Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у зустрічах з сином, встановлення порядку участі у його вихованні, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2006 року, він, вступив у шлюб з [PERSON]. Від шлюбу з відповідачкою мають сина – [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з дружиною не склалося у зв'язку з чим, з березня 2013 року за її бажанням вони перестали підтримувати шлюбні відносини та стали проживати окремо. На даний час позивачем поданий до Свердловського міського суду Луганської області позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. З моменту припинення їх спільного з відповідачкою проживання, малолітній син [PERSON] проживає разом з нею у м. Луганськ. Після переїзду відповідачки з сином м. Луганськ, відповідачка спочатку надавала позивачу можливість для спілкування та виховання сина в період з вечора п’ятниці по обід неділі кожного тижня за місцем його проживання: [INFO] років Жовтня[ADDRESS]. За домовленістю з відповідачкою позивач особисто забирав на своєму автомобілі сина до м. Свердловськ та привозив його після обіду у неділю, при цьому він виконував всі свої батьківські обов’язки по вихованню та утриманню сина. У літку 2013 року позивач мав невикористану робочу відпустку тривалістю 10 днів та мав бажання і можливість повести сина в період його канікул на відпочинок та оздоровлення на морський курорт, однак відповідачка не бажала залишити сина з ним навіть на тиждень і поїхати з сином на море вдалося тільки у вихідні дні. Дитині для гармонійного розвитку потрібні двоє батьків, які не повинні робити з дитини зброю для з’ясування своїх стосунків, тому позивач жодного разу не вступав у конфлікти з відповідачкою щодо спілкування з дитиною та завжди поважав її думку, щодо участі у вихованні [PERSON]. З 28 липня 2013 року відповідачка зовсім заборонила позивачу спілкуватися з сином, вона знаходила різні поводи, щоб уникнути зустрічей та спілкування з сином, не відповідала на телефонні дзвінки та на прохання побачитися з сином, відповідала відмовою. Відповідачка не розказувала як живе син, як почувається, який в нього стан здоров’я, що спричиняло позивачу великі душевні страждання та хвилювання за нього. У серпні 2013 року позивач записав сина на платні курси з підготовки до шкільного навчання, що повинні були проходити кожної неділі у Палаці культури м. Свердловська та повністю оплатив їх, однак через заборону відповідачки, [PERSON] відвідав тільки одне заняття. З 23 серпня 2013 року відповідачка зовсім перестала відповідати на телефонні дзвінки та обірвала його контакт з сином. Вважає, що чинячи позивачу перешкоди у спілкуванні з сином та у його вихованні, відповідачка грубо порушує батьківські права та інтереси сина. Позивач зареєстрований та син, в належної на праві власності матері позивача [PERSON] квартирі, умови якої відповідають існуючим нормам. Позивач має автомобіль, що спрощує пересування їх сім’ї, вирішення побутових питань, відпочинку, підвіз дитини до місця проживання та навчання. Батьки позивача, з якими панує повага та взаєморозуміння, мають бажання та можливість також брати участь у вихованні онука, однак через протиправні дії відповідачки, вони позбавлені такої можливості. Син відчуває себе з позивачем добре та спокійно, оскільки він дуже відповідально ставиться до своїх батьківських обов’язків, дає сину всю свою любов та турботу, створив належні умови для фізичного та духовного розвитку дитини, сину дуже потрібне його чоловіче виховання. Позивач в позові та клопотанні про уточнення п. 2 позовних вимог, просить суд винести рішення, яким зобов’язати [PERSON] не чинити [PERSON], перешкод у його спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], та вихованні дитини. Визначити спосіб участі [PERSON], [INFO], у вихованні та спілкуванні з сином, шляхом побачень без присутності матері [PERSON], а саме: перші і треті вихідні кожного місяця з 18 години 00 хвилин п’ятниці до 18 години 00 хвилин неділі, з перебуванням дитини за місцем проживання [PERSON], з обов’язковим поверненням дитини до місця постійного проживання, у разі неможливості у ці вихідні спілкування з дитиною з поважних причин зі сторони [PERSON], компенсувати участь [PERSON] у вихованні і спілкуванні з дитиною у наступні вихідні відповідного місяця з 18 години 00 хвилин п’ятниці до 18 години 00 хвилин неділі, з перебуванням дитини за місцем проживання [PERSON], з обов’язковим поверненням дитини до місця постійного проживання; під час літніх шкільних канікул – один календарний місяць; під час зимових шкільних канікул – перший тиждень канікул; під час осінніх, весняних шкільних канікул – перші три дні канікул. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої уточнені позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з’явилась, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про розгляд справи, поважності причин своєї неявки до суду не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про розгляд справи, поважності причин своєї неявки до суду не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає, відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки в матеріалах справи знаходиться достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи – відділ по у справах дітей Свердловської міської ради Луганської області в судовому засіданні надала висновок, в якому зазначено, що гр. [PERSON] перебував у шлюбі з гр. [PERSON] . Від шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин малолітній [PERSON] залишився проживати з матір’ю, яка з березня 2013 року проживає у м. Луганську. У зв’язку з тим, що мати дитини почала чинити перешкоди гр. [PERSON] у спілкуванні с малолітнім сином, гр. [PERSON] у серпні поточного року звертався у відділ у справах дітей з приводу усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім [PERSON]. Надані гр. [PERSON] пояснення не є вмотивованими доказами доцільності позбавлення гр. [PERSON] можливості спілкуватися з сином у вихідні та канікулярні дні, приділяти достатньо батьківської уваги. Гр. [PERSON] за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Відносини з малолітнім сином [PERSON] доброзичливі. Належні умови для проживання та виховання сина створені. Гр. [PERSON] зможе забезпечити належне батьківське виховання своєму синові. Враховуючи особисту прихильність дитини до батька, провівши обстеження житлово-побутових умов, на підставі особистого спілкування, діючи виключно на користь малолітньої дитини, та відповідно до ст.159 Сімейного Кодексу України відділ у справах дітей Свердловської міської ради вважає доцільним встановити наступний спосіб участі гр. [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та спілкуванні з ним: 1, 3 неділі кожного місяця з 18.00 п’ятниці до 18.00 неділі за місцем проживання батька, у літні канікули протягом місяця, половина канікулярного часу в інші канікули. Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.07.2006 р. та у них народився 26.12.2006 року син [PERSON], в графі мати вказана – [PERSON], в графі батько – [PERSON] Відповідно службової та за місцем мешкання характеристик відносно [PERSON] свідчить, що він працює в прокуратурі м. Свердловська Луганської області з 2002 року, зарекомендував себе з позитивної сторони, в сімейних сварках помічений не був, займається вихованням сина [PERSON], спиртні напої не вживає, спокійний та врівноважений. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.09.2013 р. за адресою: кв. 50 років Жовтня, 5/21, м. Свердловськ, видно, що квартира складається з 2-х кімнат і споруди, яка внесена в технічний паспорт, на момент обстеження дружина і син в квартирі не проживають, опалення індивідуальне, є водопостачання, ремонт, меблі, є місце для занять дитини, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Створені всі умови для розвитку, навчання та відпочинку дитини. Згідно листа відділу у справах дітей повідомлено [PERSON], щодо його заяви від 29.08.2013 р., розглянути питання про усунення перешкод в спілкуванні та установити графік відвідування та участі у вихованні сина [PERSON] на засіданні комісії не надається можливим, так як дитина проживає з матір'ю в м. Луганську, тому він може звернутися з цим питанням до суду. З висновку відділу по у справах дітей Свердловської міської ради Луганської області свідчить, що, виходячи з інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], слід надати можливість участі батька в виховані сина, так як мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини та син потребує чоловічого виховання. Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, участь органу опіки та піклування та подання ним письмового висновку щодо розв'язання спору є обов’язковими. Згідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає оремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той з батьків, з ким проживає дитини, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, для чого інтереси батьків задовольняється у відповідності до їх вимог та погодження. Право батьків і дітей на спілкування закріплено також в ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, згідно якої держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За таких обставин вимоги позивача відносно спілкування його з сином підлягають задоволенню. Суд вважає, що буде доцільним усунути перешкоди в спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини шляхом визначення порядку та графіку спілкування з батьком, у відповідності з визначеним ним порядком та графіком особистих зустрічей та спілкування неповнолітнього сина, та не чинити в цьому перешкод. На підставі ст.ст.19, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, Конвенції про права дитини,

Outcome: approved