Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її бабусі [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за заповітом, так як бабуся за життя 30.01.1992 склала заповіт на її ім'я та прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в права спадкування. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, та прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів. У зв'язку з неявкою сторін у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Заповіт був складений 30 січня 1992 року та посвідчений державним нотаріусом, реєстр №3-195. За інформацією, наданою Мелітопольською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що виключає наявність інших спадкоємців. [PERSON] як спадкоємець з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталась. Відповідно до статті 548 ЦК України (в редакції 1963)для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963) одним із способів прийняття спадщини є фактичний вступ в управління та володіння майном. За інформацією, наданою головою квартального комітету, [PERSON] дійсно була прописана та мешкала на момент смерті [PERSON] разом з бабусею за адресо: [ADDRESS]. Тобто, судом встановлено, що позивачка здійснила всі дії, необхідні для прийняття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Зазначена відмова пов'язана з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відсутність оригіналу вищезазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку позбавила позивача можливості оформити спадщину у встановленому законодавством порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. За інформацією, наданою КП ММБТІ право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.09.1983 за р№1-7332 та свідоцтва про право на спадщину від 24.09.1983 за р№1-7330, виданих Мелітопольською державною нотаріальною конторою. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки правовстановлюючі документи на майно, що входить до складу спадщини, у позивача відсутні, це перешкоджає їй оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, але зазначене право підлягає захисту в судовому засіданні шляхом постановлення рішення про визнання права власності по праву спадкування за заповітом, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved