Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-20 00:00:00

18.03.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Водянської сільської ради Верхньодніпровського району, третя особа: [PERSON] та державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 травня 2010 року помер позивачки рідний брат [PERSON] [INFO]. Після його смерті відкрилось спадковане майно, яке складається з земельної ділянки (паю), площею 7.86 га, що розташована на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Крім неї, є ще спадкоємець, донька брата – [PERSON], яка від спадщини відмовилась. У відділі Держкомзему у Верхньодніпровському районі немає Державного [PERSON] на земельну ділянку (пай) на ім’я брата, у зв’язку зі смертю він його не отримав. Згідно довідки відділу Держкомзему, [PERSON] звернувся з заявою про внесення змін до Сертифікату на право на земельний пай у зв’язку зі смертю його матері [PERSON] чан З.В., яка померла 07.07.1999р. Але сертифікат, зі змінами брат не отримав у зв’язку зі смертю. Тобто брат не отримав [PERSON] на земельну ділянку після смерті матері, а їй не можуть видати свідоцтво про право на спадщину у зв’язку з відсутністю право установчого документу на земельну ділянку на ім’я брата, на підставі чого просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер 31 травня 2010 року, на земельну ділянку (пай), площею 7.86 га, вартістю 141485.84 грн., розташовану на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.08 р. після смерті його матері [PERSON] В судове засідання позивач з’явився позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Заявою від 06.07.2013 року змінив позовні вимоги та просив визнати за ним право на земельну ділянку /пай/ згідно сертифікату ДП №0243747, площею 7,86 га, вартістю 141485 грн. 84 коп., розташовану на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 31.05.2010 року, що належало йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2008 року після смерті його матері [PERSON] (а.с. 24-25). Надалі надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Представник Відповідача – Водянської сільської ради, в судове засідання з’явився проти позову не заперечував. Надалі в представник в судове засідання не з’явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. [PERSON] особа: [PERSON] , в судове засідання не з’явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутністю, проти позову не заперечує (а.с. 28). [PERSON] особа: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з’явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутністю (а.с.20). Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що 31.05.2010 р. помер [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КИ №341579, виданим 01 червня 2010 року Виконавчим комітетом Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 12). За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті [PERSON]В відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку. Позивач є рідною сестрою померлого [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження спадкодавця (а.с. 14); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя щодо укладання шлюбу та зміну прізвища матері спадкодавця та позивачки (а.с. 13); Свідоцтвом про народження позивачки серії ГД №184244, виданим 20.05.1958р. Новомиколаївської с/р Верхньодніпровського району; Свідоцтвом про укладання шлюбу позивачки серії ІІІ-КИ №293008, виданим 26.04.1985р. бюро РАЦС Вольногірського міськвиконкому Дніпропетровської області (а.с. 11). Рішенням Верхньодніпровського районного суду від 12 жовтня 2012 року позивачці визначений додатковий строк для прийняття спадщини після померлого 31.05.2010 р. [PERSON], [INFO]. 04 грудня 2012 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 04 грудня 2012 року, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у зв’язку з неможливістю встановлення факту належності права на земельну частку (пай) померлому гр.. [PERSON], в зв’язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 17). Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0243747, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 7,86 умовних кадастрових гектарах. Також у вказаний Сертифікат внесені зміни, відповідно до яких право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №3661 від 12.07.2008р. ВКМ №121382. зміни внесені 19 серпня 2008 р. (а.с.35). Листом від 16.08.2013р. №5/18-1657 Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) ДП №0243747 знаходиться в управлінні, оскільки після внесення змін до даного сертифікату громадянин не звернувся до управління за його отриманням (а.с. 34). За положеннями Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та ст. ст. 2, 3 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)” за результатами паювання за членом колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства визначається право земельну частку (пай) певного розміру без виделення у натурі. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації Із вищезазначеного випливає, що спадкодавець - [PERSON] набув право на земельну частку (пай) про що внесені відповідні зміни до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0243747, тобто на день смерті спадкодавця він мав право на земельну частку (пай), та це право посвідчене належним документом. Само по собі не звернення спадкодавця за Сертифікатом, оформленим відповідно до чинного законодавства не позбавляє його право на цю земельну частку (пай), оскільки діюче законодавство не передбачає таку підставу припинення права на земельну частку (пай). Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки Відповідно до відомостей Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, після померлого 31.05.2010 р. [PERSON], заяву про прийняття спадщини за заповітом подала сестра - [PERSON] (а.с. 33). З огляду на викладене, враховуючі, що спадкодавцю на час смерті належало право за земельну частку (пай), яке було набуто відповідно до діючого законодавства та посвідчено належними документами, а позивач є єдиним спадкоємцем, тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов’язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1414 грн. 86 коп.

Outcome: approved