Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими надвірними спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS] посилаючись на те, що згідно рішення Сквирського райсуду від 11.07.1989 року житловий будинок [ADDRESS] був поділений між нею та її чоловіком [PERSON], а саме, 2/3 частини вказаного будинку отримала вона, згідно вказаного рішення суду, яке зареєстровано Білоцерківським МБТІ 28.12.1989 р. в реєстровій книзі №3, реєстр № 307, а 1/3 частину вказано житлового будинку було визнано за її колишнім чоловіком - [PERSON]. Зареєстрована та проживає вона у вказаному будинку з 1988 року. [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Лівобережним відділом ЗАГС м. Москви Російської Федерації.13.03.2001р. Після його смерті вона впродовж 13 років проживає у будинку, підтримує його у належному стані, оплачує комунальні платежі, обробляє садову та городню ділянку, проводить ремонтні роботи у будинку, використовує за призначенням господарські будівлі, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуюсь даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, проводить в ньому як поточні так і капітальні ремонти. З березня 2001 року по теперішній час треті особи - [PERSON] та [PERSON] спільні діти, не перечать щодо визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку яка належала їх батьку. Інших спадкоємців окрім них немає. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутності та просить ухвалити рішення по суті позовних вимог. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у попередньому судовому засіданні у його відсутності, позов визнав заперечень не має. Треті особи: [PERSON], [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовими клопотаннями про розгляд справи у попередньому судовому засіданні у їх відсутності, позов визнають заперечень не мають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] має на праві приватної власності 2/3 житлового будинку [ADDRESS], згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 11.07.1989р., яке зареєстровано Білоцерківським МБТІ 28.12.1989 р. в реєстровій книзі №3, за реєстром № 307. Згідно цього ж рішення суду 1/3 частину вказано житлового будинку було визнано за її колишнім чоловіком - [PERSON]. [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Лівобережним відділом ЗАГС м. Москви Російської Федерації, 13.03.2001р. Згідно рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради Київської області від 31.07.2013 року № 904/56, житловому будинку по [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 20.08.2013 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 79,80 кв.м., жилої 51,70 кв.м. Згідно будинкової книги та паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON] з 30.06.1988 року зареєстрована та проживає в житловому будинку [ADDRESS] Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Як встановлено судом, позивач добросовісно проживає в житловому будинку [ADDRESS], відкрито володіє нерухомим майном фактично з 2001 року, оскільки звернень державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб з приводу незаконного проживання в будинку не отримувала, безперервно володіє нерухомим майном з вищевказаного періоду більше десяти років, тобто без переривання строків його володіння за підстав передбачених законом, а тому вважається такою, що правомірно за набувальною давністю набула право власності на вказане нерухоме майно. Частиною 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 р. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved