Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Відповідач, [PERSON], у підготовчому судовому засіданні, позов визнав частково, потім у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просять суд розглянути справу у його відсутності. Позивач, [PERSON], у підготовчому судовому засіданні підтримала позов, потім у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у її відсутності. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 29.01.2013р.; копія договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 15.06.1999р.; копія договору купівлі - продажу гаражу [ADDRESS] від 30.01.1997р.; копія свідоцтва про укладання шлюбу, серії [NUMBER], зареєстрований 24.10.1987р. між [PERSON] та [PERSON]; копія паспорту громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» р/н [NUMBER]; лист - відповідь Ренійського РС ГУДМС України в Одеській області від 16.07.2013р. за вх. № 5421; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутності від 25.11.2013р. за вх. № 8789; заява [PERSON] про розгляд справи у її відсутності від 25.11.2013р. за вх. № 8788; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб між сторонами, 29 січня 2013р. було розірвано. За час сумісного життя сторонами набуто спільне майно, а саме: трикімнатна квартира вартістю 43443,00 грн. (договір купівлі-продажу від 15 червня 1999р.), що розташована за адресою: [ADDRESS]; гараж, вартістю1554грн. (договір купівлі-продажу від 30 січня 1997р.), розташований за адресою: [ADDRESS] ноутбук «НР Рovilion DV 3», вартістю 8000,00 грн.; копіювальний апарат «Samsung SCX 4220», вартістю 2950,00 грн.; автомобіль марки «ВАЗ 21063» 1987 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 17000,00 грн.; зварювальний апарат Fubag 130 DIN, вартістю 4000,00 грн.; мотокультіватор «Крот», вартістю 4800,00 грн.; кольоровий телевізор «Grundic», вартістю 1800, 00 грн.; диван, вартістю 3346 грн. Загальна сума спірного майна 86 893,00 грн.(вісімдесят шість тисяч вісімсот три грн. 00 коп.). Таким чином, кожній із сторін належить на праві власності по 1/2 частині вищезазначеного майна. Позивач просить виділити їй трикімнатну квартиру вартістю 43 443,00 грн., а відповідачу інше набуте спільне майно вартістю 43 450 грн. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 СК України «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя». Згідно ст.68 СК України «розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, придбане за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України». Згідно ст.69 СК України «дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений». Відповідно до ч.1ст.70 СК України «у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором». Згідно ст.71 СК України «майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом». Згідно ч.1ст.368 ЦК України «спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю».Ч.1ст.369 ЦК України встановлює: «співвласники майна, що перебувають у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними». Відповідно до ч.2ст.370 ЦК України «у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними». Так як відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти їх задоволення, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved