Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] в особі свого представника [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 24 990,00 гривеньта судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.02.2010 року о 20год. 30хв. на перехресті вул. Крушельницької вул. Руденко в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: Хонда Акорд, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Солом"янського районного суду м. Києва від 18.03.2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 130 КУпАП. Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №ВС/2160310 від 12.12.2009 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] Хонда Акорд, д/н [NUMBER], за шкоду спричинену життю, здоровю, майну третіх осіб була застрахована в [PERSON] акціонерному товаристві Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]. Вартість матеріального збитку, який було завдано автомобілю [NUMBER] в результаті ДТП складає 39\~ 290, 30 гривень. Між потерпілим [PERSON] та ЗАТ Просто-страхування було укладено договір обовязкового страхування наземного транспортного засобу № АТК 187447 від 23.11.2009 року, відповідно до якого [PERSON] ЗАТ Просто-страхування виплатило шкоду завдану внаслідок вищевказаної ДТП в сумі 39\~ 290, 30 гривень. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/2160310 від 12.12.2009 року, то обовязок щодо відшкодування суми регресного страхового відшкодування покладається на [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]. Враховуючи той факт, що відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року, обов"язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500,00 гривень на одного потерпілого, то саме таку грошову суму сплатило у порядку, встановленому законом, [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]. Оскільки, ЗАТ Просто-страхування було виплачено [PERSON] відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, ЗАТ Просто-страхування набуло право регресної вимоги до винуватця ДТП [PERSON] Позивачем на підставі страхового акту №132736137-1 за регресною вимогою ЗАТ Просто-страхування було сплачено 24 990,00 гривень. Згідно п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівстраховик позивач, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника відповідача, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Представник позивача за довіреністю № 239-2013 від 21.02.2013 року [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.02.2010 року о 20год. 30хв. на перехресті вул. Крушельницької вул. Руденко в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: Хонда Акорд, д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який на момент ДТП був застрахований власником [PERSON] в ЗАТ Просто-страхування, договір № 187447 серії АТК від 23.11.2009 року (а.с. 15). Відповідальність [PERSON] власника автомобіля Хонда Акорд, д/н [NUMBER] була застрахована [PERSON] УСК Княжа Вієнна [PERSON], згідно полісу № ВС/216031 від 12.12.2009 року (а.с. 13). Постановою судді Солом"янського районного суду м. Києва від 18.03.2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 2550,00 грн. (а.с. 70). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем Хонда Акорд, д/н [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки. Вартість матеріального збитку, який було завдано автомобілю [NUMBER] в результаті ДТП складає 39\~ 290, 30 гривень. Розрахунок страхового відшкодування № 1547 Д від 08.06.2010 року (а.с. 21). Згідно розпорядження № 002255 від 16.04.2010 року та розпорядження № 003631 від 11.06.2010 року, ЗАТ Просто-страхування виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля [NUMBER], суму в розмірі 39\~ 290, 30 гривень (а.с. 58,59, 60,61). Як було встановлено вище, між потерпілим [PERSON] та ЗАТ Просто-страхування було укладено договір обовязкового страхування наземного транспортного засобу, відповідно до якого ЗАТ Просто-страхування було виплачено шкоду завдану внаслідок вищевказаної ДТП. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика ЗАТ Просто-страхування, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON] за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/2160310 від 12.12.2009 року, а тому обовязок щодо відшкодування суми регресного страхового відшкодування покладається на [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]. Враховуючи той факт, що відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року, обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500,00 грн. на одного потерпілого, то саме таку грошову суму сплатило у порядку, встановленому законом, [PERSON] Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]. У звязку з тим, що ЗАТ Просто-страхуваннябуло виплачено [PERSON] відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, ЗАТ Просто-страхування набуло право регресної вимоги до винуватця ДТП [PERSON] (а.с. 14). Позивачем [PERSON] УСК Княжа Вієнна [PERSON] на підставі страхового акту №132736137-1 за регресною вимогою ЗАТ Просто-страхування було сплачено 24\~ 990, 00 гривень (а.с. 8-9). Згідно п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівстраховик позивач, після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника відповідача, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Таким чином, позивач повністю виконав обовязки страховика сплативши кошти за ремонт пошкодженого транспортного засобу замість особи, яка завдала збитків та спричинила ДТП [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 24 990,00 грн.. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 249,90 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved