Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус» - звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 22.01.2012 року, о 19-00 годині, в м.Києві по вул.Западинській, б.5-А, сталося зіткнення автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Цивільно-правова відповідальність при експлуатації транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в страховій компанії «Статус» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/4343453 від 17.06.2011 року. Згідно постанови Подільського районного суду м.Києва від 16.02.2012 року по адміністративній справі №2607/1218/2012 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що потягло пошкодження та матеріальний збиток для власника автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому, відповідач не повідомив ПрАТ «СК «Статус» про настання ДТП у встановлений строк та за встановленим порядком. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус», у зв'язку зі страховим випадком, на підставі страхового акту №7893-12-59-02 та заяви на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу №09-06-06/24605 від 11.10.2012 року виплатило на користь потерпілої сторони - НАСК «Оранта» страхове відшкодування в сумі 5371,85 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму збитків у розмірі 5371,85 гривень та сплачений судовий збір у сумі 229,40 гривень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити, оскільки відповідачем порушено ч.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема не повідомлено страховика про ДТП за встановленим зразком повідомлення протягом трьох робочих днів з дня настання пригоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення, посилаючись на те, що після дорожньо-транспортної пригоди він повідомив страхову компанію про зазначену страхову подію по телефону гарячої лінії. Можливості повідомити письмово в триденний строк страхову компанію він не мав, оскільки у зв'язку із отриманими ним внаслідок ДТП травмами перебував на лікуванні. Крім того, статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо водій транспортного засобі з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Разом з тим, законодавець чітко не визначив упродовж якого терміну з моменту настання страхового випадку необхідно підтвердити, що водій не мав такої змоги. За весь період з моменту страхового випадку представники страхової компанії з ним на зв'язок не виходили та не намагалися встановити всі обставини події та вирішити питання щодо страхового відшкодування, тому він надав медичну довідку про отримані травми вже після того, як страхова компанія надіслала на його адресу регресну вимогу, яку він отримав 15.08.2013 року. Таким чином, зобов'язання, визначені законом та договором, виконані ним перед позивачем в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши надані ними докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.01.2012 року, о 19-00 годині, в м.Києві по вул.Западинській, б.5-А, сталося зіткнення автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Цивільно-правова відповідальність при експлуатації транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в страховій компанії «Статус» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/4343453 від 17.06.2011 року (а.с.7). Постановою Подільського районного суду м.Києва від 16.02.2012 року (адміністративна справа №2607/1218/2012) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. Згідно звіту №АА0274ЕА-31.01/5 від 31.01.2012 року, виконаного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 6074,92 гривень (а.с.13-30). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус» у зв'язку із страховим випадком, на підставі страхового акту №7893-12-59-02 та заяви на виплату страхового відшкодування в порядку регресу №09-06-06/24605 від 11.10.2012 року виплатило на користь НАСК «Оранта» страхове відшкодування в сумі 5371,85 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №119 від 15.01.2013 року (а.с.8). Позивач надсилав відповідачу регресну вимогу, яка не була задоволена (а.с.49). Відповідно до ч.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з п.п.«ґ» п.38.1.1 ч.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент укладання договору) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.4 п.31.1 ст.33 цього Закону. З наданих відповідачем в судовому засідання медичних документів вбачається, що в день ДТП 22.01.2012 року його було оглянуто бригадою швидкої медичної допомоги, призначено лікування, при цьому від госпіталізації [PERSON] відмовився. Крім того, згідно довідки, виданої поліклінікою Святошинського району м.Києва, [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні з 23.01.2012 року по 30.01.2013 року (а.с.41,42, 51, 53). В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив суду, що знаходився на «денному стаціонарі» в поліклініці Святошинського району м.Києва у зазначений період. Аналізуючи пояснення відповідача та надані ним медичні документи, суд приходить до висновку, що [PERSON] мав змогу виконати передбачений Законом обов'язок та у встановлений строк письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, оскільки в день ДТП - 22.01.2012 року він взагалі не перебував на лікуванні, а в період з 23 по 30.01.2012 року - перебував на амбулаторному лікуванні у медичному закладі. Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача про відсутність законодавчого закріплення терміну, впродовж якого після закінчення триденного строку з моменту настання страхового випадку необхідно підтвердити, що водій не мав змоги своєчасно виконати зазначений вище обов'язок, оскільки навіть після закінчення амбулаторного лікування він не вжив будь-яких заходів до належного виконання свого обов'язку про повідомлення страховика про ДТП аж до моменту отримання регресної вимоги, яка була надіслана на його адресу лише 02.08.2013 року. Таким чином, оскільки дана ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], що не оспорюється ним, і останній не повідомив ПрАТ «СК «Статус» про настання ДТП у встановлений законом строк та за встановленим порядком, до позивача перейшло право регресу до страхувальника в межах виплаченого страхового відшкодування. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Отже, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 гривень, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

Outcome: approved