Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача [PERSON] (мешкаючого за адресою: 61000, м. Харків, вул. Краснодарська, 171 Ж, кв. 3) на користь ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» (79015, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3 поверх, р/р 26503717563626 АТ «[PERSON] [PERSON]» МФО 380805, ЄДРПОУ 366769340) суму заборгованості за кредитом у розмірі 29381.60 грн. В обгрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. В порушення умов кредитного договору № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, укладеного між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON], відповідач зобовязання належним чином не виконав. 18.04.2012 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 20120418-Г, відповідно до умов якого останнє набуло статусу кредитора за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, в тому числі отримало право вимоги до боржника. Всупереч умов вищевказаної угоди, [PERSON] ухилився від виконання зобовязань за нею, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 29381.60 грн., що складається: з тіла кредиту 5914.56 грн., заборгованість за відсотками 2691.94 грн., заборгованість по пені 20775.10 грн., яка станом на час розгляду справи у суді залишається відповідачем несплаченою, у звязку з чим позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, в судове засідання, призначене на 07.11.2013 року не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 149), до суду надав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с. 130, 144). В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову у повному обсязі заперечував, посилаючись на наступне. Відповідач частково сплатив суму кредиту за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, у розмірі 5000 грн., (квитанція № К20/1/99 від 18.10.2010 року), а тому стягнення заборгованості у повному обсязі не буде відповідати вимогам чинного законодавства. Крім того, відповідач надав копію позову ВАТ КБ «НАДРА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, поданому ПАТ «Комерційний банк «Надра» до Шевченківського районного суду м. Києва, у звязку з чим повідомив про можливий судовий розгляд щодо стягнення спірної заборгованості у іншому суді; окрім цього, відповідач подавав заяву про злочин від 24.04.2013 року на імя прокурора м. Києва про вчинення щодо нього злочину з боку працівників позивача та надав повідомлення про початок досудового розслідування від 22.05.2013 року за підписом слідчого СВ Соломянського РУ ГУМВСУ в м. Києві [PERSON], за кримінальним провадженням № 12013110090006599 від 22.05.2013 року. Крім того, відповідач клопотав про зменшення розміру неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України. Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 07.11.2013 року не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с. 148), письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків та представників сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» є юридичною особою, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 4). З матеріалів справи судом встановлено, що 27.08.2008 року [PERSON] звернувся до ВАТ КБ «НАДРА» з заявкою про отримання кредиту на купівлю товарів та отримання послуг (а.с. 22), на реалізацію якої 27.08.2008 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02/06190193/430/02, відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок торгівельно-офісного підприємства, а позичальник зобов'язується погашати кредит в порядку та у строки, визначені умовами укладеного договору (а.с. 16-19). Судом встановлено, що станом на 18.04.2012 року [PERSON] зобовязання перед ВАТ КБ «НАДРА» по погашенню заборгованості за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, в повному обсязі не виконував. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 527 України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає iз суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до cт. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Судом встановлено, що 18.04.2012 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 20120418-Г, відповідно до умов якого останнє набуло статусу кредитора за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, в тому числі отримало право вимоги до боржника (а.с. 12-14). Актом приймання-передання Реєстру боржників від 18.04.2012 року до Договору про відступлення права вимоги № 20120418-Г визначено, що станом на вказану дату загальна заборгованість за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 19643.15 грн., що підтверджується відповідним витягом (а.с. 15). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, суд приходить до висновку, що у правовідносинах, повязаних з кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, на підставі Договору про відступлення права вимоги № 20120418-Г, відбулась заміна кредитора; вказана заміна відповідає приписам ч. 1 ст. 513 ЦК України, а тому до ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за вищевказаною угодою. Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, зобовязання у повному обсязі не виконав, в звязку з чим, станом на станом на 04.07.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 29381.60 грн., що складається: з тіла кредиту 5914.56 грн., заборгованість за відсотками 2691.94 грн., заборгованість по пені 20775.10 грн., яка станом на час розгляду справи у суді залишається відповідачем несплаченою, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 6-11). Враховуючи, що позивач та відповідач перебували у договірних відносинах, а відповідач у встановлений угодою строк взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року у повному обсязі не виконав, суд приходить до висновку, що порушення взятого на себе зобовязання відповідачем мало місце. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. З матеріалів судом встановлено, що відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, строк погашення заборгованості за договором спливає 20 травня 2010 року (а.с. 16). Крім того, що метою для надання вказаного кредиту було визначено придбання товарів та послуг (п.п. 1.3. Договору). Згідно з п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до п.п. 3.4. Рішення Конституційного суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За таких умов, суд приходить до висновку, що кредитний договір № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року, укладений між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON], є договором про надання споживчого кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Судом встановлено, що за умовами п.п. 2.1., 2.2. кредитного договору № 02/06190193/430/02 від 27.08.2008 року встановлено, що позичальник зобовязується повністю повернути кредит до дати, зазначеній в п.п. 1.1. Договору, а відповідно до п.п. 9.1.

Outcome: partial