Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

17 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. В обгрунування заяви пояснила, що вона народилась 24 травня 1967 року , в с. Максимівка. Її батьками в свідоцтві про народження вказані ,відповідно [PERSON] та [PERSON]. 3 вересня 2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина , яку заявник не може оформити , так як в документах, котрі посвідчують їх родинні стосунки зроблено помилку, а саме: в свідоцтві про народження виписаному на її ім’я , мати – записана по батькові як «Колистратовна», тоді як в інших правостановлюючих документах матері, її вказано по батькові як Алестратівна. В зв’язку з тим, що вона має намір прийняти спадщину, після смерті матері, а усунути недоліки в адміністративному порядку не має можливості, вона звернулась до суду та просять встановити той факт, що [PERSON], яка померла 3 вересня 2013 року є її матір’ю. Заінтересована особа: представник Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в судове засідання не з’явився, надав суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтва про народження(серія VІІ - УР № 0626634, виданого Олександрівською сільською радою Шевченківського району Харківської області 20 червня 1967 року вбачається, що 24 травня 1967 року народилась [PERSON], її батьками в зазначеному свідоцтві зазначені :батько [PERSON], в гафі мати записано – [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 3 грудня 2013 року, заявник одружилася з [PERSON], який було розірвано 30 травня 1990 року. Пррізвище не змінювалось. Відповідно до свідоцтва про народження (серія ЯЯ № 883462 ,виданого Шевченківським РАГС Харківської області 25 квітня 1951 року, 28 квітня 1937 року в с. Олександрівка Шевченківського району Харківської області ,народилась [PERSON]. З свідоцтва (серія І-ЯР № 617041 ,виданого Олександрівською сільською радою Шевченківського району Харківської області 16 січня 1957 року) вбачається, [PERSON] , 26 січня 1957 року одружилась з [PERSON]. З пенсійного посвідчення (№108181, виданого 5 серпня 1997 року) вбачається ,що воно видане на ім’я [PERSON]. Копія паспорту громадянина України ( серія МН № 561968), засвідчує факт того ,що він виданий Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області 25 листопада 1997 року на ім’я [PERSON], [INFO], яка народилась в с. Олександрівка Шевченківського району Харківської області. З до свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ № 406039 ,виданого виконавчим комітетом Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 3 вересня 2013 року) встановлено також той факт, що 3 вересня 2013 року померла [PERSON]. Відповідно до довідки №881 виданої Петропільською сілською радою Шевченківського району Харківської області вбачається, що [PERSON], [INFO] до дня своєї смерті 3 вересня 2013 року дійсно проживала і значилася зареєстрованою в [INFO], згідно записів в погосподарській книзі №5 даної сільської ради, особовий рахунок №297, разом з нею постійно мешкали: донька – [PERSON], [INFO]; онука – [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З довідки №2139-02-02-11 виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області від 10 грудня 2013 року вбачається, що заявнику відмовлено в виправленні помилки в її правовстановлюючому документі, який посвідчує родинні стосунки з матір’ю, та запропоновано звернутися для вирішення даного питання до суду. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є донькою [PERSON]. Також доповнили, що [PERSON] постійно мешкала в с.Максимівка Шевченківського району Харківської області. В 1967 році народила доньку, яку назвала [PERSON]. Донька мешкала разом зі своєю матір’ю [PERSON], а після смерті матері, яка померла в 2013 році поховала її. Відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень свідків, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж сама особа , і є матір’ю [PERSON]. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на оформлення спадщини, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав. З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості, суд вважає заяву [PERSON] доведеною та такою що підлягає задоволенню.

Outcome: approved