Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 27 травня 2001року помер її батько [PERSON] .Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння, яке розташовано на земельній ділянці 553,5кв.м у м.Дружківки вул. Кустанайська № 14 . Відповідно до рішення виконкому Дружківської міської ради № 194 від 23 жовтня 1956року її батькові [PERSON] була відведена земельна ділянка в м.Дружківка вул.Кустанайська № 46 (в теперішній час Кустанайська,14) . 25 листопада 1956року був укладений договір про виділення в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності в м.Дружківка, вул.Кустанайська, 46. Після закінчення будівлі будинку, вона разом з батьками почали мешкати в цьому будинку. Данне домоволодіння при житті батька не було введено до експлуатації, й свідоцтво про право власності не отримано. Після смерті батька , її мати фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом проживання та користуванням вказаного будинку. У зв"язку з тим, що домоволодіння не було введено до експлуатації , батьком не було отримано свідоцтво про право власності , воно не є спадковою масою та не може бути успадковане нею у встановленому Законом порядку, незважаючи на те, що спадщину вона прийняла шляхом подачі заяви до нотаріуса після смерті матері [PERSON] Вважає, що має право в порядку спадкування на визнання за нею права власності на будинок, тому просить визнати за нею право власності на домоволодіння №14 по вул.Кустанайська в м.Дружківка, визнати за нею право користування земельною ділянкою, наданою для забудови , розташованої в м.Дружківка вул.Кустанайська,14. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і просить позов задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], які померли 27 травня 2001року та 23 квітня 2013року відповідно. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Дружківської міської ради № 194 від 23 жовтня 1956року [PERSON] була відведена земельна ділянка в м.Дружківки вул.Кустанайська,14 для індивідуального будівництва (а.с.9-12). Судом встановлено, що на даній земельній ділянці збудований будинок, загальною площею 30кв.м., та літня кухня, які до теперішнього часу не здані в експлуатацію. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.08.2008року№7 "Про судову практик у справах про спадкування" якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов"язки як забудовника входять до складу спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 04.07.2011року роз"яснено , що якщо будинок будувався згідно із законом, то до спадкоємця як до складу спадщини переходять обов"язки забудовника (отримати узгодження, здати в експлуатацію тощо). Дані про те, що спірний будинок побудовано самочинно, судом не встановлено. Таким чином до позивачки як до спадкоємця перейшли права та обов"язки забудовника, в тому числі обов"язок здати побудований будинок в експлуатацію, а не право власності на домоволодіння в порядку спадкування. До здачі будинку в експлуатацію позивачка позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі документи на право власності в порядку спадкування. Відповідно до ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя ,суд захищає права , свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.1,4 положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента від 08.04.2011р № 439/2011 Державна архітектурно-будівельна інспекція України )Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку , будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об"єкти, видає відповідні сертифікати. Відповідно до ст. 39 закону України від 17.02.2011р № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд , затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011р №91 прийняття в експлуатацію об"єктів здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об"єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об"єкта до експлуатації. У зв"язку з цим, звернення позивачки до суду з позовом про визнання за нею права власності на будинок, який не зданий в експлуатацію, суд вважає не є належним способом захисту її права, тому в задовленні цих вимог необхідно відмовити. Також суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання за нею права користування земельною ділянкою, розташованої по вул. Кустанайська, №14 м.Дружківа, оскільки відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом. То б то земельна ділянка переходить у користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому законом порядку, в межах , визначених при наданні , за умови , що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Outcome: dismissed