Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

30.05.2013 р. позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому зазначив, що з 14 квітня 2003 р. по 20 травня 2013 р. він працював в приватному акціонерному товаристві Авіакомпанії Аеросвіт на посаді техніка з підготовки виробництва Дільниці підготовки виробництва Відділу матеріально-технічного забезпечення Директорату з постачання Комплексу інженерно-технічного забезпечення . 20.05.2013 р. він був звільнений з посади в звязку зі скороченням штату працівників, на підтвердження цього є копія наказу № 1557-ос від 17.05.2013 р. Відповідно до наказу позивачу повинні були здійснити повний розрахунок та виплатити компенсацію за невикористану відпустку у кількості 34 календарних дні. Однак, відповідач не виплатив йому заробітну плату, яка становить 33\~ 728 грн.02 коп., а тому просить стягнути вказану заборгованість. Позивач в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду надав заяву в якій він на позові наполягає в повному обсязі та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ніяких заперечень щодо позову не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи та витребувані документи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем склалися трудові правовідносини щодо оплати праці, які передбачені ст.ст. 47, 115, 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Встановлено, що [PERSON] з 14 квітня 2003 р. по 20 травня 2013 р. працював в приватному акціонерному товаристві Авіакомпанії Аеросвіт на посаді техніка з підготовки виробництва Дільниці підготовки виробництва Відділу матеріально-технічного забезпечення Директорату з постачання Комплексу інженерно-технічного забезпечення . 20 травня 2013 року вона була звільнена за власним бажанням на підставі наказу № 1557-ос від 17.05.2013 року, (а.с.9). З цього приводу позивачем доведено наявність трудових відносин постійного характеру в порядку, визначеному ст. 60 ЦПК України, в період до 20.05.2013 року, що підтверджується записом в трудовій книжці.(а.с. 4-8). 20.05.2013 року позивач вже не працював, а тому розрахунок з ним повинен був бути проведений 20.05.2013 року, чого зроблено не було. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що при звільненні позивачу не виплачено заробітної плати, за період з грудня 2012 року по травень 2013 року включно , компенсацію за невикористану відпустку, а також не проведено розрахунок при звільненні, чим відповідачем порушені вимоги статті 47 Кодексу законів про працю України. Так, з довідки про доходи [PERSON] № 6114 від 22.05.2013 року (а.с. 10) слідує, що за період з грудня 2012 року по травень 2013 року сума заборгованості становить 33\~ 728 грн. 02 коп. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З цього приводу суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в сумі 33\~ 728 грн. 02 коп., підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 337 грн. 28 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 115, 117 КЗпП України, ст. 24 Закону України „Про оплату праці,

Outcome: approved