Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання біржового договору купівлі-продажу (контракту) дійсним та визнання права власності в якому вказала, що 27 січня 1998 року між нею, з одного боку та [PERSON], з іншого боку, у товарній біржі «Город» було укладено біржовий договір купівлі-продажу трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], вартість якої становила 5 500,00 грн. До моменту укладення зазначеного договору розрахунки за квартиру були проведені у повному обсязі. З березня1998 року зазначений біржовий договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований КП БТІ м. Донецька і власником квартири [ADDRESS] стала позивачка, про що їй був виданий технічний паспорт. Після укладення контракту позивач [PERSON] здійснювала усі права й обов`язки власника зазначеного житлового приміщення, у тому числі надала його для проживання своєму синові, робила поточний ремонт приміщення і оплачувала комунальні послуги. Але, до цього часу вона не може посвідчити у нотаріуса вказаний договір купівлі-продажу квартири, оскільки, місцезнаходження відповідача [PERSON] невідоме і він ухиляється від цього. Тому, позивач просить задовольнити повністю її позов, визнати вказаний біржовий договір купівлі - продажу квартири дійсним та визнати за нею право власності на цю квартиру. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява про розгляд її позовної заяви у її відсутність та про те, що вона повністю підтримує позов та не заперечує про заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідач [PERSON], до суду не з'являється, був своєчасно повідомлений неодноразово про час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляє і від нього до суду не надійшло заяви з проханням розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про власність», громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. До матеріалів справи приєднаний біржовий договір купівлі-продажу, укладений 27 січня 1998 року на товарній біржі «Город». Згідно ч.1 ст.227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди.; суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 28 квітня 1978 року (зі змінами, внесеними відповідно до постанов Пленуму Верховного Суду України № 13, від 25 грудня 1992 року, № 15 від 25 травня 1998 року) «Про судову практику по справах про визнання угод недійсними» на підставі недотримання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, що у відповідності з чинним законодавством підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а саме договору купівлі - продажу (у тому числі при покупці на біржових торгах). Якщо така угода визнана цілком або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК України за вимогою сторони, що виконала угоду, за позовом правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. За умовами біржового договору купівлі-продажу від 27 січня 1998 року, укладеному між сторонами на товарній біржі « Город», сторонами виконані всі умови цього договору, а саме: позивач [PERSON] прийняла вказану спірну квартиру та сплатила відповідачу [PERSON] обумовлену вартість цієї квартири, а відповідач [PERSON] прийняв гроші за квартиру та передав позивачці спірну квартиру та ключі від неї. На вказаному договорі мають місце особисті підписи сторін і до цього часу цей договір не оспорював ся ніким та не визнаний недійсним. Тому, виходячи з діючого законодавства та час укладення біржового договору, суд вважає, що позов позивача [PERSON] підлягає задоволенню і вказаний біржовий договір має бути визнаний дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦПК України, власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо його право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності. Виходячи з наведеного, суд також вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на квартиру № 4 в будинку № 2 по вул. Гур`євська у м. Донецьку підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 47 ч. 2 ст. 227, 392 ЦПК України та

Outcome: approved