Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

30.05.2013 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Позивачу на праві особистої власності належить будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0, 0547 га. Даний будинок був придбаний нею 16.08.1971 року і з цього часу [PERSON] користується земельною ділянкою, яка надана їй для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. В 2012 році позивач вирішила приватизувати вищезазначену земельну ділянку, у зв'язку з чим звернулася до Алчевської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. Рішенням Алчевської міської ради їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0650 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на [ADDRESS]. Отримавши дозвіл позивач звернулася до своїх сусідів для узгодження меж земельної ділянки. Однак, [PERSON], землекористувач земельної ділянки [ADDRESS], узгодити межі земельної ділянки відмовився, не пояснюючи причин. Ці обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з позовом, в якому вона просить зобов'язати відповідача узгодити акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS], площею 0, 0547 га; зобов'язати управління з питань архітектури, містобудування та землекористування внести на розгляд міської ради питання щодо передачі земельної ділянки у її власність. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи Управління з питань землевпорядкування та зовнішньої реклами Алчевської міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення (а.с. 71-72). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 16.08.1971 року Безрук Ж.Г. нотаріусом 1-ї Комунарської державної нотаріальної контори, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно ст. 328 ЦК України право власності отримується на підставах, не заборонених законом. Право власності передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. З рішення Алчевської міської ради № 22/61 від 21.06.2012 року «Про дачу дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки на [ADDRESS]» - [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0650 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на [ADDRESS]. Остаточну площу та межі земельної ділянки визначити при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 9). Відповідно до ст. 198 Земельного кодексу України, кадастрова зйомка містить в собі необхідність узгодження меж земельних ділянок з суміжними землекористувачами. З акту встановлення та погодження меж земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в м. [ADDRESS] (а.с. 3) вбачається, що даний акт погодження меж земельних ділянок були підписані з усіма сусідами, власниками вищевказаних земельних ділянок, окрім [PERSON], землекористувача земельної ділянки [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. В супереч цьому без будь-яких на це законних підстав та пояснень [PERSON] відмовив у підписанні акту погодження меж земельних ділянок. Відповідно до ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. На підставі ч. 5 ст. 158 Земельного кодексу України, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. З матеріалів справи не вбачається, що позивач зверталася для вирішення даного спору до Алчевської міської ради. Отже, аналізуючи вищенаведені положення закону, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] передчасно звернулася до суду для вирішення даного спору, оскільки спочатку їй необхідно спірне питання щодо меж земельних ділянок вирішити в органах місцевого самоврядування. Крім того, рішенням Алчевської міської ради від 27.06.2013 року № 35/53 «Про затвердження структури виконавчих органів Алчевської міської ради шостого скликання» затверджено нову структуру виконавчих органів Алчевської міської ради шостого скликання. Так, з 01.09.2013 року утворене нове управління з питань землевпорядкування та зовнішньої реклами Алчевської міської ради, а управління з питань архітектури, містобудування та землекористування Алчевської міської ради не існує. З огляду на викладене, суд вважає доводи позивача [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не відповідають діючому законодавству, отже позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed