Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку землекористування, в якому посилається на те, що на праві приватної власності йому належить ? частина жилого будинку з господарськими спорудами та прибудовами, які знаходяться на присадибній земельній ділянці площею 639 кв.м. за адресою: [ADDRESS], а інша ? частина цього будинку належить відповідачці. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 04.08.2010 року проведено розділ вищезазначеного будинку в натурі між ним та відповідачем в рівних долях. В теперішній час він бажає провести відчуження своєї частини будинку, а так як відповідач заперечує, тому виникла необхідність виділити свою частину домоволодіння у окремий об'єкт нерухомості, для чого він повинен: встановити межі землекористування та отримати кадастровий номер на свою частину земельної ділянки, привласнити своєму будинку окремий адрес, а відповідач проти, тому він був вимушений звернутись до суду з позовом про встановлення порядку землекористування. Просить суд встановити порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав. Просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до меж, визначених у висновку експертизи № 91 від 22.07.2013 року, варіант №2 (додаток 3). Також просить стягнути частину судових витрат з відповідачки. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до меж, визначених у висновку експертизи № 91 від 22.07.2013 року, варіант №2 (додаток 3), але щодо стягнення з неї частини витрат за проведення експертизи вона не погодилась, бо на початку розгляду справи нею та позивачем було обумовлено, що всі витрати будуть покладатись саме на позивача. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторонам на праві приватної власності належить по ? частина жилого будинку з господарськими спорудами та прибудовами, які знаходяться на присадибній земельній ділянці площею 639 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4,5). Відповідно до висновків технічної експертизи від 22.07.2013 року, що проводилася на підставі ухвали суду, запропоновано варіант розділу земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] між власниками за згодою сторін, згідно якого: Загальна площа земельних ділянок, що виділяються в спільне сумісне користування, дорівнює 38,4 кв.м, у Додатку 3 вони показані коричневим кольором. Площа реальної частки земельної ділянки з будівлями, що виділяється у користування [PERSON] дорівнює 300,3 м2, вказана у Додатку 3 червоним кольором і складає 1/2 частку. Площа реальної частки земельної ділянки з будівлями, що виділяється у користування [PERSON] дорівнює 300,3 м2, вказана у Додатку 3 блакитним кольором і складає х/і частку. Варіант передбачає: 1. Перенос вбиральні "Д" в бік лівої межи у порядку зазначеному у п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004р. [8], 2. Встановити земельний сервітут на земельній ділянці, що виділяється [PERSON], (вказано у Додатку 3 блакитним кольором зі штрихом), для проходу [PERSON] у цілях ремонту належної йому зовнішньої стіни будинку, відповідно до вимог ст. 98-102 Земельного кодексу України [7], п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.» [6]. 3. Спорудження внутрішньої розподільної огорожі при в'їзді на ділянку: - від житлового будинку вздовж сараю "В" - між земельною ділянкою, що виділяється в спільне сумісне користування та земельною ділянкою, що виділяється у користування [PERSON] - від житлового будинку до лівої бокової межи - між земельною ділянкою, що виділяється в спільне сумісне користування та земельною ділянкою, що виділяється у користування [PERSON] 4. Спорудження внутрішньої розподільної огорожі на городі, позаду будинку: - від житлового будинку вздовж бокових меж - між земельними ділянками, що виділяються у користування [PERSON] і [PERSON] - між земельною ділянкою, що виділяється у користування [PERSON] вздовж частини сараю "Б" і сараю "Г", і земельною ділянкою, що виділяється в спільне сумісне користування; - від земельної ділянки, що виділяється в спільне сумісне користування вздовж бокових меж до заднього кордону - між земельними ділянками, що виділяються у користування [PERSON] і [PERSON] Такий розділ земельної ділянки не суперечить інтересам сторін, є допустимий та можливий. Як визначено ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, з моменту розділення житлового будинку [ADDRESS] до його власників перейшло і право користування частиною земельної ділянки 639 кв.м. У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Такі ж вимоги стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Також, представником позивача в судовому засіданні було заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат пов'язаних з проведенням експертизи, судових витрат при зверненні до суду, а також витрат про доповнення за клопотанням експерта, тобто позивач просить стягнути витрати в сумі 4952,82 гривні з відповідача. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат пов'язаних з проведенням експертизи, а також витрат про доповнення за клопотанням експерта, суд вважає за необхідне в цій частині відмовити, так як в судовому засіданні позивач зобов'язався самостійно сплатити всі витрати за проведення експертизи. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок відповідача та позивача пропорційно, оскільки вимоги позивача задоволені частково.

Outcome: partial