Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

21.10.2013 року позивач звернувся до Петропавлівського районного суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права на домоволодіння. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] помер в с. Сидоренко Петропавлівського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2008 року і на день його смерті з ним проживала і була зареєстрована за постійним місцем проживання по [ADDRESS] його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою Васильківської сільської ради № 158 від 17.03.2011 року. На день смерті [PERSON] належало спадкове майно, а саме домоволодіння по [ADDRESS] і дружина [PERSON], не заявивши про відмову від спадщини, вважалась такою що прийняла спадщину. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 22 жовтня 2012 року позивач [PERSON] уклав з [PERSON] письмовий договір купівлі - продажу і передав їй 20 000 (двадцять тисяч) гривень в оплату вартості житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується письмовою розпискою [PERSON], складеною в присутності синів померлого - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] зобов'язувалася переоформити на позивача документи на куплене ним домоволодіння, але це не зробила і тепер позивач не має можливості в нотаріальному порядку підтвердити своє право власності на куплене [PERSON] домоволодіння. [INFO] у віці 85 років в с. Сидоренко Петропавлівського району Дніпропетровської області [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей Васильківської сільської ради 02.11.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 29, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Приймаючи до уваги , що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленість з усіх істотних умов договору, що підтверджується її розпискою, позивач вважає, що суд може визнати дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу домоволодіння та визнати за [PERSON] право власності на вказане домоволодіння. На підставі ст. 220 ЦК України позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі - продажу домоволодіння по [ADDRESS], вартістю 21686 (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят шість) гривень, укладений 22 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним, визнавши за [PERSON] право власності на вказане домоволодіння. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Петропавлівською районною радою народних депутатів 02 липня 1990 року на підставі рішення виконкому Петропавлівської районної ради народних депутатів № 311 від 19 жовтня 1988 року, домоволодіння [ADDRESS] належало на праві приватної власності [PERSON] (а. с. 9). 19 вересня 1981 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] залишила собі прізвище - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.09.1981 року (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер в с. Сидоренко Петропавлівського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2008 року. На день смерті [PERSON] з ним проживала і була зареєстрована за постійним місцем проживання по [ADDRESS] його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою Васильківської сільської ради № 158 від 17.03.2011 року (а.с. 6). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON], яка на день смерті власника садиби [PERSON], проживала разом із спадкодавцем, не відмовилася від прийняття спадщини, інші спадкоємці - сини померлого [PERSON] [PERSON] та [PERSON], допитані судом як свідки, пояснили, що не приймали спадщину, тому [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] і за нею слід визнати право власності на домоволодіння [ADDRESS] . Позивач [PERSON] 22.10.2012 року уклав угоду з [PERSON] про купівлю - продаж ним домоволодіння [ADDRESS]. На виконання досягнутих домовленостей 22.10.2012 року позивач передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000, 00 гривень за продаж домоволодіння [ADDRESS], а [PERSON] передала [PERSON] всі права щодо володіння придбаним домоволодінням, шляхом передачі йому ключів від вхідних дверей, документів на куплене ним домоволодіння та обов'язків щодо утримання будинку, про що між ними було складено письмову розписку в присутності синів померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18). [PERSON] зобов'язувалася нотаріально посвідчити укладений з позивачем правочин, але не зробила цього через смерть. [INFO] у віці 85 років в с. Сидоренко Петропавлівського району Дніпропетровської області [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей Васильківської сільської ради 02.11.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 29, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є синами померлого власника домоволодіння [PERSON], підтвердили факт отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON] у розмірі 20 000 грн. за продаж йому домоволодіння [ADDRESS], про що [PERSON] написала розписку про отримання коштів та пообіцяла [PERSON] переоформити на позивача документи на куплене ним домоволодіння, але ухилялася від поїздки до нотаріуса для посвідчення договору через поганий стан здоров'я і швидко після цього померла. Отже, свідки підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] досягли усіх істотних умов договору купівлі - продажу, але [PERSON] пізніше почала ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу, постійно посилаючись на погіршення стану здоров'я, а потім померла, що також перешкоджає позивачу належним чином оформити правочин. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити певну суму грошей, умови вказаної статті сторони договору виконали. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач та власник майна передали майно один одному у володіння. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відмовляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, між позивачем дійсно було укладено договір купівлі-продажу без дотримання форми його укладення, передбаченого чинним законодавством України, на виконання умов якого між сторонами було складено письмову розписку, сторонами виконано всі умови договору купівлі-продажу домоволодіння, позивач як покупець сплатив кошти за придбане домоволодіння його власнику, користується домоволодінням, господарює на присадибній ділянці, продавець передав позивачу ключі та документи від будинку, чого не спростовано жодним доказом, але покупець не має можливості належним чином оформити правочин через ухилення продавця від нотаріального посвідчення та в послідуючому смерті продавця, що є підставами для визнання такого правочину дійсним та визнання за позивачем права власності на придбане за таким правочином нерухоме майно. На підставі викладеного, ст. ст. 220, 328, 334, 392, 655, 657 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved