Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернулися [PERSON], [PERSON] з позовом до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, треті особи - Державна реєстраційна служба Василівського районного управління юстиції Запорізької області, Василівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру. Позов мотивований тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця [PERSON] і [PERSON], які належним чином прийняли спадщину. Інші спадкоємці [PERSON] і [PERSON] у зв'язку з усиновленням їх громадянами Іспанії на підставі ст. 1260 ЦК України не спадкують. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, це не дозволяє їм отримати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні представники позивачів [PERSON], [PERSON] просили задовольнити позовні вимоги на підставах, викладених в позовні заяві. Представник відповідача Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи Реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи РКП Василівське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі з вирішенням справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 1994 року [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], [PERSON] уклала договір міни, посвідчений державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Жук Д.М. за №2655, в результаті якого [PERSON] та її неповнолітнім дітям [PERSON] [PERSON] в рівних частках перейшло право власності на квартиру [ADDRESS]. Придбану за договором міни квартиру, [PERSON] зареєструвала в КП «Василівське бюро технічної інвентаризації». [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є її син [PERSON], який прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і син [PERSON], який прийняв спадщину в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України. Інші діти спадкодавця [PERSON] - [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2004 року були усиновлені громадянами Іспанії, тому на підставі ч.2 ст.1260 ЦК України не мають право на спадщину після смерті [PERSON] За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Позивач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але на підставі п.4,15,18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на належний спадкоємцеві об'єкт нерухомості, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачі [PERSON], [PERSON] на підставі договору міни від 23 вересня 1994 року, посвідченого Дніпроруненською державною нотаріальною конторою за №2655, є співвласниками квартири [ADDRESS] кожний на 1/3 частину, також позивачам [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] перейшло право власності кожному на 1/6 частини квартири [ADDRESS], яке позивачі не мають можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права власності позивачів на нерухоме майно.

Outcome: approved