Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду 33429,48 грн. та моральну шкоду 50000 грн., а також 500 грн. за надання правової допомоги. В обґрунтування заявленого позову зазначав, що 16.04.2012 р. в нічний час [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи неподалік будинку культури по вул. Карла Маркса в с. Василівка, на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя. Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31.07.2012 р. відповідач засуджений за ст. 128 КК України. З 16.04.2012 р. до 15.05.2012 р. позивач перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні Каховської ЦРЛ. З 15.05.2012 р. до 01.06.2012 р. перебував в неврологічному відділенні з діагнозом ЧМТ, забій головного мозку важкого ступеня, було проведено операції. З 26.02.2013 р. до 11.03.2013 р. він проходив лікування в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, де також проведена операція. Він до теперішнього часу перебуває під наглядом лікарів та потребує ще однієї операції. Придбання медичних препаратів, необхідних для лікування проводилось та оплачувалось за його особисті кошти, на що витрачено 35377,48 грн., про що свідчить довідка ЦРЛ, чеки та квитанції. Через те, що він тривалий час перебував в комі, його батьки змушені були щоденно перебувати поряд з ним, для поїздок із села було витрачено на бензин 2052 грн. Також позивач вважає, що діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінив в 50000 грн., в судовому засіданні представник позивача збільшив суму моральної шкоди до 100000 гривень, яка полягає в тому, що його син тривалий час перебував в лікарні, до теперішнього часу стан його здоров'я не відновлено, потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Його визнано інвалідом ІІ групи. Відповідач добровільно відшкодував лише 4000 грн. завданої шкоди, решту відшкодовувати відмовляється. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав збільшені позовні вимоги в повному обсязі, зазначав, що відповідач веде себе зухвало, не відшкодовує матеріальні витрати, що підтверджуються чеками, довідками, хоча при розгляді кримінальної справи обіцяв сплатити лікування в повному обсязі. Вважає, що документи, що долучені до справи повністю підтверджують матеріальну шкоду в сумі 33429,48 гривень та моральну шкоду в сумі 100000 гривень, завдану позивачу, оскільки [PERSON] став інвалідом 2 групи загального захворювання та позбавлений можливості тепер вести нормальний спосіб життя. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що частково сплатили матеріальну шкоду - чотири тисячі гривень, ще при розгляді кримінальної справи. Просять стягнути на користь позивача моральну шкоду на розсуд суду. А матеріальні збитки частково в сумі 21771,81 гривні за мінусом чотирьох тисяч гривень які були сплачені при розгляді кримінальної справи. Відповідач не сплатив раніше матеріальні збитки у зв'язку з хворобою батьків. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши матеріали кримінальної справи №2113/3826/12 за обвинуваченням [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31.07.2012 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ст. 128 КК України та призначено покарання. Вирок в апеляційному порядку не переглядався та набрав законної сили 15.08.2012 р. Відповідно до змісту вказаного вироку [PERSON] 16.04.2012 р. близько 00 годин 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля «Будинку культури» на вул. Карла Маркса в центрі с. Василівка Каховського району Херсонської області, на ґрунті неприязнених відносин, не передбачаючи настання наслідків своїх протиправних дій, які він міг та повинен був передбачити, штовхнув правою рукою в область грудної клітини [PERSON], від чого той впав на асфальт та вдарився головою об асфальтне покриття, в результаті чого йому було спричинено закритий перелом кісток черепа, забої головного мозку, субараханоїдальний крововилив, кортикально-мнестічний синдром, садна в потиличній області, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя (а.с. 2). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 20.09.2012 р. №072048 [PERSON] визначено ІІ групу інвалідності строком до жовтня 2013 р. (а.с. 3). З відповіді Каховської ЦРЛ №1583 від 03.07.2012 р. вбачається, що витрати [PERSON] за період часу перебування на лікуванні в реанімаційному відділенні з 16.04.2012 р. до 15.05.2012 р. склало 18320,99 грн., за період часу з 15.05.2012 р. до 01.06.2012 р. за період часу перебування на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом ЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеня, кортико-мністичний синдром склало 1948,07 грн. . Відповідно до довідки обласної клінічної лікарні від 14.05.2013 року [PERSON] перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні ХОКЛ та які отримав медичні препарати ( а.с.40). Висновком судово-медичної експертизи №42/136к 21.06.2012 р. підтверджено той факт, що [PERSON], [INFO] було завдано тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Тілесні ушкодження могли бути спричинені до потрапляння до лікарні, можливо в ніч з 15 на 16 квітня 2012 року, могли бути спричинені тупими предметами можливо і при падінні з висоти власного зросту і соударенія головою з твердим покриттям. (а.с. 113 кримінальна справа №2113/3826/12). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкода завдана не з її вини. Вину відповідача встановлено вищезазначеним вироком суду, який набрав законної сили. [PERSON] заявлена вимога про стягнення 33429,48 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, спричиненої необхідністю проходження відповідного лікування через отримання тяжких тілесних ушкоджень, завданих умисними діями відповідача. Як підтверджено матеріалами кримінальної справи №2113/3826/2012 відповідачем було відшкодовано 4000 грн., що не заперечувалось представником потерпілого [PERSON] під час судового засідання. З пояснень представника позивача вбачається, що заявлена ним сума матеріальної шкоди не включає відшкодовані вже [PERSON] 4000 гривень, отже невідшкодованою на його думку, залишається сума в розмірі 33429,48 грн . Як зазначалось раніше вартість лікування [PERSON] підтверджена довідкою від 20.06.2012 р. №50/9260, отриманою за клопотанням слідчого з Каховської ЦРЛ, відповідно до змісту якої позивачем було витрачено в реанімаційному відділенні - 18320,99 грн. та в неврологічному відділенні 1948,07 гривень. Окрім того, [PERSON] перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні ХОКЛ та отримав медичні препарати ( з переліком ліків), що підтверджується довідкою Херсонської обласної клінічної лікарні від 24.05.2013 року № 650/01-09, наданої за запитом суду та чеками на придбання зазначених в ній ліків № 210763 від 26.02.2013 року на суму 3,10 гривень та фіскальним чеком ЗН ИЛ 00002798тФН 2103013555 від 27.02.2013 року на суму 1499,02 гривень ( а.с. 19). Відповідно до фіскальних чеків, підтверджених призначенням лікаря ( а.с. 40) № 210763 від 26.02.2013 року на суму 3,10 гривень та фіскальним чеком ЗН ИЛ 00002798тФН 2103013555 від 27.02.2013 року на суму 1499,02 гривень, наданих позивачем на підтвердження суми матеріальних витрат на лікування, обґрунтована ним сума складає 1503,82 грн. та на підставі довідки від 20.06.2012 р. №50/9260, було витрачено в реанімаційному відділенні - 18320,99 грн. та в неврологічному відділенні 1948,07 гривень, таким чином всього складає ( 3,10+1499,02 + 18320,99+ 1948,07) = 21771,81 гривню. Окрім того сторонами не заперечується факт проведення операції [PERSON] , про що свідчить накладна від 27.02.2013 року на суму 461,22 гривні ( а.с.9). Відповідно до матеріалів кримінальної справи за № 2113/3826/12 № провадження 1/2113/410/2012 року [PERSON] було сплачено частково матеріальну шкоду в сумі 4000 гривень ( а.с. 190), що не заперечується сторонами. Отже з [PERSON] підлягає стягненню 18233,03 гривні ( 21771,81 +461,22-4000)гривні. Проте, не можуть бути задоволені позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача 29450,78грн., оскільки зазначені витрати хоч і підтверджені відповідними чеками, проте придбання ліків зазначених в чеках не підтверджено відповідними призначеннями лікаря, вбачається, що позивачем двічі пораховано придбання зазначених ліків. Придбання бензину на проїзд батьків позивача на суму 1730,45 гривень не підлягає стягненню, оскільки не підтверджено документально , що дані кошти витрачені на перевезення саме позивача - постраждалого від злочину. Сума благодійних внесків в сумі 520 гривень також не підлягає стягненню, оскільки позивачем вони сплачені добровільно. Щодо відшкодування моральної шкоди, то слід врахувати, що відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Під час судового засіданні позивачем було доведено ту обставину, що дійсно неправомірними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди. Враховуючи роз'яснення дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», врахувавши суть позовних вимог, характер та суть моральних страждань позивача, істотність вимушених змін в житті позивача, ступінь вини відповідача - позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково із зменшенням розміру відшкодування до 12000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Витрати на правову допомогу, заявлені позивачем до стягнення не перевищують граничного розміру, передбаченого Законом України «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р., проте підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог в сумі 500 грн. ((33429,48 грн.*500 грн.)/18233,03 грн.)

Outcome: partial