Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення. За зустрічним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Відділу у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Позовні вимоги об»єднано в одне провадження. В позові [PERSON] зазначив, що 22.04.1999р. зареєстрував шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання, вони за спільні кошти збудували житловий будинок в [ADDRESS]. Будинок був розпочатий будівництвом у 1999р. і 20.02.2004р. сторони заселилися та зареєструвалися у вказаному будинку. З 30.08.2011р. позивач знаходився у своєї матері, яка проживає в с.Даньківка, Іллінецького району, допомогав копати картоплю, та проводити ремонтні роботи в будинку, про що відповідачці було відомо. Коли позивач повернувся додому, він виявив, що замки на вхідних дверях поміняні і відповідачка не допустила позивача в будинок. Іншого житла позивач не має і тимчасово проживає у друзів. Оскільки, позивач має право користуватися будинком, він звернувся до суду та просить вселити його до будинку [ADDRESS]. В зустрічному позову [PERSON] зазначила, що є власником будинку [ADDRESS]. 17.02.2003р. тимчасово до 10.02.2004р., а потім знову з 20.02.2004р. в будинку позивачки було проведено реєстрацію [PERSON], оскільки, сторони перебували у шлюбі та проживали сім»єю у вказаному будинковолодінні. Реєстрацію відповідача було здійснено, згідно заяви власника матері позивачки - [PERSON] 21.11.2001р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а отже відповідач став для позивачки стороньою людиною, тому позивачка не бажає, щоб за адресою знаходження її власності було прописано даного громадянина. З 2006р. відповідач не проживає за місцем реєстрації, про що свідчить довідка Бохоницької сільської ради, на момент звернення первинного позивача до суду сторони не підтримують шлюбних стосунків, з серпня 2011р. відповідач проживає у матері, тому [PERSON] звернулася до суду та просить визнати відповідача, таким втратив право користування житловим приміщенням та зняття [PERSON] з реєстрації. В судовому засіданні позивач (він же відповідач) [PERSON] свій позов підтримав, зустрічний не визнав, та суду показав, що його єдиним місцем реєстрації є будинок [ADDRESS]. Даний будинок він побудував спільно з [PERSON], але будинок був зареєстрований на мати [PERSON] - [PERSON] В серпні 2011р. він поїхав до своєї матері в с.Даньківка, Іллінецького району, допомогав копати картоплю, та проводити ремонтні роботи в будинку, і про це [PERSON] добре знала. Наміру покидати будинок він не мав, так як це його єдине місце реєстрації і він вкладав власні кошти в будівництво будинку. Коли він повернувся до свого місця мешкання, він побачив, що [PERSON] поміняла замки і на його вимогу впустити його до будинку, відмовилася допустити його до будинку. В будинку залишилися речі та майно позивача, які він не забирав, зокрема, власні речі та інструменти, і позивач має намір повернутися проживати до будинку, в зв»язку з чим звернувся до суду. Відповідач (вона ж позивач) [PERSON] позов [PERSON] не визнала, свій позов підтримала та суду показала, що будинок [ADDRESS], будувала її мати і після її смерті він був нею успадкований, що [PERSON] було добре відомо. Безпричинно [PERSON] не повідомляючи їй нічого, виїхав з будинку до своєї матері, на інше місце проживання і з 2006р. в будинку не проживає, речі свої забрав, а тому відповідач вважає, що [PERSON], шлюб з яким вона розірвала, більше не є членом її сім»ї і тому, підлягає до визнання втративши право на житло та зняття з реєстрації. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: 22.04.1999р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що свідчить відповідний актовий запис №2 від 22.04.1999р. (а.с.10). Після реєстраціїї шлюбу [PERSON] прийняла призвище «[PERSON]» (а.с.22). Будинковолодіння було зареєстровано за [PERSON] на підставі будівельного паспорта №148 за рішенням виконкому Бохоницької сільської ради за №15 від 10.03.2006р. Свідоцтво про право власності на підставі даного рішення за №466 було видано 4.05.2006р. Згідно даних погосподарських книг сім»я [PERSON], [PERSON] та донька відповідача - [PERSON] були прописані у спірному будинковолодінні в 2004р., до прийняття рішення сільської ради про видачу свідоцтва про право власності на спірне будинковолодіння. [INFO]р. [PERSON] померла. 30.06.2006р. [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом (а.с.7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 21.11.2011р. і на теперешній час [PERSON] в спірному будинку не проживає, однак є у ньому зареєстрований, про що свідчить оглянутий у судовому засіданні паспорт [PERSON] З реєстарціїї [PERSON] не знятий. Визначаючись щодо вимог про втрату право на користування житлом та зняття з реєстрації, а також вселення, суд враховує, що що спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.64,71,150,156 Житлового Кодексу України, а також ст.47 Конституції України. Так, у відповідності до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За ст.156 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, до членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. За ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. За ст.72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщення у разі відсутності цієї особи, понад встановленні строки. Тому, виходячи з вищевказаних нормативних положень, суд враховує, що припинення шлюбних відносин між сторонами, не може тягнути за собою автоматичної втрати права [PERSON] на проживання у спірному житловому приміщення будинку [ADDRESS] і зазначене право первинного позивача підлягає до захисту на підставі ст.64,156 ЖК України. При цьому, наявність у [PERSON] права власності на будинок, не може переважати над правом [PERSON], на житло, що закріплено в ст.47 Конституціїї України. Щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право на проживання у спірному житлі, суд враховує, що як вбачається з довідки Бохоницької сільської ради від 15.11.2011р. [PERSON], спільно з [PERSON], та донькою власниці проживав у спірному будинку по [ADDRESS] з 2006р., однією сім»єю. Тому, в будинку по [ADDRESS], не проживала вся сім»я [PERSON], однак з реєстрації по [ADDRESS] вказані особи не знімалися, що підтверджує довідка Бохоницької сільської ради від 24.10.2011р. №1115 (а.с.28). У відповідності до акту Бохоницької сільської ради від 07.11.2011р. правомірність складання якого сторонами не оспарювалася, зазначено, що подружжям було нажито перелік майна в 13 одиниць, які були поділені між бувшим подружжям лише за решення суду від 12.12.2013р. За актом від 7.11.2011р. складеного представниками сільської ради с.Бохоники, було зафіксовано, що під час опису майна подружжя, [PERSON] відмовилася надати [PERSON] ключі від будинку по [ADDRESS], що свідчить про умисне перешкоджання [PERSON] у праві на використання даного будинку. Факт заміни замків не заперечила у судовому засіданні і сама [PERSON] З показів свідків, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], судом з»ясовано, що будинок по [ADDRESS] будували для сім»ї [PERSON], у даний будинок сторони заселилися, а в подальшому, проживали в будинку по [ADDRESS], не втрачаючи зв»язку з будиноком по [ADDRESS], так як у розпорядження сім»ї [PERSON] було два будинку, зокрема, будинок по [ADDRESS]. При цьому, до будинку по [ADDRESS] сторони навідуваличся кожного дня, у будинку ночував [PERSON], який також підтримував будинок, робив роботи по будівництву, тримав інструменти в гаражу будинку. Враховуючи чинення перешкод [PERSON] на заселення по місцю реєстрації, суд прийшов до висновку, щодо відсутніості підстав для застосування ст.ст.71,72 ЖК України та поважності причин відсутності [PERSON] у спірному житлі понад 6 місяців, так як власник будинку позбавила його можливості використання житлового будинку за місцем його реєстраціїї. Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що порушене право [PERSON] на проживання та використання житлового будинку по [ADDRESS] підлягає до захисту, шляхом постановлення відповідного рішення, щодо вселення за місцем реєстрації, а в зустрічному позову, щодо визнання особи такою, що втратила право на проживання та зняття з реєстрації слід відмовити. За ст.82 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 93 грн. В стягненні судових витрат з [PERSON] на користь [PERSON] слід відмовити.

Outcome: approved