Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

04.10.2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 375 грн. 58 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 24.01.2008 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом - 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії в розмірі 3,5 % на місяць, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, внаслідок чого станом на 17.09.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 25 375 грн. 58 коп., яка складається з : - заборгованості за кредитом у розмірі 3 000 грн. 00 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 13 446 грн. 03 коп.; - заборгованості по комісії в розмірі 7 245 грн. 00 коп. - штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 184 грн. 55 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності . Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Як встановлено судом, між Банком та відповідачем 24.01.2008 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 3 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом - 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії в розмірі 3,5 % на місяць, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також сторони узгодили інші його умови. Зокрема, згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов’язань позичальником є сплата ним Банку штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5 % від суми позову (порушення строків платежів більш ніж на 120 днів) (п.8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою частину кредитного договору), а також підвищених відсотків, відповідно до тарифів, які діяли на час укладення кредитного договору (п.5.5.1 Умов). Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов’язку виконання зобов’язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов’язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов’язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, відповідно до заяви останнього, проте свої зобов’язання не виконав. Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з чим станом на 17.09.2013 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 25 375 грн. 58 коп., яка складається з : - заборгованості за кредитом у розмірі 3 000 грн. 00 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 13 446 грн. 03 коп.; - заборгованості по комісії в розмірі 7 245 грн. 00 коп. - штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 184 грн. 55 коп. (процентна складова), що узгоджується з наданим банком розрахунком боргу, який відповідачем не оспорювався. Таким чином, в силу положень ст.ст. 526, 530,1049, 1054 ЦК України, за відсутності заяви про застосування позовної давності, позовні вимоги Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 253 грн. 76 коп.

Outcome: approved