Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному закладі в примусовому порядку, посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість, з вираженою емоційно вольовою нестійкістю та соціальною дезадаптацією. IQ - 46 %. Судомний синдром, що обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. В зв'язку з наявністю важкого психічного розладу, внаслідок якого хворий не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 19 серпня 2013 року [PERSON] був госпіталізований в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку на строк до трьох місяців. 18.11.2013 року [PERSON] повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворого в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо госпіталізації в ХОПЛ №1. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 16.08.2013 року і в зв'язку з наявністю в нього важкого психічного розладу рішенням Ярмолинецького районного суду від 19 серпня 2013 року був госпіталізований в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку на строк до трьох місяців. У поданій суду заяві психіатричного закладу підставою для продовження примусової госпіталізації [PERSON] є те, що хворий страждає на помірну розумову відсталість, з вираженою емоційно вольовою нестійкістю та соціальною дезадаптацією. IQ - 46 %. Судомний синдром, що обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. В той же час, в ході судового розгляду представником ХОПЛ №1 не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, щодо хворий [PERSON] потребує продовження госпіталізації у ХОПЛ №1, а висновок комісії лікарів - психіатрів від 18.11.2013 року не містить твердження, що [PERSON] потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні заяви головного лікаря про продовження госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку слід відмовити, оскільки доказів того, що хворий [PERSON] потребує продовження госпіталізації у психіатричний заклад у примусовому порядку, суду не представлено.

Outcome: dismissed