Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду на загальну суму 12004, 33 грн. (4431,93 грн. витрат на лікування, 6072,40 грн. вартості мопеду); 1500 грн. вартості втраченої під час ДТП сережки, моральну шкоду в сумі 50000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. та експертні витрати в сумі 600 грн. Мотивує позов тим, що 24.07.2012 року, приблизно о 09-30 год., на вул. Леніна смт. Ясенівське м. Ровеньки Луганської області, відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-21081 р.н. [NUMBER], виїхав на зустрічну смугу дорожнього руху для обгону мопеда р.н. [NUMBER], яким керувала вона, та після повернення на свою смугу дорожнього руху скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП завдано шкоди її здоров'ю, зіпсовано речі та мопеда. Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. [PERSON] одразу після ДТП пообіцяв її відшкодувати всю завдану її матеріальну шкоду та витрати на лікування в добровільному порядку, оскільки його цивільно-правова відповідальність не застрахована, як особи, звільненої законом від такого виду обов'язкового страхування. Однак, до теперішнього часу, шкода, що завдана її здоров'ю (витрати на лікування), матеріальна шкода (вартість мопеда та сережки з одягом) та моральна шкода не відшкодовані ніким. Під час розгляду справи як співвідповідача було залучено Моторне (транспортне)страхове бюро України. Позивач та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. В судове засідання 17 грудня 2013 року позивач та її представник не з'явилися, подали письмову заяву, у якій просили справу розглянути за їх відсутності. Не заперечували проти розгляду справи без участі відповідачів. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з'явилися, про час, день, та місце слухання справи були повідомлені належним чином, будь-яких пояснень по суті позову суду не представив. Представник відповідача Моторно (транспортне) страхового бюро України у судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що для отримання страхового відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ). Жодних звернень на адресу МТСБУ від позивача стосовно страхового відшкодування не надходило. Таким чином, на даний час, позивач не виконав дій визначених Законом для реалізації свого права, а тому,відповідно, не має правових підстав на отримання відшкодування на рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, оглянувши матеріали про відмову у порушенні кримінальної справи №3384-12 відносно водія [PERSON], суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 24.07.2012 року, приблизно об 09.30, [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-21081 реєстраційний номер [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху для обгону іноземного мопеда реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON], після обгону повертаючись на праву смугу скоїв зіткнення з цим мопедом. В результаті ДТП водію мопеда [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження. Постановою старшого інспектора ВДАІ Ровеньківського МВ ГУ МВС України в Луганській області Друппова М.А. від 27.07.2012 року в порушенні кримінальної справи було відмовлено (а.с. 6). Постановою Ровеньківського міського суду Луганської області від 28 серпня 2012 року винним у вищевказаному ДТП було визнано відповідача [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (ар.с.68). В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини щодо винності відповідача у ДТП є встановленими, доказуванню не підлягають. З висновку судово-медичної експертизи №272, вбачається, що в лікарні у [PERSON], [INFO], встановлені наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку 1-го ступеню; забійні рани голови, зсадини голови, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок; гематоми вік обох очей. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (ар.с.66-67). У відповідності до ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Як вказано у позовній заяві, на лікування позивачем витрачено 4431,93 грн. Проте в матеріалах справи наявні докази лише щодо витрат позивача на лікування в сумі 3516,98 грн. (фіскальні чеки, ар.с. 11-13 та довідка, ар.с.14 ). А тому, враховуючи положення ст. 1195 ЦК України, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню саме у розмірі 3516,98 грн. Щодо відшкодування вартості мопеду слід зазначити наступне. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить транспортний засіб марки мопед, тип - скутер моторолерний, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном серії ДАП № 618083 (а.с. 5). Згідно висновку №10/100 від 27.10.2012 року автотоварознавчого дослідження по визначенню матерільної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу марки мопед іноземний, реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику вищезазначеного мопеда, тобто позивачу, складає суму в розмірі 6072 грн. 40 коп. (ар.с.29-35). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У абзаці 1 п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Винність відповідача у ДТП встановлена, причинний зв'язок між діями відповідача та завданням майнової шкоди позивачу судом наявний, а тому позовні вимоги про відшкодування вартості мопеду підлягають задоволенню. Відповідно суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають вимоги про відшкодування витрат по оплаті авто товарознавчого дослідження, що згідно квитанції становлять 600 грн. (а.с. 15). Не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування вартості втраченої позивачем під час ДТП золотої сережки, оскільки доказів на підтвердження належності позивачу такої прикраси вагою 2,6 гр. та втрати сережки саме під час ДТП, ні позивачем, ні її представником у відповідності до ст. 60 ЦПК України, не надано. Враховуючи зазначене, загальний розмір завданої майнової шкоди становить 10190,38 грн. (матеріальна шкоду за пошкодження мопеду - 6073, 40 грн., витрати на лікування - 3516,98 грн., відшкодування витрат щодо оплати авто товарознавчого дослідження - 600 грн.). Разом з цим, суд приймає до уваги надану в судовому засіданні представником відповідача розписку [PERSON] про отримання від відповідача коштів у розмірі 1000 грн. А тому стягненню з відповідача підлягає сума 9190,38 грн. (сукупна майнова шкода 10190,38 грн. - отримана позивачем 1000 грн.). Майнова шкода підлягає стягненню саме з відповідача [PERSON], виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована не була, оскільки у відповідності до ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», як учасник бойових дій (посвідчення, а.с. 45), він звільнений від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МЬСБУ у порядку, визначеному законом. У відповідності до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що позивач зверталася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. А тому підстав для стягнення коштів з МТСБУ немає. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Судом встановлено, що [PERSON] зазнала моральної шкоди, яка полягає у стресі під час дорожньо-транспортної пригоди, фізичному болю, моральних стражданнях у зв'язку з пошкодженням здоров'я. Суд вважає, що через неправомірні дії відповідача змінився життєвий уклад позивача [PERSON] і вона через це дійсно переживала душевні страждання. Враховуючи положення ст. 1167 ЦК України, суд вважає, що моральну шкоду має відшкодувати відповідач [PERSON] як особа, винна у завданні моральної шкоди. Разом з цим, позивач не достатньо обґрунтувала, чому вона оцінила моральну шкоду саме у 50000 грн. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини справи (характер та обсяг страждань, що зазнала позивач, тривалість лікування, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн. В задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про сплату позивачкою витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги у сумі 5000 грн. Також позивачем та її представником не надано суду розрахунку часу для надання юридичної допомоги, а при визначенні обґрунтованого розміру правової допомоги, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що необхідні для належного виконання доручення, склад та розмір витрат , пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial