Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про арешт, посилаючись на наступне. Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 17.12.2010 року по справі № 1-700/10 позов [PERSON] про стягнення з обвинуваченого по кримінальній справі [PERSON] 82 000 грн. Під час проведення виконавчих дій установлено, що боржнику на праві власності належить квартира [ADDRESS], та прийнято рішення по її реалізації. Проте, у зв’язку з відсутністю купівельного попиту, прилюдні торги не відбулися, а [PERSON] надав згоду щодо залишення непроданого нерухомого майна боржника за собою. Згідно постанови про передачу непроданого нерухомого майна в рахунок погашення боргу, за виконавчим документом від 17.07.2012 року, заявнику передано у власність нереалізоване на прилюдних торгах нерухоме майно, а саме 1/3 частини двокімнатної квартири, загальною площею 43,0 кв.м. по вул. Фрунзе, 5/2 в м. Білгород-Дністровському. Однак, 20.08.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було накладено арешт на спірне майно, але в межах іншого виконавчого провадження. За таких обставин, [PERSON] не встиг оформити право власності на 1/3 частину зазначеної квартири та змушений був звернутися за захистом своїх прав до органів прокуратури, яка в подальшому звернулась до суду в інтересах [PERSON] Представник Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури підтримав позовну заяву разом з доповненнями до неї та просить суд задовольнити заявлені вимоги. [PERSON] у судове засідання не з’явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю та задовольнити позовні вимоги. Представник відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. На адресу суду представником відповідача були направлені письмові заперечення на позовну заяву з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу за наявними матеріалами, які додані до заперечення та за відсутністю представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 07.04.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 22 000 гривень матеріальної шкоди та 60 000 гривень моральної шкоди по справі № 1-700/10. Державним виконавцем відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області [PERSON] був складений відповідний акт про реалізацію нерухомого майна 1/3 частини квартири загальною площею 43,0 кв.м. по вул. Фрунзе, 5/2 в м. Білгород-Дністровському. З акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна яке не було реалізовано в зв’язку з тим, що прилюдні торги не відбулися від 17.07.2012 року вбачається, що публічні торги від 22.03.2012 року, 25.04.2012 року та 30.05.2012 року, які проводились ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», не дали результатів по реалізації 1/3 частини квартири по вул. Фрунзе, 5/2 в м. Білгород-Дністровському та частина квартири не була продана. Тому, [PERSON] відділом ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській області було запропоновано залишити непродане майно боржника за собою в рахунок погашення частини боргу за виконавчим документом. Після отримання згоди [PERSON], відділ ДВС в своєму акті від 17.07.2012 року зазначив, що майно передається у власність стягувану за оцінкою, за якою воно було передано реалізацію, а саме за ціною 47326,00 грн. без ПДВ, та вказано, що цей акт є підставою для подальшого оформлення стягувачеві [PERSON] права власності на 1/3 частину двокімнатної квартири по вул. Фрунзе, 5/2 в м. Білгород-Дністровському. Постановою відділу ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській області від 17.07.2012 року про передачу непроданого нерухомого майна у зв’язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, стягувану в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, було постановлено передати у власність [PERSON] нереалізоване на прилюдних торгах нерухоме майно, а саме: 1/3 частина двокімнатної самостійної квартири загальною площею 43,00 кв.м. по вул. Фрунзе, 5/2 в м. Білгород-Дністровський, за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію. Відповідно до ч.9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права на це майно. В подальшому, з метою реєстрації права власності, як того вимагало законодавство, [PERSON] звернувся до КП «Білгород-Дністровське БТІ» із заявою про оформлення та видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Але оформити право власності заявник не встиг у зв’язку із тим, що 20.08.2012 року державним виконавцем Моц В.В. накладено арешт на спірне майно, але вже за іншим виконавчим документом. З матеріалів наданих представником відповідача вбачається, що постановою від 20.08.2012 року було відкрите виконавче провадження по виконавчому листу № 2-3185 виданий 04.10.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, де боржником є [PERSON], а стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк». Постановою від 20.08.2012 року відповідачем був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON], тобто і на 1/3 частину квартири по вул. Фрунзе 5/2 в м. Білгород-Дністровському. Відповідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладене арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Outcome: approved