Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 10.06.2013 року, та уточнивши позовні вимоги 30.07.2013 року, просив суд: - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 51.4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на підставі договору дарування ВКР №408231, зареєстрованому в реєстрі №3134, на користь позивача, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, розмір якої станом на 01.03.2013 року складає 392 425,22 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 158 525,17 грн. - заборгованість по відсоткам - 90 530,41 грн. - пеня - 143 369,64 грн. шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій; - стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі - 3 441,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0307/0808/88-206, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 20 000,00 доларів США, в обмін на зобов'язання відповідача повернути наданий кредит, сплативши проценти в розмірі 12,5 % річних в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № 0307/0808/88-206-Z-1 від 22.08.2008 року, відповідно до якого іпотекодавець - [PERSON] передав Банку в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 51.4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на підставі договору дарування ВКР №408231, зареєстрованому в реєстрі №3139. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу, відповідно до п. 2.1., 2.2. якого Банк відступило Фактору право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку, у тому числі і по кредитному договору № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, укладеному з відповідачем. Разом із тим, 28.11.2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості по кредитному договору № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, укладеному з [PERSON] відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору факторингу від 28.11.2012 року. Таким чином, внаслідок укладення вищевказаних Договорів факторингу відбулася заміна кредитора, а саме - ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора (стягувача) за Кредитним договором № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, позичальником якого є [PERSON] В порушення умов кредитного договору №0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року [PERSON] належним чином не виконав обов'язку щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим, станом на 01.03.2013 року, утворилася заборгованість, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 19 833,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 158 525,17 грн. - заборгованість по відсоткам - 11 326,21 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 90 530,41 грн. - пеню - 17 936,90 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 143 369,64 грн. З метою позасудового врегулювання спору 25.04.2013 року позивачем направлялося відповідачу повідомлення про наявність у останнього заборгованості за спірним кредитним договором, розмір якої станом на 01.03.2013 року складає 392 425,22 грн., з вимогою сплатити дану заборгованість у 30-денний строк з моменту направлення Іпотекодержателем зазначеного повідомлення, проте вказана вимога залишилась без задоволення, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що відповідає умовам іпотечного договору № 0307/0808/88-206-Z-1 від 22.08.2008 року та не суперечить чинному законодавству України, зокрема ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.70, 71). Відповідач по справі - [PERSON], повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. На адресу суду повернулися поштові конверти з судовими повістками, якими він викликався в судові засідання, призначені на 24.10.2013 року та 04.12.2013 року з відмітками «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неможливість вручення судових викликів адресату, однак вважаються такими, що вручені відповідачу належним чином в силу п. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с. 72,74). Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору при цьому одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Судом встановлено, що 22.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0307/0808/88-206 (а.с.27-29), відповідно до п. 1.1., 1.3. якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 20 000,00 доларів США на строк з 22.08.2008 року по 21.08.2018 року, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит, сплативши проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом внесення Позичальником коштів на позичковий рахунок [NUMBER] щомісяця, через касу Банку згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 1) (а.с. 30), що є невід'ємною частиною даного Договору, крім випадків, передбачених п.3.8, 3.9 та 5.1.4 цього ж Договору. В разі порушення строків платежів, встановлених п. 3.1. цього Договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а також пені за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, спрямовуючи грошові кошти у першу чергу на сплату процентів, потім - на погашення заборгованості за кредитом, а у третю чергу - на сплату пені (п.п. 3.9., 5.1.3, 8.1. Кредитного договору). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір № 0307/0808/88-206-Z-1 від 22.08.2008 року (а.с. 31-32), відповідно до п.2 якого іпотекодавець - [PERSON] передав Банку в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 51.4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану на 4 поверсі 5 поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 07.08.2008 року ВКР №408231, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3139 (а.с.35), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічним паспортом на спірну квартиру та Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (а.с. 34,35,37). 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу, відповідно до п. 2.1., 2.2. якого Банк відступив Фактору право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту (банку), включаючи нараховані та несплачені проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі (а.с. 8-14). Того ж дня, згідно Договору факторингу від 28.11.2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відступило право вимоги за даними кредитними договорами на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», включаючи і за кредитним договором № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] з одночасною передачею права вимоги і за іпотечним договором № 0307/0808/88-206-Z-1 від 22.08.2008 року, що підтверджується витягами з Додатків №1 до Договору факторингу від 28.11.2012 року та Договором про передачу прав за Іпотечним договором від 28.11.2008 року (а.с. 24, 25, 26). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України дано визначення поняттю договору факторинту, згідно якого за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Як слідує з наявного в матеріалах справи розрахунку (а.с.42,43), станом на 01.03.2013 року, загальний розмір кредитної заборгованості відповідача складає 49 096,11 доларів США, що в національній валюті - гривні з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 01.03.2013 року, згідно якого 1 долар США = 7,993 грн. (а.с. 75), становить 392 425,22 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 19 833,00 доларів США, а в гривневому еквіваленті 158 525,17 грн. - заборгованість по відсоткам - 11 326,21 доларів США, а в гривневому еквіваленті 90 530,41 грн. - пеня - 17 936,90 доларів США, а в гривневому еквіваленті 143 369,64 грн. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві, що також встановлюється ст. 20 ЦК України та ст.ст.3,4 ЦПК України. На виконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» позивачем на адресу відповідача направлялося попередження про наявність у останнього кредитної заборгованості за кредитним договором № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року у розмірі 392 425,22 грн. станом на 01.03.2013 року, з вимогою сплатити дану заборгованість та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання ним вимоги щодо виконання основного зобов'язання за кредитним договором (а.с. 44,45). Пунктом 11 Іпотечного договору № 0307/0808/88-206-Z-1 від 22.08.2008 року сторони передбачили, що в разі невиконання Іпотекодавцем - відповідачем по справі основного зобов'язання, у тому числі не повернення Іпотекодаржателю суму кредиту, процентів за користування кредитом, пені та інших платежів і штрафів, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання за кредитним договором № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним), Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки, зазначеного в п. 2 цього Іпотечного договору, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 51.4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану на 4 поверсі 5 поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Право задоволення іпотекодержателем своєї вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки передбачене і статтею 33 Закону України «Про іпотеку». Згідно до ч.1 ст. 7 цього ж Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтями 39, 41 Закону України «Про іпотеку» передбачений спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, на якому наполягає позивач. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, такий як продаж Іпотекодержателем - позивачем по справі предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення прилюдних торгів не суперечить вимогам чинного законодавства України. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, в результаті чого виникла значна кредитна заборгованість, яка до теперішнього часу не погашена, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач правомірно порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 51.4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташовану на 4 поверсі 5 поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], а тому позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0307/0808/88-206 від 22.08.2008 року, слід задовольнити. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року №5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Тому суд вважає за необхідне визначити спосіб реалізації предмету іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 51.4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташованої на 4 поверсі 5 поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах. Початкову ціну предмету іпотеки, а саме - двокімнатної квартири, загальною площею 51.4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., розташованої на 4 поверсі 5 поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] - встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 3441,00 грн. (а.с. 4). На підставі викладеного і

Outcome: approved