Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії Одеське регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 01.10.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 042,01 грн. та судового збору у розмірі 250,42 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 03.03.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії Одеське регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24к-10, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 16 253,00 доларів США, на умовах забезпеченості, строковості і платності, з оплатою по процентній ставці 12,5% процентів річних, строком з 03.03.2008 року до 03.03.2015 року. Відповідач [PERSON] свої зобов’язання за договором належним чином не виконує протягом тривалого часу. У зв’язку з чим, станом на 11.09.2013 року, за ним перед Банком утворилася заборгованість за зазначеним договором у розмірі 25 042,01 грн. Відповідач до Банку не з’являється, не вирішує питання щодо погашення заборгованості в наслідок чого Банк несе збитки, що призводить до погіршення його фінансового стану. В судове засідання 11.12.2013 року представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії Одеське регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 05.12.20013р.) не з’явився, але 11.12.2013 року надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з’явився, хоча повідомлявся належним чином у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання, поважних причин щодо неявки не надавав, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Суд, у зв’язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 24 Філії «Одеське регіональне управління» Відкритого акціонерного товариства «банк «Фінанси та Кредит» (надалі позивач, кредитор) та [PERSON] (надалі відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір № 24к-10, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти, шляхом відкриття позичкового рахунку № 2203.3.24.23688.02 у розмірі 16 253 доларів США., на умовах забезпеченості, строковості і платності, строком з 03.03.2008 року по 03.03.2015 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 12,5 % річних (відповідно до п.2.1., 3.2., 4.1. договору) (а.с.5-9). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на кожній сторінці договору. Також в забезпечення виконання зобов’язань за Кредитним договором [PERSON] передав у заставу ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» транспортний засіб автомобіль марки HYUNDAY, модель MATRIX, тип легковий універсал, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ № 1 при УДАЇ ГУ МВС України в Одеській області 27.02.2008р., що підтверджується копією договору застави, посвідченого 03.03.2008р.. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 423. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного договору застави відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчать його підписи на зазначеному договорі (а.с. 12-13). Також, відповідачем [PERSON] 25.04.2008р. була підписано додаткова угода № 1 до кредитного договору № 24к-10 від 03.03.2008р., згідно якої пункти 3.3. 4.7 вказаного договору були викладені в новій редакції. (а.с. 10). Згідно Положення про Філію «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (нова редакція), яке затверджено спостережною радою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців 02.07.2007 року, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», що підтверджується наявними у справі документами (а.с. 27-35). Згідно додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 24к-10 від 03.03.2008р 28.04.2010 року між банком та [PERSON] була укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору № 24к-10 від 03.03.2008р., якою пункт 3.3. вищевказаного кредитного договору був викладений у новій редакції, а саме: [PERSON] зобов’язався щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 3000 доларів США, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості (додаток № 1), який є невід’ємною частиною цього договору. Зі змістом, умовами та правовими наслідками вказаної Додаткової угоди відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис та напис на останній сторінці договору (а.с.11 на обороті). З позову вбачається, що позивач умови кредитного договору виконав та надав відповідачу [PERSON] кошти, які зазначені у кредитному договорі. Проте відповідач свої зобов’язання за кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, не з’являється до позивача у зв’язку з вирішенням питання щодо його заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість за кредитним договором. Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань за кредитним договором № 24к-10 від 03.03.2008р. у відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії Одеське регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», станом на 11.09.2013 року виникла заборгованість, загальна сума якої складає – 25 042 (двадцять п’ять тисяч сорок дві) грн. 01 копійка, з яких: - сума заборгованості за кредитом – 994,37 доларів США, що еквівалентно 7 945,00 грн. за офіційним курсом Національного банку України станом на 11.09.2013 року; - прострочена сума заборгованості по відсоткам – 4,16 доларів США, що еквівалентно 33,22 грн. за офіційним курсом Національного банку України станом на 11.09.2013 року; - прострочена сума заборгованості по щомісячній комісії – становить 173, 47 грн.; - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам і комісії – станом на 11.09.2013 року становить 16 887,32 грн. Розрахунок заборгованості доданий до матеріалів справи (а.с. 23). Жодних доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду не має. Пунктом 6.1. зазначеного кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.3., 3.5., 4.3, 4.4., 4.7, 4.8 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач порушив не тільки свої договірні зобов’язання, а й вимоги законодавства України. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язаний повернути кредит та сплатити проценти. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець (Банк) відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що згідно п. 2.1. та 2.2. зазначеного кредитного договору Банк зобов’язується надати кредит Позичальнику, тобто відповідачу, шляхом відкриття на його користь позичкового рахунку на умовах забезпеченості, строковості і платності кредитні ресурси в сумі 16 253,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 12,5 % процентів річних, а Позичальник відповідно п.3.2. договору зобов’язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 03.03.2015 року шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок і сплатити проценти за користування Кредитними ресурсами в розмірі, порядку й у строки, встановлені цим договором. (а.с. 5-6) Згідно п. 7.2. зазначеного кредитного договору строк дії договору встановлюється з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їхньої першої частини) і діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов’язань (а.с.8). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за вищезазначеним кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № 24к-10 від 03.03.2008 року, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 250 (двісті п’ятдесят) гривні 42 копійки, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 4291 від 16.027.09.2013 року, на зазначену суму (а.с.1). Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved