Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

30.09.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Ківерцівської міської ради Волинської області про визнання недійсним рішення міської ради від 16.09.2013 року за № 30/27, яким їм було відмовлено у наданні в користування земельної ділянки по [ADDRESS]. Вважають рішення міської ради незаконним та таким, що порушує їх право на користування земельною ділянкою на умовах оренди, що в свою чергу не дає їм можливості захисту меж своєї земельної ділянки, яка за рішенням Ківерцівської міської ради від 10.07.1969 року № 134 була виділена чоловікові позивача [PERSON] - [PERSON] для будівництва житлового будинку і який вони, будучи спадкоємцями першої черги за законом, успадкували після смерті останнього. Зазначають, що на виконання рішення Ківерцівської міської ради від 12.09.2012 року № 19/26, яким їм було надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, технічна документація була виготовлена і передана у міську раду, уповноважений працівник якої без причин не взяв участі у встановленні меж та підписанні акта погодження меж. Покликаючись на те, що земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] вони користуються протягом 44 років, просять визнати недійсним рішення Ківерцівської міської ради № 30/27 від 16.09.2013 року «Про розгляд заяви від 01.08.2012 року щодо надання у користування земельної ділянки». В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, давши пояснення за обставинами, викладеними в позові, та, покликаючись на норми статей 120 Земельного кодексу та ст. 377 ЦК України, вказуючи на те, що земельна ділянка є сформованою, а відсутність кадастрового номера, який присвоюється після визначення та відновлення меж земельної ділянки, пояснюють бездіяльністю відповідача, просили задовольнити позов. Представник відповідача Радюк Л.О. в судовому засіданні заявлений позов не визнала, вказуючи на те, що позивачами при розгляді їх заяви на сесії міської ради, не було подано витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тоді як у рішенні повинен бути зазначений кадастровий номер, а також у технічній документації були відсутні підписи суміжних землекористувачів, і відповідно за таких обставин міська рада не мала можливості винести позитивне для позивачів рішення. Тому просить відмовити у задоволенні заявленого позову. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні висловили думку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову, оскільки розмір земельної ділянки, яку позивачі бажають отримати в користування, є більшим за той, що був виділений в користування попередньому власнику для обслуговування житлового будинку, що призведе до порушення прав та інтересів суміжних землекористувачів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Як встановлено судовими рішеннями (ухвала апеляційного суд Волинської області від 10.07.2012р.(а.с.79-81) за договором від 12.08.1969 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності чоловікові [PERSON] - [PERSON] була передана земельна ділянка площею 500 кв.м. на підставі рішення виконавчого комітету Ківерцівської міської ради від 10.07.1969 року. З метою оформлення права користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських споруд 01.08.2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Ківерцівської міської ради із заявою про виділення в користування земельної ділянки площею 0,0524 га для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.101), який належить їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2000 року (а.с.19). В силу ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час набуття позивачами права власності на будинок, при переході права власності на будівлю, споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірі, передбаченому законом , і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Оскільки межі земельної ділянки, якою позивачі користувались з часу набуття права власності на будівлі, в натурі не встановлювалися, то відповідно до вимог абз.2 ч.1 ст. 123 діючого Земельного кодексу України надання земельних ділянок у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішенням Ківерцівської міської ради від 12.09.2012 року за № 19/26 позивачам було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (а.с.16). Постановою Ківерцівського районного суду від 02.08.2013 року у справі за адміністративним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобов'язано Ківерцівську міську раду розглянути заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 01.08.2012 року про надання в користування земельної ділянки площею 0,0524 га для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.17). Оскаржуваним рішенням Ківерцівської міської ради від 16.09.2013 року за № 30/27 у передачі в користування земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено у зв'язку з тим, що заявниками не додано документ, який підтверджує присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, та земельна ділянка на момент прийняття рішення є несформованою, а отже не є об'єктом цивільних прав. Згідно з п. 9 статті 79-1 Земельного кодексу України, яка набула чинності з 1 січня 2013 року, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Формування земельної ділянки передбачає визначення його площі, меж та внесення інформації про нього до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру. Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS], межа земельної ділянки не погоджена з суміжними землевласниками [PERSON], [PERSON] (а.с.51). Технічна документація не погоджена Управлінням Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області (а.с.57). Висновок відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 29.09.2012 року про погодження технічної документації за повідомленням відділу містобудування та архітектури Ківерцівської райдержадміністрації визнано недійсним (а.с.70). В супереч вимог п. 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року за № 376, акт про перенесення в натуру меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків (а.с.56) не містить підписів суміжних землевласників [PERSON], [PERSON], що свідчить про наявність претензій останніх до існуючих меж (а.с.56). Перелік інформації про земельну ділянку, яка вноситься до Державного земельного кадастру при формуванні земельної ділянки, передбачений ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру. Позивачами при наданні технічної документації із землеустрою не було надано витягу з Державного земельного кадастру, де би вказувався кадастровий номер вказаної земельної ділянки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Ківерцівська міська рада розглядаючи заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 01.08.2012 року про виділення земельної ділянки в користування діяла в межах своїх повноважень та з дотриманням норм чинного законодавства, і не вбачає правової підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed