Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-16 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила вселити їх у частину 11/20 часток житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах Київської області загальною площею 58,2 м2, житловою площею 24,6 м2, а саме приміщення: вітальню 2-1 площею 10,0 м2, жилу кімнату 2-2 площею 16,1 м2, жилу кімнату 2-3 площею \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~8,5 м2, коридор 2-4 площею 9,0 м2, кухню 2-5 площею 9,5 м2 та кладову 2-6 площею 5,1 м2. В обґрунтування позову зазначала, що відповідач у справі [PERSON] є рідною сестрою її чоловіка [PERSON] та власником 11/20 часток житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах Київської області, право власності на які вона набула за договором дарування від 05 листопада 1997 року. Інші 9/20 часток цього будинку є відокремленими та належать іншій сторонній особі. У спірній частині житлового будинку її чоловік [PERSON], а також їхній неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживали з народження та зареєстровані. Вона, [PERSON], проживала у цій частині будинку з 1996 року без реєстрації. Шлюб між нею і [PERSON] зареєстрований 14 червня 1996 року. 11/20 часток житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах Київської області складаються з двох відокремлених приміщень №№ 2 і 4 з окремими входами. За згодою колишнього власника 11/20 часток житлового будинку [PERSON], матері її чоловіка [PERSON], їхня сімя проживала у відокремленій частині будинку у зазначених вище приміщеннях. Тривалий період між сторонами складалися нормальні відносини. Починаючи з весни 2007 року відповідач [PERSON], новий власник частини житлового будинку, стала вимагати, щоб вони виселилися з частини будинку, яку займали, мотивуючи тим, що вона є власником будинку та займані ними (позивачами) приміщення необхідні для проживання сімї її дочки [PERSON], з чим вони не погоджувалися. Після цього відповідач [PERSON] подала до суду позов про виселення їхньої сімї із займаної ними частини житлового будинку у звязку з неможливістю спільного проживання та відшкодування моральної шкоди. У подальшому між сторонами склалися дуже напружені, неприязні відносини, відповідач постійно провокувала їх на сварки та скандали. Приблизно у квітні 2007 року, намагаючись уникнути конфліктів, які могли мати трагічні наслідки, турбуючись про фізичний та психічний стан їхнього малолітнього сина [PERSON], який став дуже збудженим і нервовим, вони змушені були залишити займані ними житлові приміщення в частині будинку та піти тимчасово проживати до її (позивача) сестри [PERSON] за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Петровського, 78, до закінчення судового розгляду справи. Особистого житла їхня сімя не має. Їхні житлові умови є незадовільними, їм незручно проживати у чужому житлі, син не має окремого місця для підготовки уроків. Після ухвалення 13 вересня 2007 року судом рішення відповідач [PERSON], злісно порушуючи їхні житлові права, не надає їм жодної можливості проживати у спірній частині житлового будинку та протидіє цьому. У листопаді 2007 року вона (відповідач) зламала вхідні двері у тій частині будинку, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у якій вони раніше проживали, замінила замки, а пізніше замінила вхідні двері на нові броньовані, чим позбавила їх можливості потрапити до частини будинку, де вони жили, у якій залишилось їхнє майно. З приводу неправомірних дій [PERSON] вони неодноразово зверталися до органів місцевої влади та правоохоронних органів зі скаргами на дії відповідача, проте допомоги їм \~\~\~\~\~\~\~\~не надали та порекомендували звернутися до суду (т. 1 а. с. 2-4, т. 3 а. с. 159-163). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у суді позов підтримали, дали пояснення аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Також [PERSON] додатково пояснила, що у спірну частину житлового будинку вона вселилася за усною згодою колишнього власника [PERSON] у 1996 році ще до одруження з її сином [PERSON] 14 червня 1996 року вони зареєстрували шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~03 липня 1996 року у них народився син [PERSON]. Її чоловік [PERSON] ремонтував будинок, добудовував його з дозволу власника. Про укладення договору дарування спірної частини будинку [PERSON] відповідачу [PERSON], \~їм нічого відомо не було. Через напружені відносини, які склалися з новим власником частини будинку [PERSON], вони змушені були тимчасово залишити будинок та перейти проживати до [PERSON], її сестри. Незважаючи на наявність неприязних стосунків між сторонами, вважає можливим вселення їх у спірну частину житлового будинку та спільне користування нею. Факт належності їй, [PERSON], на праві власності у порядку спадкування \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~5/8 часток житлового будинку № 70 по вулиці Петровського у місті Броварах Київської області не може бути підставою для відмови їм у позові, оскільки у вказаному будинку проживає її брат, який веде себе неадекватно. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що займану частину житлового будинку позивачі добровільно залишили у квітні 2007 року та вибули на інше постійне місце проживання. З цього часу вони проживають за місцем будівництва ними нового власного житлового будинку у місті Бровари. Угоди про порядок користування спірним житлом із нею як власником будинку вони не укладали. Позивачу [PERSON] на праві власності належить частина житлового будинку (більше половини) у місті Бровари та квартира у місті Києві, тому їхня сімя житлом забезпечена. Жодні правові підстави для вселення позивачів у належну [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~на праві власності спірну частину житлового будинку відсутні. Спірна частина житлового будинку після добровільного залишення її позивачами знаходилась у занедбаному стані. У цій частині будинку, провівши капітальний ремонт, проживає її дочка [PERSON] із сімєю: малолітнім сином [PERSON] та чоловіком [PERSON], який і проводив за власні кошти капітальний ремонт у спірній частині житлового будинку, яка на даний час ними заселена. Вселення позивачів у спірну частину житлового будинку є неможливим, вони не є членами її сімї, це буде порушувати її права як власника будинку. Згоди на вселення позивача [PERSON] колишній власник частини житлового будинку [PERSON] теж не надавала. Позивачі не укладали договору найму жилих приміщень ні з попереднім власником частини будинку [PERSON], ні з нею, [PERSON], нинішнім власником. Через складні неприязні стосунки між сторонами вселення та спільне проживання сторін є неможливим. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON], [PERSON] у суді проти позову заперечували, за їхньою згодою надали суду пояснення у справі як свідки. Представники третьої особи: Служби у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні при вирішенні даного спору покладалися на суд з урахуванням інтересів дітей. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договорів дарування частини житлового будинку і земельної ділянки, укладених відповідно 05 листопада 1997 року і 08 травня 1999 року із матірю [PERSON], належить 11/20 частин житлового будинку № 139 по вулиці Леніна \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у місті Броварах Київської області та земельна ділянка за цією адресою площею 0,0685 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель. За вказаною адресою на даний час у спірному будинку зареєстровані: [PERSON], його неповнолітній син [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON], її мати [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] та [PERSON], онук малолітній [PERSON], [INFO], та зять [PERSON]. Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. За цією адресою згідно із договором дарування їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,60 га, цільове призначення для обслуговування жилого будинку, та 5/8 часток житлового будинку за даною адресою. У житловому будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах [PERSON], [PERSON] та їхній син [PERSON] проживали з 1996 року. У квітні 2007 року через напружені, неприязні стосунки між відповідачем [PERSON] і третьою особою: [PERSON] вони залишили спірні житлові приміщення у вказаному житловому будинку та вибули на інше місце проживання. З пояснень позивача [PERSON] та її сестри свідка [PERSON] вбачається, що на даний час вони проживають у будинку останньої за адресою: місто Бровари, вулиця Петровського, буд. 78. Заявляючи вимоги про вселення до спірних житлових приміщень, позивачі посилалися на те, що оскільки вони тривалий час проживали у цих приміщеннях, тому набули право користування ними. За змістом ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обовязки наймодавця і наймача та інші умови найму. Договір найму спірних жилих приміщень позивачами ні з попереднім власником будинку [PERSON], ні з теперішнім власником відповідачем [PERSON] ними \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не укладався. Третя особа: [PERSON], допитана у судовому засіданні за її згодою як свідок, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у суді показала, що відносини у неї із сином [PERSON] погіршилися після того як він привів проживати у спірну частину житлового будинку позивача [PERSON] Своєї згоди на її вселення вона не давала. Оскільки син [PERSON] за нею не доглядав, ніякої допомоги їй не надавав, інколи застосовував до неї фізичну силу, вона вирішили подарувати належні їй на праві власності 11/20 частин житлового будинку дочці, відповідачу [PERSON], з якою договір найму спірних жилих приміщень позивачами теж не укладався. Спірні жилі приміщення позивачі залишили добровільно, закрили їх, та більше там не появлялися. [PERSON] на праві власності належить більше половини у спадковому будинку у місті Броварах по вулиці Петровського, 70. Також їй відомо, що позивачами побудований новий двохповерховий житловий будинок із гаражем. Після залишення позивачами спірних жилих приміщень, вони були у занедбаному стані. Зятем відповідача у них зроблений капітальний ремонт, на даний час там проживає сімя дочки відповідача [PERSON] із чоловіком та малолітнім сином. Відносини між ними дуже добрі. Вселення позивачів у спірні жилі приміщення є неможливим через неприязні стосунки, які склалися між сторонами, та зайнятість жилих приміщень іншими особами. Факту неприязних стосунків з [PERSON] і відповідачем [PERSON] позивач [PERSON] у суді не заперечувала, однак спільне проживання сторін вважає можливим. Треті особи: [PERSON] та [PERSON], які надали суду пояснення як свідки, підтвердили у судовому засіданні той факт, що між сторонами склались неприязні відносини, які унеможливить подальше спільне користування спірним будинком, а також те, що весною 2007 року позивачі добровільного залишили спірні жилі приміщення та вивезли з них усі свої речі. Також вони показали, що приблизно більше ніж через рік позивачі подали до суду позов про вселення. Третя особа: [PERSON], допитаний як свідок у суді показав, що після залишення позивачами спірних жилих приміщень вони знаходилися в занедбаному стані, їхніх речей там не було. У цих приміщеннях він за власні кошти та за допомогою батьків зробив капітальний ремонт, на даний час там проживає його сімя. Із відповідачем [PERSON] ним укладено договір найму жилого приміщення, він самостійно оплачує житлово-комунальні послуги, уклав із власником будинку договір найму жилих приміщень. У ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів того, що у спірну частину житлового будинку позивач [PERSON] вселилася за письмовою згодою власника будинку останньою суду не надано. За наявності між сторонами неприязних стосунків, факт тривалого проживання позивача [PERSON] у спірній частині житлового будинку не може свідчити про згоду власника на її проживання. Однією сімєю із колишнім і теперішнім власником будинку відповідно [PERSON] і [PERSON] позивачі ніколи не проживали, спільного господарства з ними вони не вели. До вселення у спірну частину житлового будинку позивач [PERSON] мала інше постійне місце проживання у житловому будинку № 70 по вулиці Петровського у місті Броварах, більша половина якого 5/8 часток (42/80 + 1/10) належать їй на праві власності. Також позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить двокімнатна квартира № 158 у будинку № 24-В по проспекту генерала Ватутіна у місті Києві, загальною площею 44,7 м2, житловою площею 27,4 м2. Доказів на спростування того, що позивач [PERSON] не може проживати у цих належних їй на праві власності житлових приміщення, суду не надано. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2013 року позовні вимоги [PERSON], чоловіка [PERSON]М,. щодо вселення у спірні житлові приміщення житлового будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Броварах судом залишені без розгляду на підставі поданої ним заяви про те, що цих вимог він не підтримує, зустрічатися з відповідачем і третіми особами не бажає, підтверджує факт неприязних стосунків із сімєю відповідача [PERSON], власником спірних жилих приміщень. З даної заяви [PERSON] видно, що він зареєстрований за адресою: [INFO], проживає за адресою: [INFO]. За цією адресою ним, зі слів третіх осіб, допитаних як свідків, [PERSON] та [PERSON], збудований новий двоповерховий житловий будинок із гаражем. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що позивачі добровільно у квітні 2007 року вибули із займаних ними спірних жилих приміщень, які на праві власності належать відповідачу [PERSON], договору найму жилих приміщень вони не укладали, вибули на інше постійне місце проживання, мотивуючи таке рішення інтересами неповнолітньої дитини, позивач [PERSON] має на праві власності інше житло (5/8 часток житлового будинку у місті Броварах та двокімнатну квартиру у місті Києві), спірні жилі приміщення у будинку № 139 по вулиці Леніна у місті Бровари, куди позивачі просять вселити їх, на даний час з дозволу власника будинку зайняті іншими особами за умовами договору найму членами сімї власника житла, а також наявність між сторонами неприязних стосунків, суд дійшов висновку, що позов [PERSON], яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], про вселення у спірні жилі приміщення задоволенню не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed