Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], в яких просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.12.2005 в розмірі 31381,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.12.2005 [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 31.07.2013 утворилась заборгованість в розмірі 31381,39 грн., яку просить стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та у випадку, якщо жодна з сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Тому, вважає Договір пролонгованим до 08.12.2014. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, надав заяву про застосування наслідків спливу строків давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 08.12.2005 [PERSON] отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00% на місяць із розрахунку 360 днів на рік. Кредит був наданий [PERSON] на підставі заяви про надання кредитної картки в сумі кредитного ліміту 3000 гривень від 08.12.2006. В заяві про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки відповідач зазначив про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір, укладений між нею і банком про надання банківських послуг. Згідно наданих позивачем Умов та правил надання банківських послуг, Розділом П «Правила користування платіжною карткою» п. 3.1.1 встановлено, що строк дії картки зазначений з лицевого боку картки. Картка дійсна до останнього календарного дня, зазначеного місяця. П. 3.1.3 цього розділу зазначено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання картки з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява клієнта про закриття рахунку. Видана картка, або інформація про строк її дії суду не надані, однак, виходячи зі змісту заяви, першого разу вона була видана 08.12.2005, повторно - 08.12.2007. Відповідно до п.5.7 розділу П Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частки у випадку невиконання Тримачем картки боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. Згідно зі ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, та пояснень представника позивача, останній платіж був здійснений [PERSON] 17.04.2009, а з позовом банк звернувся 10.09.2013. Оскільки у договорі на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки передбачено, що його виконання здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, то початком перебігу позовної давності є останній день місяця, коли відповідач повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його, тобто з 31.05.2009. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Доводи представника Банку про дотримання ним строків позовної давності при зверненні до суду у зв'язку із тим, що дію договору продовжено на невизначений строк, на думку суду, не відповідають фактичним обставинам справи і умовам кредитування. Як зазначено у п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг строк дії договору встановлено 12 місяців, а якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про його закінчення, дія договору автоматично продовжується на такий же строк, тобто ще на 12 місяців . Доказів про продовження строку дії кредитного договору , а також, що після закінчення строку дії платіжної картки, відповідач продовжував нею користуватися, або він отримував у ПАТ КБ "ПриватБанк" нову кредитну картку,наявності грошових коштів на картковому рахунку, й, відповідно, дотримання позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом матеріали справи не містять. Відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, що відповідно до чч. 3, 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. З огляду на те, що факт звернення Банку за захистом своїх прав був за межами позовної давності, відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, у матеріалах справи існують обставини, які є підставою для її застосування, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed