Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

14.10.2013 р. позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з них в солідарному порядку на свою користь заборгованість за кредитним договором від 18.08.2008 року №85М в розмірі 82994,86 грн., судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 18.08.2008р. між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства», назва якого на підставі рішення загальних зборів змінена на ВАТ «БГ Банк», а в подальшому на ПАТ «Банк Перший», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №85М, на підставі якого банк надав останньому кредит в іноземній валюті в сумі 10000,00 дол. США на споживчі цілі, зі сплатою 24% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 17.08.2010 року. В свою чергу відповідач [PERSON] згідно умов вказаного договору зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за його користуванням, а в разі порушення умов договору також сплатити штраф, пеню та інші штрафні санкції передбачені договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №85М, 18.08.2008 року між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки №85М-П1, а також договір поруки №85М-П2, між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» та відповідачем [PERSON] Згідно договорів поруки №85М-П1 та №85М-П2, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися у разі невиконання відповідачем [PERSON] основного зобов'язання на умовах та в порядку визначеному кредитним договором відповідати перед ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» солідарно з [PERSON] Умовами вказаних договорів також визначено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають за зобов'язаннями [PERSON], які витікають з кредитного договору №85М, в повному обсязі, а також погоджено, що порука встановлюється до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки. ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором. Відповідач [PERSON] надані кредитні кошти не повернув, так само не виконав інші умови договору, зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитним коштами, пені та штрафних санкцій. Таким чином позивач стверджує, що у відповідності до положень закону, умов кредитного договору та договорів поруки ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства», набув право вимоги до відповідачів щодо стягнення заборгованості у зазначеному вище розмірі. 15.12.2010 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ВАТ «БГ Банк» укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого ВАТ «БГ Банк» відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» належне йому право вимоги до відповідачів на підставі кредитного договору №85М та договорів поруки №85М-П1 і №85М-П2. Посилаючись на наведені обставини позивач з метою захисту свого порушеного права звернувся до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 09.12.2013 року подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, зазначає, що позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що відповідно до поданої представником позивача заяви, останній не заперечує проти вирішення справи у порядку ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.08.2008р. між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства», назва якого на підставі рішення загальних зборів змінена на ВАТ «БГ Банк», а в подальшому на ПАТ «Банк Перший», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №85М. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Так, пунктом 1.1, 1.3 кредитного договору №85М визначено, що банк на умовах, передбачених договором, надає позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 10000,00 дол. США, на поточні потреби, зі сплатою 24% річних, за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 17.08.2010 року. Згідно пункту 5.2.1, банк зобов'язується надати кредит в розмірах, порядку та на умовах, передбачених цим договором, протягом п'яти робочих днів з моменту отримання письмової заяви позичальника. Пунктами 5.1.1, 5.1.2 на позичальника покладено обов'язок повернути банку кредит в строк погашення кредиту, сплачувати частини кредиту в сумі та строки, передбачені цим договором та додатками до нього, сплатити банку штрафні санкції та відшкодувати збитки у розмірі, строки та у порядку, які передбачені цим договором, своєчасно сплачувати нараховані банком відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 11 ЦК визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» виконало свої зобов'язання за кредитним договором від 18.08.2008 №85М року в повному обсязі та надало позичальнику [PERSON] кредитні кошти на умовах та розмірі визначених договором. Водночас відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором від 18.08.2008 року №85М, зокрема, передбачені п.п. 5.1.1, 5.1.2, у строки встановленні договором належним чином не виконав. Таким чином суд приходить до висновку, що ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» на підставі кредитного договору від 18.08.2008 року №85М набув права вимоги до [PERSON] Судом встановлено, що 18.08.2008 року між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» та [PERSON] укладено договорі поруки №85М-П1, яким забезпечено виконання зобов'язання [PERSON], що витікають з кредитного договору від 18.08.2008 року №85М. Також 18.08.2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором укладено договір поруки №85М-П2 між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» та [PERSON] Положеннями частини першої ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами договорів поруки №85М-П1 та №85М-П2, зокрема, п.п. 1.1, 2.1, встановлено, що поручителі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі як солідарні боржники. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором, що встановлено судом, ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» набуло права вимоги і до поручителів [PERSON] та [PERSON] Згідно договору відступлення права вимоги від 15.07.2010 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ВАТ «БГ Банк», попередня назва ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства», первісний кредитор ВАТ «БГ Банк» відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» належне йому право вимоги за кредитним договором від 18.08.2008 року №85М до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Статтею ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач набув права вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.08.2008 року №85М до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку доданому до позовної заяви заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 18.08.2008 року №85М станом на 06.08.2013 року перед позивачем складає 82994,86 грн., з яких: 76327,75 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 4377,25 грн. - заборгованість за відсотками; 2289,86 грн. - 3% річних від простроченої суми кредиту. З огляду на викладене вище, суд проходить до висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 82994,86 грн. та про задоволення позову в цій частині. Разом з тим, вимога про стягнення вказаної заборгованості з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України, особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що між первісним кредитором та поручителями [PERSON], [PERSON] укладено два окремі договори поруки №82М-П1 та №85М-П2, що свідчить про наявність двох окремих забезпечувальних зобов'язань - між первісним кредитором та [PERSON], первісним кредитором та [PERSON] відповідно. Доказів на підтвердження того, що поручителі [PERSON] та [PERSON] дали поруку спільно, позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України суду не надано. Таким чином, за зобов'язаннями за кредитним договором від 18.08.2008 року №85М перед позивачем солідарний обов'язок несуть [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості солідарно з [PERSON] і [PERSON], та солідарно з [PERSON] і [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 829,95 грн. судового збору в рівних частинах з кожного.

Outcome: partial