Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитом, яку в подальшому уточнив, та уточнений позов прийнятий судом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилався на те, що між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № 010/15-79/07-668 від 19.12.2007 року, за умовами якого банк надав відповідачу 104 000,00 гривень, на строк з 19.12.2007 року по 19.12.2022 року, зі сплатою 13% відсотків річних за користування кредитними коштами. У якості виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 20.12.2007 року, згідно якого відповідач [PERSON] передав в заставу банку належне йому нерухоме майно у вигляді нежилих приміщень загальною площею 86,1 кв. м.,що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також в якості забезпечення зобов'язання за кредитним договором від 19.12.2007 року №010/15-79/07-668 між позивачем та відповідачем укладено договір транспортного засобу від 26.10.2009 року №12/15-29/031 за яким [PERSON] передав предмет в заставу банку автомобіль марки ТОYOTA CARINA, випуску 1982 року. Для забезпечення зобов'язання, між позивачем та [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, за умовами якого, [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися солідарно відповідати за виконання зобов'язання , кредитного договору з боку [PERSON]. Проте в порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором, відповідач допускав порушення строків погашення заборгованості, а тому він разом з поручителем повинні відшкодувати банку заборгованість за кредитним договором №010/15-79/07-668 від 19.12.2007 року у розмірі 93 026, 43 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 743560,27 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 61 139, 26 доларів США, в еквіваленті 488 686,11 грн.; заборгованість за відсотками - 29 169,91 дол. США, в еквіваленті 233 155,09 грн.; нарахована пеня - 2 717,26 дол. США, в еквіваленті 21 719,07 грн. та заборгованість за додатковою угодою №010/15-79/07-668/2 від 23.10.2009 року у розмірі 769 029,79 грн, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 409 865,79 грн.; - заборгованість за відсотками - 332 857,45 грн.; - нарахована пеня - 26 306,55 грн., які позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів витрати на судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань щодо розгляду справи у їх відсутності або про відкладення судового засідання не подавали. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 12.12.2007 року позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 010/15-79/07-668, згідно з умовами якого банк надав відповідачу 104 000,00 гривень, на строк з 19.12.2007 року по 19.12.2022 року, зі сплатою 13% відсотків річних за користування кредитними коштами. Відповідно до укладеного договору № 010/15-79/07-668 від 19.12.2007 року відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов'язання по поверненню наданого кредиту і виплати нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі і терміни передбаченими договором. В якості забезпечення зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 20.12.2007 року, згідно якого відповідач [PERSON] передав в заставу банку належне йому нерухоме майно у вигляді нежилих приміщень загальною площею 86,1 кв. м.,що знаходиться за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 755 408,00 гривень. Крім того, в якості забезпечення зобов'язання за кредитним договором від 19.12.2007 року №010/15-79/07-668 між позивачем та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу від 26.10.2009 року №12/15-29/031 за яким [PERSON] передав в заставу банку автомобіль марки «ТОYOTA CARINA», випуску 1982 року, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в МРЕВ2 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 20 квітня 2004 року, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], виданого 20 квітня 2004 року. Предмет застави оцінено сторонами в сумі 13 916,00 гривень. Між позивачем, та [PERSON], також був укладений Договір поруки № від 010/15-79/07-668 від 19.12.2007 року (додається), згідно п.1.2 якого [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору. Окрім зазначеного, 23.10.2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №010/15-79/07-668/2 . [PERSON] з умовами зазначеної угоди ознайомлена. В зв'язку з тим, що відповідачі не виконували взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, станом на 15.09.2013 року заборгованість за кредитним договором № 010/15-79/07-668 від 19.12.2007 року складає 93 026, 43 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 743560,27 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 61 139, 26 доларів США, в еквіваленті 488 686,11 грн.; заборгованість за відсотками - 29 169,91 дол. США, в еквіваленті 233 155,09 грн.; нарахована пеня - 2 717,26 дол. США, в еквіваленті 21 719,07 грн. та заборгованість за додатковою угодою №010/15-79/07-668/2 від 23.10.2009 року у розмірі 769 029,79 грн, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 409 865,79 грн.; - заборгованість за відсотками - 332 857,45 грн.; - нарахована пеня - 26 306,55 грн.. Таким чином, відповідачі в односторонньому порядку відмовились від виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/15-79/07-668 від 19.12.2007 року в частині погашення основного боргу і нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № 010/15-79/07-668 від 19.12.2007 року борг відповідачів перед Позивачем станом 15.09.2013 року складає: 93 026, 43 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 743560,27 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 61 139, 26 доларів США, в еквіваленті 488 686,11 грн.; заборгованість за відсотками - 29 169,91 дол. США, в еквіваленті 233 155,09 грн.; нарахована пеня - 2 717,26 дол. США, в еквіваленті 21 719,07 грн. та заборгованість за додатковою угодою №010/15-79/07-668/2 від 23.10.2009 року у розмірі 769 029,79 грн, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 409 865,79 грн.; - заборгованість за відсотками - 332 857,45 грн.; - нарахована пеня - 26 306,55 грн. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.ст. 1054, 1052 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язань, забезпеченого заставою ,заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За розрахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі сою вимогу,що визначена на момент фактичного задоволення,включаючи сплату процентів,неустойки відшкодування збитків, завданих порушення зобов'язання ,необхідних витрат на утримання заставленого майна,а також витрат ,понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги,якщо інше не встановлене договором. Відповідно до 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду,якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк. У разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов'язання , забезпеченого заставою. У разі часткового виконання боржником зобов'язання , забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей,стягнення може бути звернене на всі ці речі, або на будь яку з речей на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ ,але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі , він зберігає право застави на інші речі ,які є предметом застави. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Outcome: approved