Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

У червні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 квітня 2012 року між мною та [PERSON] була досягнута домовленість щодо позики в нього грошових коштів у розмірі 160 000 гривень, в цей же день вказана вище сума ним передана відповідачу. На підтвердження отримання зазначених коштів відповідачем [PERSON] була надана йому розписка згідно якої він взяв на себе зобов'язання виплатити (повернути) борг до 09 травня 2012 року. Відповідач [PERSON] умов даного договору не виконав і в передбачений строк борг не повернув. Крім того, неправомірними діями [PERSON] йому також заподіяно моральну шкоду, оскільки він вимушений був неодноразово звертатись до нього з приводу виконання договору позики, неможливістю скористатись належними йому коштами та загостренням в зв'язку з цим стосунків в сім'ї. Це призвело до негативних емоцій та переживань, необхідності звертатись за юридичною допомогою. Таким чином, просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за Договором позики грошей від 10 квітня 2012 року в розмірі 160 000 гривень. Стягнути з відповідача [PERSON] на його користь: - проценти за договором позики за період з 10 травня 2012 року по 31 травня 2013 року в розмірі 12 710,69 гривень, - заподіяну йому моральну шкоду в сумі 5000 грн.; судові витрати по справі в розмірі 1777,10 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із розпискою від 10 квітня 2012 року, що міститься в матеріалах справи, [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. [PERSON] зобов'язався повернути вказану позику до 09 травня 2012 року. Відповідач позику у розмірі 160 000 грн. позивачу у встановлений розпискою строк не повернув, визнав вказану обставину під час розгляду справи. Обставини, визнані сторонами, згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Виходячи з викладеного вище, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики та відсотки за ним. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Невиконання договору позики в установлений ним строк не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а тому суд відмовляє в позові в цій частині. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивач в розмірі 1777,10 грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: partial