Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював і остаточно просить визнати його єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків матері [PERSON], яка померла [INFO] року та батька [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]; скасувати державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на ім'я [PERSON]; визначити частку кожного співвласника у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] у розмірі по ? частині; припинити право спільної сумісної власності померлих батьків [PERSON], [PERSON], померлого брата [PERSON] та [PERSON] на квартиру за вищевказаною адресою та визнати за позивачем право власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON], [PERSON] залишивши за [PERSON] право власності на ? частину квартири та визнати право власності на ? частину квартири, яка належала [PERSON], за спадкоємцями за законом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності зареєстрована за батьком позивача [PERSON], матір'ю позивача [PERSON], братом позивача [PERSON], племінником позивача та сином [PERSON] [PERSON]. Земельна ділянка площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], по праву власності зареєстрована за матір'ю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 1999 року. [PERSON], померла [INFO] року. [PERSON], помер [INFO] року. Брат [PERSON] помер, ще раніше [INFO] року. Позивач вважає що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після їх смерті на ? частину квартири, оскільки брат помер і інших спадкоємців не залишилось. Також вважає, що він є єдиним спадкоємцем на земельну ділянку в цілому, оскільки мати заповітом належну їй земельну ділянку залишила позивачу, а батько пережив матір на два місяці і не прийняв спадщину після смерті дружини. Позивач спадщину після смерті батьків прийняв, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але в оформленні спадкових прав йому відмовлено, оскільки не визначений обсяг спадкового майна: не визначені частки у праві спільної власності на квартиру, а земельна ділянка набута під час шлюбу батьків, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. [PERSON], яка діє від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON], та сина [PERSON], який на день розгляду справи досяг повноліття звернулася до суду до позивача із зустрічним позовом та просить визнати недійсним складений 16 вересня 2003 року [PERSON] заповіт, яким заповіла позивачу земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на 1/5 частину вказаної земельної ділянки; також просить визнати за нею, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку по 1/5 частині за кожним; визнати за позивачем право власності на 29,2 частин квартири [ADDRESS] визнати за [PERSON] право власності на 36,5 частин спірної квартири; за нею, [PERSON] і за [PERSON] по 11,5 частин квартири. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності зареєстрована за її свекром [PERSON], свекрухою [PERSON], чоловіком [PERSON], сином [PERSON]. Земельна ділянка площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], по праву власності зареєстрована за свекрухою [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 1999 року. Чоловік [PERSON] помер, [INFO] року. Спадкоємцями після його смерті залишились його дружина позивач за зустрічним позовом, їх сини [PERSON], [PERSON], син спадкодавця від першого шлюбу [PERSON] та батьки [PERSON] і [PERSON], тому частка квартири [ADDRESS] яка належить померлому [PERSON] повинна бути розділена між вказаними спадкоємцями в рівних частинах. Спадкоємцями після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх сини: позивач та померлий [PERSON], тому належні їм частки спадкової квартири [ADDRESS] мають бути розподілені між п'ятьма спадкоємцями: частку одного із батьків спадкує позивач, частка другого з батьків має бути розподілена між іншими спадкоємцями. Земельна ділянка також підлягає розподілу між спадкоємцями, оскільки існування заповіту не позбавляє осіб з числа спадкоємців претендувати на спадщину, тому відповідач звернулася до суду із зустрічним позовом. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені ним вимоги відповідно до позову в останній редакції, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові, заперечував проти вимог за зустрічним позовом. Відповідач [PERSON], яка діє від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги за зустрічним позовом просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти вимог за первісним позовом заперечувала. [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги за зустрічним позовом просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, проти вимог за первісним позовом заперечував. [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про розгляд справи за відсутності її представника. Представник Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши позивача за первісним позовом, позивачів за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], дослідивши надані суду докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, що видане 25 грудня 1998 року Відділом приватизації Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації, запис № 3156/16 від 25 січня 1999 року у реєстровій книзі № 24 та довідка № 65 від 06 лютого 2009 року, що видана Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації». Земельна ділянка площею 0,12 га, призначенням для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS], по праву приватної власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 1999 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, реєстр № 622, про що свідчать державний акт на право приватної власності на землю, що виданий 04 червня 1999 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 2740 та витяг № 337 від 13 червня 2008 року з технічної документації з нормативної грошової оцінки сільського господарських угідь, розробленої Харківським філіалом інституту землеустрою УААН, що виконаний Відділом земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області. [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі зареєстрованому 03 грудня 1959 року у Красінському сіль/ЗАГСі Софіївського району, Дніпропетровської області, запис № 43, про що свідчить свідоцтво про одруження [NUMBER] від 03.12.1959 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження. [PERSON] помер, [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], що видане 08 квітня 2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 92 від 08.04.2003 року. [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі зареєстрованому 03 серпня 1994 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, запис № 48, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу І-ВЛ № 278696, що видане 03.08.1994 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про їх народження. [PERSON], також є батьком [PERSON], [INFO], про що сторони не заперечували у судовому засіданні, тому вказана обставина на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. [PERSON], померла [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER], що видане 26 травня 2008 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 84 від 26 травня 2008 року. Заповітом від 16 вересня 2003 року, що посвідчений Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, [PERSON], зареєстровану на її ім'я земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], заповіла [PERSON], реєстр № 3-1133. [PERSON], помер [INFO] року про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER], що видане 24 липня 2008 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 119 від 24 липня 2008 року. Відповідно до Акту від 12 червня 2008 року, що складений депутатом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, у квартирі [ADDRESS] на день смерті [PERSON], який помер [INFO] року, проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Листом № 114/1-09 від 23 лютого 2009 року Друга Державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, повідомила [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у зв'язку з неможливістю визначити обсяг спадкового майна, бо земельна ділянка придбана спадкоємицею за договором купівлі-продажу в період зареєстрованого шлюбу із [PERSON] та про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року та після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки неможливо визначити обсяг спадкового майна. Суду в якості доказів також надані: копія паспорту громадянина України на ім'я позивача [PERSON]; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім'я позивача [PERSON]; заповіт [PERSON]; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації»; договір від 11.12.1998 року про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], що укладений між [PERSON] та Пісочинським ВУЖКХ; копія паспорту громадянина України на ім'я [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діє від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON], помер у 2003 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після його смерті розповсюджується дія саме цього закону. Таким чином, сторони у судовому засіданні визнали, що після смерті [PERSON] спадкоємцями залишились: його дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], [PERSON], батьки [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступили в управління та володіння спадковим майном бо дружина, батьки та сини [PERSON] і [PERSON] на день його смерті проживали разом із спадкодавцем, продовжують проживати у спірній квартирі, а син [PERSON] на день смерті спадкодавця мав неповнолітній вік, тому кожний із спадкоємців в рівних долях успадкував належну [PERSON] частину квартири. Нормами законодавства, що діяли день смерті [PERSON], зокрема ст. 115 ЦК України в редакції 1963 року, передбачено визначення та виділ частки співвласника в праві спільної часткової власності і розмір частки, якщо інше не визначено співвласниками майна, визначається судом за принципом рівності часток всіх співвласників, тому власникам квартири [ADDRESS] і яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризаціє належить по ? (72/288)частині кожному, а кожний із шести спадкоємців [PERSON] успадкував належному йому ? (72/288) частину квартири у розмірі по 12/288 частині. На підставі викладеного, суд задовольняє вимоги позивача за первісним позовом в частині вимог про визначення частки співвласників квартири [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], по ? (72/288) частині за кожним із співвласників та вимоги за зустрічним позовом в частині вимог про визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON] права власності в порядку спадкоємства за законом після смерті [PERSON] на ? (72/288) частину квартири у розмірі по 12/288 частин кожному. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч. 2 ст. 1220 ЦПК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 66 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, при цьому відповідно до ч. 5 цієї статті, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Спадкоємцями після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року залишились: позивач як спадкоємець за заповітом, та спадкоємці за законом: чоловік [PERSON], та за правом представлення, як спадкоємці [PERSON], який помер раніше своєї матері: його дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] залишились його син позивач по справі та за правом представлення, як спадкоємці [PERSON], який помер раніше свого батька: його дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Спадковим майном, що залишилось після смерті [PERSON] є ? (72/288) частина квартири, що належить їй на праві власності в результаті приватизації квартири та 12/288 частин, яку вона успадкувала після смерті сина [PERSON], а всього 84/288 частин квартири та ? (72/144) частина земельної ділянки площею 0,12 га, за адресою: [ADDRESS], оскільки земельна ділянка придбана нею за договором купівлі-продажу в період перебування у шлюбі із [PERSON]. Спадковим майном, що залишилось після смерті [PERSON] є ? (72/288) частина квартири, що належить йому на праві власності в результаті приватизації квартири, 12/288 частина квартири, яку він успадкував після смерті сина [PERSON], та 28/288 частин квартири, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON], оскільки прийняв спадщину, бо на день смерті спадкодавці поживав разом з нею і не відмовився від спадщини, а всього 112/288 частин квартири та ? (72/144) частина земельної ділянки площею 0,12 га, за адресою: [ADDRESS], оскільки земельна ділянка придбана за договором купівлі-продажу в період перебування у шлюбі із [PERSON] та 16/144 частин земельної ділянки успадковані після смерті дружини [PERSON], як обов'язкова частина оскільки на день її смерті він досяг пенсійного віку, був непрацездатний та прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавицею на день її смерті, від спадщини не відмовився, а всього 88/144 частин земельної ділянки. Враховуючи, що позивач у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та після смерті батька [PERSON], тому прийняв спадщину, суд визнає за ним право власності на 28/96 (84/288) частин квартири [ADDRESS] з яких 28/288 частин квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року та 56/288 частин квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Також суд визнає за позивачем право власності на 100/144 частин земельної ділянки площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з яких в 56/144 частин в порядку спадкування за заповітом після смерті матері та в 44/144 частин в порядку спадкування за законом після смерті батька і частково задовольняє вимоги позивача. Також, суд частково задовольняє вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права власності на частину квартири [ADDRESS] та на частину земельної ділянки площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки вони спадщину після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], прийняли бо на день смерті кожного проживали разом із спадкодавцями та визнає: за [PERSON] право власності на 11/96 (33/288) частин квартири, з яких 12/288 частин в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, 7/288 частин в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON], 14/288 частин після смерті [PERSON] в порядку представлення, та на 11/144 частин земельної ділянки в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON]; за [PERSON] право власності на 11/96 (33/288) частин квартири з яких 12/288 частин в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], 7/288 частин в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті баби [PERSON], 14/288 частин в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті діда [PERSON], та на 11/144 частин земельної ділянки в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті діда [PERSON]; за [PERSON] право власності на 11/96 (33/288) частин квартири, з яких 12/288 частин в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], 7/288 частин в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті баби [PERSON], 14/288 частин в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті діда [PERSON], та на 11/144 частин земельної ділянки в порядку спадкування за законом в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] Вимоги позивача за первісним позовом в частині вимог про визнання його єдиним спадкоємцем після смерті батьків, про припинення права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та про визнання за ним права власності і цілому на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері задоволенню не підлягають, як такі, що не ґрунтуються на нормах закону і є безпідставними, оскільки земельна ділянка придбана під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] і є їх спільною власністю як подружжя, тому за заповітом [PERSON] спадкується тільки ? частина земельної ділянки, крім того, [PERSON], як непрацездатна особа успадкував після смерті дружини передбачену законом обов'язкову частку в праві власності на земельну ділянку. Також, у судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] в порядку представлення прийняли невістка [PERSON], онук [PERSON] та онук [PERSON], оскільки проживали разом із спадкодавцем, що визнав у судовому засіданні сам позивача, тому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що віє є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, бо брат помер раніше, як таке, що протирічить ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] оскільки позивач не зазначив жодної обставини, яка була передбаченою законом підставою для скасування державного акту, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні вказаної вимоги за її недоведеністю. Також суд відмовляє в задоволенні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом про визнання недійсним заповіту від 19 вересня 2003 року, що складений [PERSON], відповідно до якого вона належну їй земельну ділянку заповіла [PERSON], оскільки така вимога не ґрунтується на нормах закону, при цьому виходить з тих обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права є нікчемним, і заповіт від 19.09.2003 року за законом є нікчемним в частині, що стосується розпорядження земельною ділянкою в цілому, бо спадкодавці належала тільки її ? частина. Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача за зустрічним позовом щодо визначення часток спадкового майна, які підлягають спадкуванню після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки їх розрахування виконано без урахування обставин справи, при цьому частки вираховувались у процентах а зазначені як частини. Також суд відмовляє в задоволенні позову позивача, в частині вимог від імені [PERSON] та вимоги [PERSON] яка висуває вимоги від імені позивача та від імені [PERSON], оскільки суду не надано доказів про те, що вказані особи доручили [PERSON] та [PERSON] представляти їх інтереси. На підставі викладеного, суд частково задовольняє вимоги за первісним та зустрічним позовами, при цьому частину спадкового майна, яка покладена [PERSON], суд залишає відкритою, оскільки він позов до суду не подавав, а доказів про те, що він спадщину після смерті баби та діда в порядку представлення не прийняв - суду не надано. При вирішенні справи суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судові витрати підлягають відшкодуванню відповідно ст. 88 ЦПК України, пропорційно до вимог, що задоволені.

Outcome: partial