Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором в сумі 175877,03 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач свої зобов'язання по повному та своєчасному погашенню кредиту за кредитно-заставним договором № К2U4AN24280742 від 06 серпня 2008 року належним чином не виконує, в зв'язку з чим мається заборгованість перед ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» в сумі 175877,03 грн., з яких: 64719,46 грн. - заборгованість за кредитом; 20576,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5065,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 76902,96 грн. - розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також, штрафи відповідно до умов договору: 250,00 грн. та 8363,19 грн. В забезпечення виконання умов кредитно-заставного договору відповідачем передано в заставу автомобіль CHEVROLET, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Оскільки мається значна заборгованість за кредитним договором, то і просять суд звернути стягнення на заставне майно, а саме вищезазначений автомобіль. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а подав заяву про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять суд їх задовольнити. Також, не заперечують проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № К2U4AN24280742, відповідно до якого банк надав відповідачці грошові кошти у розмірі 71646,98 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.08.2013 року. Відповідачка брала на себе зобов'язання погасити кредит в порядку, сумах і в строки, що передбачені умовами договору. Згідно до ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитно-заставним договором №К2U4AN24280742 від 06.08.2008 року відповідачка має заборгованість перед позивачем по даному кредитному договору в сумі 175877,03 грн., з яких: 64719,46 грн. - заборгованість за кредитом; 20576,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5065,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 76902,96 грн. - розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також, штрафи відповідно до умов договору: 250,00 грн. та 8363,19 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Як вбачається з умов кредитно-заставного договору з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором сторонами було укладено договір застави, відповідно до якого, а саме п.8.1 та п.17.9 договору, предметом застави є автомобіль CHEVROLET, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який належить позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу. Відповідно до ст.19, ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» - за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Як вбачається з вимог ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України). Відповідно до умов кредитно-заставного договору звернення стягнення та реалізація предмета застави здійснюється шляхом безпосереднього продажу предмета застави із укладенням заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Оскільки відповідач має заборгованість за кредитно-заставним майном, тобто свої зобов'язання виконує неналежним чином, то суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими на вимогах закону і є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved