Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

27.02.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № DZD0GА00000019 від 06.04.2007 року відповідач 06.04.2007 року отримала кредит у розмірі 35000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.04.2017 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17.01.2013 року має заборгованість - 34741.08 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 06.04.2007 року уклали договір іпотеки № DZD0GА00000019. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 28.10 кв.м., яка розташована за адресою: смт. Дніпровське, вул. Комсомольська, 3/16, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування квартири. Обумовлена ціна предмету іпотеки дорівнює 44000 грн., на підставі чого просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DZD0GА00000019 від 06.04.2007 року в розмірі 34741.08 грн.: звернути стягнення на квартиру загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 28.10 кв.м., яка розташована за адресою: смт. Дніпровське, вул. Комсомольська, 3/16, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивач заявою від 13.08.2013 року змінив позовні вимоги та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DZD0GA00000019 від 06.04.2007 р. в розмірі 34741,08 грн.: звернути стягнення на квартиру, загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № DZD0GA00000019 від 06.04.2007 р.) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача [PERSON] та її сина [PERSON], які зареєстровані та проживають у квартирі (предметі іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у Верхньодніпровському районному секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області; стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. (а.с. 49-50). Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги, з урахуванням змін, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач-1 - [PERSON] в судове засідання з'явилася, підтвердила, що отримала від позивача кредитні кошти, деякий час своєчасно виконувала зобов'язання за договором, але потім її матеріальний стан погіршився та вона перестала сплачувати відповідні платежі. Відповідач -2 - [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій зазначав, що проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу за його відсутністю (а.с. 56) Суд, заслухавши, представника позивача, відповідача-1, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06.04.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем був укладений Кредитний договір № DZD0GA00000019. Відповідно до п. 7 Кредитного договору відповідачу надається кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 06 квітня 2007р. по 05 квітня 2017р. включно, у вигляді не поновлюваної лінії у загальній сумі 38510,00 грн., на ремонт квартири, а відповідач зобов'язується належним чином використати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Кредит надається зі сплатою 1,17% на місяць за користування кредитом, та 1,5 % від суми виданого кредиту - винагорода за надання фінансового інструменту, щомісяця в період сплати (п. 7.1 Кредитного Договору). Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати платежі у сумі 618,39 грн. (що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії) щомісячно, з « 20» по « 25» число кожного місяця. Відповідно до п. 7.4 Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,9% на місяць, розрахованих на суму непогашеної в строк заборгованості від суми кредиту, що погашається достроково (а.с. 19-24). Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між відповідачем (Іпотекодавець) та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) був укладений Іпотечний договір від 12.04.2007 р., відповідно до п.35.2 якого, іпотекою забезпечується виконання зобов'язань Іпотекодавця за Кредитним договором від 06.04.2007 року № DZD0GA00000019, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем по: повернення кредиту, наданого у вигляді не поновлюваної лінії у загальній сумі 38510,00 грн на строк з 06.04.2007 р. по 05 квітня 2017р. включно; сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17% на місяць у період сплати з « 20» по « 25» число кожного місяця; щомісячного надання грошових коштів (щомісячний платіж) у період сплати сумою не менше 618,39 грн. для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка включає заборгованість по: кредитом, відсоткам за користування кредитом, винагороді; сплаті відсотків за користування кредитом при порушення Іпотекодавцем зобов'язань по погашенню кредиту в розмірі 2,9 % за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом; сплаті винагороди за надання фінансового інструменту, пені у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, а також сплаті інших винагород, штрафів, пень та інших платежів, відшкодувати збитки, витрату у відповідності, порядку та строки, зазначені у Кредитному договорі. У відповідності до даного Договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна (п. 35.1 Договору Іпотеки). Згідно з п. 35.3 Договору іпотеки, предметом іпотеки є 2 кімнатна квартира, загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності згідно Договору дарування квартири від 10.06.1999р., посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстром №3888 (а.с. 25-31) Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у зазначеної сумі, що підтверджується відповідачем-1. Відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував та не здійснював своєчасно повернення частки кредиту та не сплачував проценти за користування кредитом в порядку та строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість. Згідно з п. 4.1 Кредитного договору, за порушення Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказів погашення відповідачем кредиту суду не надано. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, ще залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 2.3.3 Кредитного договору, банк має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, винагороди, виконання інших зобов'язань за договором, у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору, протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від Банку. Отже, в силу зазначених норм, неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, надало право позивачеві на дострокове повернення кредиту та сплати усіх інших платежів, передбачених Кредитним договором та законом. Відповідач не виконав зобов'язання по Кредитному договору, не повернув суму кредиту та не сплатив інші платежі, внаслідок чого, за розрахунками позивача, за відповідачем станом на 17.01.2013 року утворилась заборгованість: 26445,31 грн. - сума неповернутого кредиту; 6666,61 грн. - заборгованість за відсотками; 485,68 грн. - заборгованість з комісії; 1143,53 грн. - пеня, а всього 34741,08 грн. (а.с. 9-14). Відповідно до 35.1 Договору іпотеки та ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотеко-держатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 572, 575 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За ст.ст. 7, 12 Закону «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд повинен зазначити у рішенні загальний розмір вимог та складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосуванню процедури продажу, встановленого статтею 38 Закону, початкову ціну предмету для подальшої реалізації. Враховуючи, що відповідачем не виконуються належним чином умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом і за ним утворилася заборгованість, а позивачем, в свою чергу виконані усі дії, які передбачені умовами договору та закону для звернення стягнення, то позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню з визначенням початкової ціни предмету для подальшої реалізації. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо виселення відповідачів та інших мешканців з предмету іпотеки, з огляду за наступне. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно з ст.. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Позивачем надана Копія Листа від 30.11.2012р. за №30.01.0.0/2-903 адресованого лише відповідачу-1 в якій він вимагав добровільно звільнити предмет іпотеки в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Проте позивачем не надано доказів про отримання відовідчем-1 зазначеного Листа. Крім того, позивачем не надана доказів, що він вимагав безпосередньо від відповідача-2 добровільно звільнити предмет іпотеки та відповідач-2 отримував таку вимогу від позивача. Оскільки діюче законодавства передбачає можливість виселення осіб з предмету іпотеки тільки у разі невиконання такими особами вимоги іпотекодержателя про добровільне звільнення предмету іпотеки протягом одного місяця з дня отримання такої вимоги, а позивачем не надано доказів отримання відповідачами таких вимог, то відсутні підстави для примусового виселення відповідачів. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи із положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації пов'язується з втратою права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Оскільки суд залишив без задоволення вимоги позивача про виселення з житлового приміщення відповідачів, тобто не позбавив їх права користування предметом іпотеки, то відсутні підстави для зняття відповідачів з реєстрації. Крім того, зняття з реєстраційного обліку осіб, відноситься до компетенції Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, але ця особа не зазначена позивачем, як учасник по справі, відповідно вимоги відносно такої особи не можуть бути задоволені. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 347,41 грн. - за позовну вимогу майнового характеру (а.с.1), 114,70 грн. - за позовну вимогу немайнового характеру - зняття з реєстрації (а.с.2), та 114,70 грн. - за подачу клопотання про витребування доказів (а.с.2) в задоволенні якого відмовлено. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України щодо пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 347 (триста сорок сім) грн. 41 коп.

Outcome: approved