Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-01 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернулась з позовом до Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області про визнання незаконним розпорядження сільського голови села Миколаївка, Семенівського району, Чернігівської області від 24 квітня 2013 року про її звільнення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, поновлення на посаді директора Залізномостівського сільського будинку культури, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що відповідачем було порушено вимоги трудового законодавства щодо звільнення працівників лише за наявності змін в організації праці та скороченні при цьому чисельності або штату працівників, що не мало місця у даному випадку, Окрім наведеного посилалась на неврахування роботодавцем її переваг перед іншими працівниками на залишення на роботі та відсутність правомочної згоди на звільнення профспілкової організації. Рішенням Семенівського районного суду від 26 червня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області задоволено частково, визнано незаконним розпорядження сільського голови села Миколаївка, Семенівського району, Чернігівської області від 24 квітня 2013 року про її звільнення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, поновлено на посаді директора Залізномостівського сільського будинку культури, стягнуто на користь [PERSON] З Миколаївської сільської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2838 грн. та 1700 грн. витрат на правову допомогу , стягнуто з Миколаївської сільської ради на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн., в іншій частині позову відмовлено. В апеляційній скарзі Миколаївська сільська рада ставить питання про скасування судового рішення, посилаючись на порушення судом положень ст.43-1 КЗпП України та ухвалення рішення з порушенням прав відповідача. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволння апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного. Задовольнивши позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було грубо порушено приписи ч.1 ст.43 КЗпП України щодо звільнення працівника з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України, лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Проте, такий висновок суду суперечить положенням ч. 1 ст. 43-1 КзПП України,оскільки при звільненні керівника установи, який призначається орнаном місцевого самоврядування, згода виборного органу первинної профспілової організації не вимагається. Враховуючи наведене, звільнення [PERSON] з роботи за ініціативою адміністрації не мало узгоджуватись з виборним органом первинної профспілкової організації. З матеріалів справи встановлено, що звільнення [PERSON] з роботи було зумовлено реорганізацією вказаної установи, змінами в організації виробництва і праці , які супроводжувалась скороченням посади директора Залізномостівського сільського будинку культури. Відповідно до приписів трудового закондавства [PERSON] було запропоновано іншу роботу, від яко вона відмовилась., та попереджено про майбутнє вивільнення згідно до положень ст.49-2 КЗпП України за два місяці . За таких обставин, звільнення [PERSON] з посади директора Залізномостівського сільського будинку культури відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, а тому підстави для задоволення її позову відсутні. У зв"язку з наведеним, рішення Семенівського районного суду від 26 червня 2013 року підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed