Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 03 липня 2012 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач самоусунувся від виконання обовязку щодо виховання та матеріального утримання дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей і ухиляється від виконання своїх обовязків. А тому позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % неоподаткованого мінімуму доходів громадян відповідно до віку дітей, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ними повноліття. Позивач уточнила свої позовні вимоги і просить суд у судовому засіданні стягнути з відповідача аліменти на утримання синів в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі пояснень позивача та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Сини проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько неповнолітніх, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим порушує згадану норму ст.180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, і має можливість сплачувати аліменти. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved