Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

21.10.2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 33917,95 грн. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 27.10.2007 року відповідачу було надано кредит у розмірі 8386,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 26.09.2013 року заборгованість за кредитним договором склала - 33917,95грн., з якої 3815 грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом, 2 грн. 78 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 28008 грн. 03 коп. - пеня, 500грн. - штраф (фіксована частина), 1591 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова) В судовому засіданні представник позивача позов підтримав на підстав доводів, викладених в позовній заяві, додатково вказав, що п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони збільшили строк позовної давності щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, пені, штрафів за даним договором до 5 років. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Також вказала, що відповідач визнає суму боргу за кредитом, проте інші нараховані Банком суми, проценти, неустойку, не визнає, просила зменшити розмір неустойки на підставі пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5, оскільки згідно аналізу судової практики суди часто не зменшують неустойку, яка перевищує суму боргу. На питання суду щодо уточнення підстав зменшення неустойки представник відповідача вказала, що просить зменшити розмір неустойки на підставі пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5. З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача строковий кредит в розмірі 8386,75 грн. з 27.10.2007 року по 27.04.2010 року включно зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % на місяць (що складає 0,12% на рік) (а.с.7-8). Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився та погодився при підписанні договору від 27.10.2007 року, про що свідчить його підпис, термін позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до п.п.3.2.2, 3.2.3, Умов надання споживчого кредиту відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання. Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту у разі порушення строків платежів, відповідач зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менш 1 грн. за кожен день прострочи платежу. Відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам у разі порушення строків платежів, відповідач зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості. Зобов'язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 26.09.2013 року заборгованість за кредитним договором склала - 33917 (тридцять три тисячі дев'ятсот сімнадцять) грн. 95 коп., яка складається з 3815 (три тисячі вісімсот п'ятнадцять)грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом, 2 (дві) грн. 78 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 28008 (двадцять вісім тисяч вісім) грн. 03 коп. - пеня, 500 (п'ятсот) грн. - штраф (фіксована частина), 1591 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто одна) грн. 33 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст.257, ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що остання транзакція за платіжною карткою відповідача, тобто поповнення карткового рахунку, було здійснено позичальником 16.02.2009 року, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із даним позовом 21.10.2013 року. Таким чином, підстав для відмови в позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності у даній справі не має. Що стосується посилань представника відповідача на можливість зменшення неустойки суд вважає за необхідне зазначити наступне. При укладанні договору сторони дійшли згоди щодо умов договору, зокрема, в частині визначення відповідальності позичальника за невиконання умов договору, що не заперечувалось сторонами у справі. Тобто обсяг відповідальності відповідача за порушення умов договору встановлений умовами договору, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився та погодився при підписанні договору від 27.10.2007 року. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до неустойки. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Представником відповідача не було надано суду доказів наявності обставин, які мають істотне значення, для можливості застосування судом норми ст.551 ЦК України. Проте ст. 60 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Положення вказаних статей ЦПК України судом сторонам у справі були роз'яснені. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved