Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

10.12.2013 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій вказано, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] у віці 86 років. Після смерті діда спадкоємцем на 1/2 майна, що йому належало стала мати позивача [PERSON]. Мати позивача [PERSON] та її брат [PERSON] були спадкоємцями першої черги, проте за своє життя не встигли повністю юридично оформити документи, а лише фактично приймали спадщину шляхом утримання та догляданням майна. [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після її смерті позивач звернувся до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини. Однак, нотаріус повідомив позивача про те, що спадщина була прийнята його померлим дядьком [PERSON]. Після цього позивач звернувся до Ржищівського міського суду з позовною заявою до дружини його покійного дядька [PERSON] про прийняття спадщини за законом та визнання права власності на житловий будинок. Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 06.08.2013 року за позивачем було визнано право власності на 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS]. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє та утримує його в належному стані. [PERSON] відмовилась від своєї частки спадкового майна на користь позивача. Таким чином, позивач має намір оформити юридично та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. В позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився з поважних причин, про що надав письмову заяву, згідно якої останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з поважних причин, про що надала письмову заяву, згідно якої остання позовні вимоги, викладені в позовній заяві визнає в повному обсязі, просить суд проводити слухання справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що визнання відповідачкою позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлого. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved