Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

У серпні 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який в ході судового розгляду справи, 23.01.2013 року, уточнило. В обґрунтування позову зазначало, що 06.06.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 42-0111099/ФКВ-08, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 70 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 06.06.2008 року по 05.06.2018 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, 06.06.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» і [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки, за яким поручителі поручились за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1. якого Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними за забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2. внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Посилаючись на те, що внаслідок укладення зазначеного вище договору ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором № 42-0111099/ФКВ-08, а позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 08.08.2012 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням винесеного заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2010 року, складає 218 930 грн. 10 коп., ПАТ «Дельта Банк» просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 218 930 грн. 10 коп., з яких: 9538 грн. 54 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 189 876 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, 19 515 грн. 41 коп. - заборгованість за комісією. У останні судові засідання представник позивача не з'являвся, проте у позовній заяві, та в подальшому просив суд розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав зазначених у запереченнях, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень проти позовних вимог суду не подавав. Заслухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. За змістом статей 1054,1050, частини 2 статті 554 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору або закону. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 42-0111099/ФКВ-08, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 70 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 06.06.2008 року по 05.06.2018 року. За умовами пункту 2.4, 2.6 договору Позичальник зобов'язався повертати кредит шляхом здійснення щомісячних платежів не менше як 583,33 доларів США до 20 числа місяця та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п. 1.7., п. 2.10. кредитного договору, щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,1% від суми кредиту. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 число кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу Банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок банку. Кредитний договір забезпечений поруками [PERSON] та [PERSON], про що між ТОВ «Український промисловий банк» і поручителями 06 червня 2008 року були укладені договори поруки № 42-0111009/Zфпор-01/1 та № 42-0111009/Zфпор-01/2 відповідно, за умовами яких у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань поручителі зобов'язалися нести солідарну з позичальником відповідальність на всю суму заборгованості. 30 червня 2010 року, на підставі статей 512-519 ЦК України, статей 92,95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства», між TOB «Укрпромбанк», ПAT «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТOB «Укрпромбанк» на користь AT «Дельта Банк». Згідно пунктів 4.1,4.2 вказаного договору ТОВ «Укрпромбанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до боржників та поручителів за кредитними договорами, у тому числі і по договорам № 42-0111099/ФКВ-08, № 42-0111009/Zфпор-01/1 та № 42-0111009/Zфпор-01/2 від 06 червня 2008 року. Відповідно до п. 4.1. вищевказаного договору в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Український промисловий банк» цим передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком України, внаслідок чого, ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Згідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На порушення умов кредитного договору [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів не виконувала. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом TOB «Укрпромбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідачів солідарно на користь TOB «Укрпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 42-0111099/ФКВ-08 від 06 червня 2008 року суму боргу в сумі 641 678 грн. 59 коп. та судові витрати. В матеріалах справи відсутні докази виконання рішення суду, більш того у судовому засіданні представник відповідачів зазначав, про те, що рішення суду відповідачами не виконувалось взагалі. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається із ч. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору, який вона уклала з ТОВ «Український промисловий банк», та продовжує не виконувати його навіть після винесення судом рішення, чим прострочила грошове зобов'язання, то вона повинна нести відповідальність, встановлену законом, перед новим кредитором ПАТ «Дельта Банк». Посилання представника відповідачів у своїх запереченнях на ненадання представником ПАТ «Дельта Банк» оригіналів документів, зокрема кредитного договору, договорів поруки, договору передачі активів та акту приймання - передачі спростовуються матеріалами цивільної справи, з яких вбачається, що оригінали зазначених документів досліджувались судом у судових засіданнях, у зв'язку з чим судом завірені наявні в матеріалах справи копії вказаних документів. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» заявляло вимоги про стягнення боргу у загальній сумі 218 930 грн. 10 коп., з яких: 9538 грн. 54 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 189 876 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, 19 515 грн. 41 коп. - заборгованість за комісією. Проте, як вбачається з оглянутих судом матеріалів справи за позовом ТОВ «Український промисловий банк» до відповідачів про стягнення заборгованості, заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2010 року, на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитом за простроченою сумою кредиту у повному обсязі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення простроченої заборгованості за кредитом в сумі 9538 грн. 54 коп. є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити. В іншій частині позовні вимоги, на думку суду, є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим суд задовольняє позов про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості по процентам за користування грошовими коштами в розмірі 189 876 грн. 25 коп. та заборгованості по комісії в сумі 19 515 грн. 41 коп., оскільки вказані суми не оспорювались відповідачами та не спростовані будь-якими належними доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів і судові витрати у вигляді судового збору у розмірі, пропорційному до розміру задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial