overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

У лютому 2013 року позивачі звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позові й у судовому засіданні позивачка [PERSON] посилалася на те, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачі та відповідач. Однак, відповідач з 2012 року у спірній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має. З урахуванням викладеного, просили суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяву, в якій просять слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON]І, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачам на підставі договору міни від 24.07.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], за реєстровим № 3477, належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ОКЖСК № 188 від 15.02.2013р. за № 25 в спірній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідач з червня 2012 року в квартирі не проживає, особистих речей у спірній квартирі не має, що підтверджується заявою сусідів. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивачів, оскільки останні оплачують низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачами судовий збір підлягає стягненню з відповідача на їх користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 31\~ 866,87 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 13.11.2008р. [PERSON] отримав кредит у сумі 12\~ 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 31\~ 866,87 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 13.11.2008р. [PERSON] отримав кредит у сумі 12\~ 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 30.06.2013р. за ним склала 31\~ 866,87 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 10\~ 415,68 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 13\~ 770,33 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 5\~ 687,20 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1\~ 493,66 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 16 лютого 1985 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. В звязку з цим позивач втратив почуття любові і поваги до відповідача. З 2000 року не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися. Позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, врахувавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 серпня 2006 року, мають доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому їх шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, сімейних стосунків сторони не підтримують. На момент розгляду справи спору з приводу місця проживання дитини та розподілу майна подружжя у сторін немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим та суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\ На підставі ст.ст.524,529,548,549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст.1216,1261,1268-1270 ЦК України 2001 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов*язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначено, що Ленінським ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції 05.08.2011 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 27105211, якою накладено арешт та внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо заборони відчуження всього рухомого майна [PERSON]. 07.03.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №700004278, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 10501,05 доларів США, на цілі, визначені у п. 2.4. договору, а саме придбання транспортного засобу CHERY Аmulеt А15, 2008 року випуску, чорного кольору, № кузова LVVDF11F28D109467, тип легковий комбі-В, ДНЗ ВА5304АК, свідоцтво про реєстрацію ТЗ СРГ №087902, видане Кіровоградським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області 07.03.2008. Вважає, що на сьогоднішній день, внаслідок винесення відповідачем вищезазначеної постанови, якою накладено арешт на майно, що виступає предметом застави, порушено права позивача як заставодержателя відповідного майна. Вказує на те. що державний виконавець не вправі був звертати стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, оскільки це суперечить ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження». Право застави виникло у банку раніше, ніж винесено постанову про арешт майна боржника, і, крім того, розмір заборгованості позичальника за кредитним договором значно перевищує вартість автомобіля переданого у заставу. Посилаючись на ці обставини, позивач просив звільнити зазначений автомобіль з-під арешту. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Представник Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, однак надав письмові заперечення, в яких просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ перебуває наказ № 12/43, виданий 13.05.2010 року Господарським судом Кіровоградської області про стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» заборгованості в сумі 541 035,82 грн., а також державне мито в сумі 5413,17 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в суді в сумі 236 грн. 05.08.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання до 26.06.2011 року. Боржником у встановлений строк самостійно виконавчий документ не виконано. З метою забезпечення реального виконання рішення суду та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, суд може залежно від складності справи оголосити вступну та резолютивну частину рішення, з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися протягом 5-ти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним його брата [PERSON], посилаючись на те, що останній тривалий час хворіє на психічну хворобу. У зв'язку з цим останній не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та не може керувати своїми діями. У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування до суду не зявився, просив справу розглянути без його участі, вважав, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.\~ \~ Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 02.09.2013 року [PERSON] дійсно хворіє на психічну хворобу шизофренія параноїдна форма. За своїм психічним станом останній не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] Суд також приходить до висновку, що над [PERSON] необхідно встановити опіку, та призначити останньому опікуна. Відповідно до рішення виконавчого комітету Смирнівської сільської ради останній клопотає про призначення заявника опікуном над [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

25 січня 2013 року Теребовлянський районний суд Тернопільської області ухвалив рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Однак при вирішенні судом питання задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, суд не в повному обсязі вирішив питання щодо стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до ч. 4 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої не будь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони в судове засідання не зявилися, однак згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Як вбачається із розрахованої позивачем суми заборгованості 12 % річних, що передбачено договором позики, становить 1649 грн. 90 коп. А тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 1649 грн. 90 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 05 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 98. Від шлюбу мають сина Віктора, [INFO]. Подружнє життя у них не склалося із-за відсутності порозуміння, поваги та любові між ними, спільних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені в травня 2012 року і поновлювати їх вона не має ніякого бажання. Вважає, що подальше спільне життя неможливе. Крім того дитина перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно не бажає надавати матеріальної допомоги на утримання сина. Прохає суд розірвати їх шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина Віктора у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Баско». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, викликався належним чином, про причини не повідомив, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при оформлені документів для одержання пенсії виявилося, що в архівних довідках Чулаківської сільської ради про заробітну плату не вірно зазначено її по батькові, замість «Дмитрівна» зазначено «Демянівна». Причиною вказаної невідповідності, заявнику не відомо. На цей факт не звертала уваги до теперішнього часу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки дає право на надбавку до пенсії. В судовому засіданні заявник підтвердив обставини викладені в заяві та просив суд винести рішення, яким встановити факт належності йому правовстановлюючого документа архівної довідки №11-8/68-к. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала про встановлення факту належності заявника вказаних документів. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Однак для здійснення встановлення пенсії необхідно встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа архівної довідки №11-8/68-к, в інший спосіб встановити факт належності правовстановлюючого документа неможливо. В судовому засіданні заявник надав в якості доказів належності вказаного документу копію паспорта громадянина України, серія МР №085092, відповідно до якого по батькові заявника записано як «Дмитрівна», копію трудової книги заповненої 14.08.1993 року, де по-батькові вона значиться як «Дмитрівна». Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP93550095 від 12.12.2005 року [PERSON] отримав кредит у сумі 2275,00 грн., за сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості. Однак у звязку з порушенням умов договору Відповідачем, станом на 02.07.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 23301,56 грн. Просив суд, стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 23301,56 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, подала до суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матери справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP93550095 від 12.12.2005 року [PERSON] отримав кредит у сумі 2275,00 грн., за сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач користувався наданим кредитним лімітом, однак повернення коштів не проводив, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 23301,56 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1506,25 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 7220,28 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 12989,24 грн., та штрафів: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1085,79 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 233,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина- Данііла, [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 139655, виданого 24.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 94. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Данііла, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 243845, виданим 05.06.2012 року виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Судом встановлено, що син [PERSON] проживає з позивачем, що підтверджується довідкою № 529, виданою виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради 04.07.2013 р. та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони проживають окремо. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання рішення у повному обсязі та відповідно до ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість оголошення в даному засіданні вступної та резолютивної частини, при цьому складання рішення у повному обсязі відкласти до 13 вересня 2013 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки складання рішення суду у повному обсязі потребує певного часу, суд вважає можливим оголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного ст.ст.105, 110-115, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial