overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

У зв'язку зі складністю складання повного рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 22 листопада 2013 року після 13 години.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30 червня 2006 року вона перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який було зареєстровано відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 298. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Шлюб розпався у звязку з розбіжністю характерів та втратою почуття любові і поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Позивач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, надала заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, надав заяву, згідно якої позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність. З сумісною заявою в порядку ст. 109 СК України про добровільне розірвання шлюбу подружжя не зверталося. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 СК України, суд виясняє фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову про розірвання шлюбу, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що сімя фактично розпалася, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач не бажає збереження сімї, її подальше сумісне життя з відповідачем неможливо у звязку з розбіжністю характерів. Шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечував. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що сімя фактично розпалась, позивач наполягає на розірванні шлюбу, її подальше сумісне життя з відповідачем неможливо, а збереження шлюбу заперечує її інтересам, малолітня дитина залишається мешкати разом з позивачем, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів позивача , зазначених у позовній заяві на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

У вересні 2013 р. позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12.01.2010 р. позивач та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Однак, сторони уже тривалий час не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя та збереження сімї неможливе через різні погляди на життя, у звязку з чим позивач просить шлюб між сторонами розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, однак 30.10.2013 р. через канцелярію суду подала заяву, якою позов підтримує, позовні вимоги просить задовольнити, а справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.01.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.01.2010 р. серія 1-ОК № 090574, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у сторін народила донька [PERSON] , [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. Спір, щодо поділу майна подружжя у сторін відсутній. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів та втратою поваги один до одного, все це призвело до повного відчуження між ними. У звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство з 01.07.2013 р. Згідно ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від строку на примирення позивач відмовився. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

В жовтні 2013 р. позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18.11.2001 р. позивач та відповідач уклали шлюб. Однак, сторони припинили підтримувати будь-які сімейні стосунки та проживають окремо, у звязку з чим позивач просить шлюб між сторонами розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, разом з тим 20.11.2013 р. через канцелярію суду подав заяву, якою позов підтримує, а позовні вимоги просить задовольнити та справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак 20.11.2013 р. через канцелярію суду подав заяву якою позов визнає, шлюб просить розірвати, а справу слухати за його відсутність. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2001 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.10.2013 р. серія І-КЕ № 108092, видане виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 11. Дітей у подружжя немає. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів та втратою поваги один до одного, все це призвело до повного відчуження між ними. У звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Згідно ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від строку на примирення сторони відмовились. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка була його матірю, вказуючи, що у лютому 2013 року мати померла, після її смерті залишилася спадщина. Оформити документи про право на спадщину він немає можливості, так як в його свідоцтві про народження прізвище матері зазначено [PERSON], хоча на той час її прізвище було [PERSON]. У квітні 1966 року в с. Ручки Гадяцького району мати зареєструвала шлюб з [PERSON], в звязку з чим мати змінила прізвище на [PERSON] та стала значитися з невідомих заявнику причин, як [PERSON], а не [PERSON]. В звязку з розбіжностями у документах заявник не може підтвердити його родинні звязки з померлою [PERSON] , тому звернувся до суду. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву [PERSON], суду пояснила, що [PERSON] не може скористатися правом на спадщину після смерті матері через розбіжності у написанні її прізвища та імені в документах, що підтверджують родинні стосунки. Просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] по відношенню до померлої [PERSON] був сином, а вона його матірю. До його одруження вони проживали разом в одному господарстві, а коли він став проживати окремо мати та син постійно піклувалися і підтримували один одного. Інших братів ті сестер заявник не мав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 7 вересня 1958 року в с.Розбишівка Гадяцького району Полтавської області, в свідоцтві про народження в графі мати записано [PERSON]. 24 квітня 1966 року в Ручківській сільській раді зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], в звязку з чим остання змінила прізвище на - [PERSON]. За даним погосподарської книги Петрівсько-Роменської сільської ради заявник значиться [PERSON], а його мати - [PERSON], які проживали в одному господарстві. 16 лютого 2013 року в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району [PERSON] померла. Син доглядав за матірю до смерті, провів обряд поховання. [PERSON] належить домоволодіння по вул. Набережна Хоролу, 12 в с.Петрівка-Роменська Гадяцького району. За таких обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують його родинні відносини з померлою [PERSON], тому вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

позивач подав до суду позов та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги газопостачання у розмірі 111,33 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO] та є користувачем природного газу, який постачає позивач. Між сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання. Відповідач свої обовязки щодо сплати за спожитий газ не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 червня 2013 року складає 111,33 гривень. Відповідач заборгованість за спожитий природний газ не сплатила, тому сума підлягає стягненню у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у позові, справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. Відповідно до довідки про стан заборгованості по особовому рахунку № 606658 на імя [PERSON], станом на 01 червня 2013 року розмір заборгованості за період споживання природного газу липень 2010 року - листопад 2012 року включно складає суму у розмірі 111,33 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 13; 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, послуги з газопостачання віднесено до комунальних та відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 зазначеного закону споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти, здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначену за результатами розрахункового періоду, тобто попереднього місяця. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 111,33 гривень. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

позивач подав до суду позов та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги газопостачання у розмірі 205,30 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, відповідач проживає за адресою: [INFO], селище Покотилівка, [ADDRESS] та є користувачем природного газу, який постачає позивач. Між сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання. Відповідач свої обовязки щодо сплати за спожитий газ не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 лютого 2013 року складає 205,30 гривень. Відповідач заборгованість за спожитий природний газ не сплатила, тому сума підлягає стягненню у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у позові, справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 25 березня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 114370 про надання послуг з газопостачання. Відповідно до довідки про стан заборгованості по особовому рахунку № 114370 на імя [PERSON], станом на 01 лютого 2013 року розмір заборгованості за період споживання природного газу лютий 2012 року - січень 2013 року включно складає суму у розмірі 205,30 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 13; 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, послуги з газопостачання віднесено до комунальних та відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 зазначеного закону споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, під своєчасною оплатою послуг з газопостачання слід розуміти, здійснену не пізніше 10 числа наступного місяця оплату, визначену за результатами розрахункового періоду, тобто попереднього місяця. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 205,30 гривень. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Креатив» (код 31146251) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та її повернення, в якому просив усунути порушення його (позивача) права на земельну ділянку, площею 8,56 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області з боку ПП «Креатив» та зобовязати ПрАТ «Креатив», який використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав, повернути йому (позивачу) вище зазначену земельну ділянку у стані придатному для сільськогосподарського використання. Представник позивача за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки повідомлений належним чином відповідач в судове засідання не з'явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надав. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, яка згідно договору оренди землі від 22.06.2004 року укладеному між [PERSON] (який помер 25.10.2012 року) та ПП «Агротех» передана в користування останнього. Додатковою угодою до зазначеного договору оренди землі, зареєстрованої у Казанківській філії Миколаївського Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельним ресурсам 15.12.2010 року за № 041049101287, строк дії договору оренди продовжено до 31 грудня 2017 року (а.с.12). Позивач, стверджуючи, що належна йому земельна ділянка, отримана ним у спадщину, використовується, в порушення Договору оренди землі, ПрАТ «Креатив», не надав жодного доказу такої обставини. Представник відповідача в письмових запереченнях проти позову вказану обставину заперечив. Відповідно до ст.60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає, в зв'язку з його безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

10 липня 2013 року [PERSON], звернулася до суду із вище зазначеним позовом. Позивач в заяві вказала, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та від спільного життя мають сина, який проживає з відповідачем. З 24 травня 2013 року подружжя припинило сімейні стосунки, та проживають окремо один від одного. Позивач просив шлюб розірвати, оскільки в силу різності характерів постійно між ними виникають сварки, суперечки , непорозуміння. Та залишити їй прізвище «Домбровська». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що наданий судом строк для примирення сторони не примирилися. Відповідач позовні вимоги підтримав на примирення не погоджується. Оскільки наданий судом час на примирення він з позивачем не примирився. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, Суд, прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що 20 серпня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 63. (а.с.3). Та від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. (а.с.4). В силу різності характерів в сімї постійно виникали сварки, суперечки та не порозуміння. З 24 травня 2013 року подружжя припинило сімейні стосунки, та проживають окремо один від одного. За наданий судом строк сторони не примирилися та не проживають однією сімєю і на примирення не погоджуються. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одно з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін та збереження сім'ї є неможливими, в зв'язку з тим, що подружжя втратили один до одного почуття поваги та любові, припинили подружні стосунки та проживають окремо один від одного і на примирення не погоджуються. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд на прохання позивача залишає їй прізвище «Домбровська». Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесенні судові витрати за розгляд справи в суді.

Outcome: approved