Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просив стягнути із відповідача на його користь 26 340,00 грн. витрат, повязаних з відшкодуванням страхового відшкодування, які складаються із: - понесених витрат 25 500,00 грн.; - витрат за правову допомогу 2 000,00 грн.; - витрати на аварійного комісара 840,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 09.09.2009 року в м. Миколаєві відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль МАЗ, із державними номерними знаками [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіль МАН, із державним номерним знаком [NUMBER], яким керував [PERSON] На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.10.2009 року. Відповідно до висновку спеціаліста №354П автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля МАН, реєстраційний номер [NUMBER], становить 36998,49 гривень. У звязку із цим позивач здійснив відшкодування потерпілій особі в розмірі 25 500,00 грн. Також страхувальником були понесені додаткові витрати за послуги з надання правової допомоги у розмірі 2 000 грн. та витрати за послуги аварійного комісара - 840,00 грн. Посилаючись на те, що позивач відшкодував збитки, спричинені ДТП із вини відповідача, а останній в добровільному порядку відмовляється їх відшкодувати, позивач звернувся до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь-яких заяв від нього не надходило, причина його не явки суду не відома. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. 09.09.2009 року в м. Миколаєві відбулася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля МАЗ, державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], який на дату скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та автомобіля МАН, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок цього ДТП автомобіль МАН, державний номер [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.10.2009 року, згідно якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за якою на нього було накладеного адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу. Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження № 354П розмір збитків, спричинених власнику автомобіля МАН складає 36998,49 грн. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, через що власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача - Моторно транспортного страхового бюро України з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 41 Закону Про страхування позивач 28.10.2010 року здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 25500,00 грн. Крім цього, позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. та на витрати аварійного комісара 840,00 грн. Позивач звернувся до [PERSON] із листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, але відповідач в добровільному порядку цього не зробив. Відповідно до ст. 27 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.ст. 623-625, 1191 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно -у день пред'явлення позову, а також особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст. 838 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до вищевказаних норм закону, після проведення виплати потерпілому у позивача виникло право зворотньої вимоги до відповідача по даній справі [PERSON] Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок страхового відшкодування, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору розмір яких, згідно до ст.ст. 80, 81 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved