Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТДВ «Шахта «Білозерська» про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 1978 року по 2012 рік він перебував у трудових відносинах з відповідачем шахтою "Білозерська". 13 лютого 2008 року під час виконання трудових обов'язків з ним трапився нещасний випадок: під час зачищення гірничої маси для встановлення ніжки кріплення шматком породи, що випав з покрівлі виробки, травмоване коліно правої ноги, внаслідок чого він отримав забій правого колінного суглобу. Крім того, працюючи в шкідливих умовах виробництва, отримав професійне захворювання: хронічний бронхіт пилової етіології, легенева недостатність першого ступеня. Відповідно до довідки МСЕК від 05 березня 2013 року, йому було встановлено повторно 25% втрати професійної працездатності за наслідками травми 2008 року, і первинно 30% за професійним захворюванням, і визнано інвалідом ІІІ групи безстроково. Крім того, згідно актів про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 і П-4 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, дані випадки травмування і захворювання визнано шахтою як виробничі. Звільнений з підприємства за станом здоров'я 19 жовтня 2012 року. Вважає, що з вини підприємства йому завдано маральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив всього 55% працездатності безстроково, змушений довгий час лікуватися, його здоров'я ніколи не відновиться. Крім того, внаслідок травми порушився звичайний уклад життя: турбує постійно фізичний біль, став інвалідом, втратив високооплачувану роботу, і все це негативно позначається на його нервовій системі, поганий настрій відображається на відносинах із членами сім"ї, та вимагає від нього додаткових зусиль для його нормалізації. Моральну шкоду оцінює в 55000 гривень, яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, вважаючи, що позивач не надав доказів, які б підтвердили його вимоги про завдання шахтою моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: У судовому засіданні встановлено, що згідно трудової книжки дійсно позивач працював на ТДВ «Шахта «Білозерська», починаючи з 1978 по 2012 рік, працюючи у шкідливих умовах праці (а.с.5-7) 13 лютого 2008 року під час виконання трудових обов'язків з позивачем трапився нещасний випадок, в результаті якого він отримав травму: забій правого колінного суглоба (а.с.9) За результатами травми складено акти за формою Н-1 і Н-5, тобто визнано, що нещасний випадок з [PERSON] пов'язаний із виробництвом (а.с.8, 9-10) Крім того, згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за №1 від 01.02.2013р., під час праці позивач отримав професійне захворювання: хронічний бронхіт пилової етіології, легенева недостатність першого ступеня (а.с.11-12) За наслідками отриманої у 2008 році травми позивач втратив згідно довідки МСЕК від 13.05.2008р. 25% професійної працездатності (а.с.26) Відповідно до довідки МСЕК від 05.03.2013 року, йому було встановлено всього 55% втрати професійної працездатності безстроково, з яких 25% за травмою 2008 року, та 30% за профзахворюванням з 12.02.2013р., і визнано інвалідом 3-ї групи (а.с.13). Позивач звільнений з підприємства 19 жовтня 2012 року за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню роботи (а.с.7) Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням норм законодавства з охорони праці, зокрема ст.153 КЗпП України, ст.ст. 6, 7, 13 ЗУ „Про охорону праці», якими передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу забезпечувати належні умови праці своїх працівників, які б запобігли виникненню професійних захворювань, і які порушив відповідач, суд знаходить доведеним той факт, що саме бездіяльністю відповідача, тобто з його вини заподіяно шкоду здоров'ю позивача. Суд вважає, що позивачу дійсно було завдано моральну шкоду у зв'язку з втратою всього 55% працездатності, отримав травму і профзахворювання, у позивача звичайно порушився уклад життя, турбує часто біль в нозі, багато часу лікувався амбулаторно і стаціонарно (а.с.14-24), із втратою здоров'я втратив високо оплачувану роботу, бо звільнений за станом здоров'я, і все це безсумнівно порушило його нормальний спосіб життя, відобразилось на відносинах у сім"ї, та вимагає від нього додаткових зусиль для його нормалізації. З урахуванням наявних у справі доказів, суд знаходить доведеним той факт, що саме з вини відповідача заподіяно шкоду здоров'ю позивача. Доводи представника відповідача про відсутність доказів заподіяння моральної шкоди суд вважає безпідставними.

Outcome: partial