Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивує тим, що 21.02.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 6МТ/2007/840-МКЛ/67-Т та додаткова угода до нього, відповідно до умов яких відповідачу відкрито кредитну лінію в сумі 63 900 доларів США на споживчі цілі терміном по 20.12.2012 року на умовах, визначених договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 21.02.2007 року було укладено договір іпотеки, реєстровий №402, згідно якого відповідач передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, площею 0,0754 га, призначена для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, яка знаходиться за тією ж самою адресою. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконав, станом на 01.02.2013 року у нього утворилась заборгованість перед банком, що в загальній сумі з відсотками, пенею та штрафом становить - 62629,54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.02.2013року дорівнює 500597,91 грн. А тому просив, в задоволення своїх вимог щодо погашення боргу відповідачем за договором кредитної лінії №6МТ/2007/840-МКЛ/67-Т від 21.02.2007 року та додатковою угодою до нього, що є його невід'ємною частиною, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 21.02.2007 року, реєстровий №402, що належить [PERSON], а саме: будинок житловий [ADDRESS], з надвірними будівлями і спорудами, земельна ділянка, площею 0,0754 га, , призначена для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, яка знаходиться за тією ж самою адресою, загальною заставною вартістю 651 539,00 грн., визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та встановити початкову ціну реалізації заставного майна згідно Договору іпотеки відповідно до експертної оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження на підставі Закону України "Про виконавче провадження", виселити всіх мешканців з будинку житловий [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21 лютого 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 6МТ/2007/840-МКЛ/67-Т та додаткова угода до нього, що є його невід'ємною частиною, відповідно до умов яких відповідачу відкрито кредитну лінію в сумі 63 900 доларів США на споживчі цілі терміном по 20.12.2012 року зі сплатою 14,4 % річних по терміновому кредиту і 28,8% річних по простроченому кредиту (а.с.8-9). 21 лютого 2007 року в забезпечення виконань зобов'язань за договором кредитної лінії між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та відповідачем [PERSON] було укладено було укладено договір іпотеки, реєстровий №402, згідно якого відповідач передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, площею 0,0754 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, яка знаходиться за тією ж самою адресою (а.с.12-14). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позичальник [PERSON], порушуючи умови договору кредитної лінії, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості (а.с.24), з якого вбачається, що станом на 01.02.2013 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ станом на 01.02.2013 року становить 500597,91 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 357093,11 грн., заборгованості за відсотками - 62208,72 грн., пені за прострочення слати кредиту - 60 331,00 грн. , штрафу за порушення вимог кредитного договору - 20 965,08 грн. За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону на іпотекодержателя покладається обов'язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору встановленої форми із зазначенням строку, протягом якого боржнику слід усунути порушення і який не повинен бути меншим ніж тридцять днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Надіслання такого повідомлення є обов'язковою передумовою для початку звернення стягнення на предмет іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу та третій особі [PERSON] 01.10.2012 року банком було направлено письмові повідомлення-вимоги про необхідність погашення заборгованості з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання вимоги (а.с.20,21), а також письмове повідомлення-вимогу відповідачу від 01.10.2012 року про добровільне виселення з житлового будинку [ADDRESS], що є предметом іпотеки. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідно до умов договору іпотеки, банк має право задовольнити із вартості предмету іпотеки свої вимоги щодо повернення суми наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням кредитних договорів, у випадку несплати відповідачем будь-якої суми у такому розмірі, в такій валюті, у таких строк, та в такому порядку, як це встановлено в кредитному договорі. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за договором кредитної лінії належним чином не виконав, то вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає до задоволення в повному обсязі. За таких обставин справи та відповідно зазначених норм матеріального права і положень договору іпотеки, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки третя особа на стороні відповідача [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що виразилося у неповерненні кредитних коштів згідно з умовами договору та графіку платежу та призвело до утворення заборгованості і порушення прав позивача як кредитора. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 39 Закону передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Позивач не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки. Наявність в іпотечному договорі пункту про позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Оскільки стороною відповідача не подано доказів, які б спростовували встановлену сторонами в іпотечному договорі вартість предмету іпотеки, а тому початкову вартість при продажу іпотечного майна слід визначити в розмірі 651 539 грн.(п.1.2 іпотечного договору) (а.с.12-14). Разом з тим, заявлена позивачем вимога щодо виселення всіх мешканців з житлового будинку [ADDRESS] підлягає задоволенню лише в частині виселення відповідача [PERSON], оскільки позивачем не надано суду доказів проживання у спірному будинковолодінні інших осіб, клопотань про залучення співвідповідачів не заявлено, а наданий позивачем процесуальний статус [PERSON], який виступає як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не дозволяє вирішувати питання про його виселення у даному спорі. Доказів проживання в іпотечному будинку інших осіб суду не подано. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачами судових витрат підлягають до задоволення, оскільки підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: partial