Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 834404,07 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з [PERSON] був укладений Кредитний договір № 226/07-ИВ від 20.03.2007 року, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у сумі 60000 доларів США 00 центів, зі строком повного повернення до 19.03.2027 року. У якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 20.03.2007 р. між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки № 226/07-ИВ-П, згідно умов якого поручитель [PERSON] зобов'язалась перед позивачем у повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Проте відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків за вищевказаними договорами, що й вимусило позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Представник позивача до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог діючого законодавства, про причин неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавали. У зв'язку з неявкою відповідачів у судове засідання, враховуючи думку представника позивача, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ, правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 226/07-ИВ від 20.03.2007 року, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності у розмірі 60000,00 доларів США, строком повернення до 19.03.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки 12,5% річних. Згідно Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався щомісячно у строк до 10 числа кожного місяця здійснювати позивачу наступні платежі: 1. погашення заборгованості за Кредитними ресурсами щомісячно у встановленому розмірі, вказаному у Графіку зниження розміру заборгованості за кредитом; 2. за користування кредитом - сплачувати відсотки з рахунку 12,5 % щорічних; 3. сплачувати щомісячну комісійну винагороду, у розмірі встановленому п. 4.7. кредитного договору. Крім того, згідно п. 6.1. Кредитного договору № 226/07-ИВ від 20.03.2007 року за порушення строків повернення кредиту [PERSON] повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 1% от простроченої суми за кожен день прострочення. Проте, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує належним чином, не здійснює погашення сум кредиту, нарахованих відсотків, щомісячної комісійної винагороди, не сплачує нараховану пеню. Пунктом 3.4. кредитного договору № 226/07-ИВ від 20.03.2007 року передбачено, що позивач має право вимагати від [PERSON] дострокового повернення кредиту, нарахованих відсотків та неустойки у разі, якщо відповідач у період дії кредитного договору несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на їх погашення. Також судом встановлено, що 20.03.2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 226/07-ИВ-П. Згідно п.2.1. договору поруки у разі невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед позивачем (кредитором) як солідарні боржники. Станом на 10 жовтня 2013 року заборгованість за кредитним договором № 226/07-ИВ від 20.03.2007 року у гривневому еквіваленті становить 834404,07 грн., з яких: - заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 57835,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 10.10.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар США) становить 462281,31 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 9535,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 10.10.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар США) становить 76215,89 грн.; - заборгованість за щомісячною комісійною винагородою у розмірі 545,40 грн.; - пеня за прострочення повернення кредитних коштів, відсотків, щомісячної комісійної винагороди за період з 10.10.2012 р. по 10.10.2013 р. в розмірі 295361,47 грн. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не зільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно до ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, види забезпечення виконання зобов'язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов'язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов'язань будь-яким з видів, передбачених статтею 546 ЦК України, також створює зобов'язувальні правовідносини між кредитором та боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інще не встановлено договором поруки. У відповідності з ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. За такими обставинами, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачами зобов'язань по оплаті 834404,07 грн. за кредитним договором № 226/07-ИВ від 20.03.2007 року, в тому числі: заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 57835,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 10.10.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар США) становить 462281,31 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 9535,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 10.10.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар США) становить 76215,89 грн.;заборгованість за щомісячною комісійною винагородою у розмірі 545,40 грн.; пеня за прострочення повернення кредитних коштів, відсотків, щомісячної комісійної винагороди за період з 10.10.2012 р. по 10.10.2013 р. в розмірі 295361,47 грн. Вказані розрахунки перевірені судом, є обґрунтованими, не викликають у суду сумнівів, через що вимоги позивача про стягнення у солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованості у розмірі 834404,07 грн. за кредитним договором № 226/07-ИВ від 20.03.2007 року підлягають задоволенню. Суду не представлені відомості про те, що вищевказані кредитний договір та договір поруки були оскаржені за будь-якими підставами. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно судовий збір у розмірі 3441,00 грн. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 549, 553, 554, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved