Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

13 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначила, що у 1989 році з дозволу сільської ради вона з сім`єю вселилася у будинок [ADDRESS], де проживають і на даний час. У 1992 році помер її чоловік [PERSON] Вона з дітьми продовжувала проживати у цьому ж будинку. Турська сільська рада у видачі свідоцтва про право власності на будинок відмовила, мотивуючи тим, що даний будинок не є комунальною власністю. Зазначила, що вона разом із дітьми уже протягом 24 років здійснює догляд за будинком, проводить поточні ремонти, сплачує платежі за водопостачання, електроосвітлення, податок за користування присадибною земельною ділянкою. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані на [ADDRESS] в порядку набувальної давності. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у заяві. Просять позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданій письмовій заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, стверджено довідкою Турської сільської ради від 06.12.2013 №1360, що [PERSON] з 1989 року по даний час проживає у [ADDRESS]. Факт проживання за вказаною адресою протягом всього свого життя ствердили допитані судом свідки - діти позивача [PERSON], 1986 року народження, та [PERSON], 1991 року народження. Ці ж свідки зазначили, що фактично володіли і користувалися двома квартирами у будинку [ADDRESS]. Так, в квартирі №1 проживали, у квартирі №2 - зберігали речі. При цьому, обидві квартири опалювали, проводили у них ремонт, оплачували комунальні послуги. Про те, що будинок за вказаною адресою не є власністю територіальної громади с.Тур та власністю діючого на території села СВК «Дружба» свідчать відповідні довідки від 16.12.13 №1398 та від 25.12.13 №100. Із довідки КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 26.1213 №2500 вбачається, що право власності на житловий будинок, що на [ADDRESS] у с.Тур Ратнівського району, зареєстровано не було. У справі немає жодних матеріалів, які свідчили б про незаконність будівництва, оспорювання будь-якими зацікавленими особами права власності або користування будівлею тощо. У силу ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила стаття 344 цього Кодексу про набувальну поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, що мало місце 01 січня 2004 року. Так, за довідкою Гутянської сільської ради 06.12.2013 №1360 позивач володіє житловим будинком на [ADDRESS] у с.Тур з 1989 року, тобто більше 10 років. Разом з тим, будівля ніколи не належала позивачці на праві власності, а відомості про те, що вона отримала цю будівлю за будь-яким правочином відсутні. Таким чином, відсутність відомостей про власника надає підстави для висновку, що відносно позивачки зазначене майно є чужим, а отже, положення ст.344 ЦК про набувальну давність можуть бути застосовані до даних правовідносин. Судом установлено, що [PERSON] укладені відповідні договори на користування електричною енергією та надання комунальних послуг, сплачуються відповідні рахунки, що свідчить про відкрите і безперешкодне користування нею зазначеним будинком та надвірними спорудами. З огляду на надані позивачкою докази щодо правомірності її володіння будівлею, унеможливлено позасудове вирішення спірного питання. Відповідно до п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняттю в експлуатацію підлягають індивідуальні житлові будинки, господарські споруди, гаражі, що збудовані після 05 серпня 1992 року. За матеріалами технічної інвентаризації споруди, про визнання права власності на які просила позивач, збудовані у 1960 році, а отже, не потребують введення в експлуатацію. З огляду на викладене, суд ввжаєа позов підставним.

Outcome: approved