Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, в обґрунтування вимог зазначивши, що починаючи з 1996 року він проживає за адресою: [ADDRESS]. Неподалік від вказаного будинку розташоване автогаражне товариство «Молодіжне», в якому на той час знаходились не зайняті гаражі, якими ніхто не користувався. З приводу зайняття цих гаражів він звернувся до голови кооперативу, але отримав від нього відмову. У серпні 2002 року він самовільно зайняв гаражі, навісив металеві ворота, перекрив дах, зробив ремонт у середині. Після приведення гаражів до належного стану, він став ними постійно користуватися. Увесь цій час він відкрито і безперервно володів та користувався цими гаражами, ніс відповідні витрати по їх утриманню. З боку відповідача, ніяких перепон у користуванні та володінні гаражами не чинилося. Ще не раз він звертався до голови гаражного кооперативу з приводу узаконити своє право користування та володіння гаражами, вступити в гаражний кооператив, але йому було у цьому відмовлено. У 2013 році після звернення до голови Громадської організації «Автогаражне товариство «Молодіжне» Борисенка В.В. та чергової відмови, позивач вирішив особисто зайнятися процедурою узаконенням своїх прав щодо користування та володіння гаражами. З цього приводу він звернувся до КП «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» для виготовлення технічного паспорту. 21.03.2013р. був виготовлений технічний паспорт на нерухоме майно - нежитлову будівлю, яка складається з: гараж під літерою «Б», загальною площею 184,1 кв.м; гараж під літерою «В», загальною площею 47,8 кв.м; погріб під літерою «Г», загальною площею 60,5 кв.м; смотрова яма під літерою «Д»; І - замощення. З метою присвоєння адреси позивач також звернувся до виконавчого комітету Свердловської міської ради. 21.05.2013р. рішенням виконавчого комітету Свердловської міської ради № 145, нежитловій будівлі гаражу, погрібу, смотровій ямі, замощенню, було присвоєно адресу: [ADDRESS]. На теперішній час позивач продовжую відкрито і безперервно володіти та користуватися вказаним майном. У зв'язку з викладеним позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право приватної власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю гаражу під літерою «Б», загальною площею 231,9 кв.м, до якого належать погріб під літерою «Г», смоторовою ямою під леті рою «Д», І - замощенням. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. У судове засідання представник відповідача за довіреністю Коломоєць Д.М. не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Свердловської міської ради Луганської області, Рябоштанова-Дубкова М.С., у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до рішення виконавчого комітету Свердловської міської ради Луганської області №145 від 21.05.2013р., нежитловій будівлі гаражу, погрібу, смотровій ямі, замощенню, належних [PERSON], присвоєно адресу: [ADDRESS]. Відповідно до наданого технічного паспорту на гараж, виданого КП "Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 21.03.2013р., гараж, який розташований в [ADDRESS], має розмір загальної площі 231,9 кв.м, та його приналежністю є: «Г» - погріб, «Д» - смотрова яма, І - замощення. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки позивач добросовісно заволодів зазначеною нежитловою будівлею, самостійно повністю користується та володіє ним та належними до нього спорудами більше ніж 10 років, підтримує в охайному, придатному до експлуатації стані, використовує як господар для власних потреб за їх цільовим призначенням, користується відкрито, безперервно, як своїм, права третіх осіб не порушує, то він набуває право власності на цю нежитлову будівлю, та суд вважає, що за позивачем повинно бути визнано право власності на це нерухоме майно. На підставі ст.ст.316,328,344, ЦК України,

Outcome: approved