Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

11 жовтня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ „Дельта Банк" з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 29 вересня 2011 року з [PERSON] було укладено кредитний договір №001-03303-290911 за яким остання отримала кредит у розмірі 6639,00 гривень зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 24% на рік, а також за ведення кредитної справи в розмірі 0,89% на місяць. Згідно меморіального ордеру№34884791 від 30.09.2011 року та товарного чеку №18907 від 29.09.2011 року відповідачка отримала вказані вище кошти, однак неналежно виконувала істотні умови кредитного договору. Повідомлення про виниклу заборгованість [PERSON] були проігноровані. Станом на 28 серпня 2013 року заборгованість за кредитним договором складає 6414,84 гривень з яких: заборгованість по сумі кредиту 5214,81 (п'ять тисяч чотирнадцять гривень) 81 копійка, заборгованість по відсотках 281,91 (двісті вісімдесят одна гривня) 91 копійка та заборгованість по комісії 918,12 (дев'ятсот вісімнадцять гривень) 12 копійок. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" вказану вище заборгованість по кредиту та судовий збір. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. На підтвердження домовленості між сторонами у справі мається кредитний договір №001-03303-290911 (а.с.5-8) порушення істотних умов яких відповідачем у судовому засіданні достовірно встановлено. Частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За розрахунком заборгованості за кредитним договором №001-03303-290911 вбачається, що [PERSON] має перед позивачем заборгованість у розмірі 6414,84 гривень з яких: заборгованість по сумі кредиту 5214,81 (п'ять тисяч чотирнадцять гривень) 81 копійка, заборгованість по відсотках 281,91 (двісті вісімдесят одна гривня) 91 копійка та заборгованість по комісії 918,12 (дев'ятсот вісімнадцять гривень) 12 копійок (а.с.16). Таким чином суд вважає, що доводи позивача є обгрунтованими, а також доведені ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.60 ЦПК України. З [PERSON] також слід стягнути документально підтверджені судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, що відповідає положенням ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved