overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 1.4016, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВЛ №084653, посилаючись на те, що їхня мати [PERSON] вищевказану земельну ділянку посвідчила їм заповітом. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті позивачі прийняли спадщину, а тому просять поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Перемильської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 26 грудня 2011 року вбачається, що вона належну їй земельну ділянку в рівних частина заповіла своїй дочці [PERSON] та синові [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Довідкою Перемильської сільської ради стверджується, що заповіт від [PERSON] у сільській раді посвідчувався 26.12.2011 року за №164. Спадкоємцями після померлої є дочки [PERSON], [PERSON], син [PERSON] (а.с.10). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВЛ №084653 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1.4016 Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] прийняли спадщину, оскільки на час її смерті постійно проживали разом з нею. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1.4016, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВЛ №084653.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували свій шлюб 4 листопада 1989 року (а/з 6) у Галичанській сільській раді Горохівського району Волинської області. Від шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. В зв'язку з тим, що сімейне життя в них не склалося, шлюб розпався, не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в заяві до суду позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає повністю, відносно стягнення судових витрат заперечує. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, оскільки вони не підтримують ніяких сімейних відносин, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Позивачу [PERSON] слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач, вважаючи, що прийняв спадщину, вчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звернувся, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним. Враховуючи, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, просить його позов задовольнити. Представник Мар'янівської селищної ради в судове засідання не з'явився, в заяві до суду представник сільської ради просить розглядати справу у відсутності представника ради, позовні вимоги [PERSON] визнає. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З заповіту, складеного [PERSON] 13 листопада 2008 року, який було посвідчено Бранівською сільською радою та зареєстровано в реєстрі за №705 видно, що він належні йому земельну частку та майновий пай заповів [PERSON] (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.4). Довідкою Бранівської сільської ради від 04.02.2012 року №1418 стверджується, що спадкоємцем за заповітом на земельну частку (пай) після сметі [PERSON] є син [PERSON] (а.с.5). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 08.01.2013 року №6/01-09 вбачається, що спадкової справи після померлого [PERSON] не заводилось. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця фактично проживав разом з ним. Враховуючи вищенаведене, суд важає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на спадкове будинковолодіння (будинок, літню кухню-хлів, погріб з шийкою) та земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS] за заповітом по смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що [PERSON] належний їй житловий будинок та земельну ділянку посвідчила [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Вільхівської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного 21 березня 2007 року, який було посвідчено секретарем Вільхівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №04 видно, що [PERSON] належний їй житловий будинок в с.Софіївка та земельну ділянку біля будинку 0,25 га заповіла [PERSON] (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року. Довідкою Вільхівської сільської ради від 27.02.2013 року №118 стверджується, що заповіт [PERSON] посвідчувався у сільській раді 21.03.2007 року і зареєстрований по реєстру №04, заповіт не змінено і не скасовано. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON] є її спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, оскільки [PERSON] в його інтересах звертався до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім»я [PERSON] було відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на спадкове будинковолодіння (будинок, літню кухню-хлів, погріб з шийкою) та земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS] за заповітом по смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 001-02010-110208 від 11 лютого 2008 року, відповідачу [PERSON] було відкрито картковий рахунок [NUMBER] з лімітом кредитної лінії у сумі 3000,00 гривень, з відсотковою ставкою згідно вищевказаного кредитного договору. Відповідач [PERSON] порушивши умови договору, допустив заборгованість по платежах за кредит. Позивач, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 4641,82 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Позов визнає повністю. Позов слід задовольнити повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки цієї процесуальної дії сторонам роз'яснені. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 05 лютого 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000, 00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 36-ти відсотка річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] порушивши умови договору, допустив заборгованість по платежах за кредит. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 31 серпня 2013 року в сумі 30 533, 12 грн. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився. Позов слід задовольнити повністю. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем [PERSON] Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Заборгованість за кредитом станом на 31 серпня 2013 року складає 30 533, 12 грн. Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на її утримання просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що регулярно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає, хоча має таку можливість. Сторони в судове засідання 19.12.2013 року не з'явились. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються між ними. Відповідач, як батько, регулярної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. При визначенні розміру аліментів, суд керується ст. 182 СК України та в межах заявлених позовних вимог стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1998 року проживає та користується частиною будинку [ADDRESS]. З 1997 року позивач доглядав за [PERSON], яка була власником 117/600 частин будинку [ADDRESS]. [INFO] року, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], остання померла. За життя [PERSON] повідомила позивачу, що в неї немає спадкоємців та після смерті ніхто не претендував на її майно, що підтверджується витягами з Спадкового реєстру № 32523833 та № 32524185 від 26.11.2012 року, відповідно до яких заповітів [PERSON] не залишала, спадкова справа після її смерті не заводилася. Також, відповідно до договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 21.10.2003 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] подарували [PERSON] 483/600 частин житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0.0739 га, що знаходяться в [ADDRESS]. Так, позивач відкрито, добросовісно та безперервно володіє 117/600 частин вищевказаного будинку. Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське БТІ» від 27.10.2013 року № 3019, за [PERSON] за життя було зареєстроване право власності на 39/200 (117/600) частин будинку [ADDRESS]. Відповідно до оцінки, проведеної при технічній інвентаризації будинку, вартість 117/600 частин складає 51856, 36 грн. Тому, враховуючи вищезазначене, наявні всі правові підстави для визнання за позивачем право власності і на вказану 117/600 частину будинку [ADDRESS] та просить суд визнати за ним право власності на вищезазначений будинок. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримав, просив задовольнити. Від відповідача - Коростишівської міської ради, надійшла заява, в якій вказали, що просять справу розглядати без їх участі та позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи що відповідач не заперечує проти позову, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення та про можливість постановлення рішення в зв'язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що з відповідачем спільне життя не склалося, збереження сім'ї є неможливе оскільки мають несумісні характери та погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинені. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просила розірвати шлюб, між позивачем та відповідачем, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області 12.10.2002 року, актовий запис за №200, залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]» та залишити неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на подальше проживання з позивачем. В судове засідання позивач не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги уточнила в частині зміни прізвища , просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», в решті позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст.158 ЦПК України за наявності поданих заяв суд здійснює розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 12.10.2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області 12.10.2002 року, про що був зроблений актовий запис за №200. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER], [NUMBER]. Сторони зберегти сім'ю не бажають, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, мають різні погляди на життя, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, а отже збереження даної сім'ї є неможливим та недоцільним. Дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з матір'ю, спір про місце проживання яких відсутній. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, на підставі ст.112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

13 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це небажанням перебувати у шлюбі з відповідачем. Сторони перебувають в шлюбі з 13.06.1981 року. Шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського РУЮ Житомирської області про що зроблено актовий запис №95 від 13.06.1981 р. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Також позивач зазначає, що сімейне життя у них не склалося, вони втратили взаєморозуміння, в сім'ї постійно виникали сварки, а тому з 2008 року сторони фактично припинили сімейні відносини та перестали проживати разом. Спору щодо розподілу спільного майна не мають. Окрім того, позивач вважає, що відновити сімейні відносини неможливе, а тому подальше перебування у шлюбі не є доцільним та суперечить їх інтересам, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, оскільки не має змоги залишити місце проживання для участі в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась та звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просить справу за позовом [PERSON] до неї розглядати у її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.06.1981 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Судом встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та не ведуть спільного господарства, не спілкуються, тобто стали чужими людьми. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін існує лише формально. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач в звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 4110грн. і в обґрунтування позову зазначив наступне. 11.02.2011р. між ним як фізичною особою та відповідачем було укладено усний договір про поставку товару, а саме свиної тушки масою 137кг по 30грн. за кг на загальну суму 4110грн., що підтверджено відповідними записами завідуючого складом, а також актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.07.2013р. Однак, відповідач, отримавши товар, розрахунків не провів, причиною невиплати боргу зазначає відсутність належного фінансування санаторію. В судове засідання позивач не з`явився, направив письмову заяву вх.№2/9209 від 19.12.2013р. з клопотанням проводити розгляд за його відсутності, підтримав позовні вимоги з викладених підстав. В судове засідання по даній справі відповідач повноважного представника не направив, 16.12.2013р. директор відповідача звернувся до суду із заявою вх.№2/9065 з клопотанням проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти наявності боргу у визначеному в позові розмірі та позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання директором відповідача ДП «Санаторій для батьків з дітьми «Тетерів» Дікарєвим В.Р. позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку із чим позов задовольняє, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню належним чином підтверджені судові витрати.

Outcome: approved