overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду за участю заінтересованої особи Поташнянської сільської ради Бершадського району з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з тих підстав, що як стверджує [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємців ні за законом, ні за заповітом та таких, що мають право на обов'язкову частку в спадковому майні на майно померлого [PERSON] немає. Вона спадщину прийняла, так як з 1972 року проживала зі спадкодавцем однією сім'єю, знаходилась з ним у фактичних шлюбних відносинах та разом вели спільне господарство. Для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю четвертої черги за законом, необхідно встановлення факту проживання зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Просить встановити факт, що вона та [PERSON], який помер [INFO] проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю підтримує, просить розглянути справу в її відсутність, про що надала відповідну заяву. Від представника заінтересованої особи - голови Поташнянської сільської ради Бершадського району надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Вищезазначене підтверджується усіма наданими заявницею документами, а саме: копією паспорту заявниці [PERSON], свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER], довідками Поташнянської сільської ради Бершадського району №№ 1013, 1014 від 24.10.2013 року, виписками з погосподарської книги Поташнянської сільської ради за 2006 - 2010, 2011 - 2013 роки, копією фото, з яких з достовірністю видно, що заявниця [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що дана заява про встановлення факту проживання однією сім'єю між заявницею [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявниці, як її спадкоємиці, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити і встановити факт, що вони проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов'язаного з необхідністю в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Відповідно до положень ч.3 ст. 209 ЦПК України у виняткових випадках, залежно від складності справи, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд повинен проголосити в тому судовому засіданні, в якому закінчив розгляд справи. Виходячи із складності справи, відповідно до вимог ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частини рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки відповідач не поважає його як чоловіка. Між ними постійно виникають суперечки та непорозуміння. Не займається вихованням дітей. На даний час шлюбних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2008 року, про що виконавчим комітетом Вівсянської сільської ради, Козівського району Тернопільської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Судом з'ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем та фактично перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю та беззаперечно. Третя особа, повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач позов визнав повністю та беззаперечно, що, на думку суду, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені у зв'язку з несумісністю характерів. Від шлюбу дітей не мають, майнового спору не заявила. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності. Справа розглянута у відсутності позивачки на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві позов визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден та просить суд розглянути справу у його відсутності. Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2007 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Байдівської сільської ради Старобільського району Луганської області за актовим записом № 3. Дітей від шлюбу не мають. Сторони сімейні відносини припинили в 2010 році, на розірвання шлюбу згодні. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Причина розпаду сім'ї - несумісність характерів. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені більш ніж півроку тому. Спору про виховання дітей і майнового спору не заявила. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності. Справа розглянута у відсутності позивачки на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві позов визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден та просить суд розглянути справу у його відсутності. Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2006 року. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції за актовим записом № 34. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сторони сімейні відносини припинили, на розірвання шлюбу згодні. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Причина розпаду сім'ї - несумісність характерів. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 березня 2001 року ВРАЦС Фастівського МРУЮ було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON]. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що спільне життя та шлюбні стосунки з відповідачем не склалися з причин несхожості характерів. Такі стосунки у сім'ї призвели до того, що вони втратили почуття любові та взаєморозуміння, стали чужими один одному. Шлюбні відносини між ними припинено. Фактично сім'я існує лише формально і поновити її неможливо. Подальше проживання з відповідачем є несумісним та суперечило б його інтересам щодо нормального сімейного життя. Зважаючи на обставини, які склалися та впевнившись, що зберегти сім'ю неможливо і примирення між ними неможливе, позивач вирішив звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу та просить суд розірвати шлюб між ними Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій вимоги позову підтримав, просить справу розглянути без його участі та розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого ВРАЦС Фастівського МРУЮ Київської області 09 березня 2001 року, актовий запис № 51 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 09 березня 2001 року (а.с. 5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з письмових матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач у своїй заяві у разі розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», суд задовольняє вказану вимогу. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

10 липня 2013 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, та посилаючись на те, що в 1982 році Центральним районним судом було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між заявником та [PERSON], що було укладено між ними 12 лютого 1981 року, та на теперішній час вказане рішення та матеріали справи не збереглися. Зважаючи, що заявником вказане рішення ніколи не отримувалось, та звернувшись до органів РАЦС заявник з'ясувала, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано, та актовий запис складено на громадянина [PERSON] та [PERSON], хоча заявник ніколи не змінювала свого дошлюбного прізвища, заявник просила суд відновити втрачене провадження з метою подальшого усунення вказаних розбіжностей. В судове засідання заявник не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заява про відновлення втраченого провадження підлягає задоволенню. Дослідивши зібрані відомості про втрачене провадження суд встановив наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1981 року, про що свідчить відповідна відмітка на 10 сторінці паспорту громадянина України серії [NUMBER], та витяг з ДРАЦС громадян про шлюб. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.07.2013 року №00012434004, 29 червня 1982 року шлюб між вказаними особами було розірвано на підставі рішення Центрального районного суду, актовий запис про розірвання шлюбу №413. Відповідно до відповіді №115/04-02.28 від 14.08.2013 року ЦВ ДРАЦС ММУЮ 29.07.1982 року було вчинено актовий запис про розірвання шлюбу № 413, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (при цьому ЦВ ДРАЦС ММУЮ зауважує про те, що [PERSON] не переходила на прізвище чоловіка) на підставі Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.06.1982 року. Архівну копію вказаного рішення було знищено разом з архівом за 1982 рік. Відповідно до довідки канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва вказане рішення в архіві суду не збереглося. Відповідно до ст. 404 ЦПК України питання про відновлення втраченого провадження вирішується тим судом, яким було ухвалено рішення по суті у втраченому провадженні. Відповідно до ст. 408 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження, або відновлення такого провадження в частині, яку необхідно відновити. За викладеного суд доходить висновку про те, що зібраних відомостей про втрачене провадження достатньо для його відновлення в частині розірвання шлюбу, оскільки встановити повний обсяг вказаного провадження неможливо.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 21.03.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконував обов'язки за вказаним кредитним договором, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 26188,19 гривні. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до Банківської ліцензії, дозволу №22, виданого НБУ, є юридичною особою та здійснює банківську діяльність. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 21.03.2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки про заборгованість, станом на 31.08.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 21.03.2008 року складає 26 188 грн.19 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 6560,87 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 19 627,32 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 07.05.2008 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір №ACK0RX17400056, за умовами якого на підставі її заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам відповідачу було надано кредит в розмірі 8424 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2010 року. Відповідач належним чином умови вказаного кредитного договору не виконувала, внаслідок чого станом на 20.08.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 60 583,03 гривні. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 60 583,03 гривень та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про слухання справи повідомлялася в установленому законодавством порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до довідки серії АА №243431 з ЄДРПОУ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №055448, банківської ліцензії № 16 та дозволу №16-3, ПАТ «Акцент-Банк» є юридичною особою і має право на здійснення банківських операцій, в тому числі на укладення кредитних договорів. Відповідно до заяви позичальника від 07.05.2008 року та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] 07.05.2008 року було укладено кредитний договір №ACK0RX17400056, за умовами якого [PERSON] отримала від ПАТ «Акцент-Банк» кредит в розмірі 8424 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.05.2010 року. Згідно довідки про заборгованість, станом на 20.08.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №ACK0RX17400056 від 07.05.2008 року складає 60 583,03 гривні, в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 8424 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 1068,57 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 3841,42 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 43 887,94 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2861,10 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність всіх доказів того, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору утворилася заборгованість та відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, тому вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved