overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

ОП «Кримтеплокомуненерго», звернулося до суду з заявою про виправлення виконавчого документу №2н/122/250/13, виданого 22.04.2013 року шляхом внесення ідентифікаційного номеру боржника [PERSON], мотивуючи тим, що постановою держвиконавця від 20.11.2013 року їм було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа №2н/122/250/13 у зв'язку із не відповідністю вимогам статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме - у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний номер боржника. Заявник у судове засідання не з'явився, але його неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення змін до виконавчого документу. Згідно з положеннями частини 3 статті 369 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень статті 369 ЦПК України виконавчий лист оформлюється відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено перелік вимог до виконавчого провадження. Судом встановлено, що виданий заявнику 22.10.2013 року судовий наказ не відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається з відповіді Міндоходів і зборів, щодо надання реєстраційного номера платника податків [PERSON], надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, оскільки заявником не вказано дату народження та серію і номер паспорту боржника. У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

ОП «Кримтеплокомуненерго», звернулося до суду з заявою про виправлення виконавчого документу №2-122/748/13, виданого 29.09.2013 року шляхом внесення ідентифікаційного номеру боржника [PERSON], мотивуючи тим, що постановою держвиконавця від 20.11.2013 року їм було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа №2-122/748/13 у зв'язку із не відповідністю вимогам статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме - у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний номер боржника. Заявник у судове засідання не з'явився, але його неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення змін до виконавчого документу. Згідно з положеннями частини 3 статті 369 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень статті 369 ЦПК України виконавчий лист оформлюється відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено перелік вимог до виконавчого провадження. Судом встановлено, що виданий заявнику 29.09.2013 року виконавчий лист не відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається з відповіді Міндоходів і зборів, щодо надання реєстраційного номера платника податків [PERSON], надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати. У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь з 15 листопада 2013 р. на утримання повнолітньої доньки [INFO] аліменти на навчання - до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Предстаник відповідача визнав позов на сплату аліментів в сумі 450 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблений запис № 302 (а.с. 5). Мають [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] (а.с. 6). З довідки Чорноморського державного університету імені Петра Могили вбачається, що [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної форми навчання за держзамовленнм. Строк закінчення навчання за програмою бакалавра - 30 червня 2016р. (а.с.5). Статтею 198 СК встановлений обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе, у відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України, присудити позивачці аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 500 грн. За такого позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 229грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Сторони проживали у шлюбі з 14 липня 2012 року, який було зареєстровано у відділі РАЦС Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 28 . Від шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини сторони припинили у травні 2013 року через те, що в сім'ї постійно виникають сварки та непорозуміння на підставі ревнощів відповідача та з різних побутових причин, тому позивач просить суд шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явивася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] за набувальною давністю, посилаючись на те, що є власницею 1/2 частини домоволодіня по [ADDRESS]; інша частина будинку належала її бабці [PERSON], яка померла [INFO]. З дня смерті бабусі позивачка користується її частиною будинку, утримує будинок та робить поточний та капітальний ремонт. Оскільки вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком з 1998 року, на підставі ст. 344 ч.1 ЦК України просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку, що належала [PERSON], за набувальною давністю. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача Тараненко С. М. залишив питання про задоволення позову на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 10-11). Як встановлено в судовому засіданні інша частина вказаного домоволодіння належала [PERSON], яка померла [INFO] Згідно довідки Голопристанської ДНК №708/01-16 від 27.09.2013р. після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не подавались заяви про прийняття або відмову від спадщини, спадкову справу не заведено, свідоцтво про право власності на спадщину не видавались, відомості про спадкоємців відсутні. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] з дня смерті [PERSON] відкрито, безперервно користується частиною будинку, що належала померлій, сплачує комунальні послуги, здійснює ремонт нерухомого майна, утримує його. Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] За ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, оскільки вона добросовісно безперервно володіє нерухомим майном протягом більш ніж десяти років На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаною заявою посилаючись на те, що при оформленні документів для одержання пенсії по інвалідності, виявилось, що в атестаті [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища №66 м.Кокчетава за спеціальністю токаря допущено описку - зазначено прізвище як [PERSON]. 23.07.1972 року відділом кадрів Кокчетавського заводу киснево-дихальної апаратури заповнено трудову книжку, в якій також зазначено прізвище [PERSON]. 09.10.2013 року виконавчим комітетом Гладківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області видано архівну довідку про нарахування заробітної плати, в якій прізвище також невірно зазначено. У зв'язку з цим відповідальні особи управління пенсійного фонду не можуть оформити пенсію. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву на вказаних в ній підставах. Представник пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представника пенсійного фонду, проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Статтею 256 ч.1 п.6 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що в атестаті [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища №66 м.Кокчетава за спеціальністю токаря, в трудовій книжці, заповненій 23.07.1972 року на ім'я заявника, та в архівній довідці №11-9/37-Г від 09.10.2013 року, виданій виконавчим комітетом Гладківської сільської ради Голопристанського району про нарахування заявнику заробітної плати, допущено помилку в написанні прізвища заявника - невірно зазначено [PERSON]. Факт належності [PERSON], [INFO], вказаних документів, підтверджується копією його паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, військового квитка, оскільки зазначені в документах дані прізвища, ім'я, по батькові та рік народження заявника співпадають з даними, що містяться у трудовій книжці, атестаті та архівній довідці. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику необхідно для оформлення пенсії, тому дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

12.06.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис № 45). Мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що через різність характерів та звичок сімейне життя у них з відповідачкою не склалося, вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, тому він наполягає на розірванні їх шлюбу. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він підтримує позов і просить розглянути справу у його відсутність. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона визнає позов і просить розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його розірвання, що свідчить про те, що їх сім"я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

26.11.2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулися до суду з вказаним позовом, зазначили, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.12.2007 року відповідачу був наданий картковий кредит у розмірі 7000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору ПАТ КБ "Приватбанк" виконав свої зобов'язання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала, тому станом на 30.10.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 19280,21 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17478,24 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 407,67 гривень, а також штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень, штраф (процентна складова) в сумі 894,30 гривень. Відповідач зобов'язалася здійснювати повернення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитними коштами щомісячно, але вона добровільно не розрахувалася. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом та просять стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредиту в сумі 19280,21 гривень і судові витрати в сумі 229,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заву в якій справу просить розглянути без нього. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове відправлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Із копії розрахунку заборгованості (а.с.2-3) судом встановлено. що за неналежне виконання своїх зобов'язань відповідачу нараховані штрафні санкції. Із копії заяви (а.с.5) та копії умов і правил надання банківських послуг (а.с.6-9) судом встановлено, що [PERSON] надано картковий кредит. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 19280,21 гривень і витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Сторони уклали шлюб 30.08.2003 року. Від спільного проживання дітей не мають. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з нею не склалось, оскільки між ними постійно виникали конфліктні ситуації, стосунки постійно були напружені, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони спільне господарство не ведуть, понад два роки разом не проживають. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась остаточно. Шлюбні відносини припинені, вони разом не проживають бульше 2 років, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Прокурор звернувся з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що в ході проведеної перевірки прокуратурою Обухівського району було встановлено, що розпорядженням голови Обухівської районної державної адміністрації №35 від 16.01.2009 року затверджено розроблений ТОВ «Дельта 2003» проект землеустрою щодо відведення у власність 14-ти громадянам, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області площею по 2 га кожна, загальною площею 28 га. 09.06.2009 року державні акти на право власності на вказані земельні ділянки пройшли державну реєстрацію. В ході перевірки прокуратурою було встановлено, що вказані земельні ділянки, які передані у приватну власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відносяться до земель водного фонду, знаходяться в межах прибережної захисної смуги Канівського водосховища річки Дніпро, а також безпосередньо накладаються на водне русло, що підтверджується протоколом огляду від 08.10.2010 року, згідно якого зазначені земельні ділянки загальною площею 28 га розташовані в межах півострова, який з трьох боків безпосередньо межує із водами Канівського водосховища. В підтвердження своїх доводів прокурор посилається на план-схему розташування земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з відповідними кадастровими номерами, із зазначенням частин земельних ділянок, які розташовані в межах Канівського водосховища річки Дніпро та з визначенням 100-метрової прибережної водозахисної смуги. Виходячи з цих доводів та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] вказує в позовній заяві від 11 листопада 2013 року, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Даний будинок [PERSON] успадкував після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] 9 квітня 2002 року її батько [PERSON] заповів їй даний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. У встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки думала, що наявність заповіту є достатньою підставою для отримання свідоцтва про право власності на спадщину. Пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки є юридично неосвіченою та довгий час хворіла. Просить визначити їй для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини додатковий строк терміном два місяці. Вислухавши представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON], який підтримав вимоги позовної заяви з підстав, наведених в ній, показав також, що додатковою причиною, яка на його думку дає підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, є також та, що в той час коли помер її батько вона доглядала діда по материній лінії [PERSON], який помер в м. Рівне у віці 79 років [INFO]. На ствердження цього факту надала свідоцтво про його смерть (актовий запис № 255 від 7 лютого 2006 року. Просить встановити позивачці [PERSON] додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], що до дня смерті належали її батьку. Від відповідача надійшла заява, в якій сільський голова Хмелівської сільської ради вказує, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без їх участі. Судом достовірно встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], з поважних причин - хворобу, догляд за хворим дідом та юридичну необізнаність, пропустила строк для прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Спадкове майно їй належить по заповіту [PERSON] від 9 квітня 2002 року. Родинні відносини позивачки із спадкодавцем доведено копією свідоцтва про народження [PERSON] на а.с.6 та про укладення шлюбу позивачки із [PERSON] До складу спадкового майна належать: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. У відповідності з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини За таких обставин і на підставі наведеного позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 10.06.2000 року і зареєстрованого Рафалівською селищною радою Володимирецького району Рівненської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 06. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, постійно виникають суперечки і непорозуміння. Сімейних стосунків не підтримують. Проживають окремо з грудня 2012 року.. Від даного шлюбу мають дитину: сина [PERSON] - [INFO]. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. А тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає, сторони не підтримують сімейні відносини, проживають окремо і є підстави для його розірвання. Дитину залишити проживати з матір"ю. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved