Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Прокурор Ярмолинецького району звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Ярмолинецької районної ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - одержувач коштів: Ярмолинецька центральна районна лікарня до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, в розмірі 3 343 грн. 08 коп. Вказавши, що розслідуванням кримінального провадження №22/5553 по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст. 122 КК України встановлено, що 20.06.2012 року близько 16 год. 00 хв. [PERSON] перебуваючи біля магазину "Від А до Я" в с.Солобківці Ярмолинецького району, розпочав сварку із місцевим жителем [PERSON], в ході якої наніс йому численні удари ногами по тулубу та голові. Внаслідок протиправних дій [PERSON] - [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили довготривалий розлад здоров'я. У зв’язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] з 21.06.2012 року по 03.07.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні в Солобковецькій ДЛ Ярмолинецької ЦРЛ, тобто 12 ліжко днів, на лікування якої затрачено 3 343 грн. 08 коп., які прокурор просить стягнути з відповідача на користь Ярмолинецької районної ради, які перерахувати на рахунок Ярмолинецької ЦРЛ. В судовому засіданні прокурор зменшив та уточнив позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] на користь Ярмолинецької ЦРЛ витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 835 грн. 77 коп, які зарахувати до місцевого бюджету. Представник Ярмолинецької районної ради в судове засідання не з’явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представники третьої особи - Ярмолинецької районної лікарні [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову. Заслухавши прокурора, відповідача та представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволити частково. Судом встановлено, що згідно вироку Ярмолинецького районного суду від 24 липня 2013 року, який набрав законної сили 15.10.2013 року, вбачається, що 20.06.2012 року близько 16 год. 00 хв. [PERSON] перебуваючи біля магазину "Від А до Я" в с.Солобківці Ярмолинецького району, розпочав сварку із місцевим жителем [PERSON], в ході якої наніс йому численні удари ногами по тулубу та голові. Внаслідок протиправних дій [PERSON] - [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинили довготривалий розлад здоров'я. Тобто, [PERSON] визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки № 1205 від 16.12.2013 року Ярмолинецької центральної районної лікарні [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Солобковецькій ДЛ Ярмолинецької ЦРЛ терміном з 22.06.2012 по 25.06.2012 р. Кількість проведених ліжко-днів 3, вартість 1 ліжко-дня становить 278 грн. 59 коп. Фактичні затрати на лікування [PERSON] складають 835 грн. 77 коп. До фактичних витрат на лікування включено фактичні витрати по закладу: оплата праці медичного персоналу, нарахування на заробітну плату, медикаменти, харчування, оплата комунальних послуг та енергоносіїв. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. В силу положень ч.3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктами 2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, встановлено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи із кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Таким чином, виходячи із припису ч. 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, необхідно стягнути із [PERSON] на користь Ярмолинецької центральної районної лікарні витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину ([PERSON]), в розмірі 835 грн. 77 коп. (вісімсот тридцять п'ять гривень сімдесят сім копійок), які зарахувати до місцевого бюджету. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на підставі п.11) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач [PERSON] відповідно до вимог п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» також звільнений від сплати судового збору (є інвалідом 2-ї групи – а.с. 34), тому в силу ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір з відповідача, [PERSON], не стягується, а компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved