Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення права спільної часткової власності шляхом поділу будинку в натурі відповідно до належних сторонам часток та визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтуванні позову зазначив, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 21 грудня 2005 року, який зареєстровано в реєстрі за №2139, витяг з Державного реєстру правочинів № 1911223 від 21.12.2005 року, номер правочину - 1056974, він є власником 48/100 частин домоволодіння разом з господарськими та побутовими спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 800м2 за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. Б-1), саманного, загальною площею 73.4м2, житловою площею 48.8м2, та житлового будинку (літ. В-1), шлакоблочного, загальна площа 76.1м2, житлова площа -29м2, господарських і побутових споруд: И - убиральні, Л-гаража, Н,П - сараї, + трубопровід, № 1-6 - огородження, 1- тротуар, Р - навіс. Він безпосередньо користується житловим будинком літ. В-1. Решта домоволодіння, яка дорівнює 52/100 частинам, та складається з житлового будинку (літ. Б-1), саманного, загальною площею 73.4м2, житловою площею 48.8м2, з господарськими і побутовими спорудами: И - убиральні, Л-гаража, Н,П - сараї, + трубопровід, № 1-6 - огородження, 1- тротуар, Р - навіс, знаходиться у власності, володінні і користуванні відповідача [PERSON]. Оскільки між ними, як співвласниками, не досягнуто згоди щодо способу поділу в натурі спірного будинку та користування земельною ділянкою, він звернувся до суду. Просив припинити право спільної часткової власності шляхом поділу в натурі домоволодіння на разом з господарськими та побутовими спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 800м2 за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. Б-1), саманного, загальною площею 73.4м2, житловою площею 48.8м2, та житлового будинку (літ. В-1), шлакоблочного, загальна площа 76.1м2, житлова площа 29м2, господарських і побутових споруд: И - убиральні, Л-гаража, Н,П - сараї, + трубопровід, № 1-6 - огородження, 1- тротуар, Р - навіс, виділивши йому в натурі належні 48/100 часток спірного домоволодіння; та визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване спірне домоволодіння, відповідно до часток кожного із співвласників. У судове засідання позивач не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1,3 ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч. 1 ст. 364 ЦК України). Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч. 1,2 ст. 367 ЦК України). Так, судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 21 грудня 2005 року, який зареєстровано в реєстрі за №2139, витяг з Державного реєстру правочинів № 1911223 від 21.12.2005 року, номер правочину - 1056974, [PERSON], позивач по справі, є власником 48/100 частин домоволодіння разом з господарськими та побутовими спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 800м2 за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. Б-1), саманного, загальною площею 73.4м2, житловою площею 48.8м2, та житлового будинку (літ. В-1), шлакоблочного, загальна площа 76.1м2, житлова площа -29м2, господарських і побутових споруд: И - убиральні, Л-гаража, Н,П - сараї, + трубопровід, № 1-6 - огородження, 1- тротуар, Р - навіс (а.с. 6-10). Решта домоволодіння знаходиться у власності відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.1983 р., посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Смолько А. Н., який зареєстровано в реєстрі за №2614 та зареєстровано у КП БТІ м. Донецька 16.08.1983 р. за №25015 (а.с. 25-26). Відповідно до вказаного договору частка відповідача у праві спільної часткової власності дорівнює 82/100 частинам, Відповідно до технічного паспорту, виданого КП БТІ м. Донецька станом на 05.06.2013 р. спірне домоволодіння адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] та належить ім. на праві спільної часткової власності по 48/100 та 52/100 відповідно. При цьому домоволодіння складається з: Житлового будинку літ. Б-1, прибудови літ.б, погребу літ. б2, ганку літ.б3, Житлового будинку літ. В-1, жилою прибудови літ. В?-1, прибудови літ. в1, прибудови літ. в2, прибудови літ. в4, убиральні літ. И, гаражу літ. Л, сараю літ. Н, сараю літ. П, навісу літ. Р, навісу літ. С, навісу літ Т, трубопроводу ІV, огородження №3-9, тротуару І, VI, де жила прибудова літ. В?-1 та прибудова літ. в4 самовільно перебудовані з нежилої прибудови. Відповідно до висновків звіту №23/12-5 від 23.12.2013 р. за результатами проведення технічного обстеження об`єктів: Житлового будинку літ. В-1 з жилою прибудовою літ. В?-1 після переобладнання, наданого позивачем [PERSON], встановлено їх відповідність вимогам Державних будівельних норм і можливість їх безпечної експлуатації. Будівельні матеріали відповідають будівельним та санітарним нормам. Об`ємно-планувальне рішення житлового будинку літ. В-1 з прибудовами літ. в1, в2, в4 після переобладнання відповідає нормативним вимогам. Ухвалою суду від 21 жовтня 2013 року за клопотанням представника позивача, [PERSON], було призначено комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, відповідно до висновків якої на момент дослідженні згідно порядку користування будівлями та спорудами, який склався, реальна частка, якою користується [PERSON], складає 57/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. У його фактичному користуванні знаходяться будівлі: Житловий будинок літ. В-1, жила прибудова літ. В??-1, прибудова літ. в1, прибудова літ. в2, прибудова літ. в4, навіс літ. Р, навіс літ. С, навіс літ Т, частина трубопроводу, огородження №6,7,8,9, тротуар VI, інвентаризаційною вартістю 200 622,00 грн. Реальна частка, якою користується [PERSON], складає 43/100 часток домоволодіння [ADDRESS], та у його фактичному користуванні знаходяться будівлі: Житловий будинок літ. Б-1, прибудова літ.б, погреб літ. б2, ганок літ.б3, убиральня літ. И, гараж літ. Л, сарай літ. Н, сарай літ. П, частина трубопроводу ІV, огородження №3,4,5,6, тротуар І, V, інвентаризаційною вартістю 153 835,00 грн. Тобто, у зв`язку з переобладнанням позивачем житлового будинку літ. В-1 з жилою прибудовою літ. В?-1, фактично збільшилась його частка у праві спільної часткової власності. Згідно висновку експерта, розділ вказаного домоволодіння, який фактично склався між сторонами на момент огляду, не суперечить вимогам державних будівельних норм. Із вказаним висновком сторони погодились, про що надали відповідні заяви. Відповідно до ст. 183 Цивільного кодексу України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом ( квартиру ). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги щодо припинення права загальної часткової власності [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки сторони погодилися з висновками експертизи №5883/24-6503/24 від 09.12.2013 р., суд бере їх до уваги та вважає за необхідне розділити в натурі об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці по [ADDRESS], на два самостійних об`єкти нерухомого майна, з припиненням спільної часткової власності, виділивши в натурі [PERSON] частину домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. В-1, жилої прибудови літ. В?-1, прибудови літ. в1, прибудови літ. в2, прибудови літ. в4, навісу літ. Р, навісу літ. С, навісу літ. Т, частина трубопроводу, огородження №6,7,8,9, тротуар VI, та становить 57/100 часток домоволодіння [ADDRESS], визнавши за ним право власності. [PERSON] суд вважає за необхідне виділити в натурі частину домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. Б-1, прибудови літ.б, погребу літ. б2, ганку літ.б3, убиральні літ. И, гаражу літ. Л, сараю літ. Н, сараю літ. П, частини трубопроводу ІV, огородження №3,4,5,6, тротуар І, V, що становить 43/100 частки домоволодіння [ADDRESS], визнавши за ним право власності. Що стосується порядку користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS], експертом встановлено, що на момент дослідження фактична площа земельної ділянки складає 832 кв.м. на момент дослідження між сторонами склався визначений порядок користування, відповідно до якого існують два окремі виїзди та між частинами ділянок співвласниками встановлено огородження. Таким чином, фактично у користуванні [PERSON] знаходиться частина земельної ділянки, розташованої уздовж межі із сусіднім домоволодінням [NUMBER], площею 309 кв.м., що складає 37/100 часток. Частина земельної ділянки завширшки за фасадним огородженням - 5,57 м та з тильного боку ділянки - 10,6 м, довжиною з боку сусіднього домоволодіння [NUMBER] - 40,4 м. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться частина земельної ділянки, розташованої уздовж із сусіднім домоволодінням [NUMBER], площею 523 кв.м., що складає 63/100 часток. Частина земельної ділянки, розташованої уздовж межі із сусіднім домоволодінням [NUMBER], завширшки по фасадному огородженню - 16,8 м та з тильного боку ділянки - 10,5 м, довжиною з боку сусіднього домоволодіння [NUMBER] - 39,6 м, довжиною з боку співвласника сумарно - 38,76 м. У висновках експертного дослідження зазначено, що фактично на момент дослідження площа земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS], складає 832 кв.м., визначити де саме утворився надлишок землекористування не є можливим, оскільки у сторін та в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку. Таким чином, запропонувати порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], площею 800 кв.м., не є можливим. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, оскільки ані позивачем, ані відповідачем не надано суду документів, які б свідчили, що вони мають право власності або право постійного користування земельною ділянкою, тому суду не має підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 183, 355-358, 364, 367 Цивільного кодексу України, ст. ст. 116, 125,126 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» та

Outcome: partial