overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружин. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 25 вересня 1987 року. На теперішній час вона не працює, є непрацездатною і отримує пенсію за віком в сумі 944 грн. Вона хворіє цукровим діабетом 2 типу і має ще декілька хвороб, у зв'язку з чим позбавлена можливості одержувати додаткові джерела доходів. Відповідач отримує пенсію в сумі 4400,00 грн. і може надавати їй матеріальну допомогу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача на її утримання. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25 вересня 1987 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Димитровським міським виконавчим комітетом Донецької області, актовий запис № 386 (а.с. 6). Відповідно до довідки Димитровської центральної міської лікарні, [PERSON] з 2011 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога з діагнозом цукровий діабет середньої тяжкості, тип 2 на інсуліні, діабетична поліневропатія (а.с. 9). Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Димитров від 16.10.2013 року, [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 944,00 грн. (а.с. 10). Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Димитров від 12.12.2013 року, [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 4414,82 грн. (а.с. 28). Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Згідно з вищевикладеним, враховуючи те, що позивачка є непрацездатною, має тяжку хворобу і потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на її утримання підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу щомісячно. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач в особі голови районної державної адміністрації звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь дитячого закладу, куди передана дитина, або особі, якій дитина буде передана на виховання, аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. На території Курахівської міської ради проживає [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Родина [PERSON] взята під соціальний супровід з 2011 року на підставі отриманого повідомлення Курахівської міської ради від 08 квітня 2011 з Курахівської міської лікарні, в якому зазначено, що у жіночій консультації перебуває на обліку [PERSON], яка також перебуває на «Д» обліку у психіатра з діагнозом: помірна розумова відсталість (стала на облік по вагітності в 24 тижня, при необхідності - до 12). У зв'язку з цим відвідує лікарський прийом разом з матір'ю, але мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Обидві жінки не мають постійного джерела доходу. Квартира, в якій зареєстрована [PERSON], належить її матері [PERSON] на праві приватної власності. Відомості про батька [PERSON] записані згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Позивач у своїй позовній заяві звертає увагу суду на те, що [PERSON] не отримувала необхідного профілактичного лікування під час вагітності, у зв'язку з чим дитина народилася недоношеною. За заявою матері, розпорядженням голови райдержадміністрації малолітнього [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Термін перебування малолітнього [PERSON], [INFO] в будинку дитини закінчився 17 червня 2013 року. Мати хлопчика, не забрала дитину з «Міського спеціалізованого будинку дитини, м. Донецьк», хоча неодноразово була проінформована у телефонному та письмовому режимі фахівцями служби у справах дітей райдержадміністрації про закінчення строку перебування дитини у державному закладі, на пропозицію продовжити строк перебування дитини [PERSON] ніяк не відреагувала. За повідомленням від 31 липня 2013 року № 643 з'ясовано, що за весь час перебування у КЛПУ «Міський спеціалізований будинок дитини, м. Донецьк» [PERSON], мати дитину не відвідувала, його життям та станом здоров'я не цікавилася, матеріальної допомоги на утримання не надавала. На сьогоднішній день малолітній [PERSON], [INFO], перебуває у комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський спеціалізований будинок дитини м. Донецьк». Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не явився, натомість на адресу суду спрямовано письмову заяву головного спеціаліста служби у справах дітей Мар'їнської районної державної адміністрації про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], також визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що чоловік - [PERSON] був членом Житлового кооперативу «Стартер» на квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Вона та син - [PERSON], його дружина - [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі зареєстровані. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з вказаної квартири. Позивач фактично прийняла вказану спадщину, у зв'язку з тим, що постійно мешкає у вказаній квартирі, підтримує її стан, сплачує комунальні послуги. Позивач звернулась у встановлений законом строк до держноконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з*явилась, свій позов підтримала, про сила справу розглядати за її відсутністю. Відповідач: в судове засідання не з*явився, про день слухання повідомлений, проти позову не заперечує, також просить суд справу розглядати за відсутністю його представника. 3-ті особи: Харківська міська рада, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з*явились, про день слухання по справі повідомлені, проти позову не заперечують, просять справу розглядати за їх відсутністю. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, чоловік позивача - [PERSON] був членом Житлового кооперативу «Стартер» на квартиру [ADDRESS], згідно довідки ЖК «Стартер» № 74 від 01.04.2011 року. [PERSON] є дружиною [PERSON], згідно свідоцтва про одруження, виданого Орджонікідзевським районним бюро ЗАЦС м. Харкова. авто кий запис № 30. [INFO] [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Згідно довідки Житлового кооперативу «Стартер» № 74 від 01.04.2011 року, перший пайовий внесок було внесено в 1970 році. На теперішній час вартість даної квартири виплачена у повному обсязі. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В спірній квартирі були зареєстровані: чоловік - [PERSON], померлий [INFO], вона - [PERSON] та син - [PERSON], його дружина - [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON]. Заповіт на спадкове майно складено не було. Позивач фактично прийняла спадщину, яка складається з вказаної квартири, у зв'язку з тим, що постійно мешкає у вказаній квартирі, підтримує її технічний стан, сплачує комунальні послуги. Згідно ст.ст. ст.ст. 1268 Цивільного Кодексу України, малолітня, неповнолітня особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання втратившим право користування жилим приміщенням відповідача, у якій зазначив, що на праві приватної власності йому належить квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності відповідно свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1998 року. У листопада 2009 року позивач надала згоду на реєстрацію у її квартирі її невістки [PERSON], і з того часу вона зареєстрована у квартирі, але жодного дня у ній не проживала. 08.11.2012 року шлюб між її сином та невісткою було розірвано та з того часу позивачу не відомо де мешкає відповідач. Позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позивач до суду не з»явився, до суду надав заяву, у якій вони свої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання судової повістки, про що мається повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим її підписом. Відповідно до ст. 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до акту, складеного депутатом Красногорівської міської ради відповідач дійсно не мешкає з грудня 2009 та по теперішній час. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до статті 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сім'ї на інше постійне місце проживання така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. При зверненні до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратило право користування жилим приміщенням позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 114 гривень 70 копійок, оскільки вимоги позивача задоволені, тому вважаю необхідним вказані витрати стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 71,107 ЖК України, ст.ст.130, 174, 213-215, 224 226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про виселення з самоправно зайнятого житлового будинку, у якому просив суд: визнати відповідача [PERSON] самоправно вселеним у належний [PERSON] будинок [ADDRESS]; виселити [PERSON] із будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення; стягнути з [PERSON] судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 16 серпня 2011 року позивач [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу. На теперішній час його будинок [ADDRESS] самоправно зайнятий відповідачем [PERSON] Відповідач добровільно звільнити належний позивачу будинок відмовляється, посилаючись на те, що даний будинок він придбав за власні кошти. 16 листопада 2012 року рекомендованим листом позивач відправив відповідачу листа з вимогою звільнити приміщення, яке він отримав, але проводжує і надалі мешкати за вищевказаною адресою, що підтверджується актом депутата. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: На підставі договору купівлі-продажу (а.с.6) жилий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до акту обслуговування складеного 11.07.2012 року за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] [INFO] мешкає без реєстрації із серпня 2011 року та без правових підстав. Відповідно до статті 109 Житлового Кодексу України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться у добровільному або в судовому порядку. Відповідно до статті 116 Житлового Кодексу України осіб, які самоправно зайняли житлове приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 114 гривен 70 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 109,116 Житлового Кодексу України, ст.ст.130, 174, 213-215, 224,226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, фактичні шлюбні відносини припинені. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язком утримувати дитину є рівною мірою , як матері, так і батька. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд вважає за належне стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з 02.12.2013. Суд вважає стягнути з відповідача на користь держави державне мито в сумі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

12 грудня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова, позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Спілка житлово-будівельного кооперативу №191 та власників приватизованих квартир про поділ спільної сумісної власності подружжя задоволено. Визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Поділено спільне майно [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказаним рішенням від 12 грудня 2013 року судом не вирішено в порядку ст. 88 ЦПК України питання щодо судових витрат даній справі. У відповідності до п 4 ч. 1 ст 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у справі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивачем [PERSON] при звернені до суду з позовом судовий збір сплачено не було, оскільки він є інвалідом II групи, що підтверджується відповідним посвідченням і згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ, від сплати судового збору звільняються позивачі інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України 3. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, при розгляді даної справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 218 ЦПК України відкласти складення повного тексту рішення суду на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

21 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25 березня 1995 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя, втрачено почуття взаємоповаги та любові. Відповідач часто ображав її, зловживав спиртними напоями, постійно зраджував. З квітня 2012 року фактичні шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.а.с. 2-3). Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 березня 1995 року позивач [PERSON] уклала шлюб із відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 25 березня 1995 року, актовий запис - 80. (а.с. 4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 червня 1999 року, актовий запис - 224 (а.с. 6). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи категоричне небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2013 року, задоволено позов ПАТ «Хмельницькгаз» та стягнуто з [PERSON] 251,24 грн. заборгованості по оплаті газопостачання в сумі 251,24 грн. Виклик відповідача у судове засідання здійснювався судом у відповідності до п. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі. Постановляючи дане рішення судом не вирішено питання про відшкодування витрат пов»язаних публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У судове засідання учасники не з'явилися, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно судовою повісткою. Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про судові витрати. Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, по даній справі слід ухвалити додаткове судове рішення. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати, пов»язані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача відносяться до судових витрат. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно платіжного доручення № 21288 від 19.11.2013 року ПАТ «Хмельницькгаз» сплатив 180 грн. за оголошення в газеті «Подільські вісті», які відносяться до судових витрат.

Outcome: approved