Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 31 серпня 2011 року, близько 17 години 50 хвилин, на Набережному шосе в місті Києві, з вини відповідача, який керував автомобілем «Нісан», д.н.з. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП був пошкоджений забезпечений транспортний засіб марки «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/2521802, строк дії якого є періодом з 08 квітня 2011 року по 07 квітня 2012 року. Майнова шкода завдана власнику автомобіля «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], що була останньому сплачена позивачем становить 18059 гривень 55 копійок. Виконуючи свої зобов'язання, передбачені ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), позивач здійснив регламентну виплату потерпілим та відповідно до положень ст. 38 цього Закону просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 18059 гривень 55 копійок, витрати за надані юридичні послуги в сумі 2000 гривень, судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок, витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 840 гривень, а загалом за вирахуванням суми ПДВ, стягнути з відповідача 21128 гривень 95 копійок. Позивач надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги на підставі наявних доказів у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Так, судом було встановлено, що внаслідок ДТП був пошкоджений забезпечений транспортний засіб «Форд Транзіт», д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/2521802, строк дії якого є періодом з 08 квітня 2011 року по 07 квітня 2012 року. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2011 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно положень п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третіх осіб. Відповідно до положень ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України. Майнова шкода завдана власнику автомобіля «ВАЗ21124», д.н.з. [NUMBER] становить 18059 гривень 55 копійок за вирахуванням ПДВ. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 28 листопада 2011 року, потерпілий повідомив про страховий випадок та звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування та відповідно до положень ст. 35 Закону надав відповідний перелік документів. У зв'язку з чим, позивач, 21 грудня 2011 року та 13 квітня 2012 року здійснив виплату відшкодування потерпілому в розмірі 18059 гривень 55 копійок, що підтверджується Наказом МТСБУ за № 3475 від 20 грудня 2011 року, наказос за № 1227 від 13.04.2012 року та платіжними дорученнями. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Так, оскільки позивач здійснив регламентну виплату потерпілому, він набув право регресної вимоги до винної особи і його вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (надалі - Закон), МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Суду не надано доказів на підтвердження того, що позивачем здійснено витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, оскільки останнім не надано договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт та розрахунку таких витрат, а тому такі вимоги позивача не підлягають задоволенню. Саме по собі, платіжне доручення № 2364 від 04 червня 2013 року, надане представником позивача про здійснення переказу грошових коштів у розмірі 1000 гривень отримувачу ФОП «[PERSON]», без надання розрахунку вартості робіт, акту виконаних робіт та переліку таких, судом до уваги не береться, оскільки не свідчить про наявність таких обґрунтованих витрат на правову допомогу в конкретній цивільній справі. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Питання про інші судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України, сятгнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: partial