Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

[PERSON], що діє в інтересах позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала і остаточно просить припинити право спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку із його знищенням та анулювати його правову реєстрацію; перерозподілити ідеальні частки в житловому будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] без урахування самовільно зведених літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И», наступним чином: [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 7/10 частин; визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частину в житловому будинку № [NUMBER] з надвірними будівлями, без урахування самовільно зведених літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И», розташованому за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частину в житловому будинку № [NUMBER] з надвірними будівлями, без урахування самовільно зведених літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И», розташованому за адресою: [ADDRESS] після перерозподілу ідеальних часток, пов'язаного з припиненням права спільної власності на вищевказаний житловий будинок; визнати загалом за [PERSON] право власності на 1/5 (20/100) частину в житловому будинку № [NUMBER] з надвірними будівлями, без урахування самовільно зведених літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И», розташованому за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS], по праву приватної власності зареєстровано: в 83/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 1983 року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 1983 року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області; в 91/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 1989 року, справа № 2-1123/1989 року. Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 1983 року, справа № 2-2891/1983, за [PERSON] визнано право власності на 7/20 частин від усього домоволодіння (будинок літ. Б-1), яке зареєстроване за [PERSON] та 13/200 частин вказаного домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON]. У 1983-1985 роках житловий будинок літ. «Б-1» був знесений. За рішенням Харківського районного народного суду від 19 червня 1986 року встановлено факт руйнування будинку літ. «Б-1», стягнуто з [PERSON] в якості компенсації спричиненої шкоди на користь [PERSON] 5901,59 рублів, але право власності на цю знесену будівлю не скасовано і частки в праві власності співвласників домоволодіння не перерозподілені. [PERSON], померла [INFO]. Заповітом від 06.06.1984 року, [PERSON] все належне їй майно заповіла на користь своєї сестри - [PERSON]. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла фактично, оскільки з 10 липня 1984 року до [INFO] мешкала разом з померлою, за адресою: [ADDRESS], але оформити спадкові права не може оскільки у зв'язку із зносом будинку літ. Б -1, частки співвласників не перерозподілені, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представники позивача, [PERSON], що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності та [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15 липня 2013 та ордеру серії ХВ № 89000011 у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги відповідно до позову в останній редакції, просили їх задовольнити з підстав викладених в позові, та вказали, що після знищення будинку літ. «Б-1», долі співвласників розподіляться наступним чином: доля [PERSON] замість 83/200 частин стане - 1/10 частина; доля [PERSON] замість 13/200 частин стане - 1/10 частину; доля [PERSON] замість 13/200 частин - стане 1/10 частиною; доля [PERSON] замість 91/200 частин - стане 7/10 частин. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою, але доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання не надав. Також [PERSON] подав заперечення проти позовних вимог [PERSON], де вказав, що дійсно співвласниками житлового [ADDRESS] є він, позивач, відповідач [PERSON] та померла [PERSON] в частинах, що зазначені позивачем. Вказане домоволодіння за документами складається з двох будинків літ «А-1»; літ. «Б-1», і будинок літ. «Б-1» складає 70/200 частин від усього домоволодіння і входить в частку, що належить [PERSON] В подальшому будинок літ. «Б-1», був зруйнований вітчимом [PERSON] [PERSON], а на підставі рішення Харківського народного суду від 19 червня 1986 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 5901 крб. 59 коп. в якості компенсації завданої матеріальної шкоди. Також зазначив, що позивач може претендувати на право власності лише у розмірі 12/200 частин усього домоволодіння згідно заповіту [PERSON], внаслідок чого загальна частка її в праві власності складатиме 26/200 частин, або з урахуванням можливого припинення права спільної власності на знесений будинок літ. «Б-1» в розмірі 13/100 житлового будинку літ. «А-1». Представник відповідача Південної міської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться чисельні заяви представника Південної міської ради Харківського району Харківської області про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд за згодою представників позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши представників позивача, дослідивши надані суду докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації » від 07 лютого 2012 року та даними інвентаризаційної справи № 1271, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], складається з двох будинку і по праву приватної власності зареєстровано: в 83/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 1983 року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 1983 року, справа № 2-2891/1983; в 13/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області; в 91/200 частин за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 1989 року, справа № 2-1123/1989 року; житловий будинок літ. «Б-1» знесено, але право власності у зв'язку зі зносом не переоформлено і долі співвласників не змінені; в домоволодінні зведені самовільні прибудови літня кухня літ. «З» і сарай літ. «И». Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 1983 року, справа № 2-2891/1983 за [PERSON] по праву участі у будівництві визнано право власності на 7/20 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], (будинок літ. «Б-1» в домоволодінні) зареєстрованого за [PERSON], також визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 13/200 частин за кожним на домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Протягом 1983 -1985 років житловий будинок літ. «Б-1» був знесений, про що свідчать матеріали інвентаризаційної справи № 1271 на житловий [ADDRESS], реєстр № 1-131; реєстр № 5-76 і за протестом прокурора Харківського району в інтересах [PERSON] від за 21 березня 1986 року - рішенням народного суду Харківського району від 19 червня 1986 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 5901 руб. 59 коп., яка була сплачена 11 листопада 1987 року, про що свідчить копія квитанції № 306 від 11 листопада 1986 року. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], що видане 19 березня 1997 року Південноміською радою народних депутатів Харківського району Харківської області, запис № 62 від 19 березня 1997 року. Заповітом, що посвідчений 06 червня 1984 року, секретарем виконкому Південної міської ради народних депутатів зайцевою Т.В., реєстр № 43, [PERSON], усе належне їй майно заповіла [PERSON]. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла фактично, оскільки з 10 липня 1984 року до [INFO] мешкала разом з померлою, за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка № 88 від 22 лютого 1999 року видана виконавчим комітетом Південноміської ради. Відповідно до листа № 01-16/2500 від 22 серпня 2012 року Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що на день смерті проживала в [ADDRESS], в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавці з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців до держнотконтори не звертався; свідоцтво про право на спадщину після вказаної спадкодавці держнотконтора не видавала. Суду в якості доказів також надані: копія паспорту громадянина України на ім'я позивача [PERSON]; копія паспорту громадянина України на ім'я [PERSON]; копія довідки № 758/02-17 від 06 квітня 2012 року, виданої виконавчим комітетом Височанської селищної ради; копія інвентаризаційної справи № 1271 на житловий [ADDRESS], реєстр № 1-131; реєстр № 5-76, на 147 аркушах; копія ухвали Судової колегії з цивільних справ Харківського обласного суду від 24 січня 1984 року, справа № 151/1984. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкодавиця [PERSON] померла у [INFO], в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після її смерті, розповсюджується дія саме цього закону. Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала разом із спадкодавицею і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо обсягу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] суд виходить з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок літ. «Б-1», який складає 7/20 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], знесений і [PERSON] одержала за нього грошову компенсацію, тому вказане нерухоме майно не входить до складу спадщини. Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Суд аналізуючи надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що підлягають задоволенню вимоги позивача про припинення права спільної власності співвласників на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку із його знищенням та анулювання його правової реєстрації, про перерозподіл ідеальних часток в житловому будинку з надвірними будівлями (без урахування самовільно зведених літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И»), за вказаною адресою наступним чином: на долю [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 7/10 частин, при цьому виходить з тих обставин, що нерухоме майно літ. «Б-1» знищено і зазначено обставина визнана відповідачем [PERSON] Також суд задовольняє вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/10 частину в житловому будинку № [NUMBER] з надвірними будівлями, без урахування самовільно зведених літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И», за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки позивач спадщину прийняла та визнає за позивачем з урахуванням належної їй 1/10 частини вказаного будинку в цілому право власності на 2/10 частин в житловому будинку № [NUMBER] з надвірними будівлями, без урахування самовільно зведених літньої кухні літ. «З» та сараю літ. «И», за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved