Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-06 00:00:00

08.02.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання недійсними договорів оренди землі. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку позивачка має у приватній власності дві земельні ділянки площею 4,0165 га. та 4,0168 га., які розташовані на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. 01.01.2006 року позивачка уклала договір оренди землі з ТОВ «Пирятинська птахофабрика», яке в подальшому було реорганізоване в ТОВ «ЯРОМИР-АГРО», терміном на 5 років до 01.01.2011 року. Даний договір був зареєстрований 03.04.2007 року та діяв до 03.04.2012 року. Позивачка вказує, що перед закінченням терміну оренди землі вона зверталась до посадових осіб товариства з попередженням про те, що не має наміру переукладати договір або укладати новий договір на нових умовах. Але в літку 2012 року позивачці стало відомо, що вона нібито уклала чергові договори оренди з відповідачем терміном на 5 років, які були зареєстровані в Державному реєстрі земель 04.03.2012 року та 27.08.2012 року. Позивачка стверджує, що вказані договори нею не підписувались і є підробленими, а тому вона звернулась до суду і просить визнати вказані договору недійсними та скасувати їх державну реєстрацію. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що позивачка розповіла йому про те, як отримуючи у 2011 році орендну плату у вигляді зерна, посадові особи товариства давали позивачці підписувати якісь документи, але вона не знала, що це договір оренди, тому можливо і підписала. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, а також пояснення представника позивачки [PERSON] і просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, в обґрунтування своїх заперечень послалась на висновки проведеної у справі судово-почеркознавчої експертизи, а також зауважила, що після 2011 року позивачка систематично отримувала орендну плату, а отже не могла не знати про наявність спірних договорів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист Відділу Держземагентства про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власницею земельної ділянки площею 4,0165 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №349790 (а.с. 7). Крім того, позивачка є власницею земельної ділянки площею 4,0168 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №664714 (а.с. 8). 01.01.2011 року між позивачем, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,0168 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Пирятинському районі 07.03.2012 року за №532380004001075 (а.с. 9-10). 19.09.2011 року між позивачем, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,0165 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Пирятинському районі 27.08.2012 року за №532380004002968 (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В процесі розгляду справи позивачкою було заявлене клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, яка була проведена експертною установою за ухвалою суду від 07.03.2013 року. Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №2589/2590/13-32 від 18.07.2013 року, підписи від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у двох примірниках договору оренди землі від 19.09.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Пирятинському районі 27.08.2012 року за №532380004002968, виконані [PERSON] (а.с. 45). Відповідно до положень ст. 66 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Враховуючи висновок експерта, а також пояснення представника позивачки про те, що вона дійсно підписувала якісь документи з відповідачем не знаючи, що це договір оренди землі, суд приходить до висновку, що підпис на договорі оренди землі від 19.09.2011 року виконаний саме позивачкою, а тому вимоги про визнання цього договору оренди землі недійсним з підстав не підписання його орендодавцем є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. В даному випадку, враховуючи пояснення представника позивача передані ним суду зі слів позивачки, позивачка не позбавлена права звернутись до суду із позовом про визнання вказаного договору недійсним, як вчиненого під впливом помилки чи обману. Розясненим судом правом про зміну підстав позову до початку розгляду справи по суті, представники позивача не скористались, а тому вказані представником позивача обставини підписання цього договору не впливають на висновок суду, оскільки позивачкою поставлено вимогу про визнання договору недійсним, з підстав підроблення її підпису на цьому договорі. Згідно вказаного вище експертного висновку, встановити, чи виконані від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у двох примірниках договору оренди землі від 01.01.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Пирятинському районі 07.03.2012 року за №532380004001075, не виявилось можливим у звязку з обмеженою кількістю зразків підпису [PERSON] (а.с. 44-45). Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Після оголошення висновку експерта щодо неможливості встановити чи підписаний договір оренди землі від 01.01.2011 року позивачкою у справі, представникам було повторно розяснене їх право на звернення до суду із клопотанням про проведення додаткової або повторної експертизи, однак скористатись таким правом представники відмовились. Враховуючи викладене, з огляду на те, що стороною позивача не доведено обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог, а саме не доведено, що позивачка не підписувала договору оренди землі від 01.01.2011 року, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання недійсним договору від 01.01.2011 року також є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed