Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 06.05.2010 року померла її мати [PERSON] , у зв’язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадщину вона прийняла, оскільки проживала постійно з нею . До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності за останньою на яку було посвідчено державним актом серії РЗ №730078 від 30.08.2002 року. Оформити належним чином свої спадкові права вона не може, так як оригінал вказаного документу був спадкодавцем втрачений. При цьому у видачі дубліката цього державного акту відділом Держземагенства в Буринському районі їй було відмовлено. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що нотаріально вона не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку, так як втрачений оригінал правовстановлюючого документу на неї. Представник відповідача про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим розгляд справи провести без його участі за наявними доказами. Свідок [PERSON] підтвердила, що позивачка на день смерті їх матері [PERSON] проживала з нею і прийняла спадщину. За життя мати посвідчувала на неї (свідка) заповіт, однак вона спадщину не приймала і не збирається цього робити. Дійсно при невідомих обставинах оригінал державного акта на земельну ділянку був втрачений. Вислухавши пояснення позивачки, свідка, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2010 року померла мати позивачки [PERSON], яка проживала на день своєї смерті разом з позивачкою в с. Піски, Буринського району Сумської області, вул. Леніна,5. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла ї дочка [PERSON] – позивачка по справі, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, про відмову від неї. Вказані обставини підтверджуються як показами позивачки та свідка, так і копією її паспорта, свідоцтвом про смерть серії І-БП №149263, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №443388, довідкою Пісківської сільської ради №206, рішенням Буринського районного суду від 07.12.2012 року. До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,92 га розташована на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №730078, виданого 30.08.2002 року Пісківською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75, що вбачається з його копії (а.с.16). Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 цього Кодексу, в редакції чинній на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом… Судом встановлено, що спадкодавцем за життя оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №730078 за невідомих обставин було втрачено, а дублікат отримати позивачка не спроможна, у зв’язку зі смертю спадкодавця, що підтверджується і листом №460 відділу Держземагенства у Буринському районі Сумської області (а.с.4). Відсутність оригіналу даного правовстановлюючого документу унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення спадщини. Разом з тим, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З аналізу п.7 Глави 7 цього Порядку вбачається, що правовстановлюючим документом, що необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину, є державний акт на право власності на земельну ділянку. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved