Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом визначення часток у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем після померлої [INFO] матері [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно зокрема на 3/4 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі Свідоцтва на право особистої приватної власності на жилий будинок № 263 від 25 жовтня 1986 року та земельної ділянки загальною площею 919 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що була надана у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і належала їй на праві спільної сумісної власності, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 685120 від 25 вересня 2007 року. Однак для оформлення спадщини необхідно визначити частки земельної ділянки, що належали померлій. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, прохала його задовольнити, посилаючись на обставини вказані в позові. Представник виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився , будучи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Головного управління державного земельного агентства у м. Полтаві в судове засідання не з'явився надав заяву в якій прохав слухати справу у відсутність їх представника, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Представник першої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність . Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо даних про права і обов'язки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності осіб, які не з'явились. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою: [ADDRESS], після смерті якої відкрилася спадщина на частину від спільного сумісного зі мною нерухомого майна у вигляді: 3/4 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі Свідоцтва на право особистої приватної власності на жилий будинок № 263 від 25 жовтня 1986 року та земельної ділянки загальною площею 919 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що була надана у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і належала їй на праві спільної сумісної власності, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 685120 від 25 вересня 2007 року. За життя [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 06.08.1996 року за реєстровим № 6-2274, яким все своє майно вона заповіла [PERSON], [INFO]. На підставі частини 1 статті 1223 Цивільного кодексу України, [PERSON] прийняла спадщину від спадкодавця, шляхом звернення до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом в встановлений законом строк. Спадкоємець за законом - [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: 36021, [ADDRESS], , скориставшись своїм правом в порядку ч. 1 ст. 1273 ЦК України, від спадщини відмовилась, про що свідчить заява № 392 від 19.04.2013 р. у спадковій справі № 52/2013. Інших спадкоємців, окрім [PERSON], у тому числі передбачених ст. 1241 ЦК України немає. У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, [PERSON] звернулась до Державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Шкляр Юрія Володимировича, із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на частину успадкованої земельної ділянки, але у вчиненні такої нотаріальної дії їй було відмовлено оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 685120 від 25.09 2007 р. не зазначено її частки. Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Оскільки сторонами не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що частки будь-кого з співвласників були змінені на підставі рішення суду або договору, суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] - рівні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтави ради, Головного управління державного земельного агентства у м.Полтаві про визначення частки померлої у спільній сумісній власності є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved