overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є батьком її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], однак в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивач не з’явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі (а. с. № 14). Відповідач в судове засідання також не з’явився, але надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та просить розглядати справу без його участі (а. с. № 15). Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. № 3). В даний час дитина проживає з матір’ю та знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, але не надає допомоги на її утримання, чим порушує свій обов’язок як батька утримувати дочку до досягнення нею повноліття, встановлений ст. 182 СК України. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення пов’язаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду і просить встановити факт, що заповіт від імені померлої [PERSON], посвідчений 23 лютого 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на ім»я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить йому, [PERSON]. Посилається в заяві на те, що 23 лютого 2006 року рідна сестра його батька [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на його ім»я та ім»я зацікавлених осіб у справі. [INFO] його тітка померла. Після її смерті він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак його спадкові права не могли бути нею оформлені, т.я. в заповіті та його паспорті існують розбіжності в написанні прізвища та дати народження, а саме: «[PERSON]», замість «[PERSON]» та « [INFO]» замість « [INFO]». В зв»язку з розбіжностями в написанні його анкетних даних йому не може бути видано Свідоцтво про право на спадщину, що позбавляє його можливості оформити спадкові права. Виходячи з цього, просить задовольнити заяву. Зацікавлені особи в судовому засіданні заяву підтримали. Заслухавши пояснення заявника, зацікавлених осіб,дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] померла тітка заявника [PERSON]. 23 лютого 2006 року померла склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на ім.»я заявника, [PERSON] та [PERSON]. Зі змісту заповіту вбачається, що заявник вказаний як [PERSON], [INFO]. В той же час, з паспорта заявника вбачається, що написання його прізвища значиться як «[PERSON]», а дата народження - [INFO]. / а.с. 5 - 12 / Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. ? Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт належності особі документа, зокрема договорів купівлі-продажу, реєстраційного посвідчення, державних актів на право власності, заповіту тощо. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

20.11.2013 року позивач звернувся до суду та вимоги мотивує тим, що [PERSON], будучи дитиною, позбавленою батьківського піклування, навчається у ДНЗ «Сумське міжрегіональне вище професійне училище». Відповідач – мати [PERSON], ухиляється від обов’язку утримувати свою дитину. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 25 % з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання, з моменту подачі позовної заяви до суду, стягнення проводити на особистий рахунок [PERSON] у відділенні Державного Ощадного банку України. В судове засідання сторони не з’явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про рзгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.07.1996 року народився [PERSON]. У свідоцтві про народження відповідач зазначена його матір’ю../а.с.4/ Згідно з рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 09.08.2013 року відповідач позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] Останній отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. /а.с.6-8/ Разом з тим [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище». Строк закінчення навчання 30.06.2015 року. Функції опікуна щодо дитини покладені на адміністрацію навчального закладу. /а.с.9/ З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191, 248 СК України, відповідно до положень яких відповідач зобов’язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. Згідно з положеннями ст. 193 СК України аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Разом з тим згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів на повнолітню дитину є передчасним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 229 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Вироком Середино-Будського районного суду від 22.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] було визнано винним за ст. 296 ч. 2 КК України і засуджено до міри покарання: [PERSON] до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; [PERSON] до 2 років 5 місяців позбавлення волі. Згідно з вироком [PERSON] та [PERSON] визнано винним у вчиненні 27 червня 2012 року злочину за ст. 296 ч. 2 КК України, а саме : у скоєнні хуліганських дій відносно [PERSON], якому були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості. Потерпілий після вчинення відносно нього злочину, перебував на лікуванні в С-Будській центральній районній лікарні з 27.06 по 02.07.2012 року, тобто 6 ліжко-днів. На стаціонарне лікування потерпілого від злочину було витрачено 869 грн. 16 коп., які прокурор просить стягнути з винних осіб. В судовому засіданні прокурор на своєму позові наполягає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з позовом ознайомлені, в судове засідання не з’явились, так як знаходяться в місцях позбавлення волі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов’язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров’я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] винні в завданні тілесних ушкоджень [PERSON], що підтверджується вироком С-Будського районного суду від 22.08.2012 р. Згідно ст. 61 п. 4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов’язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Вартість стаціонарного лікування [PERSON] складає 6 ліжко-днів 869 грн. 16 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.07.2006 р. [PERSON] отримала кредит в сумі 3500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] порушила зобов’язання за кредитним договором і станом на 31.10.2013 року має заборгованість в сумі 11219 грн. 37 коп., яка складається з наступного : 2878 грн. 54 коп. – заборгованість за кредитом; 7330 грн. 38 коп. – заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафу відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання батьківських послуг: 500 грн. – штраф (фіксована частина) 510.45 – штраф (процентна складова) Позивач просить стягнути з [PERSON] 11 219 грн. 37 коп. та судовий збір. В судове засідання позивач не з’явився, просить розглянути справу у їх відсутність, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилась, про час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до укладеного договору №б/н від 07.07.2006 року [PERSON] отримала кредит в сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитного договору. ПАТ КБ «ПриватБАНК» свої зобов’язання за договором виконав в повному обсязі, а саме : надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не повернула борг. В зв’язку з порушенням зобов’язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 31.10.2013 року має заборгованість в сумі 11 219 грн. 37 коп., яка складається з наступного: 2878 грн. 54 коп. – заборгованість за кредитом; 7330 грн. 38 коп. – заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. – штраф (фіксована частина) 510.45 – штраф (процентна складова)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що укладений 12 червня 2007 року шлюб виявився невдалим. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя не склалось, з вини відповідача подружні відносини припинені, примирення між ними неможливе і подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Позивачка наполягає на розлученні, відносно примирення категорично заперечує, просить задовольнити позов та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього не надходило заперечень та повідомлень про причини неявки. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 12 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 030, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області 12 червня 2007 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. За змістом ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, проживають окремо. Судом приймались міри до збереження сім'ї, сторонам надавався строк для примирення, однак подружні відносини не поновлені. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому є законні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання позивачки слід задовольнити і залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10 січня 2009 року. На обгрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. Він, позивач, як спадкоємець по заповіту не звернувся своєчасно до нотаріальної контори у зв'язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту на його користь. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що крім нього інших спадкоємців на майно після смерті [PERSON] немає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився. Від [PERSON] сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника, позовні вимоги визнає, повідомив суд, що в померлої 10.01.2009 року [PERSON] дітей немає, майном померлої користується [PERSON] Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 10 січня 2009 року померла [PERSON], яка 17.12.2007 року вчинила заповіт та все своє майно, заповіла [PERSON] Після смерті спадкодавця, позивач [PERSON] у встановлений законом строк не прийняв спадщину та свої спадкові права не оформив. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 36165181 від 20.12.2013 року, виданої Волочиською державною нотаріальною конторою Хмельницької області, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 10 січня 2009 року, не заводилась. Приватним нотаріусом [PERSON] 02.12.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Звертаючись до суду з даним позовом позивач обгрунтував поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] тим, що йому не було відомо про наявність заповіту на його користь. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому йому необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Державне агентство рибного господарства України в особі Управління охорони , використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої водним біоресурсам в результаті вилову риби незаконним знаряддям лову в сумі 510 гривень. В судове засідання сторони не з’явились, про день слухання справи повідомлені своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач до початку слухання справи подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв’язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об’ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 05 березня 2013 року відповідача було визнано винним у здійснені 08 лютого 2013 року на річці Мукша поблизу села [PERSON] Кам'янець - Подільського району вилову риби: карась – 4 штук, уклін – 1 шт., рибець – 1 шт., лящ – 1 шт. незаконним знаряддям лову – сіткою та притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 4 ст. 84 КУпАП, що підтверджується копією постанови. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили , обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. N 1209, в результаті незаконного лову відповідачем заподіяно водним біоресурсам шкоду за вилов карася 4 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 4 шт. х 1 н.м.д.г.), уклія – 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян ( 1 шт. х 1 н.м.д.г.) , рибець – 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 1 шт. х 15 н.м.д.г.), ляща – 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 1 шт. х 10 н.м.д.г.). Тобто відповідачем заподіяно шкоду в результаті незаконного лову на суму 510 гривень, з них за незаконний вилов карася - 68 гривень (4 шт. х 17 грн.), уклін - 17 гривень (1 шт. х 1 н.м.д.г. х 17 грн.), рибця - 255 гривень (1 шт. х 17 грн. х 15 н.м.д.г.), ляща - 170 гривень ( 1 шт. х 17 грн. х 10 н.м.д.г.) . Відповідно до ст.. 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» особа несе зобов’язання відшкодувати збитки , заподіяні порушенням природоохоронного законодавства в повному об’ємі. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини згідно рішення суду, з 200 до 500 грн./міс. Позовна вимога обґрунтована тим, що на утримання дитини необхідно не менше 1000 грн./міс., так як харчування, відвідування гуртків, одяг та лікування потребують значних коштів, але згоди щодо збільшення розміру аліментів між ними не досягнуто. Позивач в ході розгляду справи свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач добровільно виконував рішення суду про виплату аліментів в розмірі 200 грн./міс., але даних коштів на утримання дитини не вистачає, так як дитина росте, а одяг, продукти, підручники та ін. значно подорожчали і, крім того, під час чергового медичного огляду перед навчальним роком у дитини було виявлено офтальмологічне захворювання, що також потребує затрат на лікування та окуляри. Незважаючи на ці обставини, батько дитини відмовляється виплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з’явився, судове засідання проведене за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 України передбачений обов’язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільною із позивачкою доньки [PERSON], яка народилася 26.12.2001 р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 114654, виданим відділом РАЦС району. Рішенням Теофіпольського райсуду від 21.03.2007 р. № 2-119/07 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн. на місяць. Дитина утримуються позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання від 04.12.2013 р. № [NUMBER] «Теофіпольського цукрового заводу» і не спростоване відповідачем. Згідно довідок Теофіпольської ЦРЛ від 02.12.2013 р. та 05.12.2013 р. донька сторін по справі стоїть на диспансерному обліку в офтальмолога з 2011 р. з діагнозом Міопія (короткозорість) слабкого ступеня обох очей. Враховуючи, що після визначення розміру аліментів у 200 грн./міс. пройшло більше 6-ти років, дитина підростає, внаслідок чого збільшуються її потреби, її здоров’я погіршилося у зв’язку з виявленою хворобою, а тому вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоров’я, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, тому кошти на утримання мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою. Позовна вимога стягувати аліменти в частці від доходу також підлягає задоволенню, так як достовірних доказів відсутності роботи у відповідача сторонами не надано.

Outcome: approved