Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є власницею будинковолодіння, що розташоване по вул.Добровольського, 74 в м.Черкаси, на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] На даний час вона має намір приватизувати земельну ділянку на якій розташовано належне їй нерухоме майно. Разом з тим, відповідач [PERSON] та [PERSON], які є суміжним користувачем не надала згоди на приватизацію. Таким чином, позивачка вважає, що не надавши безпідставно та необґрунтовано згоди на приватизацію, відповідачі перешкоджають їй в здійсненні нею права на приватизацію земельної ділянки. Відповідач [PERSON] позов не визнав, мотивував свою відмову, тим що [PERSON] порушила межові знаки з належною йому земельною ділянкою, побудувавши на своїй земельній ділянці добудову до будинку, а саме мансарду, але надати суду доказу, що дана забудова, якимось чином порушує земельну межу і його права на користування земельною ділянкою не може. Представник відповідача покладався на розсуд суду при вирішенні даного позову. Відповідачка [PERSON] про місце та час проведення судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла, будь яких заяв не надходило. Представник третьої особи: Черкаської міської ради, вважає, що відповідачі по справі необґрунтовано не надають згоди на приватизацію земельної ділянки, а тому позов підлягає до задоволення., Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власницею будинковолодіння, що розташоване по вул.Добровольського, 74 в м.Черкаси, на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр 12600 та зареєстрований в державному реєстрі правочинів №9253590 від 16.11.2010 року. На даний час [PERSON], має намір приватизувати земельну ділянку на якій розташовано належне їй нерухоме майно, яку було виділено рішенням виконкому Черкаської міської ради №450 від 22 квітня 1954 року попередньому власнику [PERSON], під індивідуальне житлове будівництво в розмірі 500 кв.м.. В зв’язку з чим, нею 13.06.2013 року було подано заяву до Черкаської міської ради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з метою подальшого оформлення права власності.16 вересня 2013 року було проведено встановлення в натурі (на місцевості) зовнішніх меж та передачі межових знаків під нагляд на зберігання та складено відповідний акт. Відповідно до вищезазначеного акту фактична земельна ділянка в користуванні [PERSON] складає 0.489 га. Необхідною умовою для надання дозволу на приватизацію земельної ділянки є погодження суміжних землекористувачів, якими є [PERSON] (вул.Добровольського, 76) та [PERSON] (вул.Добровольського, 72) Суміжні землекористувачі, не надали згоди на приватизацію земельної ділянки та не підписали акт узгодження зовнішніх меж, не пояснивши об’єктивних мотивів відмови. [PERSON], мотивував свою відмову, що [PERSON] порушила межові знаки з належною йому земельною ділянкою, побудувавши на своїй земельній ділянці добудову до будинку, а саме мансарду, але не надав суду жодного належного та допустимого доказу, що дана забудова, якимось чином порушує земельну межу і його права на користування земельною ділянкою, посилання про те, що попередні власники порушили межові знаки, також не знайшли свого підтвердження і на думку суду є надуманими, а тому суд вважає, що дана відмова є безпідставною і не обґрунтованою. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] придбала у [PERSON] будинковолодіння, що розташоване по вул.Добровольського, 74 в м.Черкаси на земельній ділянці розміром 489 кв.м. В 2010 році [PERSON] також подавала заявку на виготовлення технічної документацію на вищезазначену земельну ділянку. В зв’язку з чим було проведено геодезичні обміри і виявлено, що в фактичному користуванні знаходиться не 500 кв.м., а 489 кв.м. При проведенні даних обмірів, встановленню та погодження меж, відповідач по справі [PERSON] також чинив перешкоди та відмовлявся підписувати акт встановлення та погодження меж. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду від 20.10.2008 року було визнано безпідставною відмову [PERSON] від підпису у визначенні та погодженні меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Черкаси вул.Добровольського, 74. Відповідно ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж. Частинами 1 та 2 ст. 107 Кодексу передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно - кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Згідно ст.198 ЗК України, є обов'язковим погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами. Межові знаки - це спеціальні позначення, які встановлюються землевпорядними органами на крайніх поворотних точках межі земельної ділянки і мають особливий правовий режим. Відповідно ст. 103 Земельного Кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затемнення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо.) Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. В силу ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно до ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п’ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Таким чином, суд доходить висновку про те, що не надання згоди позивачу на приватизацію, з боку відповідачів [PERSON] та [PERSON], є безпідставними та порушує здійснення позивачем права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки в порядку та розмірах згідно чинного законодавства. Судовий збір в сумі 229.40 грн. суд вважає віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved