Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної приниженням честі та гідності. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 16.06.2013 року близько 19 год. в с.Сидори Глобинського району Полтавської області відповідач на ґрунті неприязних відносин ображав його нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. 25 липня 2013 року Глобинським районним судом Полтавської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Посилаючись на те, що в результаті протиправних дій відповідача йому була завдана моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, а саме приниженні честі та гідності, прохав стягнути з [PERSON] на його користь 1000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві і просить їх задовольнити. Вказав, що з відповідачем у нього давно склалися неприязні відносини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що конфлікт виник на ґрунті неприязних відносин, які склалися з вини позивача. Просить в позові відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін у справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 25.07.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за те, що він 16.06.2013 року близько 19 год. в с.Сидори Глобинського району Полтавської області на ґрунті неприязних відносин ображав позивача нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.с.4). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 16.06.2013 року відбувся конфлікт між її чоловіком [PERSON] та відповідачем [PERSON], в ході якого останній обзивав її чоловіка нецензурними словами. Також вказала, що відповідач постійно конфліктує з сімєю позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона зі слів свого чоловіка [PERSON] дізналася, що 16.06.2013 року її чоловік посварився з [PERSON], свідком сварки вона не була, але зазначила, що конфліктні відносини між сімєю позивача та відповідача тривають давно. Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Як зазначено у роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункти 3, 5 постанови Пленум Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). У свою чергу ч.1 ст.34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, сторони пояснили, що всі докази надані. При вирішенні даного спору суд, приймаючи до уваги пояснення сторін у справі та свідків, приходить до висновку, що між сімями позивача та відповідача склалися неприязні відносини які тривають певний період часу, Тобто вбачається конфлікт між інтересами позивача та відповідача, які обоюдне зясовують стосунки в рамках тривалого конфлікту між ними. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач не надав достатніх доказів та не довів суду що дії відповідача були направлені на приниження його честі та гідності. Таким чином, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Outcome: dismissed