Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-10 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивач мотивує наступним. З листопада 1989 року по 14 червня 2000 року, позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Після розірвання шлюбу сторони на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22.01.2001 року приватизували двокімнатну квартиру [ADDRESS] та є спільною сумісною власністю сторін. 04 лютого 2006 року [PERSON] уклала договір з комунальним підприємством «Теплокомуненерго» щодо надання теплової енергії, але відповідач не сплачував, тому утворилася заборгованість, яку позивач була змушена сплатить, тому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку регресу кошти у розмірі 5 467 грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З листопада 1989 року по 14 червня 2000 року, позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Після розірвання шлюбу сторони на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 22.01.2001 року приватизували двокімнатну квартиру [ADDRESS] та вона є спільною сумісною власністю сторін. 04 лютого 2006 року [PERSON] уклала договір з комунальним підприємством «Теплокомуненерго» щодо надання теплової енергії та сплачувала за 2 / 3 частини від загальної вартості опалення спільної квартири. Відповідач не сплачував, тому утворилася заборгованість. Позивач сплатила заборгованість у розмірі 5 467 грн. 35 коп. за [PERSON]. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 151 ЖК України, на власника житлового будинку покладається обов'язок по забезпеченню його схоронності. Факт сплати позивач коштів за отримання теплової енергії у розмірі 5 467 грн. 35 коп. підтверджується квитанціями, які надані позивач. Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кошти за отримання теплової енергії підлягає задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач довів вимоги позову, тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved