Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

03 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2001 року ним був отриманий Державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 00870, відповідно до якого, на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Великобобрицької сільської ради народних депутатів від 02 лютого 2001 року, йому була передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,20 га розташована на території Великобобрицької сільської Ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний державний акт позивачем втрачено. На звернення до відділу держземагенства у Краснопільському районі Сумської області, та реєстраційної служба Краснопільського районного управління юстиції Сумської області йому було відмовлено у видачі дублікату, у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та було розяснено, що на даний час зареєструвати право власності на земельну ділянку в разі втрати чи пошкодження державного акту на право власності замість втраченого не можна- це не передбачено законодавством, тому він просив постановити рішення, яким встановити факт належності йому втраченого Державного акту на право приватної власності на землю та визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . В судовому засіданні представник позивача, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач та треті особи надали до суду листи з проханням про розгляд справи у відсутність їх представників, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення 17 сесії 23 скликання Великобобрицької сільської ради народних депутатів від 02 лютого 2001 року, позивач отримав у приватну власність земельну ділянку площею 3,20 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Великобобрицької сільської ради Краснопільського району Сумської області . Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №00870, виданого 26 березня 2001 року на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Великобобрицької сільської ради [PERSON], було передано в приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,20 га, розташовану на території Великобобрицької сільської ради, зареєстровану в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №614 (а.с.9-10). Оригінал державного акта позивачем був втрачений, про що він розмістив оголошення в місцевій газеті « Перемога» №89 за 06 листопада 2013 року (а.с.8). Відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області відмовив позивачу у видачі дубліката державного акта по причині втрати чинності відповідних постанов КМ України, які регулювали дане питання (а.с.11). Листом реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції Сумської області від 30 січня 2013 року № 800/03-08 позивачу було роз`яснино, що на даний час зареєструвати право власності на земельну ділянку в разі втрати чи пошкодження державного акта на право власності на землю чи отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку замість втраченого неможливо (а.с12). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5900647732013 від 21 жовтня 2013 року, земельна ділянка кадастровий номер 5922380800:09:001:0277 зареєстрована на праві приватної власності, розмір земельної ділянки площею 2.8295га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташування Великобобрицька сільська рада Краснопільського району Сумської області, за [PERSON] (а.с.14-18). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5900647762013 від 21 жовтня 2013 року, земельна ділянка кадастровий номер 5922380800:09:001:0157 зареєстрована на праві приватної власності, розмір земельної ділянки площею 0.3724 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташування Великобобрицька сільська рада Краснопільського району Сумської області, за [PERSON] (а.с.19-23). Також, при видачі позивачу втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії СМ 00870 при написанні його прізвища та по батькові були допущені помилки, а саме зазначено власника [PERSON] замість [PERSON], тобто в даному випадку мав місце неправильний переклад його прізвища та по батькові з російської на українську мову, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.5-6). Положення ст.126 ЗК України в редакції, яка діяла на час видачі позивачу Державного акту на право власності на земельну частку, тобто на 2001 рік, передбачали посвідчення права власності на земельну ділянку державними актами, форми яких затверджувались Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9. Розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Постанова Кабінету Міністрів України №449 від 02.04.2002 року «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.06. 2013 року № 483. Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» втратив чинність (згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 3 липня 2013 року №404. Отже, окремого порядку видачі дублікатів взамін втрачених або зіпсованих документів, підтверджуючих право власності, користування земельними ділянками законодавство на даний час не передбачає. Згідно ст.126 ЗК України у редакції після 01.01.2013 року «Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені в ст.19 Закону, відповідно до якої державна реєстрація прав проводиться на підставі, в тому числі і державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Норми ст.321 ЦК України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, позивач не позбавлений права власності на вищевказану земельну ділянку, але скористатися ним не в змозі, через втрату правовстановлюючого документа на неї, а саме оригіналу державного акту на право приватної власності на землю і поновити державний акт позивач іншим способом не в змозі і враховуючи те, що право позивача, як власника земельної ділянки ніким не оспорюється, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved