Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на навчання, посилаючись на те, що наказом № 76 дск ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2005 року [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1709-р від 27.08.2010 року «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ було реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ). 29.11.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір № Хм-70 про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування, відповідно до якого [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен був відпрацювати за місцем розподілу не менше як 3 роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2005 року по 19.06.2009 року у період навчання [PERSON] для здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Наказом Київського національного університету внутрішніх справ № 467 від 19.06.2009 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію юриста, видано диплом спеціаліста та направлено для подальшого проходження служби до УМВС України у Хмельницькій області. До спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі по закінченню навчання наказом УМВС України у Хмельницькій області від 19.09.2011 року № 302 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, а тому він не виконав умови договору про підготовку фахівця. Відповідно до п. 3.2. Типового договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно із п. 2.3.6 договору № Хм-70 від 29.11.2007 року про підготовку фахівця за державним замовленням та його працевлаштування, укладеного між [PERSON] та Київським національним університетом внутрішніх справ Лисий В.М. зобов'язувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3.2. передбачено підставу відшкодування фактичних витрат на підготовку у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Витрати, пов'язані з утримання [PERSON] у Київському національному університеті внутрішніх справ під час його навчання за період з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року становлять 20786 грн. 50 коп., які позивач і просить стягнути з відповідача на їх користь. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням слухати справу у його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача направив до суду заяву, в якій не заперечує проти такого розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Згідно із ч. 2 ст. 44 Закону України «Про освіту» вищі навчальні заклади здійснюють свою діяльність за державним контрактом (замовленням) та угодами як основною формою регулювання відносин між навчальними закладами та підприємствами, установами, організаціями, громадянами. Ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» визначено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 року затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, п. 8 якого передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. Відповідно до п. 14 вищевказаного Порядку у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, звільнення із служби за контрактом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду або рішенням суду про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, через службову невідповідність, у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, за порушення дисципліни, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, особою рядового і начальницького складу протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Згідно із ч. 2 Указу Президента України № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 року особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Відповідно до п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних із грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що наказом № 76 дск ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2005 року [PERSON] з 01.09.2005 року було зараховано на навчання на 1 курс навчально-наукового інституту підготовки кадрів оперативних служб міліції Національної академії внутрішніх справи України за спеціальністю «кримінальна міліція». 29.11.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір № Хм-70 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, відповідно до якого [PERSON] зобов'язувався навчатися за державним замовленням на денній формі навчання для здобуття кваліфікаційного рівня «Спеціаліст» за напрямом підготовки «Правознавство». Відповідно до п. 2.3.6 вказаного договору [PERSON] зобов'язувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3.2. передбачено підставу відшкодування фактичних витрат на підготовку у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Наказом Київського національного університету внутрішніх справ № 467 від 19.06.2009 року [PERSON] було присвоєно кваліфікацію юриста, видано диплом спеціаліста та направлено для подальшого проходження служби до УМВС України у Хмельницькій області Наказом УМВС України у Хмельницькій області від 12.09.2011 року № 302 о/с [PERSON] з 13.09.2011 року було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. У період навчання у Київському національному університеті внутрішніх справ з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року [PERSON] перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] у Київському національному університеті внутрішніх справ під час його навчання за період з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року становлять 20786 грн. 50 коп., із яких витрати, пов'язані із грошовим забезпеченням у сумі 7057,67 грн., витрати, пов'язані із продовольчим забезпеченням у сумі 9878 грн., витрати, пов'язані речовим забезпеченням у сумі 1359,42 грн., витрати, пов'язані із оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв у сумі 2491,41 грн. Дані факти підтверджується: довідкою про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] від 19.06.2009 р., довідкою про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ від 16.06.2009 року, довідкою про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв від 19.06.2009 р., довідкою про фактичне перебування на харчовому забезпеченні по ФПККМ НАВС, довідкою - витрат речового майна перемінного особового складу університету, довідками про доходи та відрахування за 2005-2009 роки Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ слід стягнути витрати, пов'язані з його навчанням у означеному навчальному закладі за період з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року у розмірі 20786 грн. 50 коп.

Outcome: approved