Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому вказував, що постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.07.1998 року [PERSON] був визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 05.09.1994 року на автошляху Полтава-Бречківка. Внаслідок ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, потребує постійного лікування, тому просив суд стягнути з відповідача кошти витрачені на лікування. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини викладені в позові, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодування додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.07.1998 року [PERSON] був визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 05.09.1994 року на автошляху Полтава-Бречківка. Кримінальна справа стосовно [PERSON] закрита внаслідок акту амністії. Внаслідок ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Згідно листа № 123 від 21.11.13 року з «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 3 м.Полтави», [PERSON], 1968 р.н., перебуває під наглядом сімейного лікаря АСМ№3 «Центр ПМСД №3 м. Полтави». Протягом грудня 2012 - жовтня 2013 року звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря 25.12.2012р., 20.03.2013р., 23.09.2013р. Вказаний перелік ряду призначених медикаментів. В матеріалах справи знаходяться чеки про купівлю призначених ліків на суму 292 грн. 22 коп. та засобів особистої гігієни на суму 580 грн. 17 коп.. Згідно довідки із санаторія «Славянський», [PERSON] перебував на санаторно-курортному лікуванні в санаторії «Славянський» по путівці № 008492 з 10.06.2013 року по 24.07.2013 року. Маються білети на потяг в дві сторони на суму 193 грн. 04 коп. Таким чином суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1065 грн. 43 коп.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави, оскільки відповідач є пенсіонером. На підставі викладеного,

Outcome: approved