Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2005 року по даний час. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року вони не проживають однією сім"єю, оскільки відповідач покинув їх сім"ю, у них постійно виникали суперечки та сварки, які негативно впливали на стан дитини та їх шлюбні відносини. В період шлюбу вони придбали автомобіль Субару Легасі д/н [NUMBER], 1998 року випуску. На даний час вартість автомобіля становить 55930, 00 грн. Вказаний автомобіль зареєстрований на ім"я відповідача, але придбаний був за спільні кошти подружжя. Враховуючи те, що відповідач не надає згоду на добровільний поділ спільного майна, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, а також стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 27965, 00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишені без розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Субарі Легасі в розмірі 34733, 34 грн., з урахуванням висновку експертизи, а також стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що, дійсно, автомобіль був придбаний в період шлюбу, але його вартість значно менша, ніж вказує позивачка, а тим більше, зазначено у висновку експерта. Він не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього грошових коштів в розмірі 27965, 00 грн. На підставі викладеного просив задовольнити позовні вимоги частково. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2005 року по 26.09.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторони по справі у 2011 році придбали автомобіль Субару Легасі, 1998 року випуску, д/н [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вказаний автомобіль зареєстрований на праві власності на ім"я відповідача [PERSON] В своїх позовних вимогах [PERSON] просить суд стягнути з відповідача компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля в розмірі 34733, 34 грн. Згідно із ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із ст. 70 Сімейного Кодексу України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім"ї. Враховуючи те, що автомобіль Субару Легасі був придбаний сторонами в період шлюбу, то він визнається судом спільним сумісним майном подружжя, а тому підлягає поділу на загальних підставах. Що стосується вартості автомобіля Субару Легасі, то слід зазначити, що відповідно до Висновку експертизи № 1-25/11 від 25.11.2013 року ринкова вартість автомобіля становить 69466, 68 грн. Оскільки автомобіль є неподільною річчю, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON], стягнувши з відповідача на користь позивачки компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 34733, 34 грн. Заперечення відповідача [PERSON] щодо вартості автомобіля судом до уваги не приймаються, оскільки вони не були доведені належними доказами. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті експертизи в розмірі 1250, 00 грн. та по сплаті судового збору в розмірі 347, 33 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved