Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

У серпні 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня звернення до суду з позовом та до досягнення дітьми повноліття. На підтримання своїх вимог вказувала, що з 09.08.2003 по 12.12.2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого вони знову відновили подружні стосунки. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебуває на її повному утриманні, оскільки з травня 2013 року вона припинила. [PERSON] у добровільному порядку кошти на у тримання дітей не надає, хоча зобов'язаний їх утримувати, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримувала повністю. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 09.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON].(дошлюбне прізвище) був укладений шлюб (а. с. 3), який був розірваний 12.12.2006 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.2005 року, а.с.7) та [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.2011 року, а.с. 8). Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач не виконує батьківський обов'язок по утриманню малолітніх дітей, не надав суду доказів стягнення з нього аліментів у меншому розмірі, ніж просить позивачка, суд на підставі встановлених фактів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дітей. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57- 60 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: approved