Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 01 січня 2008 року укладено договір про надання послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території. Позивач стверджує, що відповідач не сплачувала кошти за надані послуги, а тому просить стягнути з відповідача 4 952 грн. 74 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задоволити. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Даний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні приватного підприємства «Побутсервіспром». Відповідачі експлуатаційні витрати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території не сплачують. 01 січня 2008 року укладено договір між сторонами про надання послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території. Приватне підприємство «Побутсервіспром» предметом діяльності якого є забезпечення належного стану житлового фонду згідно нормативів, безперебійної роботи відповідно до чинного законодавства України, згідно з п. 2.2 Статуту. Відповідно до розрахунку заборгованості, який надано позивачем, борг у [ADDRESS] складає станом на 01.02.2013 року - 4 952 грн. 74 коп. Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності. Суд дійшов висновку, що стягнення заборгованості за надані комунальні послуги та нарахування проведено з урахуванням площі квартири та відповідно до обсягу наданих послуг, затверджених рішеннями виконавчого комітету Олександрійської міської ради. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов'язання надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов'язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved