Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-17 00:00:00

у січні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полтавського обласного центру з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби, [PERSON] гідрометеостанції, третя особа на стороні позивача [PERSON] міська рада про визнання права користування житловим приміщенням, вказуючи, що її батько [PERSON] наказом управління гідрометслужби Української РСР від 30 травня 1956 року був призначений на посаду начальника гідрометеостанції в м. Гадяч з 11 червня 1956 року. Сімя позивача, яка складалася з чотирьох чоловік, була зареєстрована та проживала в [INFO]. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 29.06.71р. зазначений будинок визнаний службово-житловим. У 1982 році батько позивача був звільнений з посади у звязку з виходом на пенсію та залишився проживати в житловому приміщенні відповідача. У 1981 році позивач виписалася з будинку у звязку з відрядженням за кордон та у 1984р. знову повернулася на постійне місце проживання у вищевказане житлове приміщення, де зареєстрована і проживає разом з дітьми: дочкою [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], 1994р.н., яка на даний час навчається в м. Харкові і зареєстрована в гуртожитку. Батьки позивача померли і відповідно вона 1 серпня 2012 року звернулася з заявою до відповідача про нарахування суми заборгованості по квартирній платі за житлове приміщення по вул. Гагаріна, 42 в м. Гадяч. На заяву надійшла письмова відповідь в якій пропонувалося заключити договір оренди на житлове приміщення площею 16 кв.м. Але відповідно до договору, укладеному 7 серпня 1981 року батькам позивача було надано житлове приміщення площею 62,8 кв.м. Жодна із сторін договір не розривала, ніхто примусово із житла виселений не був, більш того батьки прибудували деревяну терасу площею 25,2 кв.м., яка в 2007 році ввійшла в план будівлі згідно технічного паспорту. У житловому законодавстві закріплені гарантії для певних категорій осіб щодо виселення із службових жилих приміщень без надання іншого житлового приміщення, тому звернулася до суду з позовними вимогами про визнання за нею права користування житловим приміщенням корисною площею 41,6, загальною площею 62,8 кв.м. у будинку № 42 по вул. Гагаріна в м. Гадяч. 4 червня 2013 року представник позивача звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог, просить визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням корисною площею 11 кв.м., загальною площею 59,0 кв.м. У лютому 2013 року Полтавський обласний центр з гідрометеорології звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договору недійсним, вказуючи, що на балансі Полтавського обласного центру з гідрометеорології знаходиться будинок [PERSON] метеостанції загальною площею 114,03 кв.м., що знаходиться по вул. Гагаріна, 42 в м. Гадяч, вказаний будинок рішенням [PERSON] міської ради від 29.06.71 року визнано службово-житловим в звязку з виділенням начальнику метеостанції [PERSON] житлової квартири площею 16 кв.м. 31 липня 1981 року з [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення з порушенням вимог законодавства оскільки ордер на заселення до квартири видано не було, а тому є недійсним. З травня 2003 року після смерті матері [PERSON] в будинку ніхто не проживає та відключено газове опалення кімнат. З 2003 року [PERSON] стала звертатися до метеостанції з приводу укладення з нею договору на користування жилим приміщенням, а також його приватизації, на що їй відмовлено оскільки вона у трудових відносинах з метеостанцією не знаходиться. Також з моменту коли [PERSON] дізналася про своє ймовірне порушення права на укладення договору оренди до часу подання позовної заяви минуло сім років, тому вважає, що строк позовної давності минув. Просять визнати недійсним договір оренди від 31 липня 1981 року, укладеному між Українським республіканським управлінням з гідрометеорології та [PERSON], зобовязати [PERSON] повернути Полтавському обласному центру з гідрометеорології одержані за згаданим договором в оренду приміщення; у позові [PERSON] про визнання права на користування житловим приміщенням відмовити у звязку зі спливом позовної давності. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, показала суду, що разом з батьками в 1956 році переїхала проживати в м. Гадяч, де їм було видане службове житло в приміщенні метеостанції. Вона проживала там постійно і там зареєстровані її діти. Після смерті батьків працівники метеостанції стали створювати неможливі умови для проживання: відключили газ, водопостачання, електроенергію, в звязку з чим приміщення стали непридатними для проживання. За свій рахунок вона відновила електро- та водопостачання, намагається підтримувати їх, але в звязку з необхідністю проведення капітального ремонту умов для проживання не має. Вважає, що вона має право на користування частиною житлових приміщень, так як ними користувалися її батьки і відповідно за нею це право збереглося. Окрім того батьки за власний кошт добудували веранду, тому теж вважає, що має право користуватися нею. Представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримала, пояснила суду, що вона має всі правові підстави користуватися житловими приміщеннями, якими користувалися батьки. Зустрічний позов просила залишити без задоволення, оскільки він предявлений не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. Представник відповідача [PERSON] пояснив суду, що гідрометеослужба на даний час знаходиться в системі Міністерства Збройних сил України і питання нерухомості, службових приміщень знаходиться на особливому контролі. Договір, який був укладений в серпні 1981 є недійсним, так як він не погоджений був на той час з Полтавською обсерваторією, яка на той час була балансоутримувачем, також він не зареєстрований у виконкомі. Батько позивача незаконно зайняв інші приміщення, тому вони підлягають звільненню. [PERSON] майже 20 років не проживає у зайнятому приміщенні, там відключене газо і теплопостачання, візуально частина приміщення взагалі не придатна для проживання. Поміж тим, центр має потребу в службових приміщеннях для обладнання лабораторії, так як Гадяцький район знаходиться під контролем через забрудненість. Просив позов центу задовольнити. Представник відповідача [PERSON] показала суду, що вона працює в [PERSON] гідрометеостанції 11 років, однак [PERSON] бачила зрідка, коли вона приходила прибирати земельну ділянку. В приміщеннях ніхто не проживає, там знаходяться речі померлих батьків [PERSON], а саме приміщення непридатне для проживання. Свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] утримує прилеглу до приміщення територію, в зимовий період не проживає. Свідок [PERSON] показав суду, що працівники метеостанції перешкоджають проживанню [PERSON] у приміщення шляхом замикання хвірточки і туалету Свідок [PERSON] показав суду, що батьки за життя добудували до приміщення веранду, в даний час сестра продовжує підтримувати прилеглу земельну ділянку в належному стані, а приміщення потребують капітального ремонту. Судом встановлено, що [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) С.К. народилася 27 березня 1953 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] 11 червня 1956 року [PERSON], батько позивача, був призначений на посаду начальника гідрометеостанції в м.Гадяч. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради № 268 від 29 червня 1971 року будинок [PERSON] метеостанції, розташований в м. Гадяч по вул. Гагаріна, 30 загальна площа якого 114,03 кв.м. визнано службово-житловим. З даного рішення вбачається, що крім службових кімнат була надана одна житлова квартира працівникові метеостанції, корисна площа якої 16 кв.м.. Як встановлено в процесі розгляду справи та вбачається з домової книги, в цій кімнаті проживала сімя [PERSON]: начальник метеостанції [PERSON], його дружина, працівник метеостанції - [PERSON], та їх діти [PERSON] та [PERSON] 15 січня 1982 року [PERSON] звільнений з посади в звязку з виходом на пенсію. 13 травня 1993 року в м. Гадяч [PERSON] помер., а 30 квітня 2003 року в м. Гадяч померла [PERSON] мати позивача. Згідно адресної довідки [PERSON] зареєстрована в [INFO]. За даними домової книги [PERSON] постійно зареєстрована за вказаною адресою з 1984 року, власного житла не має. З відповіді [PERSON] міської ради від 12.04.13р. вбачається, що архівні документи про підстави прийняття рішення № 268 від 29.06.71 р. і зміну адреси [PERSON] гідрометеостанції не збереглися. Як на один із доказів щодо доведення своїх позовних вимог [PERSON] посилається на договір від 31 липня 1981 року, яким [PERSON] надано на час роботи по найму в МС Гадяч житлове приміщення розміром 41,06 кв.м., що складається із 3-х кімнат по вул. Гагаріна, 42. Одночасно цей договір оспорюється Полтавським обласним центром з гідрометеорології. З матеріалів справи вбачається і не оспорюються сторонами факт надання сімї [PERSON] житлової кімнати корисною площею 16 кв.м. Хоча договір найму і не наданий в розпорядження суду, однак його наявність зафіксована в рішенні [PERSON] міської ради і даний факт не оспорюються. Відповідно ст. 279 ЦК Української РСР в редакції від 18.07.63р. службові жилі приміщення надаються громадянам, які за родом своїх трудових обов'язків повинні проживати за місцем роботи (керуючий будинком, двірник, вахтер тощо) або в службовому будинку (працівники лікувальних і учбових закладів, музеїв тощо). Законодавством Союзу РСР і Української РСР можуть бути встановлені галузі народного господарства, в будинках яких в користування окремих категорій працівників-спеціалістів надаються службові (посадові) квартири (квартира директора, головного інженера, агронома тощо). Жиле приміщення, незалежно від належності будинку, в якому воно знаходиться, включається в число службових рішенням виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих і надається за спеціальним ордером, що видається цим виконавчим комітетом. Для користування службовими жилими приміщеннями (в тому числі посадовими квартирами) не застосовуються правила статей 288, 297, 299, 304-306 та 309 цього Кодексу. Таким чином, відповідно до чинного на той час законодавства в установленому законом порядку службовою квартирою була визнана лише одна кімната. Договір від 31 липня 1981 року, на який посилається [PERSON], не був предметом розгляду виконавчого комітету міської ради і рішення про розширення числа житлових кімнат відсутнє. Поміж тим з службової записки Полтавської гідрометеорологічної обсерваторії ( в даний час Полтавським обласний центр з гідрометеорології) за 1979 рік вбачається, що остання, як балансоутримувач приміщення згоди на розширення житла сімї [PERSON] не дала в звязку з виробничою необхідністю. Проте як встановлено в процесі розгляду справи, сімя [PERSON] самовільно зайняла 5 кімнат та прибудову метеостанції. Таким чином суд вважає неналежним доказом і не приймає в якості доказу надану позивачем копію договору від 31 липня 1981 року, так як він укладений без згоди балансоутримувача - Полтавського обласного центру з гідрометеорології та на його підставі дані приміщення не були переведені в число службових рішенням міської ради. Окрім цього суд звертає увагу і на ту обставину, що оригінал даного договору відсутній. Суд не приймає до уваги покази позивача відносно її постійного проживання в кімнатах метеостанції, оскільки вони не були послідовними протягом усього судового розгляду та не відповідають матеріалам справи. Позивач стверджувала, що вона постійно проживає за вказано адресою, взимку приміщення опалювала в 2007 2008 року електрикою, в 2010 2001 році дровами та вугіллям. На останньому судовому засіданні вказала, що в зимовий період у вказаному помешканні не проживала. Однак її пояснення спростовуються матеріалами справи. Так з довідки [PERSON] філії Полтаваобленерго вбачається, що [PERSON] з 2003 по 2010 рік спожила 270 кВт/ год., що за обсягом є досить незначним показником. З оглянутих в судовому засіданні абонементних книжок теж вбачається незначне споживання води, а газопостачання відключене з 2003 року. З актів [PERSON] міської ради вбачається, що приміщення зношені на 70 відсотків і не придатні для проживання. За даними управління Пенсійного фонду в Гадяцькому районі [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. За наведених обставин суд ставить під сумнів пояснення [PERSON] про факт її проживання в спірних приміщеннях і не приймає їх в якості доказів, так як вони не відповідають матеріалам справи. Відповідно ст. 125 ЖК України без надання іншого житлового приміщення із службового приміщення не можуть бути виселені члени сімї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення. За наведених обставин суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, так як достовірно встановлено, що вона є членом сімї померлого працівника, якому було надано службове житлове приміщення кімната площею 16 кв. м., однак в процесі ремонту її площа зменшилась до 15,5 кв.м., що є незначним відхиленням. Отже за [PERSON] слід визнати право користування кімнатою, що на плані позначена під №12 площею 15, 5 кв. м. Враховуючи, що до даної кімнати потрібний відповідний доступ, суд вважає, що в спільному користуванні позивача та [PERSON] метеостанції слід залишити два коридори для проходу до кімнати. Право на користування іншими приміщеннями метеостанції [PERSON] не довела, тому позов в цій частині слід залишити без задоволення за безпідставністю. Розглядаючи зустрічний позов Полтавського обласного центру з гідрометеорології в частині визнання договору від 31 липня 1981 року недійсним, суд вважає, що він не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається, спірний договір був укладений між Українським республіканським управлінням по гідрометеорології і контролю природного середовища та [PERSON] Поміж тим на час розгляду справи в суді управління ліквідовано, дані про правонаступництво відсутні, [PERSON] помер, отже позов предявлений не до тієї особи яка має відповідати за позовом. Суд також звертає увагу і на ту обставину, що Полтавський обласний центр з гідрометеорології не є стороною даного договору, тому вимога про його недійсність є безпідставною. Суд зауважує, що позивач посилається на норми Житлового Кодексу, який був введений в дію в 1984 році, а отже не може поширюватися на правовідносини, що діяли в 1981 році. Окрім цього, позивач мотивує недійсність договору найму житла нормами цивільного законодавства, що стосуються цивільно правових угод, не врахувавши, що між сторонами існували житлові правовідносини, тому позов в цій частині слід залишити без задоволення за безпідставністю вимог. Поміж тим суд вважає, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги Полтавського обласного центру з гідрометеорології щодо зобовязання [PERSON] повернути самовільно зайняті нею приміщення, виходячи з наведених вище підстав, так як судом достовірно встановлено, що [PERSON] без законних на те підстав займає кімнату 13 площею 11 кв.м., кімнату 7 площею 12.3 кв.м., кімнату 6 площею 16, 2 кв.м., кімнату 10 площею 9, 4 кв.м., кімнату 8 площею 11,6 кв.м.. Спору щодо кімнати 12 площею 15, 5 кв.м між сторонами не існує. Суд вважає, що є безпідставною вимога Полтавського обласного центру з гідрометеорології про відмову у позові [PERSON] у звязку зі спливом позовної давності, так як з матеріалів справи вбачається і встановлено в судовому засіданні, що позивач зареєстрована за даною адресою з 1984 року, відповідно правовідносини продовжують тривати, а питання про зняття з реєстраційного обліку ніким не порушувалось, тому такі вимоги не приймаються судом до уваги.

Outcome: partial