Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Український бізнес банк» заборгованість за кредитним договором №АП1873 від 24.10.2008 року у розмірі 9994,99 грн., судові витрати у розмірі 229,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №АП1873, згідно якого позивач в разовому порядку надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 9866.43 грн. строком на 24 місяці з 24.10.2008 року по 24.10.2010 рік включно, зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 27% річних на суму фактичної заборгованості за кредитом. Відповідно до положень п.1.2 кредитного договору, кредит надавався відповідачеві на умовах терміновості, повернення, платності в обмін на зобов'язання боржника повернути суму кредиту та сплатити відсотки, а також комісії, передбачені кредитним договором шляхом безготівкового перерахування грошових коштів чи сплати через касу банку. Відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив, станом на 11.09.2013 року виникла заборгованість у розмірі 9994.99 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 9067.41 грн.; - заборгованість за відсотками 927.58 грн. У позові представник позивача зазначає, що [PERSON] була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ПАТ «Український бізнес банк». Однак на час подачі позовної заяви до суду кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Представник позивача ПАТ «Український бізнес банк» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Український бізнес банк», без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечив. Незважаючи на належне повідомлення про час та місце проведення судового засідання, відповідач до суду не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, заперечень до позовної заяви не надала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 24.10.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №АП1873, згідно якого позивач в разовому порядку надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 9866.43 грн. строком на 24 місяці з 24.10.2008 року по 24.10.2010 рік включно, зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 27% річних на суму фактичної заборгованості за кредитом. Відповідно до положень п.1.2 кредитного договору, кредит надавався відповідачеві на умовах терміновості, повернення, платності в обмін на зобов'язання боржника повернути суму кредиту та сплатити відсотки, а також комісії, передбачені кредитним договором шляхом безготівкового перерахування грошових коштів чи сплати через касу банку. Відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив, станом на 11.09.2013 року виникла заборгованість у розмірі 9994.99 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 9067.41 грн.; - заборгованість за відсотками 927.58 грн. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Український бізнес банк» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача [PERSON] на корить ПАТ «Український бізнес банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 9994.99 грн. Згідно платіжного доручення від 12.09.2013 року №187_27, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 229,40 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved