Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання за нею права власності на квартиру. На обґрунтування вимог зазначила, що 13 серпня 1998 року за договором купівлі-продажу, зареєстрованим на регіональній товарній біржі "Юго - Восток" в місті Димитров, вона придбала у відповідачки квартиру, розташовану по [ADDRESS], яка складає ? частину жилого будинку. Вказуючи на те, що в теперішній час вона бажає здійснити відчуження квартири, проте нотаріальна контора відмовляє їй у реєстрації договору купівлі-продажу, посилаючись на недійсність біржового договору, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири, укладений на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» 13.08.1998року, дійсним та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилась, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність та що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за позивачкою права власності на спірну квартиру визнає повністю. Судом встановлено, що 13.08.1998 року на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м.Димитров між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач [PERSON] продала, а позивач [PERSON] купила квартиру, яка складає ? ідеальну частину жилого будинку, загальною площею 37,0 кв.м, в тому числі жилою 23,5 кв.м. з відповідними надвірними спорудами, розташованими на земельній ділянці Димитровської міської ради народних депутатів, за адресою: [ADDRESS]. Продаж вчинено за 1500 грн., які продавець отримала від покупця до підпису цього договору. Згідно вказаного договору в користування відповідача перейшли: ? А1 жилий будинок: 7-1 коридор, 7-2 коридор, 7-3 кухня, 7-4 жила кімната, 7-5 жила кімната, m1 льох, 1/6 Б1 літня кухня, Д1 сарай, 1/2n4 огорожа, 1/114 водопровід (арк.спр.9, 10, 11, 12, 13). Майно, яке є предметом договору, належало відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №3/1-1, виданого виробничим обєднанням «Красноармійськвугілля» 20.03.1995 року та зареєстрованого у БТІ м.Димитрова 25.04.1995 року у реєстровій книзі №39р за реєстровим №5687. 14 вересня 1998 року вказана квартира була зареєстрована за позивачем в бюро технічної інвентаризації м. Димитрова за реєстраційним № 5687 реєстрової книги № 39 стор. 195 (арк.спр.8). Відповідно до ст.227 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений сторонами 13 серпня 1998 року та зареєстрований на регіональній товарній біржі "Юго - Восток" в місті Димитров, нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР від 18 липня 1963р. нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Згідно частини 2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення угоди купівлі-продажу спірного майна, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 року № 15), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Як встановлено судом, між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] було досягнуто згоди з усіх істотних умов, які обумовлюються змістом договору, про що свідчать їх підписи (арк.спр. 9). Це дає суду підстави вважати, що волевиявлення учасників правочину відповідало їх внутрішній волі, а сам правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, тому права жодної із сторін не порушені. Пдтверженням цьому є пояснення позивача та заява відповідача, згідно якої матеріальних претензій до позивача вона не має. В судовому засіданні позивач зазначила, що договір купівлі-продажу, укладений на торговій біржі, вважала законним, оскільки згідно ст.12 Закону України "Про власність" громадяни набувають права власності на майно шляхом укладання угод, не заборонених законом, в тому числі і шляхом реєстрації договорів купівлі-продажу квартир на біржових торгах, які згідно положень ст.15 Закону України «Про товарну біржу» нотаріальному посвідченню не підлягають. На даний же час відповідач, зазначаючи на відсутності у неї як правоустанавлюючих документів, так і права власності на квартиру, від нотаріального посвідчення договору ухиляється. Згідно п. 1.1, п. 1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який діє з 07 березня 2012 року, правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру, садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно. Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що на теперішній час відповідач невзмозі без скасування в судовому порядку реєстрації права власності на відповідача отримати витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, який потрібно надати нотаріусу. Зазначене кореспондується з п.1.1, п.1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а також п. 3.5.5. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445, згідно якого реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо заявлене право вже зареєстроване. Згідно ст. 16 ЦК України 2003р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст. 6 ЦК УРСР 1963р. Оскільки укладений сторонами договір купівлі-продажу не містить жодної протизаконної умови, яка б ставила під сумнів волевиявлення сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] 13.08.1998 року і зареєстрованого на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м.Димитров за реєстраційними №116, та визнання за нею права власності на цю квартиру є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved