Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона працює в Дружківській ЗШ №1 з 17 грудня 1978року. В теперішній час працює вчителем початкових класів. Наказом начальника відділу освіти Дружківської міської ради № 184 від 22 травня 2013року за порушення норм педагогічної етики, їй було оголошено догану. Притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає незаконнним. Будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани є наслідком неприязнених стосунків, що склалися між нею та безпосереднім керівництвом відділу освіти. Її обов"язки визначені посадовою інструкцією № 03, затвердженою наказом директора школи [PERSON] № 217 від 30.12.2011р. Які саме порушення вимог цієї інструкції нею були порушені незрозуміло. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому необхідно, щоб факт порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення етики, або будь яких інших порушень, не пов"язаних з трудовою дисципліною неприпустимо. При притягненні працівника до даного виду відповідальності , адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов"язків. Описова частина наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вона вчинила. Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган (директор школи не є таким) перед притягненям до дисциплінарної відповідальності повинен витребувати в неї письмове пояснення по факту припущених порушень, чого зроблено не було. Її не ознайомили з результатами службового розслідування. Акт про його підсумки був наданий для ознайомлення разом з наказом про дисциплінарне стягнення. Вважає, що оголошення їй догани вчинено з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень. Також вважає, що їй завдана моральна шкода, яку оцінює в 2000грн. Діями відповідача у зв"язку з незаконним притягеннням до дисциплінарної відповідальності вона перенесла моральні страждання, були порушені нормальні життєві стосунки та плани, витрачався час на звернення до фахівців. Вона була принижена перед колективом школи де тривалий час працює, погіршився стан її здоров"я. Просить визнати незаконним та скасувати наказ № 184 від 22 травня 2013року в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. [PERSON] пояснила, що в 2010році до її класу прийшов учитися [PERSON]. Його батьки шлюб розірвали, після розірвання шлюбу дитину залишили проживати разом з матір"ю, але фактично дитина проживала з бабусею [PERSON]. Бабуся мала намір позбавити матір батьківських прав, і оформити на себе опіку над дитиною, оскільки вважала, що вона не виконує належним чином батьківські обов"язки. Спочатку дитина навчалася нормально, ходив охайно одягнутий, з вивченими уроками, бабуся контролювала його, проблем не виникало. Але вже в 4 класі , [PERSON] почав порушувати в класі дисципліну, відволікатися на зауваження не реагувати. Вона звертала увагу бабусі на поведінку онука. Бабуся просила її не ставити його на облік в школі, оскільки така ситуація негативно вплине при розгляді питання про призначення її опікуном. 22 квітня цього року на уроці математики [PERSON] став порушувати дисципліну: почав ходити по класу, на її неодноразові зауваження не реагував, відволікав інших Після неодноразових зверненнь до нього, вона підійшла до нього взяла за плече і посадила за його парту. Про фізичну біль, коли вона взяла його за плече, учень нічого не казав. Вона наполегливо і громше звичайного наказала йому сидіти за своєю партою і не перешкоджати проводити урок. Після цього продовжила урок. Але в щоденник дитині написала зауваження. В цей же день [PERSON] отримав незадовільну оцінку за іншим предметом. Такі обставни бабусі не сподобалися, і 23 квітня [PERSON] надала директору школи скаргу, в якій зазначила, що вона начебто жорстоко поводиться з її онуком. Почалося рослідування цієї ситуації. Її почали перевіряти працівники відділу освіти: були присутні у неї на уроках неодноразово, перевіряли зошити, журнал. [PERSON] про службове розслідування, з яким її не ознайомили. Пояснення вона надавала з приводу скарги бабусі 26 квітня 2013р. Жорстоке поводження з дитиною не знайшло свого підтвердження під час розслідування. Психолог проводила анкетивуання дітей батьків, порушення нею етики не знайшло підтвердження. Раніше не надходило на неї скарг з боку бабусі [PERSON] щодо неетичного поводження з її онуком. З приводу інших виявлених порушень, пояснень у неї не відбирали. Вважає, що в її діях немає порушення трудової дисципліни, етичних норм поведінки, а догану їй оголосили незаконно. Вона перенесла у зв"язку з цим моральні страждання, були порушенні її нормальні життєві зв"язки. Працюючи в школи багато років, вона не мала ніяких зауважень по роботі, і раптом стала вчителькою, яка все порушує. Моральну шкоду оцінює в 2000грн. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вважає, що наказ є законним, оскільки позивач допустила порушення п.п. 3.15, 3.21 посадової інструкції. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було подання директора школи, матеріали службового розслідування. [PERSON] приховала вірогідну інформацію про соціальний статус сім"ї , де утримується і виховується учень [PERSON]. Учень прийшов до школи в 2010році з м.Маріуполя. В матеріалах особистої справи учня була характеристка, яка свідчила про те, що дитина проживала в негативних умовах. Вже на ці обставини вчитель винна була реагувати: поставити дитину на внутрішкільний облік, обстежити умови її проживання. Відсутність цієї інформації не дозволила спланувати індивідуальну роботу з дитиною. Фактично вихованням дитини займалася бабуся без отримання опіки, що є кризовою ситуацією. Дитина почала виходити з під контролю, про що свідчили пояснення [PERSON], в яких вона зазначила, що на уроках відбувалися прерікання з боку [PERSON] з вчителем. В таких умовах неможливо отримати якісну освіту. Бабуся [PERSON] в своїй скарзі зазначила на жорстоке поводження з дитиною і це було підтверджено поясненнями [PERSON], в яких вона зазначила, що взяла дитину за плече і при цьому підвищила голос. Вчитель не має права підвищувати голос на дитину, це є не етичним. В усному зверненні [PERSON] також зазначила про необ"єктивне оцінювання знань вчителем. І ці обставини також були підтверджені [PERSON] службового розслідування. Крім того,під час проведення державної підсумкової атестації з математики , яка відбулася 14 травня 2013року, було виявлено, що вчитель порушила порядок проведення цієї атестації: учителем не проводилася робота щодо організації учнів на уроці: діти ходили по класу, користувалися збірниками з виконаними завданнями, задавали питання. Зовнішний вигляд дітей не був належним, одягнуті в спортивну форму. Також було виявлено інші порушення, які свідчать, що вчитель не забезпечує якісну освіту учням. Вважають, що наказ є законним і скасуванню не підлягає. Просять в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебуває з відповідачам в трудових відносинах, працює вчителем початкових класів Дружківської загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів № 1, що визнається сторонами по справі. Судом встановлено, що згідно наказу директора школи № 90 від 25.04.2013року, було створено комісію щодо розгляду звернення [PERSON], з метою визначнення достовірності викладених в заяві фактів. Завданням комісії було вивчити питання про визначенність соціального статусу [PERSON], учня 4Б класу, створення умов для нього щодо утримання, навчання та виховання, об"єктивність оцінювання його навчальних досягнень, взаємин у родині, а також з однолітками та педагогами, у тому числі психологічний аспект цього, роботу з батьківською громадськістю тощо (а.с.41). Актом про проведення службового розслідування від 07 травня 2013року, виявлено необ"єктивність оцінювання з навчальних предметів учня 4-Б класу [PERSON]. Також в акті зазначено, що для більш об"єктивного визначення обставин,пов"язаних з порушенням педагогічної етики, приниженням [PERSON], застосуванням сили до нього з боку [PERSON], комісія вважає доцільним продовжити термін службового розслідування до 24.05.2013року (а.с.40). В ході продовження службового розслідування було виявлено , що соціальний статус сім"ї [PERSON] визначений як "неповна родина" у якій дитину виховує бабуся. Рівень вихованості дитини і системи вихованої роботи з учнем не співвідноситься. Батьківські збори відвідувала бабуся. Класовод [PERSON] родину на дому не відвідувала, акти відсутні. Також актом встановлено, що соціальний педагог школи володіла інфорацією про сім"ю учня 4-бкласу [PERSON] з 2010року. З її боку не було зроблено, щоб вияснити з ким, згідно рішення суду, учень повинен проживати протягом цього часу. Сім"я знаходилася у "кризовій ситуації" - були порушені внутрішньородинні зв"язки. Соціальний педагог не створила умов для подолання проблем в сім"ї . В акті зазначено, що вчителем [PERSON] порушено вимоги щодо ведення класного журналу, недотримано правил єдиного орфографічного режиму, встановлені оцінки в журналі за перевірені роботи не співпадають з оцінками у зошитах контрольних робіт, під час проведення ДПА з математики учителем не проводилася робота щодо організації учнів на уроці. Щодо неетичного ставлення вчителя [PERSON] до учня [PERSON], в акті зазначено, що ознайомившись із пояснювальною запискою учителя [PERSON] , комісія дійшла висновку, що вчитель дозволяла собі некоректне відношення до вказаного учня (брала його за руку і плече, при цьому підвищила голос). Акт містить рекомендації за наслідками проведення службового розслідування: учителю початкових класів [PERSON] внести корективи до плану виховної роботи з урахуванням виявлених недоліків; вжити заходів щодо повернення на заняття учня [PERSON] Акт про підсумки проведення службового розслідування було складено 20.05.2013р (а.с.54 ). Але вже 16 травня 2013року директор школи [PERSON] звертається до начальника міськВО [PERSON] з поданням про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] за порушення норм педагогічної етики у відношені до учня [PERSON] (п.п. 3.15,3.21 посадової інструкції вчителя), а також виявлені факти необ"єктивного оцінювання його навчальних досягнень, використання в роботі зошитів, що не мають відповідного грифу; приховування вірогідної інформації про соціальний статус сім"ї , де утримується і виховується [PERSON] (а.с. 35). 22 травня 2013року начальником відділу освіти Дружківської міської ради було видано наказ № 184 "Про неналежне здійснення соціально-педагогічного супровду сім"ї [PERSON]" , в якому зазначено, що [PERSON] був зарахований до закладу 01.09.2010роек на підставі заяви бабусі, що є порушенням пункту 22 постанови КМУ "Про затвердження Положення про загальноосвітній навчальний заклад" від 27.08.2010року № 778. Фактично його вихованням , навчанням і утриманням займалась без оформлення опіки [PERSON] Класовод 4Б класу [PERSON] , соціальний педагог [PERSON] , практичний психолог [PERSON] про реальне становище , в якому знаходилась дитина знали, але не доклали зусиль, щоб подолати кризові явища в її стані та налагодити внутрішньородинні зв"язки. Крім того, [PERSON] порушила педагогічну етику по відношеню до учня. Дії працівників спричинили конфлікту ситуацію між сім"єю [PERSON] - [PERSON], призвели до небажання дитини відвідувати школу. Наказано оголосити догану [PERSON], учителю початкових класів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 за порушення п.п.3.15,3.12 посадової інструкції вчителя початкових класів. (а.с.36). Відповідно до ст. 147 КЗпП України підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є порушення нею трудової дісципліни. Порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов"язків. Згідно ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Суд вважає, що [PERSON] неправомірно була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення п.п. 3.15., 3.21 Посадової інструкції учителя №03 (а.с. 19-20). Розділом 3 цієї інструкції визначені посадові обов"язки учителя. П.3.15 передбачено, що вчитель зобов"язаний створювати умови для дотримання законних прав і свобод учнів; п. 3.21 зобов"язує учителя дотримуватися етичних норм поведінки, які відповідають громадському статусу вчителя, в школі, побуті, в громадських місцях. Із змісту наказу № 184 від 22.05.2013р вбачається, що він виданий без дати вчинення дисциплінарного порушення. Наказ виданий на підставі подання, в якому зазначено, що [PERSON] приховала вірогідну інформацію про статус учня [INFO], але на підставі чого директор прийшов до такого висновку не зрозуміло. Акт від 22.05.2013р не містить встановлення факту приховування інформації, навпаки зазначено, що соціальний педагог школи володіла інформацією про сім"ю [PERSON] з 2010року Сім"я знаходилася в кризовій ситуації - були порушені внутрішньородинні зв"язки. Соцпедагог не створила умов для подолання проблеми в сім"ї. Саме соціальному педагогу було рекомендовано вжити заходи щодо соціального супроводу сім"ї , а не [PERSON] Наказ не розмежовує порушення кожної особи, яка притягнута до відповідальності, а містить узагальнені фрази, що класовод, психолог школи, та соціальний педагог не доклали зусиль, щоб подолати кризові явища в її стані та налагодити внутрішньородинні зв"язки. А хто конкретно винен був вчинити дії та які саме дії, щоб подолати кризові явища в родині наказ не визначає. В наказі зазначено, що дії працівників призвели до небажання дитини відвідувати школу, але доказів на підтвердження , що саме із-за дій [PERSON] дитина не забажала відвідувати школу суду не надано. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що до такого висновку вони прийшли, оскільки дитина після 22 квітня 2013 до школи взагалі не з"явилася, а після закінчення школи була переведена до іншої школи, а бабуся повідомила про небажання дитини навчатися в цій школі. Відповідач також вважає, що недоліки з роботи вчителя [PERSON], які зазначені в [PERSON] від 22.05.2013р свідчать про порушення позивачем взагалі навчально- виховного процесу, що дає підстави вважати про не створення позивачем умов для дотримання прав учнів - права на якісну освіту і про порушення п. 3.15 посадової інструкції. Але в судовому засіданні встановлено, що пояснення з приводу виявлених порушень навчального процесу, а також пояснення з приводу приховування вірогідної інформації у позивача не відбиралися, що свідчить про порушення відповідачем вимог ст.149 КЗпП України. Відповідач в судовому засіданні стверджував, що під час проведення державної підсумкової атестації 14 травня 2013року вчитель не забезпечила належну дісципліну на уроці: діти ходили на уроці, користувалися додатковою літературою, що на їхню думку є також порушенням п.3.15 інструкції. Але суд не погоджується з таким ствердженням, оскільки обов"язок учителя забезпечити під час занять належний порядок і дисципліну передбачений п.3.1 посадової інструкції учителя. В судовому засіданні встановлено, що позивач тільки 26 квітня 2013року надавала пояснення з приводу скарги бабусі учня щодо приниженням [PERSON], застосуванням сили до нього з боку вчителя. На момент викладення цих пояснень ніяких порушень учбово - виховного процесу виявлено не було і відповідно пояснень з цього приводу позивач станом на 26 квітня надати не могла. Суд не погоджується з доводами відповідача, що позивачем порушено педагогічну етику по відношенню до учня [PERSON] Відповідач прийшов до висновку про неетичну поведінку вчителя виключно з пояснень самої вчительки. Інших доказів на підтвердження неетичної поведінки не виявлено. Про відсутність інших доказів також було підтверджено і в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON] , які пояснили, що про неетичне ставлення до дитини їм стало відомо зі скарги бабусі, яка 23 квітня 2013р надала на ім"я директора школи, та з пояснень самої [PERSON], в яких вона зазначила, що брала учня за руку, та підвищила на нього голос, що на їхню думку свідчить про застосування сили до дитини і психологічного впливу шляхом підвищення голосу. В судовому засіданні позивач пояснила, що проводилося анкетування з дітьми та батьками з цього приводу, але підтвердження її неетичного поводження з дітьми не виявлено, в тому числі і з [PERSON]. І такі ствердження відповідачем не спростовані. Відповідачем не з"ясовувалося під час службового розслідування чи призвели дії вчителя до психічного насильства чи приниження його честі та гідності, чи може навпаки зауваження вчителя голосом громше ніж звичайно звернуло увагу учня і зосередило його саме на урок. Не надано доказів приниження його честі та гідності, психичного впливу і в судовому засіданні. Комісія оцінила дії відповідача (брала за руку, плече та підвищила голос) як некоректне відношення до учня, що на думку суду не є тотожнім терміну неетичне відношення. В судовому засіданні сторони підтвердили, що раніше скарг на дії вчителя щодо неетичної поведінки не надходило, як з боку бабусі учня [PERSON], так і від інших учнів чи їх батьків. Відповідач на підтвердження своїх доказів посилається на пояснення свідків в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили в судовому засіданні, що під час проведення службового розслідування було виявлено у вчителя [PERSON] ряд порушень навчального процесу, вимог щодо ведення журналу, зошитів, правил оцінювання знань учнів, але з цього приводу як вже встановлено судом , з цього приводу відповідачем не було взято пояснень з позивача, чим порушено процедуру притягнення позивача до відповідальності за порушення п. 3.15 посадової інструкції. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено в судовому засіданні факту порушення позивачем педагогічної етики по відношенню до учня [INFO], а при застосуванні дисциплінарного стягнення за порушення п. 3.15 посадової інструкції відповідачем порушений порядок притягнення до відповідальності передбачений ст. 149 КЗпП України, в частині отримання від порушника трудової дисципліни письмових пояснень, тому є підстави для визнання наказу № 184 від 22.05.2013року незаконним і його скасуванню. Відповідно до ст. 237 -1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що в наслідок незаконного притягненя до дисциплінарної відповідальності позивач перенесла душевні страждання. З урахуванням глибини душевних страждань, їх тривалості, вимог розумності і справедливості, суд вважає, що позивачу підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 500грн. В решті позову необхідно відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за вимоги немайнового характеру в сумі 114,70грн.

Outcome: partial