Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Ясеневопільнівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 18.09.1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної ради на підставі рішення виконкому народних депутатів № 173 від 12.08.1987 р., в цілому житловий будинок та господарські будівлями належали колгоспному двору, головою якого була бабка позивача - [PERSON]. 07.07.2011 р. остання вчинила заповіт, яким заповіла позивачу все належне їй майно. [INFO] [PERSON] померла і відкрилась спадщина на належне їй майно. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, покликаючись на те, що житловий будинок належав колишньому колгоспному двору без виділення часток. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, одночасно в заяві зазначив, що позов підтримує. До заяви додав копію інформаційної довідки з спадкового реєстру, надану 10.06.2013р. в зв'язку з відкриттям спадкової справи після смерті [PERSON]. Ясеневопільнівська сільська рада подала до суду заяву, просить справу за позовом [PERSON] розглядати у відсутності представника сільської ради та зазначила, що не заперечує щодо позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] - подали суду заяви про розгляд справи за позовом [PERSON] в їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом на право особистої власності на будинковолодіння від 18 вересня 1987 р., виданого Виконкомом Городенківської районної ради, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON], свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 173 від 12 серпня 1987р. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв. Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку. Випискою № 1683 від 07.10.2013 р. із погосподарських книг Ясеневопільнівської сільської ради стверджено, які особи станом на 1991 р. проживали разом з спадкодавцем в господарстві по адресу [ADDRESS]: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Довідкою виконкому Ясеневопільнівської сільської ради № 1684 від 07.10.2013 р. стверджено, що назва вулиці Пушкіна була змінена на назву - Незалежна. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6246 від 10.06.2013р., виданою Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що [PERSON] є власником майна, розташованого в [ADDRESS], ринкова вартість якого становить 35633 грн. Оскільки інші особи, які проживали в господарстві [PERSON] станом на 15.04.1991 р., протягом трирічного строку позовної давності не ставили питання про витребування своєї частки з майна колишнього колгоспного двору, як це визначено п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», тому спадкодавець [PERSON] вважається власником майна колгоспного двору по [ADDRESS]. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] стверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За заповітом, посвідченим 07.07.2011 р. секретарем Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району, [PERSON], жителька с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, заповідала все належне їй майно онукові - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON], як спадкоємець [PERSON] за заповітом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], про що свідчить копія інформаційної довідки з спадкового реєстру, наданої 10.06.2013р. Городенківською районною державною нотаріальною конторою в зв'язку з відкриттям спадкової справи після смерті [PERSON]. З довідки державного нотаріуса Городенківської районної нотаріальної контори № 1109 від 10.10.2013 р. встановлено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], так як житловий будинок належав колгоспному двору без виділення часток, та рекомендовано звернутись до суду. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], фактично він став власником спадкового майна [PERSON]. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідачі не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на будинок з господарськими будівлями. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач володіє майном правомірно, і є підстави для задоволення його позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], вартість якого згідно з технічним паспортом становить 35633 грн. На підставі ст.ст. 316,317,325,328, 1216,1222, 1223,1233, 1268,1270 ЦК України, ст. ст. 61,209,214-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved