Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить визнати право власності в порядку набувальної давності на домоволодіння [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що 28.11.1983 р. батько позивача - [PERSON], на підставі усної угоди з [PERSON] придбав у останній спірне домоволодіння, за що надав 1 000 радянських рублів, однак нотаріально договір купівлі-продажу не оформлювався. [INFO] помер [PERSON], який з 28.11.1983 р. постійно проживав у спірному домоволодіння разом із сім'єю позивача. У спірному домоволодінні позивачка разом із своєю сім'єю теж проживає з 1983 р. по теперішній час, фактично володіє, користується майном, сплачує комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що у відповідності до ст.344 ЦК України позивачка може вважатися такою, що набула право власності за набувальною давністю на вищевказане домоволодіння. Оформити своє право власності іншим шляхом, ніж в судовому порядку, позивачка не має можливості, оскільки за життя не було оформлено право власності на спірне домоволодіння батьком [PERSON] Інших спадкоємців, крім позивачки, у [PERSON] на теперішній час не має, оскільки дружини померлого ([PERSON]) вже теж нема в живих. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Матеріалами справи встановлено, що з підповерхового плану, узгодженого начальником БТІ м.Донецька 15.04.1975 р., вбачається, що була зведена непланова будівля, загальною площею 49,9 кв.м., в тому числі житловою - 30,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії договору купівлі-продажу від 23.11.1983 р. на домоволодіння [ADDRESS], оформленому в простій письмовій формі, [PERSON] продала непланову будівлю на злом, як будівельний матеріал, сусіду [PERSON], у зв'язку з отриманням нею державної квартири. Відповідно до довідки БТІ м.Донецька № 201371 від 31.05.2012 р. станом на 10.11.1987 р. домоволодіння [ADDRESS] було інвентаризовано на ім'я - [PERSON]; правовстановлюючі документи до реєстрації у КП БТІ м. Донецька власником не надані. Встановлено, що позивачка [ADDRESS], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку Донецької області від 12.01.2010 року, що постійно мешкав саме у спірному домоволодінні за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді вказаного домоволодіння. Згідно повідомлення з П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 21.07.2013 р. № 722/01-16 після смерті [PERSON], який помер [INFO], згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 17.07.2013 р., відповідною нотаріальною конторою 10.09.1991 р. відкрита спадкова справа № 450, яка зберігається у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві. Згідно спадкової справи № 450, яка зберігається у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві та відкрита після смерті [PERSON], що помер [INFO], 10.09.1991 р. дружині померлого - [PERSON] - було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові внески. В судовому засіданні встановлено, що при своєму житті [PERSON] не оформив у встановленому законом порядку своє про право власності на вищевказане домоволодіння. У відповідності до 346 п.11 ЦК України не попускається після смерті власника реєстрація правовстановлюючих документів на право власності. Встановлено, що після смерті [PERSON] у спірному домоволодінні залишились мешкати позивачка та її сім'я, позивачка несе всі витрати по утриманню домоволодіння, що підтверджується копіями єдиних розрахункових книжок платежів за житлово - комунальні послуги та електроенергію. Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 10.06.2013 р., виданої П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO] - на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відмова мотивована тим, що [PERSON] не надано відповідного правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Згідно листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області від 29.11.2012 р. № К1536 документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства,будівельним нормам, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. У випадку, якщо об'єкт збудовано у 1975 р. документом, який засвідчує відповідність вимогам законодавства, будівельних норма тощо, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації; об'єкти збудовані до 1992 р. не підлягають прийняттю в експлуатацію. Як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 10.12.2012 р., який був складений експертом ТОВ «Брисайз» (що має відповідні документи на проведення вказаної діяльності), за результатами проведення технічного обстеження об'єкта: житлового будинку літ. А-1 по [ADDRESS], встановлено його відповідність вимогам надійності і можливість їх безпечної експлуатації. Для забезпечення надійної та безпечної експлуатації об'єкта необхідно усунути виявлені під час технічного обстеження недоліки, зазначені у рекомендаціях. Оцінка стану будівельних конструкцій проведена та узгоджена виконавцем робіт станом на 10.12.2012 р. та дійсна у строк не більше 6 місяців з дати проведення. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого станом на 02.08.2013 р. ПК БТІ м. Донецька, складається з: житлового будинку «А1», загальною площею - 58,5 кв.м., в тому числі житловою - 30,2 кв.м., прибудови - «а» , веранди «а1», ганку - «а3», прибудови «а4», погребу «а5», сараю «Б», гаражу «В», літньої кухні «Е», душу «Ж», убиральні «З», ями вигрібної «И», ями вигрібної «К», огородження №1-4, тротуару «І». Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 344 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 1983 р. постійно мешкала у домоволодінні [ADDRESS] разом з [PERSON] та після його смерті, несе всі витрати пов'язані з утриманням домоволодіння, що підтверджується копіями єдиних розрахункових книжок на сплату комунальних послуг, тобто після смерті [PERSON] володіє належним йому майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з вище викладеного вбачається, що позивачка відкрито, безперервно володіє домоволодіннями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], більше ніж десять років. У зв'язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на домоволодіння [ADDRESS] є такими, що засновані на законі та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 319, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved