Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 жовтня 2013 року звернулась до Краснокутського районного суду Харківської області с позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 11 листопада 2013 року подала до канцелярії суду заяву про залишення цього позову без розгляду. 08 листопада 2013 року до суду з зустрічним позовом про визнання права власності звернувся [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в листопаді 2002 року ним було куплено у [PERSON] (матері позивача за первинним позовом) житловий будинок [ADDRESS]. Купівля відбулась за 5000 гривень, що підтверджено розпискою [PERSON] Остання тривалий час ухилялась від укладення договору в нотаріальній формі в зв`язку з тим, що хворіла, а в 2004 році померла. На протязі часу з 2002 року по теперішній час володіє та користується зазначеним вище житловим будинком. Випадково дізнався про те, що донька померлої [PERSON] - [PERSON] намагається прийняти спадщину, що вважає порушенням своїх прав, як власника будинку. Просить суд визнати за ним право власності на нього. В судове засідання позивач за первинним позовом [PERSON] не прибула. Надала заяву про залишення його без розгляду. Зустрічний позов [PERSON] визнала та зазначила в заяві, що була присутньою при отриманні грошей [PERSON] від [PERSON] Відповідач - Козіївська сільська рада в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Згідно положень норм Цивільного - Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного - Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного - Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено наступне: 15 листопада 2002 року [PERSON] отримала від [PERSON] 5000 гривень в рахунок оплати за купівлю будинку [ADDRESS]. Цей факт підтверджується розпискою [PERSON] про отримання грошей від 15 листопада 2002 року. Також цей факт підтверджується змістом заяви гр. [PERSON] та поясненнями свідка [PERSON] Після отримання грошей [PERSON] передала [PERSON] оригінали правовстановлюючої документації на будинок с господарськими будівлями, а саме : свідоцтво про право власності від 15 грудня 1998 року на 12 частку будинку [ADDRESS], видане державним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу , зареєстрованим в реєстрі № 2 - 1863. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 1998 року на 12 частку будинку [ADDRESS], видане державним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу , зареєстрованим в реєстрі № 2 - 1863. Зазначені правовстановлюючи документи зареєстровані в КП «Краснокутське Бюро Технічної Інвентаризації» 23 грудня 1998 року за реєстровим № 356. В судовому засіданні оглянуті та досліджені вище наведені документи. Факт того, що [PERSON] добросовісно володіє та користується будинком [ADDRESS] підтверджується змістом заяви [PERSON] та поясненнями свідка [PERSON], яка , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384 та 385 Кримінального Кодексу України та приведеною до присяги свідка, пояснила суду, що в листопаді 2002 року її чоловік - [PERSON] купив у [PERSON] будинок [ADDRESS]. Зусиллями подружжя [PERSON] будинок було відремонтовано , обробляється присадибна ділянка. Фактично родина [PERSON] мешкає в цьому будинку. Нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу будинку , укладеного 15 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] не відбулось з об`єктивних причин. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області 12 травня 2004 року. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, що підтверджується її первинним позовом по справі. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Факт споріднення Між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим на ім`я [PERSON][INFO], виданим Козіївською сільською радою 18 листопада 1952 року. В графі мати зазначено: «[PERSON]». Та даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим 28 грудня 2000 року Московським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області на ім.`я [PERSON] [INFO] . На аркуші 10 паспорту міститься позначка про укладення 17 березня 1973 року шлюбу з [PERSON] Право власності на будинок [ADDRESS] до цього часу зареєстровано за [PERSON], що підтверджується листом КП «Краснокутське БТІ» № 459 від 11 листопада 2013 року. Више зазначені обставини сторонами по справі не заперечуються. Відповідно до вимог ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на зазначену норму права , суд вважає, що [PERSON] набув будинок [ADDRESS] правомірно, не порушуючи чиїх би то не було прав , на підставі двостороннього волевиявлення сторін за договором, підстав для визнання якого недійсним суд не вбачає. Згідно статті 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що позивач звернувся з обґрунтованим позовом метою якого є захист прав власника нерухомого майна, які б могли бути порушеними у разі задоволення первинного позову [PERSON] Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю… Право власності є непорушним. Відповідно до вимог ч.1 ст. 316 Цивільного Кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимогч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Та обставина, що право власності на спірний будинок зареєстровано на ім`я померлої [PERSON] , суд розцінює , як перешкоду в здійсненні права власності, так - як [PERSON] позбавлений можливості розпоряджатися фактично належним йому майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років…, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено факт відкритого та безперервного володіння будинком [PERSON] Судом не встановлено фактів того, що б будь - якими фізичними чи юридичними особами оспорювалось право [PERSON] на володіння та користування спірним будинком, а також оспорювалась законність та добросовісність його набуття . Аналізуючи решту вимог позивача , суд вважає, що вони за своїм змістом є клопотанням про забезпечення доказів та з урахуванням змісту позову взагалі не можуть бути розв`язаними, як позовні вимоги . На підставі викладеного,

Outcome: partial