Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра»(правонаступник ВАТ КБ «Надра») 22.03.2013 року звернувся в суд з заявою про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду від 21 червня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2012 року у зазначеній справі позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором, в задоволенні позову до [PERSON] відмовлено. До ухвалення цього рішення суду відповідач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ВАТ КБ «Надра», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки недійсними. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.01.2012 року в задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 15.06.2012 року за скаргою представника [PERSON], рішення Луцького міськрайонного суду від 04.01.2012 року в частині відмови у визнанні недійсним договору поруки скасовано, позов [PERSON] до ВАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки недійсним задоволено та договір поруки №6М/2008/840-МК/901/1 від 26.09.2008 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] визнано недійсним. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.02.2013 року, касаційну скаргу ПАТ КБ «Надра» на рішення апеляційного суду Волинської області у справі від 15.06.2012 року задоволено. Рішення апеляційного суду Волинської області від 15.06.2012 року скасовано, рішення Луцького міськрайонного суду від 04.01.2012 року залишено в силі. Вважає, що скасування рішення апеляційного суду Волинської області від 15.06.2012 року, яке стало підставою для ухвалення рішення Луцького міськрайонного суду від 21.06.2012 року, є підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Покликаючись на викладені обставини, просить переглянути рішення Луцького міськрайонного суду від 21.06.2012 року за нововиявленими обставинами, скасувати дане рішення та задовольнити позов ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. До початку розгляду справи представник позивача Борщ Н.М. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив заяву задовольнити та стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від них не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.365 ЦПК України, неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду від 21.06.2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 361 ЦПК рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з ново виявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 постанови від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Судом встановлено, що 01.04.2010 року позивач ВАТ КБ «Надра»(правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ВАТ КБ «Надра», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки недійсними. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.01.2012 року в задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 15.06.2012 року за скаргою представника [PERSON], рішення Луцького міськрайонного суду від 04.01.2012 року в частині відмови у визнанні недійсним договору поруки скасовано, позов [PERSON] до ВАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки недійсним задоволено та договір поруки №6М/2008/840-МК/901/1 від 26.09.2008 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] визнано недійсним. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2012 року позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 6М/2008/840-МК/901 від 26.09.2008 року в сумі 157354,02 грн. та 1693,54 грн. судових витрат, в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зазначене рішення суду було ухвалене на підставі рішення апеляційного суду Волинської області від 15.06.2012 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.02.2013 року, касаційну скаргу ПАТ КБ «Надра» на рішення апеляційного суду Волинської області у справі від 15.06.2012 року задоволено. Рішення апеляційного суду Волинської області від 15.06.2012 року скасовано, рішення Луцького міськрайонного суду від 04.01.2012 року залишено в силі. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що рішення Луцького міськрайонного суду від 21.06.2012 року від у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню. З матеріалів справи встановлено, що 26.09.2008 року між установою банку та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6М/2008/840-МК/901, за яким останньому було надано кредит в розмірі 17000 доларів в США, зі сплатою 15,7% річних, з кінцевим терміном повернення 18.09.2013 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно повертати кредитні кошти, сплачувати позивачу нараховані проценти за кредитом та комісії і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 18.09.2013 року у відповідності до встановленого графіку погашення кредиту. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк умови кредитного договору виконав повністю, надавши позичальнику кредит в сумі 17000 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 272 від 26.09.2008 року. Разом з тим, відповідач як позичальник, свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків належним чином не виконує, будь-яких дій щодо сплати заборгованості за кредитним договором не вживає. Згідно п. 6.1.2 кредитного договору позичальник зобов'язувався відповідно до цього договору (графіку) повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках передбачених цим договором також - сплатити неустойку та відшкодувати завдані банку збитки. Відповідно до п.9.1 кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Станом на 01.03.2010 року утворилась заборгованість за кредитним договором відповідача перед позивачем в розмірі 19693,87 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу Національного банку України (1 долар США станом на 01.03.2010 рік = 7,99 грн.) становить 157354,02 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 131370,86 грн., нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом за період з 19.01.2009 року по 28.02.2010 року - 24 907,63 грн., пеня за порушення строку сплати ануїтетного платежу - 1075, 53 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. В забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору 26.09.2008 року між установою банку та [PERSON] був укладений договір поруки №6М/2008/840-МК/901/1, відповідно до якого поручитель взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях позичальника, які виникають з кредитного договору від 26.09.2008 року №6М/2008/840-МК/901 в повному обсязі цих зобов'язань. Згідно п.3.1 зазначеного договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання зобов'язань. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 17.04.2009 року та 24.03.2010 року банком були направлені відповідачам листи- претензії про сплату заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, однак вимоги банку залишені останніми без відповіді та задоволення. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідачів солідарно в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 157354,02 грн. Суд приходить до висновку також, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідачів в користь позивача слід стягнути 1693,54 грн. судових витрат по справі. На підставі ст. ст. 509, 510, 511, 526,530, 553, 554, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved