Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області про встановлення факту володіння земельною ділянкою та про визнання права власності на спадщину за законом, після смерті [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2013 року він звернувся до приватного нотаріуса Томаківського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на присадибну і для підсобного господарства земельну ділянку, розташовану на території Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області в [ADDRESS], що належала його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач зазначає, що право власності на вищевказану земельну ділянку його матері [PERSON] перейшло на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON]. Позивач також зазначає, що його мати [PERSON], як фактичний власник вказаної земельної ділянки мала право на отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, але по причині смерті не встигла його отримати. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як відсутня державна реєстрація зазначеної земельної ділянки за спадкодавцем [PERSON], і запропонував звернутися до суду для вирішення цього питання. Право власності на нерухоме майно: житловий будинок з прибудовою та надвірними спорудами, які розташовані на зазначеній земельній ділянці, він оформив на себе у встановленому законом порядку, як спадкоємець за законом. Позивач вважає, що в порядку правонаступництва він має право на отримання спадщини навіть при тих обставинах, що за свого життя спадкодавець не встигла отримати свідоцтво про право власності на належне їй майно. Відповідно до пункту 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при цьому зазначив, що проти даного позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Зі свідоцтва про смерть /серії [NUMBER]/ виданого відділом ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що спадкодавець [PERSON] дійсно померла [INFO] /актовий запис № 120/. Спадкодавець [PERSON] є матір'ю позивача у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього / серії [NUMBER] виданого 11.06.1974 року. З матеріалів справи також вбачається, що у позивача виникла необхідність в оформленні спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON], а саме: земельної ділянки площею 0,23 га, розташованої на території Томаківської селищної ради Дніпропетровської області в [ADDRESS]. Позивач звертався до приватного нотаріуса Томаківського нотаріального округу щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, який відмовив позивачу у видачі в зв'язку з відсутністю державної реєстрації на вказане майно, що підтверджується копією листа нотаріуса від 11.10.2013 року за вих. № Б-13/02-17. Мати позивача, [PERSON] дійсно була власником спадкового майна вищевказаної земельної ділянки площею 0,23 га, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 139 від 09.06.1993 рок, виданого на ім'я [PERSON], в якому державним нотаріусом зроблено запис від 12.03.2012 року в тім, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом право власності на земельну ділянку переходить до [PERSON]. Відділом Держземагенства у Томаківському районі Дніпропетровської області надано Витяг № 138 від 16.10.2013 року з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі на вищевказану земельну ділянку загальною площею 0,23 га, згідно якого нормативно - грошова оцінка зазначеної земельної ділянки становить 30 683,00 грн. Право власності на нерухоме майно: житловий будинок з прибудовою та надвірними спорудами, які розташовані на зазначеній земельній ділянці, позивач оформив на себе у встановленому законом порядку, як спадкоємець за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом законом серії ВТМ № 156878 від 08.10.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАК № 853500, в якому позивач зазначений власником. Крім того, на запит суду приватним нотаріусом надано копію спадкової справи після померлої [PERSON] та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 35879948 від 26.11.2013 року. Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що мати позивача, [PERSON], фактично являлася власником земельної ділянки площею 0,23 га, яка розташована на території Томаківської селищної ради Дніпропетровської області в [ADDRESS]. Оскільки мати мала право на отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, але по причині смерті не встигла його отримати, а після її смерті має місце перехід прав та обов'язків від спадкодавця до спадкоємців, то в порядку правонаступництва позивач має право на отримання спадщини навіть при тих обставинах, що за свого життя спадкодавець [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право власності на належне їй майно. Факт володіння [PERSON] зазначеною земельною ділянкою та визнання за позивачем права власності на земельну ділянку не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав та інтересів інших осіб. У відповідності до ст.ст.1216 та 1218 ЦК України після смерті спадкодавця, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, до спадкоємців переходить право на отримання у спадщину цього спадкового майна. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Згідно п. "г"ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до пункту 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Таким чином, до позивача, як до спадкоємця за законом першої черги, який прийняв спадщину, перейшло право на отримання у спадщину вищевказаного нерухомого майна, фактичним власником якого являлася померла [PERSON] Тобто інші спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні, тому суд має підстави для визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто судом може бути встановлено факт володіння спадкодавцем вищевказаним нерухомим майном на праві приватної власності. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача не претендує на спадщину після смерті матері [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved