Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Їй належала земельна ділянка площею 2,8101 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с.Іванків Бориспільського району Київської області. За життя [PERSON] була членом КСП "Іванівське", яке виділило їй земельну ділянку (пай). Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] був виданий 09.06.2010 року - після її смерті, що свідчить про його недійсність в силу ст.25 ЦК України, та відсутність державної реєстрації права власності на дану земельну ділянку. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є мати позивача [PERSON], однак остання відмовилася від права на спадщину. Таким чином позивач не має необхідних документів, необхідних для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, та змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача - Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила справу розглянути у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей виконкому Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 13 (а.с.7). Після смерті [PERSON] на її ім'я 09.06.2010 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 2,8101 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] За життя [PERSON] була членом КСП "Іванівське", яке виділило їй земельну ділянку (пай) розміром 2,69 га, про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с.19,20). [PERSON] до самої смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], разом з донькою та онуком, про що свідчить довідка, надана виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 18.06.2013 року № 546 (а.с.22). Станом на 01.01.2013 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розміром 2,8101 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS], становить 39 228,04 грн. (а.с.23). Після смерті [PERSON], [INFO] року, приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 02/14, з копії якої вбачається, що спадкоємицею після її смерті стала її донька та мати позивача [PERSON], яка в своїй заяві вказала, що не заперечує проти задоволення позову, чим фактично вказала, що відмовляється від права на спадщину на користь свого сина. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. У відповідності до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. "Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженим Наказом Мін'юстом України №7/5 від 07.02.2002 року, визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець, має право на набуття права власності на земельну ділянку після смерті [PERSON], а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved