Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності та відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. Власником п»ятикімнатної квартири [ADDRESS], розташованої на 1-му поверсі цього ж будинку є відповідач. Балансоутримувачем будинку є 3-я особа по справі ЖБК «Кристал-16». В березні 2013 року відповідач здійснила несанкціоновані будівельні роботи по облаштуванню окремого входу до квартири [ADDRESS], будівництво залізобетонного ганку зі східцями та металевого піддашку (козирка), довжиною майже 3 метри та шириною приблизно 2 метри, під вікнами квартири [ADDRESS] на фасаді будинку, який виходить на пішохідну частину пр-ту Маяковського в м.Києві, в той час, як дозвіл відповідачу було надано на проведення лише реконструкції квартири [ADDRESS]. Позивач вважає, що внаслідок незаконного встановлення відповідачем піддашку під вікнами її (позивача) квартири було порушено умови її проживання: через особливості конструкції піддашку на ньому постійно збирається сміття, залишки продуктів харчування, недопалки від цигарок, під час опадів до помешкання надходить гучний шум від падіння води на металевий дах конструкції, що погіршує санітарно-епідеміологічний стан. Окрім того, спорудження піддашку значно полегшує несанкціонований доступ сторонніх осіб до вікна її квартири та знижує ринкову вартість її майна. У добровільному порядку відповідач відмовляється привести у попередній стан фасад будинку, демонтувавши металеву конструкцію піддашку ганку. Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що дії відповідача є такими, що порушують її права, в зв»язку з чим просить зобов»язати відповідача знести піддашок ганку (козирок) над входом до квартири [ADDRESS]. Крім того, вказуючи на те, що внаслідок небажання відповідача добровільно та за власним бажанням припинити свої протиправні дії, для відновлення своїх порушених прав та для вирішення ситуації, що склалась, вона була змушена звернутись за юридичною допомогою до фахівця в галузі права (консультування, написання та подання позовної заяви тощо), в зв»язку з чим понесла матеріальні витрати в розмірі 1500 грн., які позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальних збитків внаслідок протиправних дій відповідача. Позивач також вказує і на те, що тривалим та систематичним порушенням її прав внаслідок вищевказаних протиправних дій відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яку вона обґрунтовує тривалими душевними стражданнями, спричиненими негативними емоціями від переживань з приводу погіршення умов проживання в своїй квартирі, які обумовлені існуванням загрози виникнення пожежі квартири внаслідок засмічення піддашку, загрози пограбування квартири, неймовірно гучним рівнем шуму в квартирі під час дощу, зменшення ринкової вартості житла внаслідок існування піддашку, неможливості залишення квартири без постійного нагляду тощо. Постійне усвідомлення негативних і небезпечних наслідків зведення піддашку спричинило настання у неї стану пригніченості і розпачу (страх, нервозність, безсоння тощо) та, за таких обставин, вона змушена докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач визначає у розмірі 6000 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивач та її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність. При цьому пояснила, що відповідач, як особа, яка є інвалідом 1-ої групи (інвалід-«колясочник») та відноситься до маломобільної групи населення, отримала документи на облаштування окремого входу до квартири [ADDRESS]. Дана окрема вхідна група побудована з дотриманням будівельних норм та введена в експлуатацію у встановленому законом порядку, що підтверджується і висновками перевірок, які проводились за заявою позивача. Представник відповідача зауважила на те, що вказаний піддашок ганку облаштовано з метою захисту та не порушує прав мешканців інших квартир, оскільки встановлений в створі фасаду належної відповідачу квартири. Представник відповідача вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на припущеннях та нічим не підтверджені, в зв»язку з чим просила в задоволенні позову відмовити. Представник 3-ої особи - голова правління ЖБК «Кристал-16» Грузда М.М. залишила вирішення спору на розсуд суду. При цьому вказала, що скарг мешканців на проведену відповідачем реконструкцію, окрім звернень позивача, до ЖБК не надходило, питання про неправомірне будівництво на засіданні правління не розглядалось. В судове засідання 25.12.2013 року представник 3-ої особи, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника 3-ої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачу належить квартира [ADDRESS] у вказаному будинку (а.с.11, 40-42). 26.02.2013 року відповідачем до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві було подано декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири [ADDRESS], за результатами якої було облаштовано окремий вихід з вказаної квартири (а.с.12-15) Відповідно до декларації про готовність об»єкта до експлуатації після проведеної реконструкції, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 20.03.2013 року, вважається закінчений будівництвом об»єкт готовим до експлуатації та за результатами проведеної реконструкції 16.04.2013 року виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру (а.с.33-39). Відповідно до листа Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 05.04.2013 року № 102/14-486 на ім»я голови ЖБК «Кристал-16» Грузди М.М. та [PERSON], вказано голові правління ЖБК про необхідність розгляду звернення [PERSON] та вручити припис мешканцям квартири [ADDRESS] з вимогою припинити незаконне будівництво, а в разі невиконання вимог припису вирішувати питання припинення незаконного будівництва в судовому порядку (а.с.44). Листом № 174/4 від 17.04.2013 року на ім»я позивача голова ЖБК «Кристал-16» Грузда М.М. повідомляла, що мешканці квартири [ADDRESS], які ведуть будівництво, належних документів не надавали, збори мешканців з цього приводу не проводились, узгоджень з мешканцями квартир, які межують з даною квартирою також відсутні. В ЖБК «Кристал-16», до якого відноситься дане помешкання, документи щодо змін, перепланування та будівництва на даний час не надходили, крім декларації про початок будівельних робіт, тому дозволу на будівництво правління ЖБК та особисто голова правління не надавали (а.с.10). Відповідно до припису ЖБК «Кристал-16» від 17.04.2013 року № 17/4-13, правління ЖБК в особи голови правління Грузди М.М. вимагало надати пояснення щодо реконструкції квартири [ADDRESS], що знаходиться на балансі ЖБК, а також щодо будівництва капітального ганку зі сходами на земельній ділянці, що є співвласністю мешканців будинку [ADDRESS]. Оскільки не була отримана згідно з вимогами чинного законодавства згода сусідів на подібне будівництво, приписувалося припинити будівництво та повернути первісний вигляд частині будинку та прибудинкової території (а.с.45). Згідно факсограми № 1 від 01.06.2013 року, направленою Деснянською районною в м.Києві державною адміністрацією на ім»я начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва Кучера С.М., начальника Деснянського РУГУ МВС України в м.Києві Британського В.П., начальника управління ЖКГ Музальової Н.О., заступника начальника управління будівництва, архітектури та землекористування Кривошей В.Т., начальника ЖБК «Кристал-16» Грузда М.М. та [PERSON], на лист інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва від 23.05.2013 року № 102/3022 щодо проведення спільної перевірки в зв»язку з самовільним проведення будівельних робіт із влаштуванням окремого входу на першому поверсі [ADDRESS], який обслуговує «Кристал-16» запрошено вказаних осіб взяти участь у виїздній нараді з порушеного питання, яка мала відбутись 03.06.2013 року о 16.30 год. (а.с.46). За результатами проведеної наради, заступником начальника інспекційного відділу № 1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва Кузьменко В.В., заступника начальника управління будівництва, архітектури та землекористування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації Кривошей В.Т., головою ЖБК «Кристал-16» Грузда М.М. було складено акт обстеження об»єкту по [ADDRESS], за результатами якого встановлено, що власницею квартири виконано реконструкцію квартири з влаштуванням окремого входу з боку пр-ту Маяковського. Розташування приміщень відповідає технічному паспорту, який було надано власницею квартири [PERSON] членам комісії. На підставі декларації про готовність об»єкта до експлуатації, копію якого також було надано членам комісії, об»єкт введено в експлуатацію (а.с.47). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що підтримує добрі стосунки з позивачем та зазначила, що з моменту початку будівництва ганку в квартирі [ADDRESS] позивач була шокована, дуже переживала та скаржилась їй (свідку) на те, що дуже хвилюється за безпеку квартири, оскільки через наявність піддашку з»явилась загроза проникнення до квартири сторонніх осіб. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Положення ст.386 ЦК України визначають, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи наявні в справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано жодного доказу про те, що будівництво окремої вхідної групи з піддашком до квартири [ADDRESS] здійснено відповідачем самочинно або з порушенням існуючих будівельних норм, а також відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про погіршення санітарних та інших норм, встановлених для умов проживання, у квартирі позивача, зменшення ринкової вартості її житла внаслідок існування піддашку та створення будь-яких перешкод позивачу у користуванні належним їй майном, тобто відсутні належні та допустимі докази порушення відповідачем прав позивача. Оскільки суд не вбачає порушень прав позивача з боку відповідача, то, відповідно, відсутні і правові підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні цих вимог. При цьому суд вважає необхідним звернути увагу на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння моральної шкоди та її розміру. Крім того, вимоги позивача з посиланням на положення ст.22 ЦК України про стягнення з відповідача на її користь матеріальних збитків в розмірі 1500 грн., яких вона зазнала, оскільки була змушена звернутись за юридичною допомогою до фахівця в галузі права (консультування, написання та подання позовної заяви тощо), є безпідставними з правової точки зору, оскільки відповідно до положень ст.ст.79, 84 ЦПК України даний вид витрат відноситься до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, зокрема до витрат на правову допомогу, і питання про стягнення яких має вирішуватись виключно на підставі ст.88 ЦПК України. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до положень ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed