Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовна заява мотивована тим, що 18.09.2007 року між ПАТ « КБ ПриватБанком та [PERSON] укладено кредитний договір № МК -532, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 13 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ «КБ ПриватБанк і відповідач 18.09.2007 уклали договір застави № МК- 532 від 18.09.2007року транспортного засобу, марки IVEKO, модель : 35S , рік випуску - 1999, тип ТЗ: автобус -D , № кузова /шасі :[NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER]. Згідно п. 33.3 договору іпотеки відповідач надав в заставу вказаний транспортний засіб 27.07.2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Остачинською І.А. при примусовому виконанні вимоги №16 виданої 21.02.2013 року УПФ України у Вінницькій області на користь Третьої особи про стягнення заборгованості, накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб, належний відповідачу на праві власності, що є предметом застави . Дане обтяження державного виконавця зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з рішенням про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 41912681 від 18.09.2013 року. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні від сторони представник позивача ПАТ КБ « Приват Банк» Войцещука А.П. поступила заява, відповідно до якої просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Крім того, не заперечував проти заочного розгляду справи в разі відсутності відповідача. В судовому засіданні від Третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог, а саме представника Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Кобець О.В. та представника відділу державної виконавчої служби Вінницького РУЮ, в особі начальника Відділу - Голубєва С.В. поступили заяви, відповідно до яких просили справу розглядати в їх відсутність, при вирішенні даного питання покладалися на думку суду . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення зв»язку. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність, в порядку ст.. 224 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. З'ясувавши думку представника позивача, третіх осіб, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що 18.09.2007 року між ПАТ « КБ ПриватБанком» та [PERSON] укладено кредитний договір № МК -532, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 13 000,00 доларів США В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ « КБ ПриватБанк» і відповідач 18.09.2007 уклали договір застави № МК- 532 від 18.09.2007року транспортного засобу, марки IVEKO, модель : 35S , рік випуску - 1999, тип ТЗ: автобус -D , № кузова /шасі :[NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER]. Згідно п. 33.3 договору іпотеки відповідач надав в заставу вказаний транспортний засіб . 27.07.2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Остачинською І.А. при примусовому виконанні вимоги №16 виданої 21.02.2013 року УПФ України у Вінницькій області на користь Третьої особи про стягнення заборгованості, накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб, належний відповідачу на праві власності, що є предметом застави . Дане обтяження державного виконавця зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з рішенням про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 41912681 від 18.09.2013 року Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1,2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до яких особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при зверненні стягнення на заставне майно для задоволення для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що заставлене арештоване майно боржника знаходиться в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту. Згідно ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками встановленими цим Законом. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і звільнення з - під арешту. Згідно п.4. Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачами по справі, і відповідачами в справі суд притягує боржника та особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження"роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», слід задовольнити, оскільки вони підставними, обґрунтованими. Враховуючи те, що позивач сплатила судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved