Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. При цьому зазначає, що вона з 2007 року по листопад 2008 року працювала на ТОВ АГП Україна в с. Михайлівка, Коростенського району, Житомирської області без укладання трудового договору виконавчим директором якого був [PERSON] З травня 2008 року по листопад 2008 рік заробітна плата не виплачувалась у зв'язку з чим за весь відпрацьований період утворилась заборгованість в розмірі 3650 грн. Також зазначила, що в провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області знаходилась кримінальна права по обвинуваченню [PERSON] який обвинувачувався в тому, що будучи службової особою, наділеного організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, який працював відповідно до наказу № 4-к від 01.04.2008 року на посаді виконавчого директора Тавариства з обмеженою відповідальністю «АГП Україна» який відповідно до Статуту підприємства входить до дирекції товариства, не виконував свої обов'язки та зловживав своїм службовим становищем. По даній кримінальній справі вона являється потерпілою, та нею був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної та шкоди. Постановою від 27 серпня 2012 року відповідач по справі [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності, справу було закрито. Позов залишено без розгляду. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 3650 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, так як з вини відповідача вона пережила моральні страждання, був порушений нормальний життєвий ритм, відповідач не вжив жодних заходів для виплати заробітної плати в добровільному порядку. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву де просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, надали заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутність, заявлені вимоги позивача не визнають в повному обсязі. [PERSON] надав суду заперечення проти заявленого позивачем позову. Зазначив, що заявлений до його позов не визнає в повному обсязі, вважає, заявлений до нього позов є юридично не обґрунтований та безпідставний так як він не являється відповідачем по справі, вказав, що позивач по справі зазначає, що вона працювала в ТОВ «АГП Україна» тому і відповідачем по справі безпосередньо є юридична особа - ТОВ «АГП» Україна, також не обґрунтувала, що майнова шкода їй завдана саме з його вини. Просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог у зв'язку з безпідставністю. Тавариство з обмеженою відповідальністю «АГП Україна» неодноразово належним чином повідомлялось про місце дату та час судового розгляду, однак до суду не зявилось, причини неявки не повідомило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з листопада 2007 року по листопад 2008 року працювала на ТОВ АГП Україна в с. Михайлівка, Коростенського району, Житомирської області без укладання трудового договору, виконавчим директором якого був [PERSON] Тобто позивач і відповідач були в трудових відносинах з ТОВ АГП Україна. На день звільнення підприємство не виплатило позивачу заробітну плату за період з 01 травня 2008р. по 03 листопада 2008 р. (за 6 місяців)- в сумі 3650 грн. Постановою Коростенського міськрайонного суду від 11 серпня 2012 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 191 ч.2 КК України в зв'язку з передачею обвинуваченого на поруки трудовому колективу, а за ст.ст.364 ч.1, 172 ч.1, 172 ч.2 КК України [PERSON] за його заявою звільнили від кримінальної відповідальності в зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. [PERSON] було пред'явлено обвинувачення в тому числі і щодо грубого порушення законодавства про працю, а саме за не укладення трудового договору з [PERSON] яка працювала в ТОВ «АГП Україна» в період з 14.11.2007р. - 03.11.2008р. Таким чином, в рамках розгляду кримінальної справи цивільний позов вирішено не було і позивач звернулась до суду з тим же позовом в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином, при розгляді даного позову в порядку цивільного судочинства відповідачем по справі мало бути ТОВ «АГП Україна», а не [PERSON], так як [PERSON] сам знаходився в трудових відносинах з ТОВ «АГП Україна». [PERSON] відповідачем по справі зазначила тільки [PERSON], склад відповідачів не змінювала, позовних вимог до ТОВ «АГП Україна» не висувала. Згідно ст.33 ЦПК України, суд змінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі в справі як співвідповідача іншу особу тільки за клопотанням позивача. Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин позов пред'явлено до неналежного відповідача, тому в його задоволенні необхідно відмовити, що не позбавляє позивача права звернутися з цим же позовом до належного відповідача - ТОВ «АГП Україна». А тому,

Outcome: dismissed