overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачу належить на праві власності жиле домоволодіння з господарськими побудовами [ADDRESS] на підставі рішення Мар»їнського районного суду від 26 листопада 2011 року та зареєстровано в органах БТІ. Також за позивачем визнано право власності на земельну ділянку площею 0,105 гектарів, що розташована по вулиці [ADDRESS] на підставі державного акту на право приватної власності на землю У1-ДН № 049463 від 27 листопада 1997 року. Але при видачі позивачу кадастрового номеру на вищевказану земельну ділянку було виявлено, що площа земельної ділянки складає 0,1065 гектарів у межах згідно з планом. Тому у позивача не має можливості зареєструвати цю земельну ділянку на своє ім'я. Земельна ділянка площею 0,1065 гектарів розташована у межах згідно з планом по [ADDRESS] у межах від А до Б, від Б до В, від В до Г - земля граничить із сусідами, від Г до А - земля граничить із Старомихайлівською сільською радою. Земельна ділянка була передана для цільового призначення, тобто для обслуговування жилого будинку з господарськими побудовами. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримла у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду спрямували заяву на позовну заяву де зазначають, що із позовом погоджується у повному обсязі, та просять заяву розглянути у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Мар»їнського районного суду від 26 листопада 2011 року [PERSON] належить на праві власності жилой будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,105 гектарів, що розташована по вулиці [ADDRESS] на підставі державного акту на право приватної власності на землю У1-ДН № 049463 від 27 листопада 1997 року. Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю та споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 15,16, 377 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON], за участю заінтересованої особи - приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме просить встановити, що [PERSON], яка померла [INFO], була матір»ю [PERSON]. Заяву обґрунтовує тим, що після смерті його матері відкрилась спадщина на належне їй майно. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину він не може через розбіжності в документах, а саме в прізвищі матері. Заявник у судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1478, матір»ю [PERSON] значиться [PERSON] та батьком значиться [PERSON]. Із довідки №170/56, виданої 19.06.2001року відділом РАГС, вбачається, що згідно актового запису про народження №170 від 19.03.1956року значиться громадянин на російській мові «[PERSON],[INFO].». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 07.08.2013року [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 08.08.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 795. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що [PERSON] є матір»ю [PERSON]. Згідно із вимогами ст.256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є матір»ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у вересні 2013 року. Просить стягнути з відповідача суму збитків, завданих позивачеві в результаті порушення правил користування електричною енергією. Представник позивача позовні вимоги обґрунтовують тим, що 23.11.2005 року представниками енергопостачальника була проведена перевірка прибору обліку споживання електроенергії споживача за адресою: [ADDRESS]. В результаті перевірки було встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме - самовільне підключення проводів до електричної мережі енергопостачальника поза засобами обліку. У зв'язку з чим було оформлено акт № 152420 від 23.11.2005 року про порушення правил користування електричною енергією. Розрахунок завданих збитків, згідно Постанови НКРЕ №562 від 04.05.2006 року, складає 2229,43грн., тому і було звернено до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, але згідно наданої заяви, позовні вимоги, заявлені енергопостачальником, не визнав, тому що він сплатив суму завданих збитків у розмірі 2229,43 грн. , судовій збір у розмірі 229,40 грн. та надав копії квитанцій від 10.06.2013 року та 14.10.2013 року . Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], , що підтверджено наданою довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 16.09.2013 року. Згідно ст.26 Закону України „Про електроенергетику", споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. Відповідно до наданої копії акту № 152420 від 23.11.2005 року про порушення правил користування електроенергією для населення, 23.11.2005 року представниками енергопостачальника була проведена перевірка прибору обліку споживання електроенергії споживача за адресою: [ADDRESS] . В результаті перевірки було встановлено порушення правил користування електричною енергією, а саме - самовільне підключення проводів до електричної мережі енергопостачальника поза засобами обліку. Зазначений акт складений у відповідності п.53 „Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ №562 від 04.05.2006 року. Згідно наданого розрахунку, сума збитків, завданих позивачеві, становить 2229,43 грн., що відповідає Постанові НКРЕ №562 від 04.05.2006 року, але відповідачем добровільно сплачено суму завданих збитків у розмірі 2229,43 грн. , судовій збір у розмірі 229,40 грн., що підтверджено копіями квитанцій від 10.06.2013 року та 14.10.2013 року Тому суд вважає, що, в задоволені позову про стягнення з [PERSON] вартості спожитої, але неврахованої електричної енергії, внаслідок порушення в сумі 2229,43 грн. та судового збору у сумі 229,40 грн., необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визначити, що у квартирі [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON] і [PERSON], розмір частки [PERSON], померлої [INFO], складає 13. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідачі позов визнали. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради 11 травня 1995 року та зареєстрованого в КП «ОМБТІ і Р11ОН» квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла - актовий запис про смерть №6132 від 25.06.2012 року, вчинений відділом ДРАЦС у м.Одесі Одеського міського управління юстиції. Позивачка по справі є спадкоємицею першої черги до майна померлої матері [PERSON] і звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 26 вересня 2013 року листом №549802-14 нотаріус Третьої Одеської Державної нотконтори сповістила [PERSON] про неможливість оформити і відати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому як розмір частки спадкодавці у спільному майні (у даному випадку- це квартира) не визначена. [PERSON] звернулась до суд з цим позовом і стверджує, що на підставі ст..8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» квартира перейшла у власність [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у рівних частках: кожному 13 частина. На підтвердження своїх вимог позивачка посилалась на такі докази: розпорядження органу приватизації і свідоцтво про право власності на житло, свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про укладання шлюбу, свідоцтво про народження , лист Третьої Державної нотаріальної контори №549802-14 від 26.09.2013 р. При вищевикладених обставинах суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав: за Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON], [PERSON] і [PERSON] набули у спільну власність квартиру [ADDRESS]. У зв»язку з оформленням права на спадщину після смерті [PERSON] належить визначити розмір її частки у спільному майні. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України «у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду». У даному випадку відсутні рішення суду, закон та домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Закону „Про приватизацію державного житлового фонду", ст.ст. 368-370 ЦК України. Ст.130 ч.4 ЦПК України передбачає право суду ухвали рішення в попередньому судовому засіданні при визнанні позову відповідачем в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Визнання відповідачем пред»явленного позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідача кошти на її утримання в розмірі 12 частини заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову до зміни матеріального стану сторін. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її син, маючи можливість надавати матеріальну допомоги на її утримання, в добровільному порядку відмовляється допомагати матері, становище якої є вкрай нужденним. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. З довідки ВАТ "Рівнеазот" № 962 від 07 червня 2013 року вбачається,що [PERSON] працює слюсарем-ремонтником, його сукупний дохід за шість місяців складає 26 873 грн. 26 коп. Таким чином, враховуючи майновий стан відповідача, визнання представником відповідача позовних вимог, суд вважає, що утримання з його заробітку коштів на матір в розмірі 12 частини, є обгрунтованим. На підставі ст. 202, 205 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частини усіх видів його доходів щомісячно на його користь, так як він є повнолітнім, але не досяг 23 років, навчається, а відповідач не оказує йому матеріальну допомогу, але може надавати таку допомогу і позивач такої допомоги потребує. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Згідно із ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON], [INFO] є рідним сином відповідача [PERSON] Позивач навчається з 1 вересня 2011 р. на денній формі навчання у Єнакіївському професійно технічному училищі, строк навчання до 10 січня 2015р. Суд дослідивши матеріальний стан сторін прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягають стягненню аліменти на користь повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/7 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно на період навчання позивача, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

У вересні 2013 року ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією у розмірі 601грн. 46коп. та вартості виконаних робіт у розмірі 537 грн. 68 коп. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] та згідно особистого рахунку [NUMBER] є споживачем електроенергії. 15 грудня 2012 року представниками енергопостачальника був складений акт за № 178541 про порушення Правил користування відповідачем електроенергією. У відповідності до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, методики, затвердженої НКРЕ № 562 від 04.05.06 р., відповідачу зроблено перерахунок за спожиту електричну енергію, на підставі чого відповідачу нарахована сума до сплати 601 грн. 46 коп., яку позивач просив стягнути з [PERSON] Оскільки у добровільному порядку відповідачка нараховані суми не сплатила, просив стягнути з відповідачки на свою користь: вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією, у розмірі 601 грн. 46 коп.; вартість виконаних робіт у розмірі 537 грн. 68 коп.. У судове засідання представник позивача не з*явився надав до суду заяву з вимогою розглянути справу у його відсутності, наданий до суду позов підтримує, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з вимогою розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянушви заяву представника позивача, відповідача дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає квартирі [ADDRESS] та є споживачем електроенергії на підставі особового рахунку [NUMBER], постачання якої здійснює позивач 15 грудня 2012 року представниками енергопостачальника був складений акт за № 178541 про порушення правил користування відповідачем електроенергією. Цей акт відповідає вимогам п.53 Правил користування електричною енергією для населення, яким також встановлюється, що розмір завданих електропостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Згідно відомостей про останнє контрольне зняття показань електролічильника, які містяться в особистому рахунку [PERSON] позивачем зроблено перерахунок за спожиту електричну енергію, сума якої складає 601 грн. 46 коп.; вартість виконаних робіт у розмірі 537 грн. 68 коп. яку просить суд стягнути на користь позивача. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 грн., на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що з 20.01.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 19. Прізвище при реєстрації шлюбу вона не змінювала. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів. Шлюб між ними є лише формальним, оскільки вони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Її рішення про розлучення є остаточним, примирення між ними неможливе, тому просить шлюб між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 20.01.2007 року Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 19, розірвати. У судове засідання сторони не з'явились. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.10). Від відповідача [PERSON], також до початку судового засідання надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.7). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав, дослідивши матеріали справи: ксерокопії паспортів громадянина Російської Федерації позивача (а.с.3,4); свідоцтво про шлюб позивача і відповідача (а.с.5); ксерокопію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6); ксерокопію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру відповідача (а.с.12), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати з урахуванням заявлених вимог залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить винести рішення про визнання сина [PERSON], [INFO], недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON], [INFO] доводиться їй сином та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Після перенесеного в квітні 2012 року ішемічного інсульту за медичним висновком лікарів в сина наявні атрофічні зміни головного мозку, через мовний розлад хворий повному контакту недоступний. Внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 21 лютого 2013 року сину було ампутовано нижню ліву кінцівку, 01 квітня 2013 року, після огляду МСЕК йому призначено першу групу інвалідності загального захворювання, а відтак син потребує постійного стороннього догляду та опіки. В судове засідання заявниця [PERSON] не з»явилась, подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Заслухавши думку прокурора, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення заяви з таких мотивів. [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON], яка ним опікується. Згідно ксерокопії довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] встановлено 1-у підгрупу «А» інвалідності загального захворювання пожиттєво та він потребує стороннього догляду. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 569 від 04 вересня 2013 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку (інсульт у квітні 2012 році) з вираженою деменцією та сенсомоторною афазією. За своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Заявниця хоче встановити над сином опіку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до часткового задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона уклала з відповідачем шлюб 22.12.2000року у Соледарському виконкомі Артемівської міськради Донецької області, актовий запис №59. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейно-шлюбні відносини припинені з тих причин, що в сім"ї постійно виникали сварки, оскільки у подружжя незбіжності характерів та різні погляди на життя, що привело до втрати взаєморозуміння в сім'ї. Просить розірвати шлюб та витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе і сім'я фактично не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 28.02.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 54. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей немають. Позивач, просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2010 року. Сторони надіслали до суду заяви про можливість слухання справи у їх відсутності. Відповідач вимоги позову визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, з 2010 року фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї в майбутньому неможливе.

Outcome: approved