Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Свою заяву позивач пояснює тим, що вона являється власником 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] відповідно до рішення райнарсуду Ленінського району м. Києва від 05.09.1983р. Земельна ділянка на якій знаходиться житловий будинок є приватизованою та їй належить ? частина земельної ділянки. Іншими співвласниками цього будинку та земельної ділянки є її сестри - відповідачі по справі, кожна з яких володіє на праві власності відповідною ? частиною будинковолодіння та земельної ділянки. Позивач добросовісно заволоділа ? частинами будинку та земельної ділянки з 1980 року, з моменту смерті їх матері [PERSON] та за власний рахунок утримує вказаний будинок, здійснює поточний та капітальний ремонт будинку та впорядковує земельну ділянку. За власний рахунок оформила відповідну технічну документацію та провела газифікацію та водопостачання всього будинку. Відповідачі по справі з середини 60-х років не проживають у м. Золотоноша та взагалі сюди не приїздять, ніколи не приймали участі в утриманні будинковолодіння. Таким чином, оскільки [PERSON] на протязі більше тридцяти років відкрито, безперервно володіє чужим майном, то відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, просила визнати за нею право власності на ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS] та ? частини земельної ділянки за цією ж адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] змінили позовні вимоги та просили позов в частині визнання права власності за набувальною давністю на ? частини земельної ділянки по [ADDRESS] залишити без розгляду, позов в частині визнання права власності на ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS] за набувальною давністю просили задовольнити в повному обсязі на підставі наданих суду доказів. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але в матеріалах справи маються заяви про розгляд справи без їх участі, де проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували та були допитані судом за місцем проживання в порядку окремого доручення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов, з урахуванням змінених позовних вимог, підлягає до задоволення, оскільки відповідно до рішення райнарсуду Ленінського району м. Києва від 05.09.1983р. [PERSON] має у власності 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Із держаного акта на право приватної власності на землю реєстр № 194 від 30.10.2000 року вбачається, що [PERSON] належить ? частина земельної ділянки. Іншими співвласниками цього будинку та земельної ділянки є її сестри - відповідачі по справі, кожна з яких володіє на праві власності відповідною ? частиною будинковолодіння та земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки [PERSON] добросовісно заволоділа ? частинами будинку та земельної ділянки з 1980 року та за власний рахунок утримує вказаний будинок, здійснює поточний та капітальний ремонт будинку та впорядковує земельну ділянку, за власний рахунок оформила відповідну технічну документацію та провела газифікацію та водопостачання всього будинку, а відповідачі по справі з середини 60-х років не проживають у м. Золотоноша та ніколи не приймали участі в утриманні будинковолодіння, тобто оскільки [PERSON] станом на день її звернення до суду із позовом протягом більше як десять років відкрито, безперервно володіє чужим майном, то відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, за нею може бути визнано право власності на ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 207 ч.5 ЦПК України, суд задовольняє клопотання позивача [PERSON] про залишення без розгляду її позову в частині визнання права власності на ? частини земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю. На підставі ч.ч.1 ст.344 ЦК України.

Outcome: approved