overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на ? частину житлового будинку та на ? частину земельної ділянки. Рішенням суду за нею вже було визнано право власності на ? частину житлового будинку, а при вирішенні питання спадкування частини земельної ділянки їй було в нотаріальній конторі відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на землю, тому вона вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду клопотання, в якому просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача -Дорогинської сільської ради в судове засідання не з»явився, проте письмово повідомили, що проти позову не заперечують та просять суд слухати справу без їх участі. Третя особа- [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить зворотнє повідомлення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши матеріали спадкової справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.12.1995 року. Дітей від шлюбу не мали. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно, а саме на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1103 га, що підтверджується копією державного акту серії ЯГ № 202339 виданого на підставі рішення 6 сесії У скликання Дорогинської сільської ради. Позивачка у встановлені законом строки звернулась до нотарільної контори з заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на землю (а.с.12). При звернення до управління Держземагенства у Фастівському районі з метою тримання дублікату державного акту теж отримала відмову та рекомендацію вирішувати дане питання в судовому порядку(а.с.14). Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом. Заповіту щодо земельної ділянки в [ADDRESS] спадкодавець не залишав. Згідно матеріалів спадкової справи №1036, яка відкрита була Дев»ятою Київською державною нотаріальною конторою інших спадкоємців у померлого [PERSON] не було. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права. Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги доведеними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши в обґрунтування позову, що шлюб між ними зареєстрований 18 травня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №153. Від вказано шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя не склалося у зв`язку з тим, що між сторонами часто виникали сварки та скандали. З березня 2013 року спільне господарство між сторонами не ведеться. Вважає, що їхній шлюб остаточно розпався та відновлення шлюбних відносин не можливе. Просила шлюб розірвати та залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу та винести рішення у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, та виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 травня 2011 року, який зареєстовано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №153, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, зберігати дану сім`ю не бажають. Можливість примирення як позивач, так і відповідач заперечують. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки сторони вважають, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.10.2011 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляд на життя, що призвело до того, що на даний час вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вважає, що їх шлюб існує формально, сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог з вищенаведених підстав, просила суд термін на примирення не надавати, ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22.10.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання сторін проживати разом у шлюбі. Позивачка у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не бажає в подальшому перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до виконкому Шарапанівської сільської ради, третя особа: [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Вказала, що [INFO] помер її дядько по батьківській спадковій лінії [PERSON], який проживав в [ADDRESS] і був членом КСП ім.. Калініна. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому на час смерті майно і позивач являється спадкоємцем за правом представлення. Спадкове майно складається із земельної частки (паю), що становить 3,46 умовних кадастрових га, вартістю 38810 грн., згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серія ВН № 01511883 виданий на підставі рішення Крижопільської РДА від 04.04.1997 року № 126 [PERSON], який втрачено, про що в газеті «Сільські новини» №87 (9802) від 08 листопада 2013 року розміщено оголошення про його недійсність на який відсутні правовстановлюючі документи. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини ніхто не звертався. Згідно ст. 1266 ЦК України позивач являється спадкоємцем за правом представлення після смерті дядька та батька [PERSON] Третя особа [PERSON] яка є матір'ю спадкодавця спадщину після його смерті не приймала і приймати не буде і відмовилася від її прийняття на користь позивача. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не може оформити своє право на спадщину у нотаріуса. Тому звернулась з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, але надіслала суду заяву де позов підтримує. Відповідач позов визнав, надіслав відповідну заяву. При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 347, 1216, 1218, 1220, 1225, 1266, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вказала, що з відповідачем перебувала в шлюб, який розірвано. Від спільного проживання у них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Син навчається в Крижопільському професійному будівельному ліцеї на денній формі навчання та харчується в їдальні даного ліцея. Однак із досягненням сина [PERSON] повноліття, відповідач перестав сплачувати аліменти на його утримання, що змушує позивачку звернутися до суду за захистом прав свого сина. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох (23) років. Право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає син чи дочка, а також останні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з'явився, надіслала суду заяву де позов підтримує та просить позов задовольнити і заслухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву де позов визнає та просить справу заслухати у його відсутність. Третя особа до суду не з'явився, але надав суду заяву де позов підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, який розірвано. Від сумісного життя у них є повнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Батьком в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] В даний час син навчається в Крижопільському професійному будівельному ліцеї на денній формі навчання та харчується в їдальні ліцею, що підтверджується довідкою. Син знаходяться на утриманні позивача, що ставить її у важке матеріальне становище. Тому позов слід задоволити в повному обсязі, стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини доходу, заробітку (доходу) щомісячно з моменту подачі позовної заяви до закінчення навчання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 лютого 2012 був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Останнім часом наші подружні взаємовідносини значно погіршали. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів одне до одного. Тому вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 38 (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2008 був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Останнім часом їхні подружні взаємовідносини значно погіршали. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, вчиняє сварки. Така поведінка відповідача принижує її, як особистість. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 288 (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої у [INFO] року його матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що його матері - [PERSON], [INFO] належало на праві приватної власності 6/11 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач зазначає, що після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з 6/11 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців немає. Позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини. Але йому було відмовлено внаслідок того, що він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив цей строк з поважних причин, оскільки знаходився на лікування в Фастівській центральній лікарні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], мати позивача, померла у [INFO] року (а.с.3). Враховуючи те, що відповідач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з знаходженням на лікуванні, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, в зв'язку із чим вважає за необхідне визначити позивачеві додатковий строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини за законом терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Заявник Томаківська райдержадміністрація у своєму письмовому зверненні до суду в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], просить ухвалити рішення, яким визнати безвісно відсутнім громадянина [PERSON], [INFO], який є батьком вказаної дитини, мотивуючи наступним. Згідно довідки Томаківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17.09.2013 року батько малолітньої [PERSON] знаходиться в розшуку з вересня 2012 року, за цей час долею дитини не цікавився, зв'язку не підтримував, матеріально не утримував і до сьогоднішнього дня його місце знаходження не встановлено. На даний час малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться під опікою у своєї баби громадянки [PERSON], [INFO], і проживає за адресою: [ADDRESS] (згідно розпорядження голови Томаківської районної державної адміністрації від 18.10.2012 №242-р.), яка нею опікується і забезпечує всім необхідним для належного виховання, навчання та розвитку. Визнання громадянина [PERSON] безвісно відсутнім необхідно з метою захисту прав та інтересів його дитини [PERSON]- дитини позбавленої батьківського піклування. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] не заперечує проти заявлених вимог та підтримала їх в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників заявника та заінтересованої особи, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності [PERSON] за останнім місцем проживання на протязі тривалого часу підтверджується наступними письмовими довідками. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 26.11.2013 року вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO], зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться. Факт відсутності [PERSON], який перебуває у розшуку з вересня 2012 року, підтверджується довідкою Томаківського РВ ГУМВС України від 17.09.2013 р. З розпорядження голови Томаківської районної державної адміністрації від 18.10.2012 №242-р. вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], якій надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, призначено [PERSON] опікуном над нею. З огляду на вищевикладене, ураховуючи надані суду докази та документи, суд дійшов висновку, що в наявності є всі правові підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, як особу, про яку немає відомостей за місцем її проживання на протязі більше року. На підставі викладеного та

Outcome: approved