Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 28.12.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] З відповідачем не проживають однією сім'єю з 2011 року, кожен з них розпоряджається своїм часом без участі один одного, стосунки до сьогоднішнього дня є напруженими. Основна причина розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння довіри. Вказані обставини призвели до втрати почуття любові між ними. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам. Шлюб існує формально. В зв'язку з цим, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила задовольнити останній та розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи, що останній був обізнаний про наявність в провадженні суду вказаної справи, в жодне з призначених судових засідань не з'явився, у відповідності до ст.128 ЦПК України подав до суду письмові заперечення на позов, де висловив свою думку щодо заявлених позовних вимог, а також враховуючи думку позивачки, яка в зв'язку з неодноразовою неявкою відповідача просила провести розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, судом у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.10.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №446 (а.с.4). Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначених вище положень СК України, враховуючи, що сторони неповнолітніх дітей не мають, фактично припинили подружні стосунки в 2011 році, примирення між ними до теперішнього часу не відбулось, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше життя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам позивачки, а тому позовна заява підлягає задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved