Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Лиманська сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування свого позову позивач [PERSON] посилається на те, що він є єдиним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. У визначений строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але виявилось, що на спадщину, а саме на будинок, претендує співмешканець його матері [PERSON] Спірний будинок був куплений за кошти рідних з маминого боку ще восени 2002 року, та зареєстрований в Старобільському РБТІ в грудні 2002 року. Зі співмешканцем [PERSON] його мати стала проживати після придбання будинку, а рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах від 20 листопада 2012 року, взагалі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю з січня 2004 року по 12 січня 2011 року. З часу вступу в дію Сімейного кодексу України з 01 січня 2004 року введене поняття проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а раніше в законодавстві такого поняття не було, тому [PERSON] не є спадкоємцем першої черги, а за теперішнім законодавством він спадкоємець четвертої черги. Тому, просить суд визнати за ним, як за єдиним спадкоємцем першої черги, право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на будинок, розташований за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав, просив суд його задовольнити, оскільки через нотаріальну контору не може оформити спадщину через перепони (накладення арешту, неодноразове звернення до суду) [PERSON] У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, за невідомих суду причин, надав суду заперечення в яких зазначив, що доводи викладені в позові [PERSON] не обґрунтовані та просив суд в задоволені позову [PERSON] відмовити. Представник третьої особи Лиманської сільської ради Старобільського району Луганської області у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 52/2011, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спадкові правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, законами України, Сімейним кодексом, іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки Лиманської сільської ради Старобільського району та довідки УДМСУ у Луганській області, [PERSON] з 24 лютого 2004 року прописаний та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 8,15). Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 24 грудня 2002 року, [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 червня 2011 року (а.с.10). Згідно технічного паспорту та довідки характеристики [PERSON] належить ціла частина житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.11, 13). Інститут проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу набув нормативного закріплення у Сімейному кодексі України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. До того часу, сімейні правовідносини регулювались Кодексом про шлюб та сім'ю України, який не передбачав юридичних наслідків такого проживання. Рішенням від 20 листопада 2012 року судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області, вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю з січня 2004 року по 12 січня 2011 року (а.с.12). Вказаний факт доказуванню не підлягає на підставі ч.4 ст. 61 ЦПК України. Спірний житловий будинок був придбаний [PERSON] 24 грудня 2002 року, на той час між [PERSON] та [PERSON] існували сімейні правовідносини які регулювались Кодексом про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), які не передбачали юридичних наслідків такого проживання. Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Посилання відповідача в запереченнях (а.с. 28), що спірний будинок є спільною власністю його і померлої [PERSON], оскільки разом мешкали, вели спільний побут, похоронив її, та залишився мешкати після смерті в будинку, і тому є спадкоємцем першої черги, суд не приймає, оскільки існує судове рішення, яким встановлено факт проживання однією сім'єю саме з січня 2004 року, а за договором купівлі-продажу будинок придбано у грудні 2002 року. Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Старобільського нотаріального округу [PERSON] від 29 серпня 2013 року за № 659, [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері 24 жовтня 2011 року, [PERSON] - 07 листопада 2011 року. Позивач звертався до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але в зв'язку з накладенням арешту від 16 березня 2012 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналізуючи обставини по справі, надані докази, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку що, на час придбання житлового будинку за адресою [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] існували сімейні правовідносини які регулювались Кодексом про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), та які не передбачали юридичних наслідків такого проживання. Крім того, відповідно до діючого законодавства [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги та не може вступити в спадкування, оскільки існує спадкоємець першої черги [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оскільки спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Позивач позбавлений права оформити право на спадщину у визначеному законом нотаріальному порядку, оскільки право оспорює [PERSON], що підтверджується неодноразовим зверненням до суду, в тому числі накладенням арешту на спірне майно. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 1258-1267 ЦК України, Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7,

Outcome: approved