Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якому зазначив, що 02.02.2013 року у м. Харкові на виїзді з супермаркету «Клас» на пр.. 50 річчя ВЛКСМ, сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача - [PERSON] та автомобіля «Seat», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ», державний номер [NUMBER], що належить позивачу, зазнав технічних пошкоджень, відповідно до звіту № 02391 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 06.02.2013 року на загальну суму 13539,38 грн. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.04.2013 року у справі № 641/3257/13-п, [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та оштрафовано на 340 грн. Відповідно до полісу № АЕ/2111208 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] на час скоєння ДТП був застрахований в Страховому Товаристві з Додатковою Відповідальністю «Гарантія». У зв'язку з чим просить стягнути з Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 12724,98 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь франшизу в розмірі 1000,00 грн., та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача СТзДВ «Гарантія» в судове засідання не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що вимоги позивача в частині стягнення грошової суми з СТзДВ «Гарантія» є завищеними та такими, що не можуть прийматись судом як доказ розрахунку витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом ТЗ через те, що діючим в Україні законодавством, зокрема ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов'язок встановлення вартості матеріального збитку саме потерпілою особою, адже обов'язок щодо встановлення вартості здійснюватиме саме страхове відшкодування є необґрунтованими, безпідставними та таким, що спростовується наданими самим же представником відповідача доказами. Відповідач [PERSON] до судового засідання з'явився, проти позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення і доводи сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова № 641/3257/13-п (провадження № 3/641/953/2013) від 17.04.2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини [PERSON] ( а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 519874 транспортний засіб марки «ВАЗ 111940 ЗНГ», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а. с. 3) Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в СТзДВ «Гарантія» 03.01.2013 року, поліс № АЕ/2111208. Згідно договору страхування встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю в розмірі 100000,00 грн., за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. (а. с. 4) Дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальну шкоду в розмірі 13539,38 грн. відповідно до звіту № 02391 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 06.02.2013 року (а. с. 10-14). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування. 04.02.2013 року позивач в установленому законом порядку звернувся із письмовою заявою до СтзДВ «Гарантія» про виплату йому страхового відшкодування, однак в добровільному порядку СТзДВ «Гарантія» жодних виплат не здійснило. Відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик повинен здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 90 днів з часу подання заяви про виплату страхового відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, особі ,яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє протягом періоду нарахування пені ( ст.36.5 Закону). Ствердження представника відповідача СТзДВ «Гарантія» про те, що вимоги позивача в частині стягнення грошової суми з СТзДВ «Гарантія» є завищеними та такими, що не можуть прийматись судом як доказ розрахунку витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом ТЗ через те, що діючим в Україні законодавством, зокрема ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов'язок встановлення вартості матеріального збитку саме потерпілою особою, адже обов'язок щодо встановлення вартості здійснюватиме саме страхове відшкодування є необґрунтованими, безпідставними та таким, що спростовується наданими самим же представником відповідача доказами. Відповідно до звіту № 02391 Про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 111940 від 06.02.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ 111940 (державний номер [NUMBER]) в результаті пошкодження КТЗ в ДТП складає 13539 (тринадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн.. 38 коп. Вищевказаний звіт було складено суб'єктом оціночної діяльності на замовлення СТзДВ «Гарантія». Даний факт доказуванню не підлягає, оскільки сторонами це визнано. Представником відповідача звіт № 02391 Про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 111940 від 06.02.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ 111940 (державний номер [NUMBER]) в результаті пошкодження КТЗ в ДТП не оспорювався, його не було визнано недійсним або скасовано, а тому суд на підставі ч. 1 ст. 58 ЦПК України приймає його як належний доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а саме вартості матеріального збитку. У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у випадку настання певної події (страхового випадку) сплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначену договором ,грошову суму(страхову виплату) , а страховик зобов'язується платити страхові платежі та виконувати інші умови договору. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з СТзДВ «Гарантія» позивачем доведено та підлягають до задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Дорожньо - транспортна пригода сталася включно з вини [PERSON], під час керування транспортним засобом «Seat», державний номер [NUMBER], внаслідок чого позивачу була завдана матеріальна шкода, яку він просить стягнути з СТзДВ «Гарантія». Отже, суд вважає за необхідне стягнути з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 12724,98 коп., а з [PERSON] франшизу у розмірі 1000,00 грн. Згідно зі ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, пов'язаних з переживаннями з приводу дорожньо-транспортної пригоди, довелося викликати бригаду швидкої допомоги, позивач був змушений використовувати громадський транспорт. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був порушений звичний устрій життя позивача, він переніс сильні емоційні хвилювання, що в свою чергу призвели до стану емоційного пригнічення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» , відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, який треба стягнути з відповідача суд враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань [PERSON] При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Проте сума моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача, суд вважає надмірною та недоведеною у заявленому розмірі, а тому вважає за необхідне зменшити заявлений розмір моральної шкоди до 500 (п'ятсот ) грн. 00 коп. Таким чином, вимоги позивача є частково обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial