Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Мужилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], як успадкованого за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] та в обґрунтування своїх вимог вказує, що він є спадкоємцем за законом, однак при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Мужилівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача, згідно якої позов визнають. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно довідки Мужилівської сільської ради Підгаєцького району №1051 від 28.11.2013 року будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] належить голові колгоспного двору [PERSON] та члену колгоспного двору [PERSON], про що зроблено запис №339 в по господарській книзі №8. На вищевказаний житловий будинок Підгаєцьким районним БТІ 06.11.2013 року був виданий технічний паспорт, згідно якого [PERSON] належить ? даного житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно відповіді Підгаєцького районного бюро технічної інвентаризації [PERSON] у видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно по [ADDRESS], для оформлення спадщини після смерті [PERSON] відмовлено. Згідно довідки №216 від 14.11.2013 року житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. [PERSON] померла [INFO] в с. Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області, про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 листопада 2013 року Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, має право на спадкування відповідно до ст. 1261 ЦК України. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що вбачається з листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 14.11.2013 року № 737/01-16. Крім того, згідно листа від 28.11.2013 року № 786/01-16, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 398 за 2009 рік за заявою сина померлої [PERSON], який прийняв спадщину за законом. [PERSON], чоловік померлої, подав заяву про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується заявою №689 від 08.12.2009 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на те, що померла [PERSON] мала право на спірний житловий будинок, її право перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON]. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на успадкований за законом житловий будинок з відповідним частинами господарських будівель, що знаходиться по [ADDRESS], що належав [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved