Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати, у зв'язку із чим, відкрилась спадщина на її майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,048га, яка розташована на території Процівської сільської ради СТ «Факел» Бориспільського району Київської області, для ведення садівництва, яка була набута нею в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON]. Оскільки донька померлої - [PERSON] та син померлої - [PERSON] в шестимісячний строк відмовились від спадщини, а також враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, водночас нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явився, згідно його заяви від 27.12.2013 р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив слухати справу у його відсутність. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть від 12.03.2013 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області. За життя нею не було складено заповіту, а тому спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України є її дочка та двоє синів. Водночас, згідно спадкової справи дочка померлої - [PERSON] та син померлої - [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Тому єдиним спадкоємцем після смерті матері, який прийняв спадщину, є позивач - [PERSON]. Станом на момент смерті [PERSON] була власницею земельної ділянки площею 0,048 га, яка розташована на території Процівської сільської ради СТ «Факел» Бориспільського району Київської області, для ведення садівництва, яка була набута нею в порядку спадкування після смерті чоловіка - [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину. За місцем відкриття спадщини приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу після смерті [PERSON], проте листом № 561/02-14 від 18.09.2013 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом пославшись на те, що право на землю не було зареєстровано в порядку встановленому законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р.). У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на те, що на момент смерті [PERSON] була власницею земельної ділянки набутої нею в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину, враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,048 га, яка розташована на території Процівської сільської ради СТ «Факел» Бориспільського району Київської області, для ведення садівництва є правомірними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved