Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Уточнивши свої первинні позовні вимоги, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем з квітня 2012 року проживала разом однією родиною, вели спільне господарство, фактично перебували у шлюбних відносинах, які були припинені в серпні 2012 року, під час вагітності позивача. [INFO] у позивачки народилась дитина від відповідача - син [PERSON]. Позивач вказує, що вона зареєструвала дитину відповідно до ст.. 135 СК України.. Враховуючи, що відповідач відмовився в добровільному порядку визнавати своє батьківство, дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька, позивач просить суд встановити факт батьківства відповідача щодо малолітнього [PERSON], [INFO], зобов»язати РАЦС Красно донського МРУЮ внести відповідні зміни в графу «батько» у запису про народження дитини, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до повноліття дитини, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Позивачка надала суду заяву, у якій підтримала уточнений позов у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, у якій визнав уточнений позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відділу РАЦС Красно донського МРУЮ до судового засідання не з»явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомляв. Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає уточнену позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності зі ст. 125 СК України якщо мати і батько дитини не одружені між собою, походження дитини від батька визначається в тому числі і за рішенням суду. У відповідності зі ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є які-небудь відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка є матір"ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Данні про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.6). Згідно з висновками експерта № 2507 від 14.10.2013 року за результатами призначеної у справі судово-генетичної експертизи, вірогідність батьківства громадянина [PERSON] відносно дитини [PERSON], народженого громадянкою [PERSON] [INFO] складає 99,99 %, що за даними К. Hummel відповідає формулюванню «батьківство практично доведено». У суду немає підстав ставити під сумнів висновки проведеної судово-генетичної експертизи. На підставі викладеного, з огляду на те, що реєстрація народження малолітнього [PERSON] зроблена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, суд вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] батьком малолітнього [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни у запис про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що дитина мешкає з позивачкою (а.с.7), знаходиться на її утриманні, в судовому засіданні встановлений факт батьківства відповідача відносно дитини позивача, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, що він підтвердив, визнавши позов, як батько дитини, відповідач зобов»язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач не оспорює розміру аліментів, пред»явлених позивачем до стягнення, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 14 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їх дитини , відповідно до ч. 2-4 статті 84 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 2,3 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що позивач не працює, займається вихованням малолітньої дитини, вона потребує матеріальної допомоги відповідача, як батька дитини. Відповідач визнав розмір аліментів, пред»явлений позивачем до стягнення, у заяві зазначив, що інших аліментних зобов»язань не має. Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач підтвердив наявність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання матері дитини в заявленому розмірі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати - сума судового збору в розмірі 229,40 грн. в доход держави, та понесені позивачем судові витрати на проведення експертизи та сплату судового збору в розмірі 2378,2 грн.

Outcome: approved