Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа селянське (фермерське) господарство «Зоря» про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, що 11 квітня 2008 року між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки №010/28-10/007-08/3Д та договір іпотеки №010/28-10/007-08/1Д в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №010/28-10/007-08Д від 11.04.2008 року. В усіх вищезазначених договорах зазначалося основне зобов'язання в сумі 140000 гривень, проте внаступному відповідач пред'явив [PERSON] договір поруки №010/28-10/007-08/ЗД від 11.04.2008 року, де в п.1.2 договору зазначено, що позивач взяла на себе обов'язок відповідати перед банком по борговим зобов'язанням СФГ «Зоря» в сумі 27 722,77 доларів США, але позивач посилається на те, що договір поруки і з зобов'язанням що виражене в доларах США вона не підписувала, тому просила суд визнати договір поруки недійсним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав у ньому викладених. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аавль» у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх необґрунтованість. Представник третьої особи Селянського (фермерського) господарства «Зоря» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що при укладанні спірних договорів вона працювала начальником Петриківського відділення ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». 11 квітня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (в цей час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та СФГ «Зоря» було укладено кредитний договір про надання банком кредиту в сумі 140000 гривень. В цей же день між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем [PERSON] було укладено і договір поруки в якому зазначалася валюта кредиту - 140000 гривень. Але виконати цей договір сторони не змогли в зв'язку з відсутністю грошових коштів в національній валюті України на той час в відділенні банку. Тому 14 квітня 2008 року в приміщенні Петриківського відділення банку були в новій редакції укладені вказані договори кредиту та поруки з зазначенням в них в якості валюти кредиту долари США, але датою їх укладання в них було зазначено не фактичну дату їх підписання (14.04.2008року), а дату підписання перших договорів - 11.04.2008 року. Від імені банку договори підписувала вона особисто та [PERSON] Фактично, саме 11 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем договір поруки в п.1.2 якого зазначено, що позивач взяла на себе обов'язок відповідати перед банком по борговим зобов'язанням СФГ «Зоря» в сумі 27 722,77 доларів США не укладався. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є головою СФГ «Зоря». 11 квітня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (в цей час ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та СФГ «Зоря» було укладено кредитний договір про надання банком кредиту в сумі 140000 гривень. В цей же день між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем [PERSON] було укладено і договір поруки в якому зазначалася валюта кредиту - 140000 гривень. Але виконати цей договір сторони не змогли в зв'язку з відсутністю грошових коштів в національній валюті України на той час в відділенні банку. Тому 14 квітня 2008 року в приміщенні Петриківського відділення банку були в новій редакції укладені вказані договори кредиту та поруки з зазначенням в них в якості валюти кредиту долари США, але датою їх укладання в них було зазначено не фактичну дату їх підписання (14.04.2008року), а дату підписання перших договорів - 11.04.2008 року. Від імені банку договори підписувала [PERSON] та [PERSON], від імені СФГ «Зоря» він особисто. Вислухавши представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між позивачем та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки №010/28-10/007-08/3Д та договір іпотеки №010/28-10/007-08/1Д в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №010/28-10/007-08Д від 11.04.2008 року, що підтверджується копіями договорів, наявними в матеріалах справи та не оспорюється сторонами справи. В усіх вищезазначених договорах зазначалося основне зобов'язання в сумі 140000 гривень. Надалі відповідач пред'явив [PERSON] договір поруки №010/28-10/007-08/ЗД від 11.04.2008 року, де в п.1.2 договору зазначено, що позивач взяла на себе обов'язок відповідати перед банком по борговим зобов'язанням СФГ «Зоря» в сумі 27 722,77 доларів США. Судом встановлено, що даний договір містить підпис позивача лише на останній сторінці (а.с.58,59). Згідно пояснень свідків [PERSON], [PERSON] 14.04.2008 року кредитний договір №010/28-10/007-08Д від 11.04.2008 року, було ними змінено в частині валюти кредиту, в зв'язку з відсутністю коштів у відповідача в національній валюті України. У даній справі суд приходить до висновку про те, що відповідачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів того, що позивачем було укладено спірний договір поруки №010/28-10/007-08/3Д від 11 квітня 2008 року в якому зобов'язання поручителя виражене в розмір 27722,77 доларів США. Вказане, підтверджується також і рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20.02.2013 року у справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - Петриківська державна нотаріальна контора, селянське (фермерське) господарство «Зоря», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, (а.с.8), а також ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області у цій же справі від 10.04.2013 року. Спірний договір було укладено між сторонами справи саме з зазначенням валюти та розміру основного зобов'язання - 140000 гривень, що підтверджується наданою Петриківською державною нотаріальною конторою на запит суду копією вказаного договору (а.с.68-70). Статею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З фактичних обставин справи витікає, що позивач підписуючи спірний договір не мала наміру його укладати на умовах валюти та розміру основного зобов'язання в сумі 27722,77 доларів США, тобто його волевиявлення не було спрямоване на укладання цього договору, про що свідчить відсутність факту внесення змін у встановленому законом порядку в первісний договір, в якому в якості валюти зобов'язання було зазначено гривні. Крім того, сторонами справи визнано, що саме 11 квітня 2008 року договір поруки №010/28-10/007-08/3Д між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] в якому зобов'язання поручителя виражене в розмірі 27722,77 доларів США не укладався, що підтверджується, також поясненнями позивача, показами свідків [PERSON], [PERSON] Вказане у своїй сукупності є підставою для визнання спірного договору недійсним. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду і тому підлягають задоволенню. Судові витрати у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України покладаються на сторону проти якої постановлено рішення пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved