Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25 червня 2008 року між закритим акціонерними товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1200 доларів США у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує, то станом на 30 серпня 2013 року за ним створилася заборгованість на суму 25106,66 грн., яку банк просив стягнути з останнього, а також витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання свого представника не направив, однак подав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав про що надав суду письмове заперечення. У своєму поясненні послався на те, що кредит у ПриватБанку в дійсності отримав, однак через фінансові труднощі та сімейні обставини не зміг своєчасно повернути кошти Банку. Суму заборгованості за кредитом не оспорює, разом із тим, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у зв'язку із пропуском останнім строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Як встановлено судом, ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є позивач, 25 червня 2008 року надав [PERSON] кредит у сумі 1200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на залишок заборгованості з терміном повернення кредиту та процентів за ним, що відповідає строку дії картки (а.с.5-8). За умовами вищевказаного кредитного договору, його складовою є Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 4-8), Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідач [PERSON] при оформленні заяви про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки, зазначив про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг (а.с.5-8). У відповідності до Умов і Правил надання банківських послуг, для надання послуг клієнту, тобто [PERSON], Банк відкрив останньому картковий рахунок, вид і строк дії якого визначені в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «відмітки Банку». Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівковому порядку. При порушенні строків платежів позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. Картковий рахунок відкритий на невизначений строк. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк (п.п.3.1; 3.3; 8.6; 9.3; 9.12 Умов і правил) (а.с.5-8). На порушення умов договору, клієнт, тобто відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку із чим, за ним станом на 30 серпня 2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 3142, 26 доларів США, з яких 1102,49 доларів США - заборгованість за кредитом, 1576,55 долар США - проценти за користування кредитними коштами, 62,58 долар США - штраф (фіксована частина) та 146,65 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с. 9-11) Відповідно до розрахунку позивача з урахуванням курсу Національного банку України станом на 30 серпня 2013 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 25106 грн. 66 коп. На день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Посилання відповідача у своєму запереченні та поясненні наданих ним під час судового засідання щодо відмовити у задоволенні позовних вимог позивача через пропуск останнім строку позовної давності не заслуговують до уваги та є безпідставними виходячи з наступного. Так, згідно з п.п. 6.5, 6.6, 9.3, 9.12 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, клієнт, тобто відповідач був зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконувати зобовязання по поверненню кредиту (в т.ч. простроченого кредиту та Офердрафта), оплатити винагороду Банку. Картковий рахунок відкритий на невизначений строк. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Отже, з Умов і правил надання банківських послуг, вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого зобовязання вважаються виконані, тобто кінцевий строк дії договору не визначено. За загальним правилом зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Частинами 1, 3 ст. 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Ураховуючи вищенаведене, та зокрема що Умовами і правилами надання банківських послуг кінцевий строк припинення кредитного договору не визначено, а відповідач [PERSON] своїх зобовязань за договором кредиту не виконав, то відсутні підстави вважати, що встановлений ст. 257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності до відповідача як почався, так і закінчився. Не заслуговують до уваги й твердження відповідача про отримання вказаного кредиту на споживчі цілі, так як застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення цього Закону не можуть застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 251 грн. 07 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved