Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-28 00:00:00

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] (надалі [PERSON] або позивач) до Головного управління Міндоходів у Харківській області (надалі відповідач 1) та Основянської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова, Харківської області Державної податкової служби (надалі відповідач 2) про зняття арешту з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В позовній заяві позивачем зазначено, що постановою начальника слідчого відділення заступника начальника податкової міліції Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Харкова, майора податкової міліції [PERSON] від 31.07.2009 у відношенні [PERSON] порушено кримінальну справу №16090028 Д-1 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. [PERSON] вищевказана постанова про порушення кримінальної справи оскаржена в судовому порядку за правилами КПК України (в редакції 1960 року). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2010 у справі №4-1187/10 задоволено скаргу гр. [PERSON] і скасовано постанову начальника СВ ПМ ВПМ ДПІ у Ленінському районі м. Харкова від 31.07.2009 про порушення кримінальної справи №16090028 Д-1 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.09.2010 у справі №10-530в/2010р. рішення суду першої інстанції залишено в силі. З метою захисту інтересів держави 27.10.2009р., під час проведення досудового розслідування по кримінальній справі №16090028 Д-1 слідчим управлінням Державної податкової адміністрації у Харківській області до складу якого входило слідче відділення податкової міліції Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова через Сьому Харківську Державну нотаріальну контору накладено арешт на двохкімнатну квартиру [PERSON], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що зроблено запис про обтяження №352864. В межах кримінальної справи арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] не знімався, у звязку з тим, що судовим рішенням скасована постанова слідчого про порушення кримінальної справи, в рамках КПК України (в редакції 1960 року) вирішити питання про зняття арешту не має підстав, адже слідчий здійснює процесуальні дії і виносить процесуальні документи тільки в рамках кримінальної справи. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник Головного управління Міндоходів у Харківській області та представник Основянської міжрайонної державної податкової інспекції міста Харкова, Харківської області Державної податкової служби заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що згідно до ст. 236-8 КПК України, набрання законної сили постановою судді про скасування постанови про порушення справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства встановлювались обмеження, просили відмовити в задоволенні позову, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступник підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.76 №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Позивач в позовній заяві ставить питання щодо зняття арешту з нерухомого майна, тобто виникає спір між суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на припинення цивільних прав фізичної особи. Таким чином, виникає спір про право власника квартири розпоряджатися власним майном, і це право порушено внаслідок накладеного арешту. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання щодо юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справах», ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Квартира, на яку накладено арешт знаходиться за адресою: [ADDRESS], територіально знаходиться в Комінтернівському районі м. Харкова. Як свідчать матеріали справи, постановою начальника слідчого відділення заступника начальника податкової міліції Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Харкова, майора податкової міліції [PERSON] від 31.07.2009 у відношенні [PERSON] порушено кримінальну справу №16090028 Д-1 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. [PERSON] вищевказана постанова про порушення кримінальної справи оскаржена в судовому порядку за правилами КПК України (в редакції 1960 року). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2010 у справі №4-1187/10 задоволено скаргу гр. [PERSON] і скасовано постанову начальника СВ ПМ ВПМ ДПІ у Ленінському районі м. Харкова від 31.07.2009 про порушення кримінальної справи №16090028 Д-1 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.09.2010 у справі №10-530в/2010р. рішення суду першої інстанції залишено в силі. Під час проведення досудового розслідування по кримінальній справі №16090028 Д-1 слідчим управлінням Державної податкової адміністрації у Харківській області до складу якого входило слідче відділення податкової міліції Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова через Сьому Харківську Державну нотаріальну контору 27.10.2009р. накладено арешт на двохкімнатну квартиру [PERSON], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що зроблено запис про обтяження №352864. Зі сторони слідчого будь-які процесуальні документи про зняття арешту не виносились, оскільки у звязку зі скасуванням судом постанови про порушення кримінальної справи від 31.07.2009р. у відношенні [PERSON] у слідчого відсутні повноваження для винесення процесуальних документів, згідно з нормами КПК України (в редакції 1960 року). Кримінальна справа порушувалася і арешт накладався на рівні Державної податкової адміністрації у Харківській області, правонаступником якої є Головне управління Міндоходів у Харківській області (відповідач 1). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.76 №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція, якою в даному випадку є Основянська міжрайонна державна податкова інспекція міста Харкова, Харківської області Державної податкової служби (відповідач 2), утворена шляхом злиття Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова та Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 №981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби». Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності позивача на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло і технічним паспортом, копії цих документів знаходяться в матеріалах справи. На підставі статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Арешт накладений слідчим на нерухоме майно позивача призвів до неможливості реалізації [PERSON] свого права власника, у звязку із чим і виникло право на звернення до суду з позовною заявою про зняття арешту. Саме накладений арешт є перешкодою при здійсненні права розпорядження майном. Наявність арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved