Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

У жовтні 2013 року до суду звернувся ПАТ « Дельта Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з»явився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3859 грн.73 коп. та судові витрати понесені банком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: 01.03.2011 року між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір №003-16007-010311, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 3188 гривень. Згідно п.2.3. договору за користування кредитом відповідач [PERSON] сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік. А також, відповідно до п.2.5. кредитного договору за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,23% в місяць. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.1., 3.2. Кредитного договору [PERSON] зобов»язався сплачувати платежі в строки визначені цим договором. Виконати своєчасно та повному обсязі зобов»язання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.7.Кредитного договору в разі порушення позичальником будь-якої з умов цього договору останній зобов»язується на вимогу кредитора та у терміни вказані кредитором, достроково виконати прийняті на себе зобов»язання за цим договором, у тому числі повернути у повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за його користування та плату за обслуговування кредитної заборгованості, а також можливі штрафні санкції, передбачені цим договором. Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідача [PERSON] перед банком станом на 13.08.13 року в розмірі 3859 грн.73 коп., яка складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~3474,92 грн. заборгованості за кредитом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~0,15 грн. заборгованості за відсотками ; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~384,66 грн. заборгованості за комісіями. Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі і підлягають задоволенню. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved