Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Лікар – психіатр звернувся до суду з заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] В обгрунтування вимог лікар-психіатр послалась на те, що [PERSON], який мешкає за адресою: м.Антрацит, вул. Крилова, 44, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з дитинства з 1988 р. з діагнозом : пристосовані реакції з поведінки по психопатоподібному типу, неодноразово лікувався у Луганській обласній лікарні, а також у психвідділенні м. Антрацит. 2002 р. - 2012 р. - відбував покарання за вбивство. Обстежувався на кафедрі психіатрії в 2013 р., йому встановлено діагноз: шизофренія. Неодноразово лікувався стаціонарно у зв’язку зі стійкою асоціальною поведінкою, збудженням, агресивністю, не контрольованість поведінки, розв’язністю. Потребує постійного контролю за підтримуючою терапією, за поведінкою у суспільстві. Рішенням Антрацитівського міськрайонного суду від 17 травня 2013 р. [PERSON] була призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку. Підставою для продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] є наявність хронічного психічного захворювання з грубими порушеннями особистості, здійснення правопорушення 2002-2012 року (вбивство), відсутність критики, адекватної оцінки свого сану, наявність на даний момент у поведінці [PERSON] дій, які є загрозою для оточуючих. У клініці захворювання мають місце суспільно-небезпечні тенденції: агресія, вживання спиртного, відсутність критики у поведінці, відмова у лікуванні, у зв'язку з чим уявляє небезпеку для оточуючих, потребує постійного вживання підтримуючої допомоги, постійного нагляду. При цьому [PERSON] відмовлявся від постійного нагляду лікаря-психіатра, регулярного прийому підтримуючого лікування. Тому просить продовжити надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У судовому засіданні заявник – лікар - психіатр комунальної установи “ 2-а міська лікарня” Антрацитівської міської Ради [PERSON] заяву підтримує з вищевикладених підстав, просить задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи – органу опіки та піклування Антрацитівської міської Ради [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні вважає заяву обґрунтованою, оскільки [PERSON] потребує продовження надання амбулаторного лікування у лікаря-психіатра у примусовому порядку. Заінтересована особа - [PERSON], яка є матір’ю [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що її син - [PERSON] з дитинства перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Йому необхідне примусове лікування у психіатра, оскільки останній відмовляється від регулярного прийому лікування, сам не проходить лікування. Заінтересована особа – [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно він перебуває на обліку по психічному захворюванню, потребує лікування, після проходження лікування його стан покращується, не заперечує проти продовження йому лікування. Суд, вислухавши заявника, заінтересованих осіб, думку прокурора, який вважає заяву обґрунтованою, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає повному задоволенню. Рішенням Антрацитівського міськрайонного суду від 17.05.2013 року було надано амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку [PERSON] / а.с. 11-12/. Даним рішенням суду встановлено, що [PERSON] з дитинства з 1988 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: пристосовані реакції з поведінки по психопатоподібному типу, неодноразово лікувався у Луганській обласній, а також у психвідділенні м. Антрацит з діагнозом: психопатія. З 25.01.2013 року по 21.03.2013 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні КУ «2-а міська лікарня» Антрацитівської міської ради з діагнозом: шизофренія, проста форма, загострення, психопатоподібний дефект особистості, поступив до лікарня за направленням лікаря –психіатра повторно зі скаргами на агресивність, дратливість, не знаходження дома, бродяжництво. Обстежувався на кафедрі психіатрії в 2013 р., йому встановлено діагноз: шизофренія / а.с. 11-12/. Згідно епікризу № 137 від 28.11.2013 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у психіатричному відділенні з 26.06.2013 року по 29.08.2013 року з діагнозом: шизофренія / а.с. 13/. З висновку комісії лікарів-психіатрів “ 2-а міська лікарня” Антрацитівської міської Ради від 28.11.2013 року вбачається, що у зв’язку з наявністю суспільно-небезпечної тенденції ( неадекватна поведінка з порушенням потягів, зі стійкою асоціальної поведінкою, збудженням, агресивністю, не контрольованістю поведінки, розв’язністю) і відмовою від добровільного амбулаторного лікування виникає потреба в продовженні надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку / а.с. 10/. Відповідно до ч.2 ст. 19 ЗУ “Про психіатричну допомогу” від 22.02.2000 р. за рішенням суду застосовуються заходи медичного характеру, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ст.12 Закону України “Про психіатричну допомогу” від 22.02.2000 року із змінами у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. Надані заявником дані дають підстави вважати, що [PERSON] дійсно необхідно продовжити амбулаторну психіатричну допомогу, оскільки іншими законними заходами неможливо запобігти його можливим діям, що можуть являти собою безпосередню небезпеку для нього самого та інших осіб. Суд також доходить висновку, що внаслідок тяжкого психічного розладу, який виявлений у [PERSON], останній може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі не продовження надання йому психіатричної допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved