Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу між ними шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя, через що між ними виникають непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та не проживають разом близько трьох років, тому вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Також зауважує, що у шлюбі в них з [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON], обов'язок по утриманню якого покладений і на відповідача, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, що складає 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні позивач вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 20 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 1707. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] про що в Книзі реєстрації народжень 09 липня 2005 року зроблено актовий запис № 1315 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 31 травня 2011 року повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Дані обставини, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Саме тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно із вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не представлено суду жодних доказів того, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини. Частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). За таких обставин, суд, враховуючи приписи ст. 182 СК України, пояснення позивача та відповідача вважає, що позов і у цій частині підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь Державного бюджету України слід стягнути судовий збір із позовної вимоги про стягнення аліментів, а за заявлення позовних вимог про розірвання шлюбу - в користь позивачки.

Outcome: approved