Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

18.03.2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та посилався на те, що 26.08.2011 року він уклав з відповідачем в усному порядку договір позики соняшника. Відповідно до розписки від 26.08.2011 року відповідач взяв у нього 60 тон насіння соняшника та зобов*язався повернути їх з врожаю 2011 року, а на випадок форс-мажорних обставин-зобов*язався віддати йому грошові кошти замість насіння. На теперішній час відповідач не повернув йому ні насіння соняшника, ні грошові кошти, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь 304518 гр. боргу із розрахунку: 60 тон х 5075 гр. 30 коп. (вартість однієї тони за грудень 2012 року) та судові витрати. 31.05.2013 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договору позики недійсним та посилався на те, що договір позики 26.08.2011 року з відповідачем він не укладав, а розписку написав під впливом погроз з боку останнього, про що звертався із заявою до органів міліції. Він ніколи не брав у [PERSON] насіння соняшника, яких останній ніколи не мав, оскільки не займається вирощуванням сільгосппродукції. Просить суд визнати договір позики від 26.08.2011 року про повернення 60 тон насіння соняшника з врожаю 2011 року недійсним. В судовому засіданні позивач за основним позовом та його представник підтримали позовні вимоги, на їх задоволенні наполягають. Зустрічний позов не визнають, оскільки [PERSON] не довів суду, що розписка була ним написана під впливом погроз з боку [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача позов [PERSON] не визнав, оскільки останній не довів суду, що ним насіння соняшника передавалось фактично [PERSON], на задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] наполягає. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Із наданих позивачем [PERSON] суду доказів вбачається, що 26.08.2011 року укладено договір позики між ним та [PERSON], що слідує із розписки, відповідно до якої [PERSON] отримав від [PERSON] у борг 60 тон соняшника та зобов*язався повернути з врожаю 2011 року, а на випадок форс-мажорних обставин зобов*язався віддати гроші на момент здачі насіння. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими онаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із вимог ст. 1051 ЦК України вбачається, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Як вбачається із пояснень позивача [PERSON] та слідує із матеріалів справи розписка, складена між ним та [PERSON] на підтвердження договору позики, нотаріально не посвідчувалась і при її складанні жодного свідка не було. Із зустрічних позовних вимог [PERSON] та пояснень його представника у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] фактично насіння соняшника не отримував від [PERSON], останній не мав насіння взагалі, оскільки ніколи не займався вирощуванням сільгосппродукції, а розписка була ним написана на вимогу [PERSON] під впливом погроз та насильства з його боку, тобто проти його справжньої волі. Вказані [PERSON] обставини підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON], який є незаінтересованою особою у справі, а також підтверджуються заявою [PERSON] до Калінінського РВ ГУМВС м. Донецька від 31.05.2013 року про скоєння [PERSON] відносно нього кримінального правопорушення, постановою слідчого СВ Калінінського РВ ДМУ від 13.06.2013 року про закриття кримінального провадження у зв*язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.1 КК України, яке засновано лише на поясненнях [PERSON] та про яке [PERSON] стало відомо лише під час слухання вказаної справи у судовому засіданні та скаргою [PERSON] на дії слідчого від 23.09.2013 року. Зі змісту ст. ст. 215, 231 ЦК України випливає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п*ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Позивач за основним позовом на спростування позиції відповідача не надав суду жодного доказу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достаність і взаємний зв*язок доказів у їх сукупності. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в справі докази в їх взаємному зв*язку та сукупності, приходить до висновку, що 60 тон насіння соняшника безпосередньо відповідачеві [PERSON] позивачем [PERSON] не передавалось. Суд не може прийняти до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як підставу для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки показання вказаних свідків не несуть в собі будь-якої доказової бази позовних вимог позивача [PERSON], оскільки вони не були присутніми ні під час складання розписки, ні під час фактичного передання останнім 60 тон насіння соняшника [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 3045 гр. 18 коп., оскільки зустрічний позов задоволений у повному обсязі. На підставі ст. ст. 215, 231, 1046, 1049, 1051 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved