Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем, вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Позивачка з відповідачем припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вона не працює, й не має можливості забезпечувати собі й дітям мінімального прожиткового рівня, через що змушена звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення [PERSON] 3-х років, а також про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 24.09.2011р. між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 601, від якого сторони, мають неповнолітніх дітей: 1. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 804; 2. [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 94. Батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], у вищезазначених свідоцтвах про народження зазначено відповідача - [PERSON]. Згідно довідки ТОВ «Толока» про склад сім'ї від 31.10.2013р., неповнолітні: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], де мешкають разом із матір'ю, позивачкою [PERSON]. Позивачка не працює, не має можливості забезпечувати собі й дітям мінімального прожиткового рівня, тому потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка, з якою проживає дитина - не працює, не має доходу, що забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, відповідно до чого потребує матеріальної допомоги на її утримання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved