Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання, посилаючись на те, що він є сином відповідача [PERSON] та [PERSON] та братом [PERSON], [INFO], інваліда з дитинства. Після розлучення батьків у 2007 році він залишився проживати з матір»ю та знаходився на її утриманні. За рішенням суду мати отримувала аліменти від батька на нього із сестрою. Іншої матеріальної допомоги відповідач не надавав, припинив спілкування. В даний час позивач є студентом Черкаського державного технологічного університету, де навчається на контрактній основі. Позивач вказує, що мінімальні витрати на проживання складають більше 2000 грн. на місяць. Вважає, що оскільки батько не надає матеріальної допомоги на навчання, хоча повинен це робити, позивач змушений завернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини на період навчання у твердій грошовій формі в сумі 1000 грн., щомісячно починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, пояснивши, що його батько - відповідач по справі - припинив спілкування з ним, відмовляється надавати матеріальну допомогу на навчання. Проживаючи з матір’ю, враховуючи потреби хворої сестри, їм не вистачає коштів на існування. Мінімальні його витрати на місяць складають більше 2000 грн., з них: 650 грн. – щомісячна плата за навчання, крім цього, витрати на проїзд до університету, харчування, одяг тощо. Відповідач позов не визнав та заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Свою позицію мотивував тим, що на даний час в судовому порядку вирішується питання про відібрання малолітньої дитини-інваліда [PERSON] із дитячого будинку. Він сподівається, що дитина буде проживати з ним, а це призведе до значних витрат, оскільки донька потребує постійного стороннього догляду та медичного обслуговування. Син повнолітній та має можливість працювати, просив у задоволенні позову відмовити. У зв»язку з поверненням [PERSON] зустрічного позову, письмові клопотання, подані ним через канцелярію суду 15.112013р., 19.112013р. та 22.11.2013р. не підтримував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON]Ю, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-КГ № 037075. З матеріалів справи вбачається, що позивач навчається на 3 курсі, факультету економіки та управління, Черкаського державного технологічного університету денної форми навчання на умовах договору. Даний факт підтверджується договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх витрат № 255 від 12.08.2013 року та довідкою № 1319 від 02.09.2013 року, вартість навчання становить 15482 грн., термін навчання - до 30.06.2015 року. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В ході розгляду справи достеменно доведено, що в зв’язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, так як інших джерел доходу не має. Він знаходиться на повному утриманні у матері. Відповідач участі у навчанні сина не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча і має таку можливість. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує наявність у відповідача малолітньої доньки-інваліда [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.02.2007р. При цьому, суд враховує і той факт, що малолітня [PERSON] на даний час перебуває у Дарницькому дитячому будинку-інтернаті на повному державному утриманні, що не заперечується сторонами по справі та підтверджується листом директора вказаного дитячого будинку № 403 від 27.09.2011р. Посилання відповідача на неможливість надання матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання, в зв»язку тим, що в майбутньому донька-інвалід [PERSON] буде проживати з ним, ґрунтується на припущеннях. З довідки № 341 вбачається, що відповідач працює в ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії наук України» на посаді старшого наукового співробітника та має сталий заробіток – з квітня 2013 р. по вересень 2013р. його доходи становлять 17140 грн. При цьому, він сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, в тому числі і позивача - до червня 2013р., та не звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Зважуючи, що відповідач працює та має постійне місце роботи, стабільний заробіток, тобто, його дохід не носить мінливого характеру, він не отримує частину доходу в натурі, а також не наведено інших обставин, що мають істотне значення, що є умовою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 СК України, суд вважає неможливим визначити розмір аліментів на утримання сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі. Статтею 183 ч. 1 Сімейного кодексу України передбачено – частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Аналізуючи наведе, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, який сплачує аліменти на дитину-інваліда, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів робітку, щомісячно, починаючи з 30.10.2013 року і до 30.06.2015 року, тобто до закінчення навчання, але не більш як до двадцяти трьох років.

Outcome: partial