Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 1994 по 2002 рік. Від цього шлюбу є повнолітня дитина - [PERSON] [INFO], який на даний час знаходиться на її утриманні. Вказувала, що до досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання, але після досягнення повноліття сплату аліментів припинив повністю. Також вказував, що відповідач ігнорує її прохання про допомогу в матеріальну забезпеченні сина, який в серпні 2013 року поступив на денну форму навчання в Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій, факультету інформаційних технологій за напрямком «Комп»ютерна інженерія» в м.Київ, і у зв»язку з цим потребує коштів для проживання, харчування та потребує матеріальної допомоги. На сьогодні відповідач будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, а тому вона змушена звернутися до суду за захистом прав сина. Посилаючись на вимоги ст.ст.182, 199, 200 СК України, п.20 роз»яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів», та ст. 110 ч.1 ЦПК України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві, та пояснила, що на даний час син сторін навчається в м.Київ, на денній формі навчання, планує перевестися на заочну форму навчання, проживає він з позивачкою, а в м.Київ знаходиться тимчасово, що пов»язано з його навчанням. Позивачці не відомо про те, що відповідач відкрив рахунок в банку на ім»я сина та перераховує кошти на його ім»я по 2 000 грн. щомісяця. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, відповідач подав заперечення на позовну заяву, пояснивши при цьому, що до повноліття сина він регулярно сплачував аліменти, а після досягнення сином повноліття, добровільно відкрив рахунок в банківській установі на ім»я сина і перераховує на нього кошти по 2 000 грн. на місяць. Крім того пояснили, що син сторін на даний час не проживає з матір»ю в м.Чернівці, а проживає у гуртожитку навчального закладу, в якому навчається і за це сплачено 4 700 грн. Крім того, він отримує стипендію у розмірі 730 грн. Крім того відповідач пояснив, що на даний час у нього є інша сім»я, на його утриманні перебуває малолітня донька, а тому прохання позивачки про стягнення з нього 1/3 частини з усіх видів його доходів є незаконним. Третя особа - [PERSON], в судове засідання не з»явився, подавши заяву, з якої вбачається, що він по сьогоднішній день щомісяця отримує від свого батька гроші на своє утримання в розмірі 2 000 грн., які він щомісяця перераховує йому на його рахунок, відкритий у відділенні «Альфа Банк». Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вваажє, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати їх до досягення 23 років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, а відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, у твердій грошовій чи у сумі або частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Крім цього при визначенні суми матеріальної допомоги має бути врахована вартість навчання, вартість підручників, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Якщо дочка, син навчаються на денному відділенні - аліменти можуть бути присуджені їм щомісячно, але без врахування часу канікул, оскільки право на утримання не від»ємно пов»язане з навчанням. Судом встановлено, що дійсно [PERSON], [INFO], який є сином сторін, навчається у Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій, на факультеті інформаційних технологій за напрямком «Комп»ютерна інженерія» в м.Київ, на денній формі навчання, через що на даний час проживає за місцем знаходження навчального закладу, хоча постійним місцем його проживання є [ADDRESS]. Вказані обставин стверджені копіями паспорту позивачки та сина сторін, свідоцтва про його народження, довідки навчального закладу, де він навчається від 30 серпня 2013 року №522, актом ПП «Регіонцентр» №571 від 14 листопада 2013 року. Крім цього, суд враховує те, що перерахування відповідачем на рахунок сина грошових коштів через банківську установу, не позбавляє права позивачки на звернення до суду з позовом саме про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача, судом враховується також те, що син сторін отримує стипендію, позивачка є працездатною особою, а на утриманні відповідача знаходиться малолітня дочка від другого шлюбу, матеріальне становище відповідача, його добросовісність при сплаті аліментів на утримання сина до його повноліття та розмір стягуваних щомісяця аліментів, що стверджено довідкою про доходи відповідача від 8 листопада 2013 року №4614 та те, що відповідач добровільно через банківську установу перераховує на рахунок, відкритий ним на ім»я сина, грошові кошти в розмірі 2 000 грн. щомісяця. За таких обставин суд вважає, що є неправомірним прохання позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини по 1/3 частині з усіх видів його доходів, а з відповідача слід стягнути аліменти в розмір 1/8 частини з усіх видів його доходів, без врахування часу канікул.

Outcome: partial