Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 07 жовтня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Дітей від шлюбу не мають. Спору стосовно розділу сумісного майна у них немає. Зазначає, що сімейні відносини не склалися та припинені, однією родиною не проживають, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у кожного своє життя, подальше спільне життя та збереження родини неможливі, у зв'язку із чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 07 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, було укладено шлюб, актовий запис № 759, про що було видане Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.3). Дітей від шлюбу не мають. Спору стосовно розділу сумісного майна, у них немає. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що вони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, що суперечить ст.3 Сімейного Кодексу України, яка говорить, що родину становлять спільно проживаючі особи, зв'язані загальним побутом, що мають права й обов'язки. Шлюб сторін так само перешкоджає їм здійснити право на проживання в родині, передбачене ст.4 Сімейного Кодексу України. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родину зберегти не можливо, вона розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням позивачки, останній після розірвання шлюбу слід повернути дошлюбне прізвище - [PERSON]. Питання про відшкодування судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач на цьому не наполягав. У відповідності з вимогами частини 2 статті 115 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб - у порядку, передбаченому діючим законодавством. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved