overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З 04.11.1995 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі і проживала з ним спільно до 2001 року. Подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння між ними, постійні докори, неповажне ставлення з боку відповідача. [INFO] у позивачки народився син - [PERSON]. Оскільки її шлюб з [PERSON] носить формальний характер, вона просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи за її відсутності. Згідно заяви позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився. У зв'язку з тим, що він проживає на території Білорусії, був допитаний окремим дорученням згідно з умовами Мінської конвенції. Відповідно до документів, отриманими за результатами його допиту, позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 04.11.1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 1074 (а.с.4). Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові одне до одного. З 2001 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] (а.с.5). Майнового спору між ними не існує, дитина проживає з матір'ю. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт того, що пенсійна справа, яка видана його дружині на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки с. Виноградовка Болградського району, дійсно належить [PERSON], [INFO], оскільки під час заведення пенсійної справи прізвище було вказано як «[PERSON]» відповідно до паспорту громадянина України. Але в свідоцтві про смерть прізвище померлої вказано «[PERSON]», в результаті чого позивач не може отримати пенсію померлої та гроші на поховання дружини. Заявник до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається зі змісту ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданого 22.06.2013 року, в графі "прізвище" вказано "[PERSON]". В паспорті громадянина України померлої серії [NUMBER], виданого 13.02.2002 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, її прізвище вказано "[PERSON]". Згідно пенсійної справи Управління пенсійного фонду України № 124489, яка складається з 45 аркушів, в графі "прізвище" вказано "[PERSON]", що не відповідає свідоцтву про смерть, у зв'язку з чим заявник по справі який є її чоловіком не має можливості отримати нараховану їй пенсію та гроші на поховання. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданого 15.11.2002 року, в графі «після укладання шлюбу присвоєні прізвища» вказано «[PERSON]» та в свідоцтві про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області, прізвище померлої вказано «[PERSON]». Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO] пенсійної справи Управління пенсійного фонду України № 124489, яка складається з 45 аркушів на ім'я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Заявник звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] являється його рідною матір'ю. Мотивує свою заяву тим, що [INFO] року померла його матір [PERSON]. При зверненні в Локачинську державну нотаріальну контору, з заявою про прийняття спадщини під час подачі документів з'ясувалося, що в його свідоцтві про народження в графі «мати» - записано [PERSON], а в свідоцтві про смерть та інших документах його матір записана як [PERSON]. В зв'язку з тим, що він має намір оформити спадщину по смерті матері просить встановити факт, що [PERSON] являється його рідною матірю. Заявник просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі, з підстав зазначених у ній, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] року є його рідною матір'ю. Представник заінтересованої особи Білопільської сільської ради Локачинського району Волинської області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, ствердили той факт, що дійсно [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами і належність правовстановлюючих документів особи. З копії паспорта заявника вбачається, що він значиться як [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження(а.с.5) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №6131 вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.7731 га. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною матір'ю [PERSON], оскільки при видачі свідоцтва про смерть та інших документів було допущено описку, а тому дану заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 серпня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 347. Спільне життя між ними не склалося, [PERSON] став вести відокремлений від сім»ї спосіб життя. В сім»ї часто почали виникати непорозуміння, подальше сумісне проживання між ними стало неможливим. Шлюбні відносини між ними фактично припинились, спільного господарства вони не ведуть. Зберегти сім»ю [PERSON] не бажає. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з відповідача понесені судові витрати. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей від подружнього життя у них не має. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї виникали непорозуміння. Близько шести місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини як чоловік і жінка не підтримують. Позивач [PERSON] сім»ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON], а тому суд залишає прізвище позивачці після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Сторони по справі з 30.12.2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що причиною розпаду їх сім'ї стало припинення між сторонами шлюбних відносин. Також вказав, що відповідач не бажає проживати однією сім'єю з. На примирення не згоден. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з'явилася та надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] 30.12.2004 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Сторони фактично припинили шлюбні відносини і спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, можливості примирення між ними не вбачається, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона з 1994 року проживали разом. Вона як спадкоємець за законом пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки знаходилася на лікуванні. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Кобижчанська сільська рада позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно із ч.3 ст.1272 ч. ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою № 208 від 25.11.2013 року Кобижчанської лікарської амбулаторії, [PERSON] знаходилася на лікуванні з 02.02.2013 року по 15.02.2013 року. Суд вважає це поважною причиною пропуску 6-ти місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини, тому позивачеві необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому, зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача в його користь грошові кошти в сумі 4000 гривень, залишивши за ним сплачені судові витрати. Позов мотивує тим, що 11.05.2012 року між ним та відповідачем було укладено угоду на виготовлення розсувних воріт та хвіртки. Відповідно до угоди відповідач зобов'язався виготовити ворота до 30.11.2012 року, а він зобов'язувався надати аванс у розмірі 5750 гривень ( загальна вартість воріт 9000 гривень), виконавець зобов'язується сплатити штрафні санкції за порушення терміну виготовлення воріт у розмірі 50 гривень за кожен протермінований день. Цього ж дня ним було видано аванс відповідачу, однак останній у визначений термін не виконав своїх робіт. На день звернення до суду відповідач прострочив свої зобов'язання на 333 дні. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, посилається на викладене в позовній заяві, просить стягнути з відповідача кошти в сумі 4000 гривень, а судові витрати покласти на нього. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю на суму 4000 гривень. Наслідки визнання позову відповідачу роз'яснені. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Матеріалами справи встановлено, що 11.05.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали угоду на виготовлення розсувних робіт та хвіртки для паркану. Загальна вартість виробів становить 9000 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитись від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що його матері, [PERSON] належав будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Заповіту немає. Спадкоємцем майна померлої є він. В зв'язку з тим, що на даний час у нього відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок, він не може оформити право власності за собою в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в.[ADDRESS], який складається: А1,а,а1, ґ - житловий будинок; Б - літня кухня; В, Г, Ж, Д - сараї; Є - гараж;; Пг - погріб; 3 - убиральня; 1-3 - огорожа; 4 - водопровід. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. На позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти визнання права власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №05 від 08.01.2008 року (а.с. 5). Факт родинних відносин між позивачем та його померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.1951 року, де в графі «мати» записана [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, копії технічного паспорту на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], власником зареєстровано [PERSON] (а.с. 8, 9-13). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] першої черги за законом, інших спадкоємців майна немає, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст.1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що його матері, [PERSON], належав будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Заповіту немає. Спадкоємцем майна померлої є він. В зв'язку з тим, що на даний час у нього відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок, він не може оформити право власності за собою в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], який складається: А1,а- житловий будинок; В - літня кухня; Г - убиральня; 2,3,5 - огорожа; 4 - колодязь. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. На позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти визнання права власності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Факт смерті [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №5 від 17.01.2012 року (а.с. 6). Факт родинних відносин між позивачем та його померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.1967 року, де в графі «мати» записана [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, копії технічного паспорту на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], власником зареєстровано [PERSON] (а.с. 9, 11-15). Згідно довідки № 1740 від 23.12.2013 року, земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], не приватизована (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] першої черги за законом, інших спадкоємців майна немає, тому спадкове майно повинно належати позивачу. На підставі ст.ст.1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 17.02.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, на наданні строку для примирення не наполягав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 17.02.2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 49 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що шлюбні відносини між ними припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved