Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до відповідачів з вказаним позовом до суду, та уточнила у суді позовні вимоги, посилалась на те, що в результаті арифметичної помилки їй було неправильно визначено суму відшкодування шкоди при черговому перерахунку, з даним висновком позивач непогодилась оскільки згідно „Дінамики рахунку відшкодування шкоди", наданого відповідачем, збільшення її регресу до 1194000 крб. відбулося в березні 2005 року, але з копії особового рахунку на її ім'я вбачається, що такий перерахунок з визначенням суми єдиноразового відшкодування відбувся в 2005 року, крім того, з копій рахунків кладовщиків за 2005 рік, вбачається, що з січня 2005 року були донараховані суми, однак у більшому розмірі у порівнянні з окладами, наданими суду штатних розписів на зазначений період. Це підтверджується донарахованою їй регресною сумою в лютому, з урахуванням січня - у розмірі 1194000 крб. З березня 1995 року на підприємстві проводилась індексація окладів, але не в півтори рази, як зазначено у „Дінамиці рахунку відшкодування шкоди" не в лютому, а у березні у два рази, що підтверджується копіями особових рахунків кладовщіків, наданих відповідачем. Перерахунок відшкодування шкоди з 1194000 крб. позивачу в березні, а ні в півтора ні в два рази не проводився. Згідно особових рахунків кладовщиків в травні 1995 року відбулося підвищення посадових окладів кладовщиків в 2, 08 разів. Проте позивачу перерахунок здійснений не був. Лише у грудні 1995 року відбулося збільшення окладів та позивачу було здійснено перерахунок відшкодування шкоди. У даний перерахунок увійшли й ті збільшення, які не застосовувались до позивача раніше, а саме: згідно копії особового рахунку за січень 1996 року позивачу було донараховано 16784000 крб. В той же час, було нараховане щомісячне відшкодування у сумі 8989000 крб. В наступні місяці, до червня 2001 року так і відбувались нарахування та виплати позивачу у сумі 8989000 крб. (або після вересня 1996 року - 89,89 грн.). Наведені вище розрахунки свідчать проте, що ніякої арифметичної помилки не було. Згідно довідки, індексації окладів на думку позивача відбувалась не так, як це відображено в наданих відповідачем штатних розкладах. Так, згідно наданих штатних розкладів, ніякого збільшення окладів в грудня 1993 року не відбувалося, але при цьому згідно даних довідки, відбулося збільшення у шістдесят разів. В жовтня та грудні 1994 року відповідно у 9 та 2,9 разів, але в штатних розкладах дане збільшення не відображене. В січні 1995 року проведене збільшення окладів в 1,5 рази, але й такий штатний розклад відсутній, а в динаміці зазначено, що тільки у березні на таку цифру відбулось збільшення. Зазначене відповідачем збільшення окладів та регрес них сум свідчить проте, що відповідачем окремо від строків збільшення окладів додатково індексувались регресні суми. Відповідач надав довідку про те, що надати суду документи, які безперечно підтверджують щомісячні суми виплат він не може, оскільки по деякій частині з них сплинули строки збереження документів, а що стосується другої частини документів, то вони згоріли на пожежі. Таким чином, позивач вважає, що арифметична помилка відсутня, оскільки вона нічим не підтверджена та позивачем було безпідставно утримано суму регресних виплат. Просила стягнути утримані суми регресних виплат та визначити суму щомісячних виплат з урахуванням суми регресу 89,89 грн. з наступним збільшенням згідно з коефіцієнтами застосованими фондами. В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги та просила визначити станом на 01 квітня 2001 року розмір відшкодування в сумі 89, 89 грн., стягнути з відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в Київському районі м. Донецька суму недоплати за період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2012 року в розмірі 22 964, 34 грн. В судовому засідання позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „Український текстиль», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Київського району м. Донецька в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 18 квітня 1966 року по 10 січня 1994 року працювала на Донецькій обласній торговій базі « Укропттекстильторг », яка неодноразово реорганізовувалася та правонаступником якої в теперішній час є ТОВ « Український текстиль ». Під час виконання трудових комірника 16 серпня 1990 року з [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала травму, про що складено акт про нещасний випадок на виробництві від 16 серпня 1990 року. Рішенням МСЕК від 19 квітня 1991 року [PERSON] за цією травмою встановлена втрата професійної працездатності 25% по 19 квітня 1992 року, рішенням МСЕК від 01 червня 1992 року - 25 % по 10 квітня 1994 року, а рішенням МСЕК від 11 травня 1994 року - 25% безстроково. Наказом по Донецькій обласній торговій базі « Укропттекстильторг » від серпня 1991 року № 69-к [PERSON] були призначені регресні виплати з 19 квітня 1991 року по 19 квітня 1992 року в розмірі 25 % від середньомісячного заробітку ( без зазначення конкретної суми ). В період з жовтня 1991 року по листопад 2001 року ТОВ « Український текстиль » виплачувало позивачу щомісячні виплати на відшкодування шкоди здоров'ю, розрахунок яких визначався бухгалтером, в тому числі з січня 1995 року - 1 194 000 крб., з листопада 1995 року - 8 989 000 крб., що з 01 вересня 1996 року складало - 89 грн. 89 коп., та з травня 1999 року - 30 грн., виходячи із середнього заробітку комірника 120 грн. 06 червня 1999 року ТОВ Фірма « Текстиль », правонаступником якої є ТОВ « Український текстиль », видано наказ № 30, згідного якого при індексації регресних сум [PERSON] в грудні 1995 року допущена помилка, внаслідок чого [PERSON] переплачено з грудня 1995 року 2 356 грн. 32 коп. та бухгалтерії було наказано щомісячно при виплаті регресу [PERSON] здійснювати залік переплаченої суми. Згідно довідки ТОВ « Український текстиль » за період з червня 1999 року по листопад 2001 року здійснено залік 959 грн. 94 коп. 03 грудня 2001 року регресна справа [PERSON] ТОВ « Український текстиль » передана до ВВД ФССНВВПЗ України у Київському районі м. Донецька із сумою відшкодування втраченого заробітку - 30 грн. Так, починаючи з 01 квітня 2001 року, розмір відшкодування, яке сплачував Фонд, складає 30, 00 грн., але повинно було сплачувати у розмірі 89, 89 грн., станом на 31 грудня 2001 року різниця складає 539, 01 грн., станом на 31 грудня 2002 року - 834, 28 грн., ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 193), станом на 31 грудня 2003 року - 978, 50 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 182), станом на 31 грудня 2004 року - 1142, 02 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 182), станом на 31 грудня 2005 року - 1 399, 02 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 238), станом на 31 грудня 2006 року - 1689, 88 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 203), станом на 31 грудня 2007 року - 2003, 90 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 183), станом на 31 грудня 2008 року - 2271, 12 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 125), станом на 31 грудня 2009 року - 2459, 74 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 063), станом на 31 грудня 2010 року - 2710, 63 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 0), станом на 31 грудня 2011 року - 3187, 61 грн. ( з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 102), станом на 31 грудня 2012 року - 3 748, 63 грн. (з урахуванням коєффіцієнту підвищення - 1, 176). Таким чином, загальна сума недоплати за період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2012 року складає 22 964, 34 грн. На підставі викладеного, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.91 р. № 391, Постанови Кабінету Міністрів України Про заходи щодо виконання постанови Верховної Ради України від 29 квітня 1992 р. „Про підвищення соціальних гарантій для населення" від 26.05.92 р. № 276, Інструкції про порядок застосування Правил відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними трудових обов'язків, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР та Президії ВЦРПС від 13.02.85 р. № 50/П-2, Закону України „Про охорону праці",

Outcome: approved