Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

позивачі звернулася в суд із позовною заявою до Жовтанецької сільської ради Камянка -Бузького району, в якій просять прийняти від [PERSON] відмову від свого права на 1/2 частку в майні колгоспного двору за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Жовтанці, вул. Вишнева,12 на користь [PERSON] та визнати [PERSON] такою, що втратила право на ? частку в майні вищезазначеного колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Жовтанці, вул. Вишнева,12 , в тому числі: на ? частину будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та ? частину, яка належить [PERSON], визнати вцілому [PERSON] власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою Львівська область, [PERSON]»янка-Бузький район, село Жовтанці, вул. Вишнева,12. В обгрунтування позовниг вимог позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане 01.11.1988 р. на підставі рішення № 255 від 20.10.1988 р. Камянка-Бузького райвиконкому, зареєстрованого Червоноградським МБТІ 01.11.1988 р. у реєстровій книзі під № 709, [PERSON] був головою колгоспного двору за адресою: вул.Радянська №28 від 17.01.2005 р. с. Жовтанці Камянка-Бузького району, Львівської області(назву вулиці перейменовано на вулицю «Вишневу». В даному господарстві станом на 15.04.1991 р. проживали та були прописані [PERSON]-голова колгоспного двору та його дружина [PERSON] 30.03.2013 р. помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно: ? частка у майні колгоспного двору по вул. Вишневій,12 с. Жовтанці Кам»янка-Бузького району. 29.03.2013 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого належне йому майно заповів [PERSON] Його дружина [PERSON] відмовилась від належної їй частки в спадщині після смерті [PERSON] Окрім того, оскільки [PERSON] добровільно відмовилася від своїх прав на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в користь [PERSON], тому необхідно встановити, що [PERSON] належить в цілому житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: вул. Вишнева,12 с. Жовтанці Камянка-Бузького району, Львівської області. Оскільки спадкодавець при житті не виготовив правовстановлюючих документів на належну йому частку у майні колгоспного двору, тому [PERSON] як спадкоємець не може успадкувати належне їй спадкове майно після смерті [PERSON]П у визначений законом спосіб, а тому вимушена за захистом своїх спадкових прав звернутись в суд. В судове засідання позивачі не зявилися, проте подали на адресу суду заяви в яких просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник Жовтанецької сільської ради у судове засідання не з»явився, проте подав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без їхнього представника проти позовних вимог не заперечують. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. З витягу погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1986-1990 роки вбачається, що за № 378 в с. Жовтанці по вул. Вишнева(колишня Радянська) рахувалось будинковолодіння [PERSON] В даному господарстві станом на 15.04.1991 року проживали та були прописані: [PERSON] голова двору, [PERSON]- дружина. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку розташованого за адресою: вулиця Вишнева,12 село Жовтанці Камянка-Бузького району, Львівської області, і кожному з них як членам колишнього колгоспного двору належить по ? частці вказаного будинку. Зі свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 317323, яке видане Жовтанецькою сільською радою 01.04.2013 року вбачається, що [PERSON] помер 30.03.2013 р. Згідно заповіту складеного 29.03.2013 р. [PERSON] заповів житловий будинок по вул. Вишнева,12 с.Жовтанці позивачу [PERSON] Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] відмовилась від належної їй частки в спадщині після смерті чоловіка [PERSON] та від видачі свідоцтва в спільному майні подружжя та повідомляє, що все нерухоме майно є особистою приватною власністю її чоловіка. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємем майна померлого [PERSON], а саме: ? частки будинку, розташованого по вул. Вишнева,12 с. Жовтанці Камянка-Бузького району, Львівської області, проте [PERSON] не може переоформити право власності на частки спадкового майна в нотаріальному порядку, оскільки, як встановлено в судовому засідання, спадкодавець не виготовив правовстановлюючих документів на належну йому частку у майні колишнього колгоспного двору. До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. Отже, з 1 січня 2013 р. право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами [PERSON] та [PERSON] Жовтанецька сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виготовив правовстановлюючих документів на належну йому частку вищевказаного будинку, тому не можливо вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку, а відтак суд вважає за можливе, визнати за [PERSON]І право власності на ? частку будинковолодіння розташованого за адресою: вул. Вишнева,12 с. Жовтанці Камянка-Бузького району, Львівської області, що належала померлому [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Судом встановлено, що [PERSON] у відповідності до ст. 120 ЦК Української РСР (1963 р.) має право на ? частку у майні колгоспного двору за адресою: вул Вишнева,12 с. Жовтанці, Камянка-Бузького району, від якої відмовляється в користь [PERSON] і просить суд дану відмову прийняти, про що нею 23.08.2013 року, вчинена відповідна заява, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Камянка-Бузького нотаріального округу [PERSON], реєстр № 11726. Одночасно, судом встановлено, що звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належну [PERSON] ? частку у вищезазначеному майні колгоспного двору потреби не має, оскільки дана частка у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на її імя не зареєстрована. Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору. Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову [PERSON] від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON] Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved