Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом до відповідача, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому народилася їх спільна дитина. На даний час вони припинили фактичні шлюбні стосунки, відповідач проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні, а він не надає матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та кошти на її утримання в сумі 500 грн. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснивши, що у звязку з погіршенням відносин вони з відповідачем із серпня 2013 року проживають окремо. Дитина мешкає з нею, а відповідач належної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вона не працює, отримуючи соціальну допомогу на дитину. Просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він працює, але робота носить сезонний характер. При цьому згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі визначеному позивачкою, але необхідність утримання аліментів і на користь дружини заперечив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судовому засіданні встановлено, що сторони з 08.10.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину: доньку [PERSON] [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки та батьком якої є відповідач, який проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується показами сторін, довідкою виконавчого комітету Чернечослобідської сільської ради, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів які необхідно стягувати з відповідача на утримання дитини, суд приймаючи до уваги його матеріальне становище, те що він працює і матеріальне становище дитини та позивачки, а також стан їх здоровя. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до п.2 та п.4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання вона має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом відповідач працює, інших утриманців немає, фізично здоровий, а позивачка отримує соціальну допомогу на утримання дитини близько 850 грн. на місяць. За таких обставини, суд приходить до висновку, що він може надавати таку допомогу позивачці, але в розмірі 250 грн., у звязку з чим в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial