Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину, посилаючись на наступне. Позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25.02.2003 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку по утриманню дітей та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Позивачка потребує матеріальної допомоги. Добровільно відповідач не надає матеріальну допомогу дружині на її утримання. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 294,20 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали в частині стягнення аліментів на дитину. Проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на дружину заперечували. Суд, вислухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25.02.2003 року. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з позивачкою. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти - присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи з позовних вимог позивачки та обставин справи, визнання позивачем позовних вимог в цій частині, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у частці від його доходу. Зазначена частка повинна складати 1/4 частину від доходу відповідача, але не повинна бути менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до довідки № DHO-08.1.4/2041 від 04.11.2013 року, виданої ПАТ «ПУМБ», дохід [PERSON] за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року склав 42621,83 гривень (а.с. 34). Тобто судом встановлено, що відповідач [PERSON] має можливість надавати дружині матеріальну допомогу. Разом з тим, відповідно до довідки № 421 від 10.10.2013 року, виданої центральною бухгалтерією Ворошиловського районного відділу освіти м. Донецька, [PERSON] працює на основному місці роботи на посаді муз. робітник та її загальна сума доходу за період квітень-вересень 2013 року складає 5409,61 гривень (а.с. 19). Інших доказів на підтвердження потреби матеріальної допомоги позивачкою суду не надано. Таким чином, позивачка [PERSON] не є особою, що потребує матеріальної допомоги в розумінні ст. 75 Сімейного кодексу України. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial