overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 02 жовтня 2010 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1338. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя з відповідачем [PERSON] стало неможливим. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи часто виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина. [PERSON] не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, дбати про побудову сімейних відносин на взаємній любові, повазі, дружбі та взаємодопомозі. Шлюбні стосунки між ними припинені. З листопада 2012 року вони проживають окремо. Спроби примирення та збереження сімї позитивних результатів не дали. Вважає, що їхня сімя розпалася, а шлюб носить формальний характер. Майнових спорів між ними не існує. Просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 02 жовтня 2010 року. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 02 жовтня 2010 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1338. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з листопада 2012 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 2008 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26 серпня 2010 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні бабусі, а тому немає підстав для сплати аліментів на користь позивача. Також зазначила, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, оскільки отримує менший дохід. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства. Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні позивача, що підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач працює реалізатором у ФОП [PERSON], що підтверджується довідкою від 15.10.2013р., має постійний заробіток, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому задовольняє позов частково, тобто стягує з відповідача аліменти на утримання сина0 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви послалися на те, що з 18 жовтня 2013 р. вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося, так як після одруження з'ясувалося, що у них були зовсім протилежні погляди на шлюб, а намагання зберегти сім'ю позитивного результату не дало. Подружні відносини вони припили два роки назад і на момент подання заяви проживають окремо. З приводу визначення місця проживання дитини та участь батьків у забезпеченні умов його життя вони уклали відповідний договір. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали пославшись на викладені у ній обставини та просили розірвати їх шлюб. Як пояснила [PERSON], за умовами укладеного між ними шлюбного договору після розірвання шлюбу квартира залишається їй і спору щодо утримання дитини між ними не виникає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши заявників та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 р. (а.с. 7). Від шлюбу заявники мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що у стосунках між подружжям відсутні кохання та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин два роки назад. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Заявники надали до суду нотаріально-посвідчений договір від 18 вересня 2013 р., яким вони визначили, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю, яка зобовязується піклуватися про її здоров'я, брати участь у вихованні, забезпечити дитині достатній рівень освіти і утримувати її незалежно від стосунків батьків, а також надавати дитину батьку для зустрічей. За умовами договору батько зобовязався брати участь у вихованні, духовному розвитку та утриманні дитини, незалежно від стосунків з матір'ю, та має право зустрічатися з дитиною в будь-який день тижня, у вихідні та святкові дні у час, визначений за попередньою домовленістю з матір'ю, з урахуванням бажання дитини та її інтересів, проводити з дитиною більше часу в період шкільних канікул тощо (а.с. 5-6). Отже вказаним договором, як того вимагає закон, визначена участь батька у забезпеченні умов життя сина та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Враховуючи встановлені обставини та пояснення заявників в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього сина. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на вказане, суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У серпні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06.11.1993 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Сторони не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 06 листопада 1993 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіря та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сімю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк Альянс» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.05.2011р. між позивачем та ТОВ «Брігус» був укладений Кредитний договір № 11-011/ЮК, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 46100,00 доларів США (еквівалент цієї суми в гривні по курсу купівлі долару США на дату підписання договору складав 367808,85 грн.) терміном користування кредитними коштами по 14 березня 2012 року під 18,9 % (процента) річних. 20 жовтня 2011 року між Сторонами був укладений Додатковий договір до Кредитного договору № 11-011/ЮК від 18 травня 2011р., яким позичальнику збільшений кредит на 9900,00 доларів США. Загальна сума Кредиту на 20 жовтня 2011 року становить 56000,00 доларів США (еквівалент цієї суми у гривнях складав 446768, 28 грн). 14 березня 2012 року між сторонами був укладений Додатковий договір до Кредитного договору № 11-011/ЮК від 18 травня 2011р., яким позичальнику продовжений термін користування кредитними коштами по 13 березня 2013 року та збільшений розмір процентної ставки за користування кредитними коштами до 19,89 % (процента) річних. В межах установленого ліміту позичальник отримав грошові кошти в сумі 446768,28 грн. строком користування до 13 березня 2013 року включно під 19,89 % річних. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений Договір поруки від 18.05.2011р. з Додатковими договорами до нього від 20.10.2011р. та від 14.03.2012р.. згідно з яким зобовязався нести солідарну з позичальником відповідальність за неналежне виконання останнім зобовязань за кредитним договором. Оскільки договір є обовязковим для виконання сторонами, то відповідач зобовязаний був виконати взяті на себе зобовязання позичальника за кредитним договором. Позивач надсилав листи (повідомлення, претензії) на адресу відповідача, в яких інформував відповідача про наявну заборгованість по кредитному договору, та у випадку невиконання останнім зобовязань по договору, позивач на підставі умов кредитного договору, договору поруки, укладених між сторонами,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року обґрунтовуючи свою заяву наступним. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було задоволено. Вказує на те, що про рішення суду відповідачу стало відомо лише 13 серпня 2013 року, у звязку з чим відповідач не пропустив строк звернення до суду з відповідною заявою. В судовому засіданні відповідач не був присутній, у звязку з тим, що не був сповіщений про місце, день і час слухання справи належним чином, в порядку, передбаченому ЦПК України. Також вважає, що при постановленні судового рішення мало місце не повне з»ясування обставин справи, що має істотне значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що як наслідок призвело до винесення неправомірного рішення. В судове засідання заявник, позивачка не з»явились, про місце, день і час розгляду заяви були повідомлені судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. З врахуванням вимог ч.1 ст. 231 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності сторін, неявка яких не є перешкодою для розгляду заяви. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Заочним рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року позов [PERSON] до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням був задоволений. Судом було постановлено заочне рішення в порядку ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач [PERSON] викликався в судове в судове засідання на 11.06.2013 р. через опублікування оголошення у пресі у друкованому органі газеті «Урядовий курєр» за 23 травня 2013 року (а.с. 42). Таким чином суд вважає, що відповідач повідомлений про день, час і місце судового розгляду належним чином, однак не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Суд вважає, що пояснення та докази на які посилається представник відповідача в заяві, не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

11.10.2013 року Оболонським районним судом міста Києва був виданий судовий наказ 2-н-756/772/13 за заявою ПАТ « Київенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за електричну енергію. [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування вказаного наказу посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Київенерго» існує спір щодо розміру боргу за житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні заявник просив скасувати судовий наказ. Посилався на те, що [PERSON] сплачує за спожиту електроенергію, що підтверджується квитанціями про сплату, заборгованості у нього перед ПАТ «Київенерго» відсутня. Представник ПАТ « Київенерго» заперечив проти скасування судового наказу. Посилався на те, що споживач сплачує послуги за електроенергію, проте борг, який виник у нього перед ПАТ «Київенерго», не сплачено, про що неодноразово споживач повідомлявся. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Так, як між [PERSON] та ПАТ «Київенерго « виник спір щодо наявності чи відсутності заборгованості за спожиту заявником електроенергію, суд вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 27.08.1999р.. Свою вимогу мотивує тим,що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя,що призвело до втрати поваги один до одного,а тому з червня 2005р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву,в якій позов підтримав,просить справу розглянути без його участі та постановити заочне рішення. Судові витрати просить покласти на нього.(а.с.15) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання,призначене на 14.10.2013р.,причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 2012 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 01 вересня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 01 вересня 2006 року актовий запис № 690 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з грудня 2011 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 22.10.1988р.. Свою вимогу мотивує тим,що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя,що призвело до втрати поваги один до одного,а тому з березня 2010р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача - [PERSON]надав заяву,в якій позов підтримав,просить справу розглянути без його та позивача участі та постановити заочне рішення. Судові витрати просить покласти на позивача.(а.с.27) Представник відповідачки [PERSON] також надав заяву про розгляд справи без його та відповідачки участі,при цьому позов визнав.(а.с.28) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 01 серпня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, відповідач зловживає спиртними напоями, у стані алкогольного спяніння стає агресивним, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 01 серпня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 01 серпня 1997 року актовий запис № 509 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved