Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

22 серпня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення у вищезазначеній цивільній справі, яким позов було задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Все для соків» суму заборгованості за кредитним договором №К4КС/LON/067 від 20 жовтня 2009 року в розмірі 13055217,91 гривень, а також судовий збір у розмірі 1820,00 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення вказаної суми заборгованості з поручителя [PERSON] позивачу було відмовлено. 04 жовтня 2013 року до суду надійшла заява представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої представник заявника послався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ у цивільній справі № 2-5388/11 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Все для соків", [PERSON], ТОВ "УФА "Верус" про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ "Все для соків" суми заборгованості за кредитним договором № K4KC/LON/067 від 20 жовтня 2009 року у розмірі 13055217,91 гривень, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Як зазначено у вказаному судовому рішенні, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем ТОВ "Все для соків" своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, тому в частині вимог до цього відповідача позов підлягає задоволенню. В задоволенні вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до відповідача [PERSON] судом відмовлено, оскільки договір поруки №K4KC/LON/067-р від 20 жовтня 2009 року, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Все для соків" за кредитним договором № K4KC/LON/067 від 20 жовтня 2009 року, визнано недійсним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2010 року. 05 вересня 2013 року рішенням Апеляційного суду Херсонської області рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2010 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ "Все для соків", ПАТ КБ "ПриватБанк", третя особа [PERSON] про визнання недійсним договору поруки було відмовлено. Отже, договір поруки № К4КС/LON/067-р від 20 жовтня 2009 року є чинним. Таким чином, на сьогодні судове рішення, яке стало підставою для відхилення позовних вимог кредитора, ПАТ КБ "ПриватБанк", до [PERSON], у сумі 13055217,91 гривень у справі № 2-5388/11 - є скасованим, і відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 361 ЦПК України, це є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2011 року по справі № 2-5388/11 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до поручителя [PERSON] як солідарного боржника про стягнення заборгованості в сумі 13055217,91 гривень. Крім того, ТОВ "Все для соків" не виконало взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а [PERSON] взяв на себе відповідно до укладеного договору поруки № К4КС/LON/067-р від 20 жовтня 2009 року зобов'язання по виконанню умов кредитного договору. Таким чином, відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у відповідності до ст. 365 ЦПК України. Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, подану заяву задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обгрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правого акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" №4 від 30.03.2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення. Як роз'яснено абзацом 6 ч. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4, якщо в одне провадження було об'єднано кілька позовних вимог (частина друга статті 118, стаття 126 ЦПК), рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Все для соків» 20 жовтня 2009 року був укладений кредитний договір №К4КС/LON/067, за умовами якого, позивач надав, а ТОВ «Все для соків» отримало кредит у розмірі 8941580,16 гривен зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ТОВ «Все для соків» зобов'язалося повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору з відповідними додатками та доповненнями (а.с. 4 - 17). Судом встановлено, що у відповідача ТОВ «Все для соків» перед позивачем виникла заборгованість за вказаним договором, яка з урахуванням всіх штрафних санкцій, пені та відсотків станом на 08 червня 2010 року становила 13055217,91 гривен (а.с. 17 - 18). Так, станом на 08 червня 2010 року заборгованість ТОВ «Все для соків» перед ПАТ КБ "ПриватБанк" по кредиту становить - 11 180 767,27 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 8 941 580,16 гривень, заборгованість за відсотками 1 812 819, 96 гривень, заборгованість з комісії 88 192, 23 гривень. Нараховано пені 3 38 174,92 гривень. Також, ТОВ «Все для соків» не були виконані зобов'язання, передбачені п. 2.2.8 кредитного договору, щодо зобов'язання інформування Банку щомісячно до 25-числа про цільове використання кредитних коштів з наданням відповідної документації, внаслідок чого, відповідно до п. 5.2 кредитного договору, відповідач ТОВ «Все для соків» має сплатити штраф на користь банку у розмір 2% від суми отриманого кредиту за кожний випадок порушення. Вказане зобов'язання не було виконане жодного разу на протязі 7 місяців, починаючи з листопада 2009 року. За невиконання вказаного зобов'язання ТОВ «Все для соків» має сплатити на користь банку штраф у розмірі 1 251 821,22 гривень (7 (міс.) х 2% (відсоток штрафу) х 8 941 580,16 гривень (сума кредиту). Крім того, з ТОВ «Все для соків» стягнуто штраф на користь банку відповідно до п. 5.8. кредитного договору, яким передбачено стягнення з позичальника штрафу у розмірі 1000 грн. + 5% від суми позову у разі порушення позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більше ніж на 30 днів, у зв'язку з чим банк буде вимушений звернутись до суду. Розмір штрафу по п. 5.8. кредитного договору становить 622 629,42 гривень, що розрахований виходячи з наступного: сума позову з врахуванням суми заборгованості та суми штрафу по п.п.2.2.8. кредитного договору складає: 11 180 767,27 + 1 251 821,22 = 12 432 588,49 гривень; сума штрафу по п. 5.8. кредитного договору: 1 000 гривень + 621 629,42 гривень ( 5% від 12 432 588,49 гривень) = 622 629,42 гривень. Отже, загальний розмір грошових зобов'язань ТОВ «Все для соків», з врахуванням заборгованості по кредиту і штрафів по пунктам 2.2.8., 5.8. кредитного договору становить: 12 432 588,49 + 622 629,42 = 13 055 217,91 гривень. Наявність заборгованості ТОВ "Все для соків" перед ПАТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 13 055 217,91 грн. є встановленою судом (а.с. 126 - 127). Крім того, судом було встановлено, що між [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ТОВ «Все для соків» своїх обов'язків за вказаним кредитним договором, що підтверджується копією вказаного договору поруки, дослідженою у судовому засіданні (а.с. 19 - 21). Судом також встановлено, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2010 року було визнано недійсним договір поруки №К4КС/LON/067-р від 20 жовтня 2009 року (а.с. 118 - 122). 05 вересня 2013 року рішенням Апеляційного суду Херсонської області рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2010 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Все для соків», ПАТ КБ "ПриватБанк", третя особа [PERSON] про визнання недійсним договору поруки було відмовлено (а.с. 196 - 199). Отже, договір поруки № К4КС/LON/067-р від 20 жовтня 2009 року є чинним. Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором, який укладається в письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. А згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-5388/11 від 22 серпня 2011 року було задоволено позовні вимоги банку щодо стягнення з ТОВ «Все для соків» суми заборгованості за кредитним договором №K4KC/LON/067 від 20 жовтня 2009 року в розмірі 13 055 217, 91 гривень. В задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] судом відмовлено, оскільки договір поруки № K4KC/LON/067-р від 20 жовтня 2009 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Все для соків» за кредитним договором № K4KC/LON/067 від 20 жовтня 2009 року, визнано недійсним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2010 року. Проте, 05 вересня 2013 року рішенням Апеляційного суду Херсонської області рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2010 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Все для соків», ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: [PERSON] про визнання недійсним договору поруки відмовлено, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в частині солідарного стягнення суми заборгованості у розмірі 13055217,91 гривень з ТОВ «Все для соків», та [PERSON], яка поручителя. Таким чином, на сьогодні судове рішення, яке стало підставою для відхилення позовних вимог кредитора, ПАТ КБ "ПриватБанк", до [PERSON], у сумі 13055217,91 гривень у справі №2-5388/11 - є скасованим та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 361 ЦПК України це є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2011 року по справі № 2-5388/11 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до поручителя [PERSON] як солідарного боржника про стягнення заборгованості в сумі 13055217,91 гривень. Враховуючи, що силу положень договору поруки № К4КС/LON/067-р від 20 жовтня 2009 року [PERSON] взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед позивачем за зобов'язаннями ТОВ «Все для соків», як солідарні із позичальником боржники за повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), оплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Таким чином, відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в цивільній справі №2-5388/11 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус", [PERSON] та ТОВ «Все для соків» про стягнення заборгованості. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне судові витрати у розмірі 1720,50 гривень стягнути з [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved