Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Заступник прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації звернувся в суд із позовом до [PERSON], ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», яке було залучено до участі в справі в якості відповідача, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2067 грн., які просить стягнути з відповідача [PERSON] в користь обласного бюджету для перерахування департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину [PERSON] Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації Погорілий М.І. в судовому засіданні, 12.11.2013р., позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. В судове засідання на 25.12.2013р. представник не з»явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надавши суду письмові заперечення, в яких вказав, що відповідачем у даній справі повинно бути ПрАТ "Страхове товариство "Іллічівське", оскільки у нього на час ДТП був наявний страховий поліс за № ВС/7467803 від 10.02.2010року. Після ДТП він одразу повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, а також звернувся до страхової компанії з вимогою відшкодування збитків. Представник відповідача ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не з»явився, подав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що доводи позивача щодо необхідності заявлених позивачем витрат з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки Тернопільська університетська лікарня не є третьою особою, яка понесла матеріальну шкоду внаслідок настання страхового випадку Лікарня не є потерпілою особою, потерпілою особою є пішохід, а саме [PERSON], який не звертався із заявою про настання страхового випадку. Також, лікарня та прокурор не звертались до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» для виплати страхового відшкодування. Заслухавши доводи прокурора, відповідачів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких міркувань. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2013 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до ч. 4 статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В ході судового розгляду встановлено, що 01.10.2010 року близько 11 год. 20хв. водій [PERSON], керуючи власним технічносправним автомобілем «ВАЗ - 21104», р.н. [NUMBER] рухався зі швидкістю близько 60 км/год проспектом С. Бандери м. Тернополя, від центру міста в напрямку Збаразького кільця. Під час руху водій [PERSON] не був достатньо уважний та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі виникнення небезпеки для руху своєчасно відреагувати, чим порушив вимоги п.2.3(б) ПДР України. В цей час проїзну частину пр. С.Бандери, зліва - направо відносно руху автомобіля «ВАЗ - 21104», р.н. [NUMBER], поза межами пішохідного переходу пересікав пішохід [PERSON] Виявивши пішохода похилого віку, який біжить в напрямку смуги руху автомобіля «ВАЗ - 21104», водій [PERSON] не вжив, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, своєчасно всіх заходів до зменшення швидкості руху. В процесі екстреного гальмування автомобіль «ВАЗ -21104», під керуванням [PERSON] здійснив наїзд на правій смузі транспортного потоку до Збаразького кільця, своєю передньою лівою частиною на пішохода [PERSON] Унаслідок наїзду потерпілий [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозгової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа, з крововиливами у речовину головного мозку та під його оболонки, що призвело до набряку-набубнявіння та компресії головного мозку. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» з 01.10.2010року по 12.10.2010року. Вартість витрат понесених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] від злочину становить 2067 грн. У відповідності до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді. Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, кошти стягненні з винної особи зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки фінансування закладів охорони здоров'я, зокрема лікарні, здійснюється з Державного бюджету України, вбачаються порушення інтересів держави, а тому є підстави для звернення прокурора до суду в межах його компетенції, передбаченої ст. 121 Конституції України для захисту інтересів держави. Між ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» та відповідачем [PERSON] укладено договір - Поліс обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/7467803 від 10.02.2010року, відповідно до якого застрахована цивільно - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно статті 6 цього ж Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 9.3. цього ж Закону передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно статті 12.2. цього ж Закону, франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. Відповідно до статті 23 цього ж Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням потерпілого. Згідно вимог статті 24 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати відповідачем витрат пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем - ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське». Також, згідно статті 88 ЦПК України, в дохід державного бюджету із відповідача [PERSON], з вини якого виник даний цивільний спір, слід стягнути судовий збір в розмірі 229,40грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved