Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-19 00:00:00

15 серпня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 07 червня 2011 року померла [PERSON]. 29 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй онуці [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по вул. Кірова, 14 в с. Рогізна, Володарського району Київської області та земельна ділянка площею 4,68 га, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012612. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачі подали до суду заяви, в якій вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 07 червня 2011 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 215065 (а.с.5). 29 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений сільським головою (секретарем) виконавчого комітету Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за № 15 (а.с.6), яким заповіла все своє майно [PERSON]. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по вул. Кірова, 14 в с. Рогізна, Володарського району Київської області (а.с.14) та земельна ділянка площею 4,68 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012612 (а.с.11). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 07 червня 2011 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до рішення з реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості щодо житлового по вул. Кірова, 14 в с. Рогізна, Володарського району Київської області, відсутні. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що був втрачений державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку (а.с.13) та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано право власності на спадковий житловий будинок. Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved