та Акт про нещасний випадок на виробництві Форми Н-1 від 28.03.2011року. Дані акти підтверджують обставини та причини нещасного випадку з його батьком. Позивач вказує, що його батько [PERSON] тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості у шкідливих умовах праці. Але він вимушений був це робити, тому що повинен був утримувати сім'ю. Батько також постійно допомагав йому грошима на лікування та харчі, тому що він теж був травмований на шахті, батько порався по господарству, городу, морально підтримував у скрутних ситуаціях. Рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 05.04.2013 року, встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] (батька та сина). Коли стався нещасний випадок на виробництві з батьком, життя для позивача втратило увесь сенс. Позивач не зміг зміритися з такими обставинами, йому не хотілося жити. Його почуття не можливо передати словами. Горе прийшло у сім'ю та змінило все життя. Через втрату дорогої йому людини позивач змушений систематично лікуватися в лікарнях, більшість за свій рахунок, став мати тривожний сон, став нервовою та дратівливою людиною, не може у повній мірі займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних фізичних зусиль. При житті батько часто допомагав позивачу, а через втрату батька домашнє господарство занепадає. Розуміння того, що позивач не зможе більше ніколи побачити свого батька завдають особливих душевних страждань, він втратив впевненість у майбутньому, відчуває депресивний стан, від розуміння того, що цей стан залишиться до кінця життя, у нього опускаються руки. Позивач, вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, тому що в наслідок втрати батька він позбавився багатьох життєвих втіх та можливостей. Все це приводить до того, що він вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач оцінив моральну шкоду завдану в наслідок загибелі батька на виробництві у розмірі 150 000 грн. На підставі викладеного позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача Товариства з Обмеженою Відповідальністю "Ровенькиантрацитвуглесервіс" моральну шкоду спричинену смертю батька на виробництві у розмірі 150000 грн. на користь [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровенькиантрацитвуглесервіс» позовні вимоги визнав частково, надав суду заперечення, в якому вказав, що відповідач не заперечує проти того факту, що дійсно, мав місце нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого загинув батько позивача, та проти того, що позивач має правові підстави на відшкодування йому моральної шкоди. ТОВ «Ровенькиантрацитвуглесервіс» виражає позивачу щирі співчуття в зв'язку з його втратою, проте не може погодитись з визначеним позивачем розміром моральної шкоди. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається в своєму позові: систематичне тривале лікування, пов'язане зі смертю батька, порушення своєї життєдіяльності, значні зміни в організації свого життя, тощо. Обовязок довести та обґрунтувати заявлений розмір моральної шкоди в даному випадку покладений саме на позивача, проте заявляючи вимоги про стягнення 150000 гривень, позивач не довів, що саме такий розмір моральної шкоди є розумним, справедливим та відповідає життєвій втраті позивача і тому вважають, що вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 150000 гривень не підлягають задоволенню. Згодні частково відшкодувати заподіяну позивачу моральну шкоду у розмірі до п'яти тисяч гривень. Представник третьої особи Малого приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Стронг» також позов не визнала та суду пояснила, що загиблий [PERSON] з ними у трудових відносинах не перебував та наявність вини і причинного зв'язку з боку МПП «ВКФ «Стронг» в заподіянні позивачу моральної шкоди відсутня. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що загиблий [PERSON] перебував у трудових стосунках з ТОВ «Ровенькиантрацитвуглесервіс» (ар.с.6) та позивач і загиблий [PERSON] дійсно є сином та батьком (ар.с.7). Крім того, в матеріалах справи є рішення Свердловського міського суду Луганської області від 05 квітня 2013 року, яке набрало законної сили 16 квітня 2013 року, де встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] з його батьком [PERSON] (ар.с.25-27). Факт нещасного випадку на виробництві, який стався з [PERSON] підтверджується відповідним актом №1 від 06 березня 2011 року (ар.с.8-14). Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, у випадках встановлених законом. Згідно п. 3 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Враховуючи те, що основною причиною нещасного випадку є незадовільний стан виробничого середовища, суд приходить до висновку, що загибель батька позивача на виробництві, є наслідком незабезпечення роботодавцем належних умов праці. Смерть батька внаслідок нещасного випадку, спричинило позивачу моральних страждань, оскільки позивач позбавився багатьох життєвих втіх та можливостей. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в судовому засіданні встановлені наступні факти: наявність спричиненої моральної шкоди - полягає у смерті батька позивача, яка позбавила його близької людини та стабільності матеріального стану сім'ї (загиблий [PERSON] допомагав сину грошима та порався по господарству, оскільки позивач був також травмований на шахті); протиправність діяння її заподіювача та його вина виражається у незадовільному стані виробничого середовища; наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням полягає у доведеності того, що смерть настала з причини виникнення нещасного випадку на виробництві, яке сталося внаслідок дій робітників ТОВ «Ровенькиантрацитвуглесервіс» вказаних в акті про нещасний випадок № 1від 06 березня 2011 року. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивача, розмір додаткових зусиль, пов'язаних з організацією його життя за відсутності батька, а також виходить із засад розумності та справедливості, також суд враховує, що нещасний випадок є наслідком часткової провини загиблого, що полягає у порушенні ст. 14 Закону України «Про охорону праці» (ар.с.12), але це не спростовує вини підприємства та причинний зв'язок між винними діями та наслідками у вигляді нещасного випадку, та враховується судом при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з чим оцінює розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 10 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 23, 1167 ч. 2, 1168 ч. 2 ЦК України, ст. 153 КЗпП України,

Outcome: partial