overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

В позовній заяві та в судовому засіданні позивачка просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, на утримання двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, покликаючись на те, що відповідач є батьком дітей та не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, діти постійно проживають разом з нею і знаходяться на повному її утриманні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та не повідомив про причини неявки. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без участі відповідача, так, як проти цього не заперечує позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.11.2007 року та серії [NUMBER] від 04.08.2009 року відповідач є батьком дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідно до довідки виконкому Касперівської сільської ради Тернопільської області № 528 від 12.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю і перебувають на її утриманні, а тому, позов про стягнення аліментів слід задоволити. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути в дохід держави 229 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини та до досягнення дитиною повноліття, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони перебували в шлюбі з 28.03.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.07.2003 року. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу). Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач 16.09.2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на непорозуміння подружжя з різних питань сімейного життя, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку на його погляд, поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 15.02.2008 року Новоодеським відділом РАЦС, Миколаївської області, актовий запис № 10, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача з проханням слухати справу у його відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у її відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяви позивача, відповідачки, розглянута у відсутність сторін, на підставі їх заяв, та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2008 року. Їх шлюб зареєстровано Новоодеським відділом РАЦС, Миколаївської області, актовий запис № 10. Від спільного подружнього життя у подружжя народилася спільна дитина: син [PERSON], [INFO]. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружжя припинили шлюбні відносини через різні характери, постійні сварки стосовно використання сімейного бюджету та ведення спільного господарства, внаслідок чого вони часто сварилися, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони однією сім'єю не проживають разом вже тривалий час, шлюб між ними існує формально. Їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, з-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа:ГУ ДМС України в Харківській області Комінтернівського РВ у м. Харкові, в якому просили визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони зареєстровані та проживають в спірній квартирі, ордер на квартиру видавався [PERSON]. 13.04.2005 року в зазначеній квартирі була прописана колишня дружина [PERSON]- [PERSON]. У вересні 2012 року [PERSON] забрала свої речі та пішла з дому, на даний час її місцезнаходження невідоме. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З вересня 2012 року відповідачка в квартирі [ADDRESS] не з*являється, станом квартири не цікавиться, комунальних послуг не сплачує, свої речі в квартирі не залишила. Таким чином, вважають, що відповідачка без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад шість місяців, а тому вони звернулися до суду з позовом. Позивачі в судове засідання не зґявилися, надавши до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що ордер № 6782 від 25.12.1981 року на квартиру [ADDRESS] наданий [PERSON]. Згідно довідки № 8425 від 12.04.2013 року дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту складеному [PERSON], [PERSON], [PERSON] , з вересня 2013 року [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідачка в спірному жилому приміщенні відсутня без поважних причин понад шість місяців, оплату за житло не здійснює та , відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України суд вважає, що є підстави для визнання її втратившим право користування спірною жилою площею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

01 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 жовтня 2007 року у виконкомі Деснянської селищної ради Козелецького району за № 55. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її відсутності та підтримала позовні вимоги. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення та збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

09 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадщину. Свої позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують тим, що в [ADDRESS] проживали батьки: [PERSON] та [PERSON]. Кожен з них був власником 1/2 частини даного домоволодіння, яке станом на 15.04.1991 року відносилося до категорії колгоспних, але право власності на нього в установленому порядку не реєстрували. Домоволодіння було введене в експлуатацію в 1950 році відповідно до діючого на той час законодавства. [INFO] [PERSON] помер. Проживаючи з ним на день смерті, [PERSON] прийняла спадщину після чоловіка, але не оформила належним чином своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину після смерті матері та звернулися з відповідними заявами до Козелецької районної державної нотаріальної контори, але оформити право на успадковане домоволодіння не можуть, в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на нього на ім'я померлої [PERSON] Позивачі в судове засідання не з'явились, але від них на час розгляду справи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач Хрещатинська сільська рада в судове засідання не з'явилась, але попередньо надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки № 92 від 22.07.2013 року (а.с. 15), виданої виконкомом Хрещатинської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно довідки № 91 від 22.07.2013 року (а.с. 16), виданої виконкомом Хрещатинської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS], був збудований і введений в експлуатацію в 1950 році та зареєстрований в по господарській книзі сільської ради за № 511, що відповідало діючому на той час законодавству. Позивачі прийняли спадщину, так як до півроку звернулись до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 28, 29). Згідно довідки № 198 від 20.07.2012 року (а.с. 17), виданої відділом КГ «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню, так як підтверджуються матеріалами справи та доказами, встановленими в судовому засіданні. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить законові та не порушує прав і законних інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на період навчання, в якій зазначив, що з 06 серпня 1994 року позивач знаходився у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у них є син [PERSON] - [INFO]. 25.07.2006 року шлюб розірвано. Їх син навчається на денному відділені в Харківському коледжі архітектури, будівництва та дизайну до 30.06.2014 року. Відповідачка, з якою вони проживають окремо з 2006 року, ухиляється від сплати аліментів по рішенню суду № 2-450/2007р., допомоги на утримання сина не надає, дитина знаходиться повністю на утримані у позивача, домовленості між відповідачкою та позивачем, щодо її участі в утриманні сина, не має. Навчання сина потребує значних затрат. Доходів позивача на це не достатньо. [PERSON] стипендії не отримує оскільки навчається в коледжі на контрактній формі навчання. Відповідачка в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки вже вийшла на роботу, аліменти на утримання інших осіб відповідачка не сплачує. Просив стягнути на його користь аліменти по 1/4 частини всіх видів доходу відповідачки щомісячно на період навчання. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст.224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, встановив наступне. Відповідно до наданої довідки, [PERSON] є студентом четвертого курсу Харківського коледжу будівництва, архітектури та дизайну. Дата вступу - 25.08.2010 р., дата закінчення університету - [INFO]. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров,я та матеріальне становище дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище відповідачки суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на період навчання підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 199-200 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, який зареєстрований 23.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1789. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, разом вони не мешкають, в родині відсутнє взаєморозуміння. Примирення з відповідачем неможливо так як це заперечує інтересам позивача.. Після розірвання шлюбу син позивача та відповідача [PERSON], [INFO] залишається проживати з відповідачкою. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 23.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1789, сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідача не бажають примірятися. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 15 грудня 1990 року у Советському районному відділі РАЦС міста Кишинів, актовий запис №1704, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.12.1990 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

[PERSON] 20.08.2013 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2008 року. Від зареєстрованого шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказала, що діти проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. На даний час вона ніде не працює, так як здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, відповідач не надає їй матеріального утримання, а тому вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця, до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до 04.12.2015 року. Сторони, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, подавши до суду письмові заяви щодо розгляду справи за їх відсутності. Позивач при цьому підтримала заявлені вимоги, а відповідач позов визнав повністю. Вивчивши позовну заяву, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.80, ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З копій свідоцтва про шлюб 1-АМ №036531 (а.с.3) та свідоцтва про народження 1-АМ №234374 (а.с.5) вбачається, що сторони преребувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. З копії довідки ПП "БраВІС" від 05.08.2013 року (а.с.6) вбачається, що відповідач [PERSON] отримує заробітну плату, середній розмір якої кратно перевищує прожитковий мінімум працездатної особи. З урахуванням вказаного суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він достатньо обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. У відповідності до п.1. ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми присуджених аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 229,40 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved