overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаної з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу слухати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 2011 року у виконавчому комітеті Семенівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 серпня 2011 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть, відповідач згоден на розірвання шлюбу. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив справу слухати в його відсутність. Представник ВІРФО Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України у судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER].12.2007 року, видане виконавчим комітетом Випасненської сільської ради на підставі рішення №253 від 22.11.2007 року являється власником житлового будинку [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку зареєстрований колишній чоловік доньки позивачки - [PERSON], [INFO], але починаючи з 2011 року відповідач фактично у вказаному житловому будинку не проживає, переїхав до м.Києва, де фактично проживає, при цьому не знявся з реєстраційного обліку у спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Випасненської сільської ради №152 від 07.02.2013 року. Позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб прописаних у квартирі, включаючи відповідача. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв'язку з вище висловленим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], ВІРФО Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

[PERSON], зацікавлена особа Управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявниця в судове засідання не зявилась, але надала заяву згідно якої підтримує в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення заяви та просив розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Петрівської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області. У 1976 році заявниця закінчила Білгород-Дністровське педагогічне училище за спеціальністю "викладання в початкових класах загальноосвітньої школи", що підтверджується дипломом серії [NUMBER] від 30.06.1976 року, реєстраційний номер 6448. 04 вересня 1999 року заявниця [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу прізвище заявниці стало "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.09.1999 року. В вищевказаному дипломі Білгород-Дністровського педагогічного училища прізвище заявниці українською мовою вказано "[PERSON]", а російською вказано "[PERSON]", що свідчить про помилку при заповнені документу. Відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються судовим порядком, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, для підтвердження трудового (страхового) стажу та подачі документів для правильного розрахунку пенсії. За таких обставин суд вважає, що вимоги заявниці обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу слухати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2009 року у виконавчому комітеті Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 вересня 2009 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

В грудня 2012 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатним, посилаючись на те що [PERSON] є інвалідом І групи підгрупи А, страждає на ДЦП, ураження опорно рухового апарату, спастичний виражений тетрапард, стійкі гіперкінези в кінцівках, тулубі, зниження інтелекту до ступеня дебільності. Психічний розлад істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У звязку з цим просила суд визнати недієздатним [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном над недієздатним [PERSON] Заявник в судовому засіданні вимоги підтримав з підстав викладених у заяві. Прокурор проти задоволення заяви також не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії VIII-HO № 277087. Відповідно до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 28 ц від 29.05.2013 року встановлено, що [PERSON] страждає на психічне захворювання легку розумову відсталість у ступені вираженої дебільності (F-70.1), за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнанна судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2 ст.39 ЦК України передбачено, що порядок визнання особи недієздатною встановлений ЦПК України. Таким чином, у звязку з тим, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне задовольнити заяву заявника та визнати [PERSON] недієздатним. На підставі ст.ст. 58, 60, 62, 63, 64 ЦК України, з урахуванням подання органу опіки та піклування від 27.11.2012 року, суд вважає за необхідне визнати опікуном [PERSON] його матір [PERSON]. Судові витрати у справі відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК віднести на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

В травні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не зявилися проте надали заяви в яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечив, сторони по справі просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23.06.2007 року зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 509. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO] Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Дитина буде проживати з матірю. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

В травні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не зявилися проте надали заяви в яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечив, сторони по справі просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23.07.2008 року зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 922. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO] Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Дитина буде проживати з матірю. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

В травні 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не зявився, проте надав заяву від 28.08.2013 р., в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання також не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21.01.1995 року зареєстровано Виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 1. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна не існує. Дитина буде проживати з матірю. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У звязку з великим обсягом роботи та браком у звязку з цим часу 28 серпня 2013 року неможливо скласти рішення по справі за позовом [PERSON] до Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, голови Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області [PERSON], Новоодеської ЦРЛ, головного лікаря Новоодеської ЦРЛ [PERSON] про нарахування та виплату заробітної плати в повному обсязі, а тому суд відкладає складання рішення в повному обсязі до 03 вересня 2013 року. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов'язаного з потребою у обґрунтованості доводів сторін на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду буде виготовлене 02.09.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 25 січня 2012 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач самоусунувся від виконання обовязку щодо виховання та матеріального утримання дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей і ухиляється від виконання своїх обовязків. А тому позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1200 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ними повноліття. Позивач уточнила свої позовні вимоги і просить суд у судовому засіданні стягнути з відповідача аліменти на утримання сина та доньки в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомив, а тому по справі зі згоди позивачки суд постановляє заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі пояснень позивача та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітніх: доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Син та донька проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько неповнолітніх, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим порушує згадану норму ст.180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, і має можливість сплачувати аліменти. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved