Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивачка 30 вересня 2013 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьки: [PERSON] та [PERSON] проживали та були власниками домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], яку відповідно до чинного законодавства прийняла його дружина - мати позивачки - [PERSON] та зареєструвала за собою право власності на спадкове майно. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] та позивачці, що складається із домоволодіння [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері, але державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Тому, на підставі викладеного позивачка була вимушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.86). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надавав. Третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, в особі свого представника, в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків - [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №2563. Після одруження із [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6,7,8). На підставі свідоцтв про право приватної власності на житловий будинок від 25 квітня 1994 року, домоволодіння [ADDRESS], по 1/2 частині належало [PERSON] та [PERSON], про що зроблено висновок про реєстрацію домоволодіння від 25 квітня 1994 року, на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів №78/31 від 18.03.1994 року, яким визнано право власності, узаконено та затверджено акт прийняття в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] (а.с.27,28,29,30,31-32,66). [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із 1/2 частки домоволодіння [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці розміром 813 кв.м., розташованій у [ADDRESS], яку він заповів своїй дружині - [PERSON], яка в свою чергу належним чином прийняла спадщину та зареєструвала право власності на домоволодіння (а.с.45,46,60,63,68). [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS]. За життя померла [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] народження (а.с.74,80). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємці - [PERSON] та [PERSON], у встановлений строк звернулися до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] (з.а.с.74,79). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №2891/02-14 від 25.07.2013 року Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, є обґрунтованими, доведеними, тому за позивачкою слід у судовому порядку визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, із відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved