Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши свої позовні вимоги, [PERSON] просить визнати об'єктом права спільної сумісної власності її та [PERSON] житловий будинок - літера «А-1», який розташовано за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності у розмірі ? частки у спільній сумісній власності на житловий будинок - літера «А-1», який розташовано за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності у розмірі ? частки у спадщині на житловий будинок - літера «А-1», який розташовано за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на житловий будинок - літера «А-1», який розташовано за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06 листопада 1965 року знаходилась у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу ними було побудовано спірний об'єкт нерухомості. [INFO] її чоловік помер так і не встигнувши завершити реєстрацію права власності. Оскільки всі документи були оформлені на чоловіка, на даний час не має можливості самостійно завершити реєстрацію права власності на спірний об'єкт нерухомості. У видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно їй теж було відмовлено, тож за захистом свого права вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з наведених в позовній заяві підстав. Виконавчий комітет Горлівської міської ради, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника та визнання позову в повному обсязі. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON], у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, та пояснили, що бажають, щоб спірний об'єкт нерухомості повністю належав [PERSON], від своєї частки у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON], а саме житлового будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS], вони відмовляються. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору сторін, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 листопада 1956 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Під час шлюбу, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] було побудовано будинок. 23 лютого 1982 року БТІ складено зведений оціночний акт по вказаному домоволодінню домовласника [PERSON], згідно якого визначено вартість будівель і споруд, а також складено генеральний план (схема) і поверховий план на будову /а.с. 15-18/ Рішенням Виконавчого комітету Микитівської районної Ради народних депутатів м. Горлівки № 107/6 від 30.03.1982р. було вирішено ввести в експлуатацію цей будинок, доручити БТІ підготувати документи про оформлення права власності на домоволодіння, а також залишити в тимчасове користування 43 кв. м. землі /а.с. 13/ 03 липня 1982 року на підставі акта прийому в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального домоволодіння, який затверджено 08 липня 1982 року Виконавчим комітетом Микитівської районної Ради народних депутатів м. Горлівки, домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS] введено в експлуатацію і дозволено заселити житловий будинок /а.с. 14/. П.2 розділу II акту зазначено, що комісія встановила площу земельної ділянки, яка фактично перебуває у користуванні забудовника у розмірі 643 кв. м. [INFO] [PERSON] помер /а.с. 8/, не встигнувши завершити реєстрацію спірного об'єкту нерухомості. Відповідно до ч. І ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969р.) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За таких обставин, встановивши, що спірний об'єкт нерухомості було побудовано [PERSON] та [PERSON]. під час шлюбу, його було введено в експлуатацію, реєстрація права власності на нього провадилась на законних підставах та не була завершена з вагомих причин, суд вважає позовні вимоги в частині визнання житлового будинку - літера "А-1", який розташовано за адресою: [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], такими, що підлягають задоволенню. Згідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969р.) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Тож позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності у розмірі ? частки у спільній сумісній власності - житловий будинок - літера "А-1", розташований за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.) та ст. 1261 ЦК України (в редакції 2003р.) [PERSON] відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем спірного об'єкта нерухомості. Інші спадкоємці не претендують на будинок. З 29 листопада 1960 року по теперішній час [PERSON] зареєстрована та проживає у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], тобто після смерті [PERSON] позивач фактично прийняла спадщину у вигляді ? частини цього будинку. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку - літера "А-1", розташованого за адресою: [ADDRESS], як набуту у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], підлягають задоволенню. З огляду на вищенаведене, підлягають задоволенню й позовні вимоги позивача щодо визнання за нею право власності на житловий будинок - літера "А-1", який розташовано за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved