Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

ПАТ Дельта Банк 15.08.2013 року звернувся до суду з цим позовом із вимогою стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості в сумі 4327,70 грн. за укладеним між сторонами кредитним договором №008-01083-220411 від 22.04.2011 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем власних зобовязань. Сторони, належно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, попередньо подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши доводи позовної заяви та представлені докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник є таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У відповідності до вимог ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні установлено, що ПАТ Дельта Банк та [PERSON] уклали договір №001-01083-220411 від 22.04.2011 року, що підтверджується копією останнього (а.с.5-8) відповідно до розділу 1 якого останньому було відкрито картковий рахунок №26254904559588 в національній валюті України - гривні, надано платіжну картку, а також ПІН-код до картки, на умовах, викладених в тарифному пакеті "Кредитна картка №1 Лояльна", та згідно умов надання картки і правил; надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії в сумі 4300 грн. Відповідно до п.2.1. договору моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до п.3.6. кредитного договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у виді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах, обов'язковими складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена попередніх періодів. Згідно п.3.7. Договору у разі порушення держателем строків сплати заборгованості та інших платежів, що є складовими обов'язкового мінімального платежу держатель сплачує банку пеню, в розмірі, в строки та в порядку, що визначені Правилами та Тарифами. Відповідно до змісту п.5.1 даного Договору підписанням останнього держатель засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до відносин, що виникли на підставі цого договору, що слід вважати приєднанням відповідача до визначених позивачем умов зазначеного договору в порядку ст.364 ЦК України. Згідно п.5.8 кредитного договору невиконання або неналедного виконання держателем зобов'язань заборгованості за цим договором понад 91 календарний день банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, що не звільняє клієнта від обов'язку погасити у повному обсязі заборгованість, що була нарахована до дати розірвання договору, включаючи пеню. У відповідності до положень Тарифів на обслуговування платіжних карток тарифний пакет "Кредитна картка №1 Лояльна", затверджених позивачем (а.с.9) обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит в розмірі 0,0001%, плати за обслуговування кредитного залишку в розмірі 3,15%, овердрафту, процентів за овердрафт в розмірі 48% річних, штрафу за прострочену заборгованість в розмірі 0,01% але не менше та/або не більше 75 грн. за кожен факт прострочення, та суми заборгованостей минулих періодів. З представленого позивачем розрахунку (а.с.17) вбачається, що відповідачем [PERSON] в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором №001-01083-220411 від 22.04.2011 року, оскільки за ним станом на 10.06.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 4327,70 грн., яка складається з тілі кредиту в розмірі 2957,02, простроченого тіла кредиту в сумі розмірі 589,54 грн., заборгованості з оплати комісії в розмірі 781,14 грн. Разом з тим, станом на 20.09.2013 року відповідач, тобто після предявлення даного позову, повністю погасив заявлену заборгованість по кредиту та нарахованих по ньому відсотах, що підтверджується представленими ним квитанціями №k28/U/153 від 30.09.2013 року та №26637542 від 20.09.2013 року (а.с.30,31) на загальну суму 4890 грн., яка перевищує заявлену позивачем суму стягнення боргу, а реквізити призначення платежу вказаних квитанції відповідають номеру та даті кредитного договору, укладеного між сторонами за предметом даного позову. Вказане виконання відповідачем належним чином власних зобов'язань за договором кредиту становить передбачені законом підстави припинення його зобов'язань в межах заявлених вимог, що визначає безпідставність останніх на час розгляду справи по суті, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. При цьому, приймаючи до уваги, що позивачем не повідомлено про відмову від позову з підстав задоволення його вимог відповідачем після пред'явлення позову, а також не подано відповідної заяви, виключно з підстав чого згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд присуджує стягнення понесених у справі судових витрат, питання розподілу судового збору судом в даному конкретному випадку не вирішується.

Outcome: dismissed