Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

11 листопада 2013 року позивач подала до суду позов та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дочки. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вона має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В теперішній час шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені, вони проживають окремо. Спільна дочка проживає разом із позивачем, а відповідач як батько, добровільно кошти на утримання дитини не надає, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні підтримала свої вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн., просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач є батьком їх спільної дочки [PERSON], [INFO]. З грудня 2011 року вони з відповідачем проживають окремо, а оскільки відповідач ухиляється від утримання дочки, хоча неофіційно працює та одержує заробітну плату у розмірі більше 2000 гривень на місяць, позивач звернулася до суду з позовом. Вказала, що дитина росте, що потребує придбання кожного разу одягу, взуття тому просить аліменти у розмірі 1000 грн. на місяць. Відповідач у судовому засіданні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дочки, але у розмірі меншому ніж просить позивач, оскільки він не працевлаштований, а існує за рахунок випадкових заробітків. Вказав, що може сплачувати близько 250 грн. на місяць. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, вважає необхідним вимоги позивача задовольнити частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 червня 2010 року у Службою агентства громадянського реєстру м. Кутаїсі, актовий запис № 68201030389, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], яке видане 09 червня 2010 року, але спільно не проживають, що визнали сторони у судовому засіданні, тому вказана обставина відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про її народження. За довідкою № 1480 від 25 жовтня 2013 року, що видана Головою Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком до 06 років в період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року встановлений у розмірі 1032,00 гривень. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], і зобов'язаний її утримувати, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача, необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 516,00 гривень (оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Суд визначає суму, у розмірі меншому ніж просить позивач, виходячи з того, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, тому стягненню підлягає сума, що складає половину розміру прожиткового мінімуму дитини віком до 6 років станом на день розгляду справи, при цьому суд враховує, що сторони знаходяться у рівних умовах щодо їх матеріального стану. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial