Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Мукачівський міський відділ ГУ ДМС України у Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні [PERSON] житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2013 року залучено до участі по справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON]. Позов мотивує тим, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності йому - [PERSON], його дружині [PERSON] та його сину [PERSON], який зареєстрований у даній квартирі, однак не проживає в ній більше 4 років. Відповідач ніякої участі в обслуговуванні квартири не приймає, поточними ремонтами не займається, комунальні послуги не сплачує, тому просить суд усунути перешкоди у користуванні [PERSON] квартирою за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, через засоби масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - представник Мукачівського міського відділу ГУ ДМС України у Закарпатській області та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 2008 року та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 січня 2009 року квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-6). -2- Згідно довідки за № 2-04609 від 08 серпня 2013 року виданою управляючою компанією ТОВ «І.Т.В.Сервіс», відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.7). У відповідності до Акту № 138 від 17 серпня 2013 року, [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS] - не проживає з 10 травня 2009 року, що засвідчується підписами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Матеріалами справи встановлено, що підстав для збереження за відповідачами права на проживання за адресою [ADDRESS] - немає, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved