Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство " Терра Банк"-, надалі ПАТ "Терра Банк" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Дарницького районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві в якому просить з метою погашення заборгованості [PERSON] за договором про іпотечний кредит № 129-Ф/08/01 від 12.09.2008 року в сумі 2 753 275 ( два мілліони сімсот п"ятьдесят три тисячі двісті сімдесят п"ять) гривень 27 коп. з яких: - 1 711 132,88 (один мілліон сімсот одинадцять тисяч сто тридцять дві) гривні 88 коп. - заборгованість по процентам, нарахованим за період з 31.03. 2010 року по 12.04. 2013 року; - 352 500,00 гривень (триста п"ятьдесят дві тисячі п"ятьсот) гривень - пеня за прострочення повернення кредиту, нарахована за період з 13.04. 2012 року по 12.04. 2013 року; - 49 220,20 гривень ( сорок дев"ять тисяч двісті двадцять)гривень 20 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 13.04. 2012 року по 12.04. 2013 року; - 374 980,18 гривень ( триста сімдесят чотири тисячі дев"ятьсот вісімдесят) гривень 18 коп. - 3% річних та втрати від інфляції в зв"язку з несвоєчасною сплатою процентів за період з 31.03. 2010 року по 12.04. 2013 року; - 265 442,00 гривні ( двісті шістьдесят п"ять тисяч чотириста сорок дві) гривні- 3% річних та втрати від інфляції в зв"язку з несвоєчасним погашенням кредиту за період з 31.03. 2010 року по 12.04. 2013 року - звернути стягнення на предмет іпотеки: - житловий будинок ( літ.А за планом земельної ділянки), загальною площею 247,20 кв. м., житловою площею 83, 20 кв.м. та споруджень ( № 1,2 за планом земельної ділянки), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], 1965 року народження, ідентифікаційний номер [NUMBER] на праві власності, згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко В.С. 04.09. 2006 року за реєстровим № 5046, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об"єкти нерухомого майна 07.09. 2006 року в реєстровій книзі 221-220 за реєстровим № 37434; -земельну ділянку, загальною площею 0,0700 га, кадастровий [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] та належить [PERSON], 1965 року народження, ідентифікаційний номер [NUMBER] на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-07913, шляхом ії реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України " Про виконавче провадження". В судовому засіданні представник позивача за довіреністю № 5 від 16.01.2012 року [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд задовольнити уточнену позовну заяву в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення в газеті "Хрещатик", про причини неявки суду не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася через оголошення в газеті "Хрещатик", про причини неявки суду не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася через оголошення в газеті "Хрещатик", про причини неявки суду не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення в газеті "Хрещатик", про причини неявки суду не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення в газеті "Хрещатик", про причини неявки суду не відомо. Відповідач Дарницький районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання свого представника не направив, проте на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без їх представника. Третя особа Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не направили свого представника, на адресу суду надіслали клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством "Терра Банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "Терра Банк" та [PERSON] 12 вересня 2008 року був укладений договір про іпотечний кредит № 129-Ф/08/01, відповідно до якого (з урахуванням умов додаткової угоди № 1 від 18.09.2008 року) позивач надав відповідачу-1 кредитні кошти (кредит) в сумі 2 350 000, 00 гривень (з них 2 000 000, 00 гривень надано після підписання кредитного договору та 350 000, 00 гривень - після підписання додаткової угоди №1 від 18.09.2008 року) із сплатою процентів у розмірі 24% річних та з остаточним строком повернення кредиту не пізніше 10.09.2010 року. Виконання відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором забезпечуються іпотекою належного відповідачу-1 майна, а саме: - житловий будинок ( літ.А за планом земельної ділянки), загальною площею 247,20 кв. м., житловою площею 83, 20 кв.м. та споруджень ( № 1,2 за планом земельної ділянки), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], 1965 року народження, ідентифікаційний номер [NUMBER] на праві власності, згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко В.С. 04.09. 2006 року за реєстровим № 5046, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об"єкти нерухомого майна 07.09. 2006 року в реєстровій книзі 221-220 за реєстровим № 37434; -земельну ділянку, загальною площею 0,0700 га, кадастровий [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] та належить [PERSON], 1965 року народження, ідентифікаційний номер [NUMBER] на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-07913, про що між позивачем та відповідачем-1 укладений відповідний договір іпотеки від 20.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. за реєстровим номером № 3108. Згідно з п.п. 1.2., 2.8., 5.3.2 Кредитного договору, відповідач-1 зобов'язався не пізніше 10.09.2010 року повернути отриманий кредит та щомісячно, в строк до 15 числа кожного поточного місяця, сплачувати позивачу проценти по кредиту за розрахунковий період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно. Однак в порушення договірних зобов'язань отриманий кредит у визначений строк відповідач-1 не повернув, проценти в повному обсязі не сплатив. Згідно п.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пункт 2 ст. 1054 ЦК України передбачає, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п.1 ст.1048 параграфа 1 глави 71 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 5.2.4 Кредитного договору встановлено, що банк має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за кредитним договором у випадку, зокрема, прострочення сплати чергового платежу за кредитом та процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців. Згідно зі ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Відповідно до п.6.2 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Таким чином, є цілком обґрунтованим стягнення пені, нарахованої у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлення в кредитному договорі обов'язку сплачувати проценти за користування кредитними коштами, наявність обов'язку у позичальника сплачувати банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у зв'язку з порушенням строку повернення кредиту не виключає сплату сум трьох процентів річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в кредитному договорі, стосуються плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов'язань, а ч.2 ст.625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошового зобов'язання. Тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Таким чином, нарахування та стягнення з відповідачів на користь банку трьох процентів річних та індексу інфляції за весь період прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом ґрунтується на приписах законодавства. Станом на 12.04.2013 року заборгованість відповідача-1 по Кредитному договору склала 5 858 672, 29 гривень (а.с. 97-98), з яких: - 2 350 000, 00 гривень - заборгованість за кредитом; - 2 466 529, 90 гривень - заборгованість по процентам, нарахованим за період з 12.09.2008 р. по 12.04.2013 р.; - 352 500, 00 гривень - пеня за прострочення повернення кредиту, нарахована за період з 13.04.2012 р. по 12.04.2013 р.; - 49 220, 20 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 13.04.2012 р. по 12.04.2013 р., - 374 980, 18 гривень - 3% річних та втрати від інфляції в зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за період з 31.03.2010 р. по 12.04.2013 р.; - 265 442, 00 гривень - 3% річних та втрати від інфляції в зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту за період з 31.03.2010 р. по 12.04.2013 р. Згідно умов Іпотечного договору позивач вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, коли в момент настання термінів виконання будь-яких забезпечених іпотекою зобов'язань, вони не будуть виконані ( п. 2.1.5., п.3.2. Іпотечного договору). При цьому на рахунок предмета іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в повному обсязі (п.3.3. Іпотечного договору). Згідно положень статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, щодо відшкодування, в тому числі, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про іпотеку", У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З метою дотримання процедури звернення стягнення, передбаченої ст. 35 Закону України "Про іпотеку", позивач 05.12.2012 року направив відповідачу-1 вимогу вих.. № 3046 від 30.11.2012 року (а.с. 183), в якій вимагав від відповідача-1 усунути порушення умов Кредитного договору та погасити борг. Одночасно у вимозі позивач попереджав відповідача-1 про початок процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку непогашення боргу. Згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У зв'язку із невиконанням відповідачем-1 договірних зобов'язань Дарницьким районним судом м. Києва 19.05.2010 року (а.с. 180), було прийняте рішення по справі № 2-1282/10, яким з відповідача-1 на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором, що існувала за станом на 30.03.2010 року (а.с. 112), в сумі 3 602 623, 99 гривень, з яких: - 2 350 000, 00 - заборгованість за кредитом; - 755 397, 02 гривень - заборгованість по процентам, нарахованим за період з 12.09.2008 р. по 30.03.2010 р.; - 306 304, 79 гривень - пеня за прострочення повернення кредиту, нарахована за період з 11.08.2009 р. по 30.03.2010р.; - 80 812, 66 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів, нараховану за період з 16.12.2008 р. по 30.03.2010 р.; - 65 298, 56 гривень - 3% річних та втрати від інфляції в зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за період з 16.12.2008 р. по 30.03.2010 р.; - 44 810, 96 гривень - 3% річних та втрати від інфляції в зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту за період з 11.08.2009 р. по 30.03.2010 р. Умовами Кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом проводиться за період з дати виникнення заборгованості (в т.ч. простроченої) на позичковому рахунку позичальника до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку непогашеної (в т.ч. простроченої) заборгованості за кредитом. Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється виходячи з фактичної кількості днів у році, при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п.2.5. Кредитного договору). Відповідно до п.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.2 п.1 ст.1048 ЦК України). Загальна сума додатково-нарахованої заборгованості відповідача-1 по кредитному договору, яка підлягає стягненню за рахунок предмета іпотеки, складає 2 753 275, 26 гривень, з яких: - 1 711 132,88 гривень - заборгованість по процентам, нарахованим за період з 31.03. 2010 року по 12.04. 2013 року; - 352 500,00 гривень - пеня за прострочення повернення кредиту, нарахована за період з 13.04. 2012 року по 12.04. 2013 року; - 49 220,20 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 13.04. 2012 року по 12.04. 2013 року; - 374 980,18 гривень - 3% річних та втрати від інфляції в зв"язку з несвоєчасною сплатою процентів за період з 31.03. 2010 року по 12.04. 2013 року; - 265 442,00 гривні - 3% річних та втрати від інфляції в зв"язку з несвоєчасним погашенням кредиту за період з 31.03. 2010 року по 12.04. 2013 року. У зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки позивач, в силу приписів ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку", одночасно вправі вимагати виселення всіх мешканців, що проживають в будинку, який складає предмет іпотеки. Згідно довідки форми № 3 від 30.04.2013 року № 552, виданої КП "Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва" (а.с. 215), в будинку за адресою: [ADDRESS], проживають та зареєстровані: - власник [PERSON] (1965 р.н.) - без реєстрації; - дружина [PERSON] (1983 р.н.) - дата реєстрації 17.04.2010 р.; - сестра [PERSON] (1967 р.н.) - дата реєстрації 24.04.2010 р.; - син [PERSON] (2010 р.н.) - дата реєстрації 17.07.2010р. Відповідно до відповіді Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 26.04.2013 року вих.. № 1170 на ухвалу суду від 26.04.2013 року, окрім членів сім'ї відповідача-1, в будинку за вказаною адресою проживає та зареєстрований [PERSON] (1981 р.н.) - дата реєстрації 04.04.2013 р. (а.с. 214). Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно положення статті 41 Закону України "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Згідно ч.1 ст.109 Житлового кодексу Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Відповідно до ч.2 ст.109 Житлового кодексу Української РСР, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Згідно ч.3 ст.109 Житлового кодексу Української РСР, виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Частина 3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: - договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; - договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Із вищезазначеної довідки форми № 3 та відповіді Дарницького РУ ГУ МСВ України в м. Києві вбачається, що всі члени сім'ї відповідача-1 та [PERSON] були зареєстровані в будинку в період з квітня 2010 року по квітень 2013 року, в той час як Іпотечний договір був укладений 20.09.2008 року. Таким чином, члени сім'ї відповідача-1 та [PERSON] не є особами, що в силу названої вище норми Закону не підлягають виселенню із займаного будинку, що складає предмет іпотеки. Крім того, відповідно до умов Іпотечного договору відповідач-1 без письмової згоди позивача не мав права укладати стосовно предмета іпотеки договори оренди (найму), лізингу та будь-які інші договори, що встановлюють обтяження предмета іпотеки. Оскільки, згоди на проживання відносно членів сім'ї відповідача-1 та [PERSON] позивач не надав, зареєстровані всупереч умов договірних зобов'язань особи підлягають обов'язковому виселенню із зняттям з реєстраційного обліку. Згідно п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Позовна вимога про зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки вона є похідною від вимоги про виселення. У силу ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Процедура зняття з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення). Отже, враховуючи, що представником позивача надано до суду всі підтверджуючі кожну обставину справи докази, суд вважає, що позов Публічно Акціонерного Товарситва "ТЕРРА БАНК" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Дарницького районного віддлу Державної міграційної служби України в м. Києві, третя особа: ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві про стягнення заборгованості, виселення та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial