Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] в позові вказує, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 15.11.2003 року, за час перебування в шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалось, в даний час шлюб сторін розірвано. При цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться умовами життя дочок. Добровільно домовитись про спільне утримання дітей сторони не можуть, а тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак від її імені до суду надійшла письмова заява від 19.11.2013 р., в якій остання просить розгляд по справі проводити за її відсутності, позовні вимоги, нею заявлені, підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, згідно письмової заяви від 19.11.2013 р. останній вказує, що визнає позовні вимоги, заявлені позивачкою та просить розгляд по справі проводити за його відсутності. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звкузаписувального технічного запису не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, позивачка з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 15.11.2003 року у відділі РАЦС Калинівського РУЮ Вінницької області. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (згідно свідоцтв про народження дітей (а.с. 7-8), які перебувають на утриманні матері [PERSON], даний факт підтверджується довідкою №3192 від 01.10.2013 року, що видана виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області. Спільне сімейне життя сторін не склалось, в даний час шлюб останніх розірвано згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 17.09.2013 р. (а.с. 6). При цьому відповідач невідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, так, не надає коштів на утримання своїх дітей, не цікавиться умовами їх життя, не займається вихованням. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст. 182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Позивачці важко самотужки утримувати двох дітей, оскільки її матеріальне становище вкрай скрутне, оскільки вона ніде не працює. Відповідач являється працездатним, інших аліментних зобов'язань не має, а тому є фінансово - спроможним та має можливість надавати кошти для утримання своїх дітей. Угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Даних про те, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, судом не встановлено, відповідачем не доведено, тому суд визнає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів є обгрунованими та доведеними. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати кошти на щомісячне утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved