Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У грудні 2013 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшла заява від Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що 12 квітня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № DNH4KP11771128 з [PERSON] Відповідно кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов’язався надати відповідачу кредит у розмірі 1989,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. 17 липня 2007 року Іллічівським райсудом м.Маріуполя винесено судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 3644,14 грн. за вказаним кредитним договором. Таким чином, в новому розрахунку заборгованості від 13 листопада 2013 року вже врахована сума стягнення по даному судовому наказу. Так, станом на 13 листопада 2013р. заборгованість склала 28115,71 грн. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості, а також судових витрат: судовий збір в сумі 281,16 грн. Представник позивача – [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № DNH4KP11771128 з [PERSON] Відповідно кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов’язався надати відповідачу кредит у розмірі 1989,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. 17 липня 2007 року Іллічівським райсудом м.Маріуполя винесено судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 3644,14 грн. за вказаним кредитним договором. Таким чином, в новому розрахунку заборгованості від 13 листопада 2013 року вже врахована сума стягнення по даному судовому наказу. Так, станом на 13 листопада 2013р. заборгованість склала 28115,71 грн., (заборгованість за відсотками 9224,98 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором 17075,70 грн., фіксована та відсоткова складова штрафних санкцій 500,00 грн. та 1315,03 грн. відповідно). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов’язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений, або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем були порушені умови Кредитного договору, а саме: протягом тривалого часу не сплачував щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти, комісію. Позивачем надані документи, що стверджують понесені витрати,тому вони підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі, а саме витрати судового збору в розмірі 281,16грн.

Outcome: approved