Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] та [PERSON] і просить визнати проживання їх у квартирі по [ADDRESS] незаконним та виселити разом з їхнім неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] з даної квартири. Судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і суду пояснила, що вона зареєстрована і постійно проживала в квартирі [ADDRESS]. Квартира однокімнатна, житловою площею 21.3 кв. м, неприватизована. Вказана квартира в грудні 1975 року була виділена батькові за місцем його роботи на Бурштинський ТЕС на сім'ю з трьох чоловік. В 1996 році вона одружилася з [PERSON], який згодом був зареєстрований і став проживати в спірній квартирі, яку для них залишили її батьки. Сімейне життя з [PERSON] не склалося і шлюб їхній було розірвано. В 2008 році її було засуджено до позбавлення волі, через що вона деякий час була відсутня по місцю проживання. Після звільнення з місць позбавлення волі, вона повернулася в м. Бурштин. Однак, потрапити у свою квартиру не змогла, так як замки в дверях були поміняно і, як вона встановила пізніше, бувший чоловік теж відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а в квартиру, ніби-то за його згодою, поселилася молода сім'я з дитиною. На її (позивачки) вимоги звільнити квартиру добровільно, відповідачі відмовляються і в квартиру її не допускають, а її звернення до комунального підприємства "Житловик" та Бурштинської міської ради із заявами про захист її житлових прав позитивних наслідків не дали. Вважає, що квартиру відповідачі зайняли самовільно і просить позов задовольнити повністю та виселити їх разом з неповнолітнім сином із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали. Їх представник подав письмове заперечення із змісту якого вбачається, що в спірну квартиру вони поселилися з дозволу їхнього родича - [PERSON], який після розлучення з дружиною проживав в даній квартирі один. В цій квартирі вони проживають вже більше двох років. За цей період часу вони зробили в квартирі ремонти за власні кошти, сплатили борги за комунальні послуги в розмірі 3915 грн. за рішенням суду. Пізніше було подано заяву до виконавчого комітету Бурштинської міської ради про оформлення приватизації квартири на [PERSON] Спірна квартира в даний час є місцем їх постійного проживання, самовільно вони не вселялись, а отримали на це дозвіл, через що виселення їхньої сім'ї із займаного приміщення порушить їх конституційне право на житло. В позові просили відмовити. Представник служби у справах дітей суду пояснила, що відповідач [PERSON] звернулась у Галицьку районну державну адміністрацію про надання комісією рішення про можливість та доцільність виселення з квартири малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до даного рішення комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши матеріали даної справи вважає за можливе виселення сім"ї [PERSON] з їх малолітнім сином з квартири, що знаходиться по [ADDRESS], та зміну місця проживання малолітнього [PERSON] за умови забезпечення права малолітнього на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не зашкодять фізичному та розумовому розвитку дитини. Заслухавши доводи позивача [PERSON], її представника, заперечення відповідачів та їх представника, представника третьої особи, а також перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обгрунтована і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] З копії ордера на житлове приміщення серії ОК за № 01016, виданого 15 грудня 1975 року виконкомом Бурштинської селищної ради на ім'я [PERSON] (а.с. 19) вбачається, що [PERSON] на сім'ю з трьох чоловік було виділено однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 21.3 кв. м. В ордері значаться: квартиронаймач - [PERSON] (батько позивача), [PERSON] - дружина останнього та [PERSON] - їхня дочка. Квартира до цього часу неприватизована. В 1996 році позивач одружилася з [PERSON], який згодом був зареєстрований і став проживати в спірній квартирі, яку для новоствореної сім'ї залишили батьки позивача. Сімейне життя позивача з [PERSON] не склалося і шлюб їхній було розірвано. В 2008 році позивач [PERSON] була засуджена до позбавлення волі, через що деякий час була відсутня по місцю проживання. Після звільнення з місць позбавлення волі, вона повернулася в м. Бурштин. Однак, потрапити у свою квартиру не змогла, так як замки в дверях були поміняно. В даний час бувший чоловік, [PERSON] теж відбуває покарання в місцях позбавлення волі. З акту комісії Бурштинського комунального підприємства «Житловик» від 25.01.2013 року (а.с. 10) вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Під час перевірки двері квартири членам комісії не відчинили, зі слів сусідів в квартирі проживає сім'я з трьох чоловік - двоє дорослих та малолітня дитина. Як пояснила в судовому засіданні відповідач [PERSON], в спірну квартиру вона з сім'єю вселилися з дозволу їхнього родича - [PERSON], який після розлучення з дружиною проживав в даній квартирі один. В цій квартирі вони проживають вже більше двох років, за цей період часу зробили в квартирі ремонти за власні кошти, сплатили борги за комунальні послуги. З довідки за № 268 від 24 січня 2013 року вбачається, що відповідач, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] Відповідно до ст. 65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. В даному випадку, згоди на вселення в спірну квартиру відповідачів [PERSON] не давала. На квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов сім'я [PERSON] не перебуває. Позивач [PERSON] права на користування житлом та проживання в спірній квартирі не втратила. Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання іншого жилого приміщення. Виселення згідно ст. 109 Житлового кодексу України проводиться добровільно або в судовому порядку. Із змісту рішення комісії з питань захисту прав дитини Галицької райдержадміністрації від 11.12.2013 року вбачається, що комісія вважає за можливе виселення сім"ї [PERSON] з їх малолітнім сином з квартири, що знаходиться по вул. В. Стуса,11/4 та зміну місця проживання малолітнього [PERSON] за умови забезпечення права малолітнього на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не зашкодять фізичному та розумовому розвитку дитини. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. 116 Житлового кодексу України,

Outcome: approved