Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 17.09.2012р. між нею та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, згідно умов якого передала [PERSON] грошові кошти у сумі 1200 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 01.09.2013року. Позивачка направила на адресу відповідача вимогу про повернення боргу, але борг так і не повернутий, тому позивачка змушена звернутись до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково з підстав, зазначених у позові, та просила стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 8000,00грн., а також стягнути судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення боргу в розмірі 1000 доларів США визнав, пояснив, що 200 доларів США повернув позивачці у серпні 2013 року, до звернення її до суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно письмової розписки відповідача від 17.09.2013 року позивачка передала відповідачу в позику 1200 доларів США, а останній зобов'язувався повернути аналогічну суму грошей до 01.09.2013 року. Позивачем було направлено вимогу [PERSON] про повернення боргу. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial