Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 28 жовтня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача, на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання сторони не з'явилися, але від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 30.12.2013 року та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2012 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 5, 6). Позивач наполягає на стягненні аліментів на своє утримання та на утримання дитини. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-184, 191 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. В даному випадку норми закону передбачають право дружини або колишньої дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред'явлення позову. Малолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, яка не працює, доглядає сина, який перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами немає. Пояснення відповідача, щодо відсутності можливості сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем та надані докази в силу положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не є достньою підставою для звільнення його від сплати аліментів. Згідно ч. 4 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91) держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стягнення аліментів слід проводити з 19 грудня 2013 року, з моменту подачі позову. В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 229 грн. 40 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення, і приходить до висновку, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі заявленому позивачем, а саме: по 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved