Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

[PERSON] 16 вересня 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], яка померла 06.12.2012\~ року: на земельну ділянку площею 5,6343 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю І-ЧР №\~ 011181, виданого [PERSON] сільською радою 05 жовтня 2001 року; та на земельну ділянку площею 0,3833\~ га, яка розташована на території с.\~ Краснопілка [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області та передана для ведення особистого підсобного господарства, що належала [PERSON], на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю ЧР № 15-24-81, виданого [PERSON] сільською радою 07 червня 2000 року. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує такими обставинами. 06 грудня 2012\~ року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з рухомого та нерухомого майна. Спадкоємців після смерті [PERSON] залишилось двоє: позивач та її сестра [PERSON]. Сестра відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON], подавши відповідну заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач у встановлений законом строк відповідно до статей 1269, 1270 ЦК України прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте отримати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки позивач позбавлений можливості, оскільки на земельні ділянки відсутні кадастрові номера, тобто дані земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель. На час отримання державних актів на ці земельні ділянки Державного реєстру земель не було і, відповідно, відомості щодо цих земельних ділянок у вказаний реєстр внесені не були. Коли був утворений Державний реєстр земель, то покійна мати через свою юридичну необізнаність не звернулась до відповідних органів для внесення відомостей щодо належних їй земельних ділянок до Державного реєстру земель. На теперішній час внести відомості до Державного реєстру земель неможливо, оскільки власника немає в живих, а позивач як спадкоємець не має права на таке звернення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, підтвердила, що вона є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину, що в нотаріальному порядку отримати документи про право на спадщину вона не може, та надала суду копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом про успадкування житлового будинку [PERSON], заповіту спадкодавця та заяви сестри [PERSON] про відмову від 1/2 частини спадщини. Просила задовольнити її позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю та просив задовольнити позовні вимоги, оскільки вони визнані відповідачем та підтверджені належними та допустимими письмовими доказами. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився. В.о. сільського голови надіслав суду заяву про те, що сільська рада визнає позов і просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши заяву відповідача про визнання позовних вимог, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані письмові докази та які відповідачем не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved