Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватно - орендного підприємства «Вікторія», про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та стягнення витрат пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 107,30грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд визнати недійсним договір оренди землі та витребувати земельну ділянку з чужого незаконного володіння. Представник відповідача за довіреністю Довбня О.В. 10.06.2013р. надав суду письмові заперечення проти первісних позовних вимог. Позовні вимоги які були уточненні 09.07.2013 року не визнав, суду пояснив, що позивач має можливість разом із відповідачем звернутися до Новобузького відділу Держземагенства в Миколаївській області з метою скасування реєстрації даного договору, оскільки на момент реєстрації договору [PERSON] вже була померла. Крім того дана земельна ділянка яка була передана в оренду відповідачеві за призначенням не використовується. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що громадянці [PERSON] (позивачці) на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить земельна ділянка площею 5.8891 га, розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та успадкована (згідно рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 14.08.2012 року) останньою після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. За життя [PERSON], 25 жовтня 2004 року уклала з ПОП «Вікторія» договір оренди вищезгаданої земельної ділянки строком на 49 років. Зазначений договір зареєстровано в Новобузькому районному відділі Миколаївської філії ДП «Центр ДЗК» 08.12.2010 року під № 041049306975. Тобто, в силу вимог закону його (договір оренди) не можна вважати належним правовстановлюючим документом, який свідчить про правомірність використання земельної ділянки [PERSON] відповідачем ПОП «Вікторія». Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на час смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В силу ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ч.2 ст.125 ЗК України і ст.18 указаного Закону України є укладеним (вчиненим) із моменту його державної реєстрації. Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 16.09.2008 року) визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 цієї статті, відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Разом з цим, як вбачається зі змісту спірного договору у ньому відсутні умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Стаття 215 ЦК України встановлює, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає доведеним, що під час укладання договору, сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», для визнання спірного договору недійсним. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання договору оренди землі від 25.10.2004 року недійсним та витребування земельної ділянки з незаконного володіння ПОП «Вікторія» знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] понесений останньою та документально підтверджений судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved