overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій зазначає, що 24 квітня 1993 року вступив у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №8. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось, протягом тринадцяти років разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, у них повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та родинні відносини. Шлюб носить виключно формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить його інтересам, рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове зсідання на розгляд справи позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.10). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, з позовними вимогами згідна, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с.11). Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 24 квітня 1993 року виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із подружжя, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, уже тринадцять років вони проживають окремо, кроків до примирення не роблять, не мають неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі, враховуючи бажання позивача, залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 2011р. з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти у аліменти у розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка наполягала на заявлених вимогах та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2010року по теперішній час. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] і вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач добровільно їй не надає матеріальної допомоги, але має таку можливість. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 800грн. В судовому засіданні позивачка наполягала на заявлених вимогах та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано [PERSON]. Згідно ст. 84 ч.4 Сімейного кодекса України, право на утримання має дружина з якою проживає дитина…за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави відповідно до ст..88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 2010р. з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти у аліменти у розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка наполягала на заявлених вимогах та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що рішенням Сіверського виконкому депутатів від 20.05.1970 року № 67 її чоловіку [PERSON] була надана земельна ділянка розміром 600,0 кв.м. в безстрокове користування на право будівництва будинку в [ADDRESS]. [INFO] помер її чоловік [PERSON], на момент смерті він постійно проживав у [ADDRESS], після його смерті відкрилось спадщина у вигляді ? частини вказаного житлового будинку з усіма господарськими побудовами та збудовами.У зв'язку з тим, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] як чоловік спадкодавця, вона фактично вступила в управління майном, належаного її померлому чоловіку. На теперішній час у неї виникла необхідність оформити спадкові права на [ADDRESS] після смерті чоловіка. Після нотаріуса та БТІ , з'ясувалось, що будинок не зареєстрований в БТІ та не враховується як введений в експлуатацію. Просить суд винести рішення яким визнати за нею право забудовника в порядку спадкування на житловий будинок з усіма надвірними спорудами, які знаходяться в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 1160,0 кв. м. , розташованої на території Сіверської міської ради. Ця обставина і з'явилася підставою заяви. У судовому засіданні представник позивача наполягав на заявлених вимогах та просив їх задовольнити. Представник відповідача-Сіверської міської ради у судове засідання не з'явилась до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб, 20 липня 1964 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], та останній надано прізвище «[PERSON]» Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], про що зроблений актовий запис №166. Згідно довідки, виданої [PERSON] в тому, що дійсно разом проживала з чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS] по день його смерті [INFO]. Згідно виписки з протоколу № 67 вбачається, що [PERSON] наданий земельна ділянка розміром 600 кв.м. в безстрокове користування на право будівництва будинку по [ADDRESS]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю видраної [PERSON] , який мешкає у [ADDRESS] у тому , що на підставі рішення виконкому Сіверської міської ради за № 15 від 14.03.1994 року йому передалась у приватну власність земельна ділянка площею 1160 кв.м., яка розташована у [ADDRESS]. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Старобільської міської ради Луганської області про визнання права власності. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона проживає за адресою [ADDRESS] разом зі своєю сім'єю. Цю квартиру придбав її чоловік [PERSON] у [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 05 грудня 2001 року. Предметом договору була квартира, сарай, погріб та уборна. Сім'ї [PERSON] належав також гараж, який знаходится за адресою [ADDRESS] Гараж було збудовано на земельній ділянці виділеній для цього згідно рішення Старобільської міської ради № 195/8 від 15.06. 1982 року. [PERSON], якому було надано дозвіл на побудову гаражу, запропонував його у нього придбати. За час користування гаражом з 2001 року вона вважає його своєю власністю, але для приватизування земельної ділянки, на якій розташований гараж, необхідно встановити право власності на гараж. Тому, оскільки відповідних документів в неї на гараж немає, вона просить суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на гараж на ділянці [ADDRESS] У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю. Представник відповідача Старобільської міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача Старобільської міської ради та про визнання позову. У зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом, і позивачка [PERSON] з 2001 року добросовісно заволоділа нерухомим майном - гаражом на ділянці [ADDRESS] і продовжує відкрито і безперервно володіти вказаним гаражом, і вказані обставини були визнані відповідачами, а оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Старобільської міської ради Луганської області про визнання права власності - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою 13.08.2013 року, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1А з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць , до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23,02.1990 року, що підтверджує свідоцтво про одруження , серії [NUMBER], що видане відділом реєстрації актів про укладення шлюбу виконкому Київської районної ради м. Харкова, актовий запис за № 163 від 23.02.1990 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка народилась у Харкові, що підтверджує свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER], що видане відділом запису актів громадянського стану виконкому Київської міської ради м. Харкова , актовий запис за № 53 від 20.01.1990 та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка народилася у м. Харкові,що підтверджує свідоцтво про народження дитини , серії [NUMBER] , що видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис за № 2368 від 12.07.2006 року. По документам та фактично, позивачка для дитини [PERSON] - мати, а відповідач - батько. На даний час донька проживає разом з матір»ю, що підтверджується довідкою з місця проживання . Відповідач не вважає за необхідне утримувати свою неповнолітню доньку, разом з сім'єю не проживає з листопада 2011 року. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою та відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати доходуматері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається Стосовно розміру стягуваних аліментів, суд вважає достатнім визначити їх у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти такого розміру не заперечує і відповідач. У відповідності зі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача оплату витрат по державному миту та витратам на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 29 139,34 грн. Свій позов мотивує тим, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір. На момент звернення позивача до суду, заборгованість за договором не погашена і складає 29 139,34 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність та винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про явку належним чином, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача.. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 19 вересня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/700080311373, згідно пунктів 1.1 -1.4 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 66 330,00 грн. строком на 84 місяці з 19 вересня 2007 р. по 19 вересня 2014 р., а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, перерахувавши кошти в розмірі 37 171 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки № 0ТNС8492 від 19.09.2007 р. Відповідачем порушенні умови кредитного договору, а саме несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами. У зв'язку з чи у відповідача станом на 22.01.2013 р. виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 29 139,34 грн., яка складається з непогашеної суми кредиту 24 044,82 грн., несплачені проценти 1664,90 грн., пеня за порушення строків сплати 3 429,62 грн. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526, 530, 611 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі п.1.3 Статуту, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Сторони по справі перебувають у шлюбі з 03 березня 2007 року, який зареєстрували у Новороздільській міській раді Львівської області, актовий запис № 51. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO] народження. Позивачка [PERSON] позов мотивує тим, що обставини в їхній сім"ї склалися так, що сторони не проживаю разом, не ведуть спільного господарства. Між ними часто виникають конфлікти, в основному безпідставні та з ініціативи відповідача. З даного приводу позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів, і [PERSON] притягували до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а також він попереджався про недопустимість вчинення насильства в сім"ї. У листопаді 2011 року позивачка вже зверталася в суд з позовом про розірвання шлюбу, однак через те, що її дитині не виповнилося 1 року, її позовну заяву повернули. З цього часу вони не поновили сімейні відносини, проживають окремо, шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливе. Також позивачка стверджує, що втратила почуття любові і поваги до чоловіка, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з мотивів позовної заяви та надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснила, що 07.09.2013року під час сварки , відповідач зламав їй руку, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судвому засіданні позову не визнав, однак пояснив, що з позивачкою вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, спроби примирення не дають позитивного результату, підтвердив факт спричинення тілесного ушкодження у вигляді перелому руки. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, через свою неправомірну поведінку притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУПАП., зламав позивачці руку. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження їхньої сім'ї є неможливим, оскільки вона існує тільки формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивачка у судове засідання не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що працює на посаді маркетолога ТОВ «Акція» і її середньомісячний заробіток складає 1200 грн. Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у шлюбі з 05.05.2005 р., що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 09.11.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №417. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30.01.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2014. Судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачкою. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров"я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 15.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, стан здоров»я та матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Враховуючи, що для виготовлення повного тексту рішення суду потрібен час, суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складення повного тексу рішення на час, що не перевищує п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаної з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved