Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути в її користь з відповідача [PERSON] суму авансу в розмірі 10000,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 15.05.2010 р. [PERSON] отримала у [PERSON] кошти в сумі 10 000,00 грн., в якості авансу для майбутнього придбання земельної ділянки, що підтверджується розпискою. Після отримання коштів відповідач запевнила, що найближчим часом підготує всі необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, але в подальшому [PERSON] на телефонні дзвінки позивача не відповідала та почала уникати зустрічей з нею. На теперішній час відповідач не повернула вищевказані кошти позивачу та не бажає врегулювати спір в позасудовому порядку. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить суд задоволити повністю. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не з'явилася в судове засідання та не повідомили причини неявки, не надала свої докази та заперечення на позов і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України,без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проаналізувавши покази сторін, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 15.05.2010 року відповідачка [PERSON] отримала від позивачки [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 грн., що підтверджується розпискою, написаною [PERSON], в якості завдатку за продаж земельної ділянки в [ADDRESS]. На теперішній час відповідач не повернула вищевказані кошти позивачу та не бажає врегулювати спір в позасудовому порядку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з умовами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, якщо буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належного з боржника платежів є завдаток, вона вважається авансом. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач у добровільному порядку не погасив борг, що виник перед позивачем у зв'язку дачею завдатку, тим самим повернути його відмовляється, а тому за вказаних вище обставин та встановлених фактів, сума боргу підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]. Також, стягненню з відповідача в користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають документально підтверджені судові витрати, які позивач сплатив при подачі позовної заяви, а саме судовий збір.

Outcome: approved