Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить припинити право власності відповідача на земельні ділянки та визнати отримані державні акти на землю недійсними. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після померлих батька [PERSON] та матері [PERSON] відкрилася спадщина на належне їм майно. Спадкоємцями після померлих є позивач, відповідач та їх рідна сестра [PERSON] [PERSON] від своєї частки відмовилася на користь позивачки . Частину спадкового майна позивач та відповідач оформили , а право власності на земельні ділянки , які належали батьку та матері , призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не оформили , оскільки виникла потреба в тлумаченні заповітів, залишених батьками . Рішеннями Бобровицького районного суду було розтлумачено зміст заповітів та уточнено лише склад майна , яке заповіли батьки. Хоча згідно заповітів майно батьки заповіли сестрі [PERSON] , проте , відповідно до ст.1241 ЦК України позивач має право на обов"язкову частку , так як є пенсіонеркою за віком . В листопваді 2012 року позивачці стало відомо , що відповідач отримала право власності на земельні ділянки, стосовно яких роз"яснювалися заповіти , отримавши державні акити на них. 09.11.2012 року позивач звернулася з письмовою заявою до відділу Держкомзему в Бобровицькому районі з проханням надаити и інформацію щодо видачі сестрі державних актів. 06.12.2012 року та 26.02.2013 року позивач отримала відповіді , згідно яких роз"яснено , що державні акти [PERSON] отримала на підставі рішень суду від 08.12.2010 року та 07.02.2011 року про тлумачення заповітів , а також була повідомлена про перевірку правомірності видачі державних актів. 16.05.2013 року головне управління Дерземагентсва в Чернігівській області надіслало позивачці витяг з довідки про перевірку відділу Держземагентсва в Бобровицьколму районі з якої видно, що [PERSON] незаконно отримала державні акти на право власності на землю , проте так вони зареєстровані, то недійсними вони можуть бути визнані лише в судовому порядку , тому позивачу рекомендовано звернутися до суду. Так як позивач має право на обов"язкову частку в спадщині , державні акти на спірні ділянки видані лише на відповідачку , незаконно , то позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала повністю , просить їх задовольнити. Відповідач вимоги не визнала, вважає, що на законних підставах є власником земельних ділянок. Представник Бобровицької дкржадміністрації в судове засідання не з"явився, але надійшла заява про слухання справи в їх відсутність.(а.с.39-42), рішення просять винести на розсуд суду , відповідно до закону та фактичних обставин справи. Представник відділу Держземагентства в Бобровицькому районі в судове засідання не з"явився, проте про час і місце розгляду повідомлені належним чином , про що свідчить розписка, з заявами про перенесення розгляду, розгляд в їх відсутність не зверталися, заперечень не подавали , а тому суд ухвалив розгляд провести в їх відсутність, заслухавши думку учасників. Заслухавши сторони , розглянувши письмові пояснення , матеріали справи суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є спадкоємцями померлих в 2008 році батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9,12-18, 25)- позивач по закону на обов"язкову частку , відповідач по заповіту. Після смерті батьків залишилося нерухоме майно , до складу якого входять і земельні ділянки , які належали померлим на підставі державних актів серії ЧН 174561 та ЧН 174560 . Дані Державні акти спадкодавцями за життя були отримані і оригінали ними не були втрачені.Під час оформлення в нотаріальній конторі спадщини виникла потреба в тлумаченні заповітів, тому відповідач звернулася до суду та були прийнятті рівшення , відповідно до яких уточнено склад майна , проте в рішенні суд не зазначав , що визнавати право власності за [PERSON] олексіївною на ці земельні ділянки( а.с. 19,24) . Отже отримавши роз"яснення змісту заповітів вона зобов"язана була звернутися до нотаріальтної контори, виключною компетенцією якої є оформлення спадщини та відповідно до положень глави 89 ЦК УКраїни оформити свої спадкові права , отримавши свідоцтво про право власності на спадщину . І лише маючи свідоцтво про право власності на спадщину отримати Державний акт про право власності на землю, що не суперечило б положенням ст.131 ЗК України , 328 ЦК України. Відповідач [PERSON] отримала незаконно Державний акт , що встановила і службова перевірка проведена Головним управлінням Держземагентством в Чернігівській області ( а.с.33,34). При цьому порушені були і права позивачки , яка має право на частину земельних ділянок , як на обов"язкову долю в спадщині, так як на час смерті батьків вона є особою не працездатною , в силу длосягнення пенсійного віку (а.с.5) і якої безпідставно була позбавлена. Відповідно до ст.ст. 328, 346 ч.2 ЦК України право власності на земельні ділянки набуте відповідачкою незаконно підлягає припиненню , а державні акти визнаються недійсними. Так як на день прийняття рішення судом сторони подали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність , то фіксування судового процесу , відповідно до ст.197 ЦК України не проводилося. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved