overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ними 08 липня 2006 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 08 липня 2006 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року з відповідачкою шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, тому він змушений звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав (а.с.18). Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала (а.с.19). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 08 липня 2006 року уклали шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 752, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 липня 2006 року (а.с.7). Від шлюбу позивач та відповідачка мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 17 листопада 2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.8). Сторони шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Судові витрати по справі, понесені позивачем, становлять 229 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що зобов»язаний утримувати дитину до її повноліття, тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. У судове засідання сторони не з»явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав (а.с.14-15). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14 січня 2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ (а.с.5). Також судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч.1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що відповідач зобов"язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та може її утримувати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року, мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Під час перебування у шлюбі у них зникло почуття взаємної любові та поваги, він має іншу фактичну дружину, а тому просить розірвати шлюб, який існує формально. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутності в зв»язку з виїздом за межі України. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 23.11.2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 23 листопада 2007 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень відповідача встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків, позивач створив іншу фактичну сім»ю, [PERSON] зберегти шлюб не бажає, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.1974 року, мають четверо дітей, які досягли повноліття. Однак подружнє життя не склалось, більше 30 років проживають з дружиною окремо та не підтримують подружніх стосунків. Він має іншу фактичну дружину, з якою бажає зареєструвати шлюб. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб, який існує формально. Позивач [PERSON] згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутності в зв»язку з погіршенням стану здоров»я. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснивши, що близько тридцяти років тому чоловік залишив сім»ю і з того часу подружніх відносин вони не підтримують, а тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 18.08.1974 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 18 серпня 1974 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень відповідача встановлено, що понад тридцять років сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків, позивач створив іншу фактичну сім»ю, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу, який існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1983 року, мають дочку, яка досягла повноліття, однак подружнє життя не склалося через часті суперечки та непорозуміння, в зв'язку з чим припинили подружні стосунки, а тому просить розірвати шлюб, збереження якого вважає неможливим. [PERSON] підтримав позовні вимоги та дав пояснення згідно заяви, вказавши, що протягом строку для примирення стосунки з дружиною не покращились, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, однак вказала, що причиною погіршення стосунків у сім»ї стала саме поведінка чоловіка, яка протягом строку для примирення не змінилась. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 12.03.1983 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 12 березня 1983 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом із пояснень сторін встановлено, що між ними склались неприязні відносини, протягом строк для примирення стосунки в сім'ї не налагодились, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.07.2013 року задоволено позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 7 443,11 грн. та судові витрати. 13.09.2013 року Оболонським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист №2/756/3199/13 про стягнення вказаних грошових сум з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України. Вказаний виконавчий лист отримано стягувачем 13.09.2013 року. 03.12.2013 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з заявою про виправлення описки у виконавчому листі в частині зазначення ідентифікаційного номеру боржника [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник стягувача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ст.219 ЦПК України, суд з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, може виправити в судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. В резолютивній частині рішення суду від 22.07.2013 року допущено описку, а саме: невірно вказано дату народження відповідача [PERSON] - замість « [INFO]» зазначено « [INFO]». Вказана описка потягла за собою внесення аналогічних даних до виконавчого листа. Дана описка має бути виправлена шляхом постановлення ухвали про це. Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. У виконавчому листі №2/756/3199/13 при його оформленні невірно зазначено дату народження боржника [PERSON], а саме: замість «[INFO]» зазначено « [INFO]» та не зазначено ідентифікаційний номер боржника « [NUMBER]», у зв'язку з чим вказані помилки мають бути виправлені шляхом постановлення ухвали про це. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

16.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до відповідачів [PERSON],[PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,1248 га, яка розташована на території Червоногребельської сільської ради, в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON], оскільки нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, бо не було представлено нотаріусу правовстановлювальні документи на вказану земельну ділянку. У позовній заяві позивачка просить визнати за нею право власності у порядку спадкування після померлої [INFO] мами [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.1248 га , кадастровий номер 0525087500:04:000:0275, що знаходиться на території Червонргребельської сільської ради . У судове засідання позивачка не з"явилася, зазначила у позовній заяві щоб справу розглядати без її участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з"явилися, також направили до суду заяви, в яких зазначили, що позов визнають повністю, просять справу розглядати без їхньої участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов повністю підлягає до задоволення по слідуючим підставам. З копії свідоцтва про смерть (а.с.8) вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Як вбачається з позовної заяви померла [INFO] [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.1248 га, яка розташована на території Червоногребельської сільської ради і зареєстрована в Державному земельному кадастрі під номером 0525087500:04:000:0275.Цей факт також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру (а.с.13). Як вбачається з заповіту (а.с.9) померла [PERSON] все своє майно заповідала в рівних долях кожному [PERSON],[PERSON],[PERSON] Як вбачається з заяви [PERSON](а.с.10) вона відмовилася від своєї долі в спадщині в користь сестер [PERSON] та [PERSON]. З позовної заяви вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] заключили угоду, відповідно до якої позивачка [PERSON] успадковує після матері земельну ділянку розміром 2.1248 га ,кадастровий номер 0525087500:04:000:0275, а відповідачка [PERSON] успадковує після матері земельну ділянку розміром 2.3656 га, кадастровий номер 0525087500:04:000:0274. З постанови нотаріуса (а.с.17) вбачається,що позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті матері [PERSON], оскільки вона не представила правовстановлювальні документи на зазначене спадкове майно ( відсутній Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку на ім"я померлої [PERSON]). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.Отримання земельної ділянки у спадщину не заборонено законом. Визнання позову відповідачами також дає право суду на задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 16.03.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини. Вона не працює, намагається знайти роботу через центр зайнятості. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 16.03.2011 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 120 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні (а.с.5). На теперішній час позивачка не працює, намагається знайти роботу через міський центр зайнятості (а.с.6-8). Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає. Інших стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У вересні 2013 року ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню за період з 01 березня 2010 року по 20 лютого 2013 року у сумі 714,13 грн., а також про стягнення з відповідача на користь ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» витрат на оплату судового збору у сумі 229,40грн. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.06.2013р. позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги по теплопостачанню за період з 01 березня 2010 року по 20 лютого 2013 року у сумі 714,13грн. Представник позивача Писаревська О.М. у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, В разі неявки відповідача у судове засідання, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Також подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути заборгованість у розмірі 624,05 грн., яка утворилася за період з 01.03.2010р. по 01.12.2013р. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст.ст. 67, 68 ЖК України та ст. 815 ЦК України, наймач житлового приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (теплопостачання, газ, електроенергію та інш.), плата за які стягуються понад плату за житло. Судом встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS] (а.с.8). Квартира відповідача приєднана до централізованої системи теплопостачання. Опалювальна площа квартири складає 20,10м.кв., пільгами не користуються. Особовий рахунок відкрито на його ім'я. Заборгованість з оплати за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2010р. по 01.12.2013р. становить 624,05 грн., що підтверджується інвентарною карткою по оплаті за надані послуги ( а.с.5) та розрахунком боргу в уточненій заяві.. В порушення зазначених вище вимог чинного законодавства відповідач щомісяця в повному обсязі плату за послуги з теплопостачання не вносив. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладені на нього Законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за теплопостачання і позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилась, згідно наданої заяви позовні вимоги підтримала, та просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви позов про стягнення аліментів утримання дітей визнає, просить суд розглянути справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбних стосунках з 25.09.2004 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою. Відповідач, добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку.

Outcome: approved