Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю НК Порто ЛТД з вказаним позовом та свої доводи мотивував тим, що З 23.03.2011 року він працював у відповідача на посаді адміністратора ТОВ НК Порто ЛТД, згідно наказу № 79/3-к від 23.03.2011 року. Його безпосереднє місце роботи було на АЗС №16 в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. 14.07.2012 року, на АЗС № 16 була проведена ревізія у магазині, який розташований на АЗС і проведена інвентаризація залишків ГСМ за червень місяць 2012 року, після чого, керівництво ТОВ НК Порто ЛТД повідомило позивача про те, що він може більше на роботу не виходити, тому що його звільнено з роботи. Поцікавившись у керівництва, за що, на якій підставі його звільнено і коли йому віддадуть трудову книжку, позивач довідався, що поки не будуть обчислені результати ревізії та інвентаризації йому ніхто нічого пояснювати не буде і трудову книжку не віддадуть. Не дочекавшись, поки його викличуть і віддадуть трудову книжку в зв'язку з звільненням з роботи, 20.07.2012року, позивач [PERSON] поїхав в адміністрацію ТОВ НК Порто ЛТД, де сав заяву про звільнення за особистим бажання, яку передав юристу підприємства. 03.08.2012 року, позивач [PERSON] знову приїхав в ТОВ НК Порто ЛТД за трудовою книжкою, але йому трудову книжку не віддали і з наказом від 30.07.2012 року, про те, що його звільнено з роботи за ст. 40 п. З КЗПП України - не ознайомили. Керівництвом йому було запропоновано заплатити гроші в сумі 18 тисяч гривен, як недостачу по ревізії. На вимогу позивача ознайомити його з актом ревізії було відмовлено. Не отримавши ревізійного документу, позивач відмовився платити вказану суму, після чого, на його адресу почали висловлювати ображення, погрози, що його ніхто не випустить за межі фірми, поки він не віддасть гроші, тоді позивач змушений був написати розписку, що він погоджується заплатити недостачу по магазину в сумі 4283 гривні. Після чого його випустили з офісу. 06.08.2012 року, позивач [PERSON] знову, разом зі своїм адвокатом, поїхав в адміністрацію ТОВ НК Порто ЛТД, щоб отримати документи про звільнення, але йому знову ніхто нічого не надав. Позивач вдруге написав заяву про звільнення і зареєстрував заяву у секретаря. І після цього, його ніхто не ознайомив з наказом про звільнення від 30.07.2012 року. На протязі серпня місяця 2012 року, його адвокат, неодноразово, по телефону розмовляла з юристом фірми ТОВ НК Порто ЛТД з приводу приїзду на фірму і отримання трудової книжки позивача. Зустріч була позначена на 28.08.2012 року, але в цей день з ними ніхто не зустрівся, а охорона їх зовсім не впустила до території фірми, пояснивши тим, що юрист відсутній. 21.09.2012 року, юрист ООО НК Порто ЛТД приїхала в м. Волноваха, де зустрівшись з його адвокатом і з позивачем спочатку передала позивачу відомості по заробітній платі за серпень і липень 2012року і сказала, що поки він не підпише ці відомості, йому ніхто трудової книжки не віддасть. Позивач підписав відомості, хоча грошей не отримав. Після чого, юрист подала позивачу його трудову книжку і ознайомила його з наказом № 255-к про припинення трудового договору від 30.07.2012 року, в якій було записано, що 30.07.2012 року уволен по халатности ст. 40 п.З КЗОТ Украиньі, директор [PERSON] Пр.№255-К от 30.07.2012года. На наказі позивач написав, що з наказом ознайомлен-21.09.2012 року і з наказом про звільнення по халатності- не згоден. Наказом № 255-к від 30.07.2012 року позивача було звільнено з посади по п. З ст. 40 КЗПП України за систематичне невиконання посадових обов'язків. Позивач не згоден зі звільненням з ініціативи власника по п. З ст. 40 КЗПП України, оскільки звільнитися з ТОВ НК Порто ЛТД була його ініціатива, і з цього приводу, 20.07.2012 року позивач написав заяву про звільнення за особистим бажанням. Крім того, у відповідача немає фактичних даних про систематичне невиконання позивачем своїх обов'язків. Він вважає, що завжди працював сумлінно та професійно, виконував покладені на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язки, до дисциплінарної відповідальності я ніколи не притягувався. Також, при звільнені відповідачем були порушені строки розрахунку з позивачем. Також він не отримав заробітну плату за червень, липень, серпень і вересень місяці 2012 року. Трудова книжка позивача не була вчасно і належним чином оформлена, як того вимагає законодавство. В трудовій книжці і в наказі не вказані підстави його звільнення. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 гривень, оскільки йому на протязі двох місяців умисно не надавали трудову книжку, в зв'язку з чим позивач не міг працевлаштуватись. В кінцевому результаті, він просто не мав змоги стати на облік в міський центр зайнятості як безробітний, або влаштуватися на нову роботу, що позбавляло його утримувати себе та свою сімю. А коли позивач отримав трудову книжку з записом про звільнення по п.З ст. 40 КЗПП, то йому взагалі стало важко знайти роботу, формулювання причини звільнення перешкоджає його працевлаштуванню. Він змушений додавати додаткових зусиль для організації свого сімейного життя. В зв'язку з його незаконним звільненням. Його дружина вагітна на 7-му місяці, і яка перенесла нервові зриви та знаходилась на лікуванні в лікарні. На ліки для вагітної дружини, для придбання продуктів харчування , фруктів, йому потрібні були гроші, які він, пересилюючи свою гордість, займав у знайомих, тим самим змушений був принижуватись. Позивач просить визнати незаконним наказ ТОВ НК Порто ЛТД № 255-К про припинення трудового договору від 30.07.2012року відносно [PERSON]. Визнати незаконним звільнення [PERSON] у відповідності до наказу № 255-К від 30.07.2012 року з посади адміністратора ООО НК Порто ЛТД за систематичне невиконання без поважних причин, обов'язків покладених на нього трудовим договором( п.З ч.І ст. 40 КЗПП України) . Забовязати ТОВ НК Порто ЛТД змінити формулювання про звільнення [PERSON] по п.З ч.І ст.40 КЗПП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за систематичне невиконання без поважних причин, обов'язків покладених на нього трудовим договором, вказав у графі 3 трудової книжки відомості про звільнення ( із зазначенням причин і посиланням на статтю, пункт закону) - ст. 38 КЗПП України розірвання трудового договору, укладеного на невизначний строк, з ініціативи працівника з дати прийняття рішення по справі. 3абовязати ТОВ НК Порто ЛТД нарахувати та оплатити заробітну плату [PERSON] за червень, липень 2012 року. Зобовязати ООО НК Порто ЛТД нарахувати і оплатити середньомісячний заробіток в зв'язку з неправильним формулюванням причини звільнення у трудовій книжці, що перешкоджає працевлаштуванню з 30.07.2012 року по дату винесення рішення. Стягнути з ТОВ НК Порто ЛТД на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 500О гривень. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] направили суду заяви у яких просили розглянути справу без їх участі, на підставі документів що є у справі. Відповідач [PERSON] з обмеженою відповідальністю НК Порто ЛТД, письмових заперечень суду не надав, свого представника у судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому суд вважає можливим розглянути справу у провадженні без участі сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] З 23.03.2011 року працював у відповідача на посаді адміністратора ТОВ НК Порто ЛТД, згідно наказу № 79/3-к від 23.03.2011 року. Його безпосереднє місце роботи було на АЗС №16 в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. 14.07.2012 року, на АЗС № 16 була проведена ревізія у магазині, який розташований на АЗС і проведена інвентаризація залишків ГСМ за червень місяць 2012 року, після чого, керівництво ТОВ НК Порто ЛТД повідомило позивача про звільнення. Не дочекавшись, поки його викличуть і віддадуть трудову книжку в зв'язку з звільненням з роботи, 20.07.2012року, позивач [PERSON] поїхав в адміністрацію ТОВ НК Порто ЛТД, написав заяву про звільнення за особистим бажання. 03.08.2012 року, позивач [PERSON] знову приїхав в ТОВ НК Порто ЛТД за трудовою книжкою, але йому ніхто трудової книжки не віддав і з наказом від 30.07.2012 року, про те що його звільнено з роботи за ст. 40 п. З КЗПП України - не ознайомив. 06.08.2012 року, позивач [PERSON] знову, разом зі своїм адвокатом, поїхав в адміністрацію ТОВ НК Порто ЛТД, щоб отримати документи про звільнення, але йому знову ніхто нічого не надав. Позивач вдруге написав заяву про звільнення і зареєстрував заяву у секретаря. І після цього, його ніхто не ознайомив з наказом про звільнення від 30.07.2012 року. 21.09.2012 року, юрист ООО НК Порто ЛТД приїхала в м. Волноваха, де зустрівшись з позивачем та з його адвокатом спочатку передала позивачу відомості по заробітній платі за серпень і липень 2012року. Позивач підписав відомості, грошей не отримав. Після чого, юрист віддала позивачу його трудову книжку і ознайомила його з наказом № 255-к про припинення трудового договору від 30.07.2012 року. В трудовій книжці було записано, що 30.07.2012 року уволен по халатности ст. 40 п.З КЗОТ Украиньї, директор [PERSON] Пр.№255-К от 30.07.2012года. На наказі позивач написав, що з наказом ознайомлен-21.09.2012 року і з наказом про звільнення по халатності- не згоден. Наказом № 255-к від 30.07.2012 року позивача було звільнено з посади по п. З ст. 40 КЗПП України за систематичне невиконання посадових обов'язків. Позивач не згоден зі звільненням з ініціативи власника по п. З ст. 40 КЗПП України, оскільки звільнитися з ТОВ НК Порто ЛТД була його ініціатива, і з цього приводу, 20.07.2012 року позивач написав заяву про звільнення за особистим бажанням. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, за передбаченими п.З ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При звільнені позивача були порушені строки розрахунку при звільнені. Також він не отримав заробітну плату за червень, липень, серпень і вересень місяці 2012 року. Згідно ст. 116 КЗПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити суму, яка ним не оспорюється. Трудова книжка позивача не була вчасно і належним чином оформлена. Згідно ст. 48 КЗПП України та п.4.1 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок № 58 від 29.07.1993р., трудова книжка повинна бути належним чином оформлена не пізніше дня звільнення. У трудовій книжці причина звільнення повинна суворо відповідати формулюванням, зазначеним у КЗпП України, з посиланням на відповідний пункт і статтю. При порушені цього правила зміна формулювання причин звільнення провадиться в судовому порядку. В трудовій книжці і в наказі не вказані підстави звільнення позивача [PERSON] Відповідно до ст. 47 КЗПП України власник або уповноважений ним орган забовязанний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Крім того, згідно ч.4 ст. 235 КЗПП України, у разі затримки видачі трудової книжки, з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Таким чином суд вважає, що позовні вимого позивача [PERSON], щодо визнання незаконним наказу ТОВ НК Порто ЛТД № 255-К про припинення трудового договору від 30.07.2012року відносно [PERSON]. Визнання незаконним звільнення [PERSON] у відповідності до наказу № 255-К від 30.07.2012 року з посади адміністратора ООО НК Порто ЛТД за систематичне невиконання без поважних причин, обов'язків покладених на нього трудовим договором( п.З ч.І ст. 40 КЗПП України) підлягають задоволенню, та крім того суд не знаходить підстав, за якими взагалі можливе звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП України. Також суд вважає, що підлягає задоволенню вимога зобовязати ТОВ НК Порто ЛТД змінити формулювання про звільнення [PERSON] по п.З ч.І ст.40 КЗПП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за систематичне невиконання без поважних причин, обов'язків покладених на нього трудовим договором, вказав у графі 3 трудової книжки відомості про звільнення ( із зазначенням причин і посиланням на статтю, пункт закону) - ст. 38 КЗПП України розірвання трудового договору, укладеного на невизначний строк, з ініціативи працівника з дати прийняття рішення по справі. 3абовязати ТОВ НК Порто ЛТД нарахувати та оплатити заробітну плату [PERSON] за червень, липень 2012 року. Зобовязати ООО НК Порто ЛТД нарахувати і оплатити середньомісячний заробіток в зв'язку з неправильним формулюванням причини звільнення у трудовій книжці, що перешкоджає працевлаштуванню з 30.07.2012 року по дату винесення рішення. Згідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року з наступними змінами, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.07.2011 року по 03.04.2012 року у розмірі 7172,4 грн. виходячи з наступного. Так, оскільки відповідач не надав на вимогу суду довідку про середню заробітну плату позивача, суд приймає за основу відомісті на виплату грошей № НК-0000255 за липень 2012 року, відповідно до якої розмір заробітної плати за липень місяць роботи у позивача складав 622,93 грн., а кількість робочих днів 27, №НК 0000291 за серпень 2012 року, відповідно до якої розмір заробітної плати за серпень місяць роботи у позивача складав 878,40 грн., а кількість робочих днів 27, таким чином середньоденна заробітна плата позивача становить 27,80 грн. в день (622,93+878,4 грн. / 54 дні =27,80 грн.), кількість робочих днів за період з 30.06.2012 року по 03.07.2013 року становить 285 днів, при цьому суд бере до уваги шести денний робочий тиждень без урахування вихідних та святкових днів, та з утриманням обовязкових платежів, в звязку з чим середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.07.2012 року по 03.07.2013 року становить 7172,4 грн. (27,80 х 258 днів = 7172,4грн. ) Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З позовної заяви вбачається, що в наслідок незаконного звільнення позивач [PERSON] зазнав моральних страждань, що призвело до втрати нормальних життєвих звязків, потребуючих додаткових зусиль для організації її життя, погіршення стану здоровя. З урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що відновлення порушених прав позивача [PERSON] шляхом відновлення її на роботі та стягнення з відповідача на його користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу по день винесення судом рішення, не є достатньою сатисфакцією відшкодування завданої йому моральної шкоди, тому суд вважає що діючи у рамках розумності та справедливості з відповідача слід стягнути на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. В іншій частині цих вимог відмовити за їх безпідставністю. Крім того, підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмір 3000 грн., оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суду надано відповідний їх розрахунок та належне підтвердження щодо сплати відповідних коштів на правову допомогу, якою є договір на юридичне обслуговування між позивачкою та адвокатом [PERSON] від 03.08.2012 року , та довідка про отриманої вказаної суми грошей. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме визнати незаконним наказ ТОВ НК Порто ЛТД № 255-К про припинення трудового договору від 30.07.2012року відносно [PERSON]. Визнати незаконним звільнення [PERSON] у відповідності до наказу № 255-К від 30.07.2012 року з посади адміністратора ООО НК Порто ЛТД за систематичне невиконання без поважних причин, обов'язків покладених на нього трудовим договором( п.З ч.І ст. 40 КЗПП України) . Забовязати ТОВ НК Порто ЛТД змінити формулювання про звільнення [PERSON] по п.З ч.І ст.40 КЗПП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за систематичне невиконання без поважних причин, обов'язків покладених на нього трудовим договором, вказав у графі 3 трудової книжки відомості про звільнення ( із зазначенням причин і посиланням на статтю, пункт закону) - ст. 38 КЗПП України розірвання трудового договору, укладеного на невизначний строк, з ініціативи працівника з дати прийняття рішення по справі. 3абовязати ТОВ НК Порто ЛТД нарахувати та оплатити заробітну плату [PERSON] за червень, липень 2012 року. Зобовязати ООО НК Порто ЛТД нарахувати і оплатити середньомісячний заробіток в зв'язку з неправильним формулюванням причини звільнення у трудовій книжці, що перешкоджає працевлаштуванню з 30.07.2012 року по дату винесення рішення. Стягнути з ТОВ НК Порто ЛТД на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 300О гривень, в іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Отже, з ТОВ НК Порто ЛТД на користь держави необхідно стягнути витрати - судовий збір у сумі 228,70 грн. і ---- грн.. , та на користь позивача - 3000 грн. за надання йому юридичної допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial