Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-15 00:00:00

В липні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, згідно якого просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Жовтнева, 3, в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області, загальною площею 93,0 кв. м. з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 01.02.2012 року, актовий запис про смерть № 2, обґрунтовуючи який зазначив, що 01.02.2012р. помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається у тому числі з житлового будинку з надвірними спорудами в с.Мартусівка, Бориспільського району по вул. Жовтнева, 3. На випадок смерті спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все майно заповів [PERSON] Позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак не може її оформити в повному обсязі, тому вимушений звернутися до суду. В судове засідання сторони не зявилися. До початку судового засідання від позивача та представника позивача надійшли заяви, згідно яких просили слухати справу у їх відсутність, просили позов задовольнити. Відповідач направив до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши подані заяви, матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 1 лютого 2012 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 239858, виданим виконавчим комітетом Мартусівської сільською радою Бориспільського району Київської області 03.02.2012р. та свідоцтвом про народження серії І-АВ № 121911 /а.с. 14/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка, вул.Жовтнева, 3, що підтверджується Рішенням Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 53 від 29 вересня 2005 року та Технічним паспортом на даний житловий будинок /а.с. 15-19/. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалось, і на що матиме право по закону на день смерті заповів [PERSON] /а.с. 9/. Позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу [PERSON] /а.с. 10/. Однак свідоцтво про право на спадщину отримати не може, оскільки на житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ на імя померлого [PERSON] Домоволодіння існує, має вартість, факт належності будинку [PERSON] ніким не оспорюється. Від спадщини позивач [PERSON] не відмовляється, спору відносно обєкту спадкування немає. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадкового майна, а позивач як єдиний спадкоємець, після смерті [PERSON] має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачами в обґрунтування їх позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] мав право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набув право власності на спадковий будинок з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, позов про визнання права власності за [PERSON] на домоволодіння що розташоване по вул. Жовтнева, 3, в с. Мартусівка Бориспільського району, Київської області слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved