Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинкута визнати за ним право власності. Позовні вимоги мотивує тим, що він та відповідач 14.05.2013 року уклали попередній договір купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язувався продати йому в майбутньому, але не пізніше 01.08.2013 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до вказаного договору, ще до його підписання позивачв рахунок повної оплати передав відповідачу35000 гривень 00 копійок. Відповідач в свою чергу частково виконав свої зобов'язання, та ухиляється від нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу. В судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує стосовно їх задоволення. Суд, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, та з урахуванням ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, призначення відповідних експертиз встановлено, що всі докази надані. Протягом усього часу позивач не змінив позовних вимог, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що позивач та відповідач 14.05.2013 року уклали попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, що підтверджується копією вказаного договору від 14.05.2013 року. Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язувався продати позивачу, але не пізніше 01.08.2013 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 59,10 кв.м., загальною 39,10 кв.м., жилою 29,70 кв.м., підсобна 29,40 кв.м. та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до вказаного договору, ще до його підписання позивач, в рахунок повної оплати за майбутнім основним договором купівлі-продажу передав відповідачу, 35000 гривень 00 копійок. Сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі продажу житлового будинку, а також відбулося часткове виконання договору. При укладенні договору купівлі-продажу будинку позивач та відповідач, домовились про подальше нотаріальне посвідчення зазначеного договору, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Причини ухилення позивачу невідомі. Під час укладення договору житловий будинок у спорі, під заставою і арештом не перебував. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з часу передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 cт. 220 ЦК України, якщо сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд приходить до висновку, що виходячи із вищевказаного, маються достатні підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] укладеного між [PERSON] та Релігійної громади Свято-Успенської партії Білоцерківської єпархії Української Православної церкви право власності на вищевказане нерухоме майно. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved