overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в шлюбі з 10 вересня 2011 року, зареєстрованому в виконкомі Мирненської селищної ради, Тельманівського району Донецької області, за актовим записом № 3. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 334208, виданого 15 жовтня 2013 року, виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 26, яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальної допомоги на утримування доньки відповідач не надає, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з’явилася, але надала суду заяву в якій підтримала у повному обсязі свої позовні вимоги і просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, але надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. . Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 10 вересня 2011 року, зареєстрованому в виконкомі Мирненської селищної ради, Тельманівського району Донецької області, згідно свідоцтва про шлюб серія 1-НО № 262507. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 334208, виданого 15 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідно наданої довідки з Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за № 1556 від 07.11.2013 року. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

30 грудня 2013 року судом було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі. Приймаючи рішення по справі суд не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Беручи до уваги, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири задоволено в повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері – [PERSON], померлої 04 квітня 2007 року. В позовній [PERSON] посилається на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері – [PERSON], яка померла 04 квітня 2007 року. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернулася в силу того, що втратила свій паспорт громадянина України. Отримала новий лише в 2013 році. Вважає зазначену причину пропуску строку звернення до нотаріуса поважною. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №098520, виданого Надеждівською сільською радою Арцизьского району, Одеської області 06 квітня 2007 року, [PERSON] померла 04 квітня 2007 року. Згідно свідоцтва про народження серії ІV-ЖД №360256, виданого Лабушненською сільською радою Кодимського району 12 грудня 1987 року матір»ю [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] померла 04 квітня 2007 року. Позивач втратила паспорт громадянина України, що унеможливило її своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, суд констатує, що втрату паспорта громадянина України позивачем можливо вважати поважною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщинизвер, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрований та мешкає за адресою: м. Суми, вул. Менделєєва, 26. З 1994 року в його будинку зареєстровані також [PERSON] та [PERSON], які не проживають в спірному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачують, але залишаються там зареєстрованими. Тому просить про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Позивач в судове засідання не з’явився надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа в поданій суду заяві просила розглядати справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO] що підтверджується довідкою Сумської міської ради. (а. с. 8). Крім позивача, за цією адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] та її донька [PERSON] А.(а.с.8). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок № 26 по вул. Менделєєва належить на праві власності [PERSON](а.с.19). Відповідачі з 1994 року і до теперішнього часу в спірному приміщенні не проживають, комунальні послуги не сплачують, але не знімаються з реєстрації за місцем проживання. Вказані факти знайшли підтвердження в судовому засіданні, згідно з поясненнями позивача. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження майном. Суд дійшов висновку, що право позивача, як власника квартири, порушене і підлягає захисту, а позов – задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24.04.2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 27. Свої вимоги мотивує тим, що 24.04.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їхні сімейні стосунки припинені, сім»я розпалося по причині того, що між ними зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне проживання неможливе, тому звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з’явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю, просила після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: “Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу“ та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: “Суд з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини – інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.” Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Роменському району реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 27, що стверджується свідоцтвом про шлюб.(а.с.5) Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя і збереження сім’ї стали неможливими. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.06.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 110. Свої вимоги мотивує тим, що 02.06.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося. Між нами постійно виникали суперечки та непорозуміння з причин різних поглядів на сімейне життя та несумісністю характерів. Разом вони не проживають півтора роки, шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Також вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечить його інтересам. Спору відносно майна між ними немає. Примирення між ними виключається. Тому звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з’явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю, просила після розірвання шлюбу залишити її дошлюбне прізвище Охріменко. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: “Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу“ та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: “Суд з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини – інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.” Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.06.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 110, що стверджується свідоцтвом про шлюб.(а.с.15) Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя і збереження сім’ї стали неможливими. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, з тих підстав, що вона з відповідачем мають дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дитини у розмірі мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з*явилась, в письмовій заяві позовні вимоги підтримала та просила розглянуту справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явивсь, хоч про розгляд справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що до 22 листопада 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбних відносинах. Від шлюбу сторони мають дитину – [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На даний час позивачка самостійно виховує їх спільну з відповідачем дитину, яка перебуває на її утриманні і проживає разом з позивачкою. Відповідач в свою чергу належним чином не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання їх дитини. Враховуючи викладене необхідно стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання їх дитини [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Пліснянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які належали її батькові, мотивуючи її вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву , в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 03 липня 1993 року помер [PERSON] – батько позивача, якому належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Заболотна буд.33 в с. Плісняни Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено, оскільки на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Однак позивач вступила в управління спадковим майном, оскільки фактично проживала у спадковому будинку до смерті спадкодавця, що засвідчує довідка Пліснянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, отже вона прийняла спадщину. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є єдиним спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, які належали його батькові, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину. Відповідач надала заяву, згідно якої позов визнає, оскільки до початку розгляду справи вони досягли домовленості щодо розподілу спадкового майна, просить розглянути справу без її участі, не має претензій до позивача. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 04 травня 2013 року помер [PERSON] – батько [PERSON], [INFO] , якому належали земельні ділянки, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром, 0,64 га (кадастровий номер 6122610100:01:001:0536), яка розташована на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №327567 виданого Зборівською райдержадміністрацією 27 травня 2005 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром, 0,03 га (кадастровий номер 6122610100:01:001:1596), яка розташована на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА 007506 виданого Зборівською райдержадміністрацією 15 червня 2005 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром, 0,05га (кадастровий номер 6122610100:01:001:0957), яка розташована на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА 327947 виданого Зборівською райдержадміністрацією 13 червня 2005 року. На випадок смерті [PERSON]. розпорядився належним йому майном, склавши 10 березня 2011 року заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно дочці [PERSON]., яка відмовляється спакувати в користь свого брата [PERSON] Позивач прийняв спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що [PERSON] є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON]. Позивач надала заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, позов підтримує, мотивуючи його тим, що між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, разом вони не проживають , спільного господарства не ведуть, а тому просить шлюб розірвати . Відповідач у судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив, будь – яких заперечень не надав. Тому, суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2004 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження І-ИД №070982 видане Млиновецькою сільською радою, Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис №01. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім’я фактично розпалася, сторони разом не проживають , спільного господарства не ведуть, а тому позов підлягає задоволенню. Крім цього позивач заявила клопотання про зміну прізвища та відновлення її дошлюбного прізвища – Лучка. Клопотання підлягає задоволенню, згідно ст.113 СК України, ст.235 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача – Тростянецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом, які належали [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву в якій просить слухати справу без участі його представника, заперечень до позову не надав. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 03 січня 2012 року померла [PERSON] - тітка позивачки, якій належало право на земельну частку (пай) розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Тростянецької сільської ради згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР № 0269897 виданого Зборівською райдержадміністрацією 18 липня 1997 року На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним її майном, склавши 14 листопада 2011 року заповіт, згідно якого заповіла вище зазначене майно позивачу. Позивач прийняла спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved