Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Михайлівської селищної ради Запорізької області про встановлення факту володіння будівлею та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, за участю третьої особи - КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро». В позові зазначено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги, що прийняли б спадщину, немає. Однак, позивач не може оформити своє право на спадщину, так як правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, оскільки за життя померлий не зареєстрував своє право власності на цей житловий будинок. Таким чином, позивач, як законний спадкоємець, має всі законні права на належне йому спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне йому майно і вільно ним користуватися. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що житловим будинком [ADDRESS] володів [PERSON], який помер [INFO] року, та визнати за ним право власності в порядку спадкування на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, жодних заперечень проти позову не зазначено. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] року та строк на її прийняття вийшов до 01 січня 2004 року, тому спадкові відносини повинні регулюватись нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 30 березня 1962 року районним бюро ЗАГС Михайлівської районної ради Запорізької області, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23 лютого 1962 року зроблено відповідний запис № 42. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 18 грудня 1981 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Михайлівської районної ради народних депутатів Запорізької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвища чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18 грудня 1981 року зроблено запис № 91. Згідно свідоцтва про смерть, виданого повторно 07 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер [INFO] року, про що 09 липня 1996 року складено відповідний актовий запис № 50. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Зазначеним житловим будинком володів [PERSON], однак правовстановлюючі документи на цей житловий будинок відсутні. Згідно довідки від 23 вересня 2013 року, виданої Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, згідно земельно-кадастрової документації по Михайлівській селищній раді за адресою: [ADDRESS], числиться земельна ділянка, загальною площею 0,15 га, в тому числі площею 0,15 га для обслуговуванні житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка не приватизована. Згідно довідки від 08 жовтня 2013 року, виданої виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, позивач мешкає в будинку [ADDRESS]. Його батько [PERSON], який помер [INFO] року був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS], з 19 жовтня 1972 року по 29 квітня 1977 року та з 1978 року по 07 червня 1985 року. Згідно копії домової книги, у розділі І «Відомості про осіб, відповідальних за ведення домової книги і прописку по будинку» значиться прізвище - [PERSON], глава родини, з 1972 року. Згідно довідки від 11 жовтня 2013 року, виданої КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 11 жовтня 2013 року право власності не зареєстровано. Замовником первинної інвентаризації даного будинку є позивач. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, а саме, що житловим будинком [ADDRESS] володів [PERSON], який помер [INFO] року, однак, в зв'язку з тим, що за життя померлий не оформив належним чином своє право власності на цей житловий будинок, тому правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Згідно копії домової книги житлового будинку [ADDRESS], в зазначеному житловому будинку значиться зареєстрованим позивач. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], виконаний станом на 09 вересня 2013 року, замовником технічної інвентаризації вказаний позивач, місце проживання якого за адресою: [ADDRESS]. В розділі «Характеристика будинку, господарських будівель і споруд» рік побудови житлового будинку і веранди - 1972 рік, веранди - 1990 рік, вбиральні - 2005 рік та огорожі - 2010 рік. Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, так як за життя померлий не зареєстрував своє право власності на належний йому житловий будинок. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори), інформація про заповіти, спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі відсутня. Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що позивач не може вільно користуватися належним йому спадковим майном у виді житлового будинку [ADDRESS], оскільки він, як законний спадкоємець, фактично прийняв у спадщину майно, яке залишилось після смерті його батька, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, має всі законні права на зазначене спадкове майно, але не може оформити своє право власності на нього, в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення факту, що має юридичне значення, позивачу необхідно для оформлення права на спадщину, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що житловим будинком [ADDRESS] володів [PERSON], який помер [INFO] року, та визнання за позивачем права власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved