overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON], померлим [INFO]. При цьому вона посилається на те, що з 29 жовтня 1988 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У 1992 році шлюб між ними було розірвано, однак вони продовжували проживати однією сім'єю. [INFO] [PERSON] помер. На час його смерті вони проживали за адресою: [ADDRESS]. Фактично з дня розірвання шлюбу і до дня смерті [PERSON] вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, робили спільні покупки, сплачували комунальні послуги, придбали побутову техніку. Після смерті [PERSON], заявниця являється єдиним спадкоємцем. Тому, виникла необхідність у судовому порядку визнати факт проживання заявника однією сім'єю з [PERSON] для безперешкодного оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Заінтересована особа - представник Територіальної громади в особі Авдіївської міської Ради Колесник С.С. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши інші матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виконання, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З пояснень заявника встановлено, що з 29 жовтня 1988 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У 1992 році шлюб між ними було розірвано, однак вони продовжували проживати однією сім'єю. [INFO] [PERSON] помер. На час його смерті вони проживали за адресою: [ADDRESS]. Фактично з дня розірвання шлюбу і до дня смерті [PERSON] вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, робили спільні покупки, сплачували комунальні послуги, придбали побутову техніку. Після смерті [PERSON], заявниця являється єдиним спадкоємцем. Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], зазначив, що вони дійсно мешкали разом за адресою: [ADDRESS]. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, робили ремонт в квартирі, купували меблі та побутову техніку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дали аналогічні свідчення. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Аналізуючи усі докази по справі, суд набуває висновку, що [PERSON], народження [INFO] дійсно проживала однією сім'єю з [PERSON], померлим [INFO]. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки позивач в позові вказує, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2008 року. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач з сім'єю не проживає та матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає, інших утриманців у нього немає, тому позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити, а відповідач [PERSON] позов визнає та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, дійсно, згідно матеріалів справи, сторони 03.08.2008 зареєстрували шлюб у виконкомі Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 03.08.2008 року (а. с. 6). В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2009 року (а.с. 7). З довідки, виданої ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» № 2778 від 17.10.2013 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька і (або) в твердій грошовій сумі. З урахуванням наявних обставин справи суд вважає заявлену позивачем суму аліментів обґрунтованою та такою, що відповідає ст. 182 СК України. Визнання позову відповідачем не суперечить ч. 4 ст. 174 ЦПК України, тому позовні вимоги позивача, з огляду на вищевикладене, підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 30.08.2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1992. В шлюбі в них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим через часті сварки, втрату взаєморозуміння та поваги. Позивач вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, тому звернулась з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, дійсно, шлюб між сторонами по справі зареєстрований 30.08.2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 30.08.2009 року (а.с. 3). В шлюбі в них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно позовної заяви, позивач дійшла висновку про недоцільність подальшого збереження шлюбу через часті сварки, втрату взаєморозуміння та поваги, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На думку позивача сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально. На даний час суд встановив, що сім'я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, і такі підстави для розірвання шлюбу, які вказані в позовній заяві, мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 28.11.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 314, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином., заявою просить суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.11.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 314. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що 30.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № IFXRF108360313, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 3399,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 31.10.2013 року загальна заборгованість становить 21 063 грн. 37 коп. Позивач просить стягнути з відповідача вище вказану суму боргу та судові витрати по справі. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить слухати у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Шляхом підписання Заяви Відповідач підтвердила свою згоду на те, що зазначена Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає Договір № FXRF108360313 між нею та Банком. Як зазначається в Заяві позичальника відповідачу було надано кредит в розмірі 3399,20 грн. на строк 24 місяці з терміном погашення до 30.10.2009 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5). Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Заборгованість [PERSON] за даним за договором № FXRF108360313 від 30.10.2007 року станом на 31.10.2013 року складає 21 063, 37 грн., з яких 1456,27 грн. - сума заборгованості за кредитом; 35,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 740,73 грн. - заборгованість по комісіям за користування кредитом; 17 351,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 979,21 грн. - штраф (процентна ставка), що підтверджує розрахунок заборгованості за договором (а.с.3,4). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статей 1049, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки умови кредитного договору відповідачем не виконувалися належним чином, тому з неї слід стягнути борг за кредитним договором, який станом на 30.10.2013 року становить 21 063, 37 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача суд стягує на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.509, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач відкрите акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею. У заяві вказав, що за клопотанням адміністрації відповідачу надано було місце у гуртожитку за адресою [ADDRESS]. З 17.05.2005 року по теперішній час [PERSON] у гуртожитку не мешкає, що підтверджується актом від 12.07.2013 року. ВАТ "Запоріжсталь" просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею за адресою [ADDRESS], а також стягнути з відповідача оплачений при подачі позовної заяви судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що ВАТ " Запоріжсталь" на праві власності належить гуртожиток, розташований за адресою [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований з 17.05.2005 року у гуртожитку за адресою [ADDRESS]. Реєстрацію у гуртожитку було здійснено за клопотанням адміністрації, цехового комітету профспілки доменного цеху ВАТ „Запоріжсталь", у зв'язку з трудовими відносинами між [PERSON] і ВАТ „Запоріжсталь". З 11.12.2012 року [PERSON] звільнився з підприємства, ВАТ „Запоріжсталь", за власним бажанням. З 17.05.2005 року, по теперішній час, [PERSON] у гуртожитку не мешкає, його особисті речі в кімнаті відсутні, що підтверджується актом від 12.07.2013 року. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловою площею у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до платіжного доручення №98638 від 05.08.2013 р. позивач сплатив судовий збір у розмірі 114 гривень 70 копійок в доход держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом 16.08.2013 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Перед початком судового засідання позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з січня 2013 року, сім'я існує формально. Від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище «[PERSON]» Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом 15.08.2013 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні від 21 жовтня 2013 року позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, наполягаючи на можливості збереження сім'ї. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21.10.2013 року сторонам було надано строк для примирення до 16 грудня 2013 року. В судове засідання 16.12.2013 року відповідач не з"явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що наданий судом строк для примирення результатів не дав, не порозуміння між подружжям тільки збільшується. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року зареєстрованому в відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1662. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою [PERSON] Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з жовтня 2012 року, сім'я існує формально. Від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітнім дітям . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

07.11.2013 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 4958,10 грн. за надані послуги з теплопостачання. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що згідно договору № 102001 «Про постачання теплової енергії в гарячій воді» від 01.06.2002 року КП «ЧЖКС» зобов'язується надати відповідачам вчасно та відповідної якості послуги з теплопостачання, а відповідачі зобов'язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, передбачених договором. На підставі довіреностей КП «ЧЖКС» № 352/08 від 26.01.2009 року, №633/17 від 16.02.2011 року, №789/08 від 24.02.2012 року, виданих для КП «ЧТКЕ», останнє має право вчиняти всі необхідні дії по збору коштів та стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Відповідачі станом на 01.10.2013 року заборгували за надані послуги з теплопостачання 4958 грн. 10 коп. просить стягнути з них суму заборгованості та суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що в квартирі по [ADDRESS] зареєстрована вона та її внук [PERSON], хто така [PERSON] їй не відомо, в даній квартирі вона ніколи не проживала та зареєстрованою не була. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до довідки № 2026 КП «Комінтех» від 19.02.2013 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані в [ADDRESS] Згідно довідки КП «Червоноградтеплокомуненерго» № 1614 від 04.11.2013 року за [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], станом на 01.10.2013 року рахується заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання в сумі 4958 грн. 10 коп., що виникла за період з березня 2010 року по квітень 2013 року. Свої зобов'язання в частині своєчасної оплати послуг з теплопостачання відповідачі належним чином не виконують. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст. 610, 614 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволення але частково, так як [PERSON] в вищевказаній квартирі не зареєстрована та не проживає, а отже вона не є користувачем послуг з теплопостачання.

Outcome: dismissed