Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

В вересні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1991 року, займалися тривалий час підприємницькою діяльністю та вирішили придбати у с.Шипинці Кіцманського району Чернівецької області земельну ділянку для будівництва житлового будинку, на якій протягом трьох років ними було збудовано житловий будинок та господарські будівлі. Вказує також, що за час спільного проживання ними було придбано транспортний засіб марки «Caddу» 2007 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], транспортний засіб марки «Trafik», номер кузова № VF1FLBBB56Y148451, державний номерний знак [NUMBER] та транспортний засіб марки «Fiat Ducato», 2006 року випуску, номер кузова № ZFA25000001012050, державний номерний знак [NUMBER], які зареєстровані на ім’я [PERSON]. В зв’язку з тим, що відповідач від добровільного поділу спільного майна подружжя відмовляється, позивачка просила виділити їй в натурі ? частину незавершеного будівництва житлового будинку загальною площею 237,6 кв.м, що знаходиться в с.Шипинці по вул. Л.Українки,21 «Ж» Кіцманського району Чернівецької області та транспортний засіб марки «Fiat Ducato», 2006 року випуску, номер кузова № ZFA25000001012050, державний номерний знак [NUMBER], який зареєстрований на ім’я [PERSON]. Виділити [PERSON] ? частину незавершеного будівництва житлового будинку загальною площею 237,6 кв.м, що знаходиться в с.Шипинці по вул. Л.Українки,21 «Ж» Кіцманського району Чернівецької області та транспортний засіб марки «Caddу» 2007 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], транспортний засіб марки «Trafik», номер кузова № VF1FLBBB56Y148451, державний номерний знак [NUMBER] які зареєстровані на ім’я [PERSON]. В судовому засіданні представником позивача [PERSON] було подано позовну заяву в новій редакції про уточнення позовних вимог, в яких просили: позивачці [PERSON] в рахунок поділу спільного майна подружжя виділити в натурі та визнати за нею право власності на 504/1000 частин незакінченого будівництвом жилого будинку, ступінь готовності якого складає 100%. загальна площа 237,60 м.кв., що розташований по вул. Л.Українки.21 «ж» в с. Шипинці Кіцманського району, а саме : коридор 18,80 м.кв. на першому поверху, гараж 28,40 кв.м. на першому поверху, санвузол 7,80 кв.м. на першому поверху, кухню 31.60 кв.м. на першому поверсі, кімнату 33,20 кв.м. на першому поверсі. Всього 119,80 м.кв. (IV варіант поділу); відповідачу [PERSON] в рахунок поділу спільного майна подружжя виділити в натурі та визнати за ним право власності на 496/1000 частин незакінченого будівництвом жилого будинку, ступінь готовності якого складає 100%. загальна площа 237,60 м.кв, що розташований по вул. Л.Українки.21 «ж» в с. Шипинці Кіцманського району, а саме: коридор 27,90 кв.м. на мансардному поверсі, кімнату 32.70 кв.м. на мансардному поверсі, кімнату 28.30 кв.м. на мансардному поверсі, кімнату 28.90 на мансардному поверсі . Всього 117,80 м.кв. (ІУ варіант поділу). Крім того, відповідачу [PERSON] залишити у власності автомобілі марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; «Renault Trafic», номер кузова [NUMBER], сірого кольору; «Fiat Ducato», 2006 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер С ЕЗ 243 В А. зареєстрований за [PERSON] на підставі документа CAO №000313 від 31 липня 2012 року. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на літню кухню (літ. Б), убиральню (літ. В), яму вигрібну (літ. І), Огорожу №12. криницю №3, що розташовані по вул. Л.Українки, 21«ж» в с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості часток в сумі 241 648 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. [PERSON] та її представник [PERSON]І в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали вказавши, що [PERSON] достовірно було відомо на момент пред’явлення позову до суду, що транспортні засоби за які вона просить грошову компенсацію, як за частку у спільному маній подружжя, були продані ними спільно ще під час перебування у шлюбі, так як це і був спосіб заробітку сім»ї у якому, як стверджує позивачка, вона приймала безпосередню участь, кім того позивачка не ставила питання про поділ транспортних засобів в натурі. Щодо поділу нерухомого майна, то вважають його самочинно побудованим, який згідно закону поділу не підлягає. Тому просили у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків та дослідивши і оцінивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 30.09.1991 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 047549 від 27.05.2009 року, який у січня 2013 року було розірвано згідно рішення Кіцманського районного суду від 14.01.2013 року. Також встановлено, що у 2008 році сторони переїхали проживати в господарство, яке знаходиться в с.Шипинці Кіцманського району Чернівецької області де було зведено літню кухню та приведено у відповідність одну кімнату в житловому будинку. Під час проживання за вищевказаною адресою сторонами за спільні кошти та особистою трудовою участю самочинно здійснювалось завершення будівництва житлового будинку та господарських будівель, що підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і Діани. Згідно договору купівлі-продажу серії ВВЕ № 894920 від 30.06.2004 року укладеного між Баб»юком В.Г. та [PERSON] земельна ділянка на якій здійснювалось будівництво спірного нерухомого майна належала матері відповідача - [PERSON], що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №081867 та ЧВ №081868 виданими 13.09.2004 року на ім’я [PERSON], яка померла 25.05.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №001360 від 26.05.2005 року. Згідно рішення Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №143-10 від 13.10.2004 року дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель та споруд надано [PERSON] та відділом містобудування та архітектури Кіцманської РДА районною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю видано дозвіл на виконання будівельних робіт №1 від 06.01.2005 року [PERSON]. На підставі вказаного дозволу на виконання будівельних робіт №1 виданого відділом містобудування та архітектури Кіцманської РДА 06.01.2005 року на ім’я матері відповідача, розпочато будівництво господарським методом індивідуального житлового будинку та господарських будівель в с.Шипинці по вул. Л.Українки. Однак [PERSON] не встигла здати дані будівлі в експлуатацію та оформити право власності на нерухоме майно відповідно до закону, так як 25.05.2005 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ № 001360 від 26.05.2005 року. Згідно ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 61 СК України вказано, що об’єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Враховуючи вищевказане, посилання [PERSON] на ст. 70 СК України щодо поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, є безпідставним, так як в судовому засіданні не було доведено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Шипинці по вул. Л.Українки,21 «Ж» Кіцманського району Чернівецької області є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] як незавершений будівництвом житловий будинок, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно положень ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а ст. 657 вказаного Кодексу встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, серії ВВЕ № 894920 від 30.06.2004 року укладеного між Баб»ком В.Г. та [PERSON], він відповідає всім вимогам, які передбачені для укладення такого договору, а саме: письмова форма та нотаріальне посвідчення. Ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Правовими позиціями Верховного Суду України визначено, що у справах, пов’язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво не набуває права власності на нього (ст.376 ЦК України). Виходячи із встановлених обставин справи, слідує, що житловий будинок по вул.Л.Українки, 21 ж в с.Шипинці, що був завершений будівництвом подружжям [PERSON] за період шлюбу є об’єктом самочинного будівництва. Будь-яких доказів того, що будівництво велося на підставі розробленої технічної документації, дозвільних документів на ім’я одного із подружжя позивачем не надано, що дає право зробити висновок про його незаконне будівництво. За таких обставин таке майно не підлягає поділу в судовому порядку, оскільки не легалізоване у передбаченому законом порядку. Встановлено та неоспорюється сторонами, що транспортний засіб «Caddу», 2007 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; транспортний засіб марки «Trafik», номер кузова №VF1FLBBB56Y148451, державний номерний знак [NUMBER] та транспортний засіб марки «Fiat Ducato», 2006 року випуску, номер кузова №ZFA25000001012050, державний номерний знак [NUMBER], які зареєстровані на ім’я [PERSON], загальною вартістю 244 180 грн. є спільним майном подружжя, за які [PERSON] хоче отримати грошову компенсацію за належну їй 1/2 частку вказаних транспортних засобів. В силу ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, з присудженням одному з подружжя грошової компенсації, замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. За змістом частин 4 та 5 ст. 71 СК України присудження такої грошової компенсації можливе лише за згодою того з подружжя, якому вона присуджується, а також за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі не вчинення таких дій, а також не вчинення одним із подружжя дій щодо припинення права другого з подружжя на частку у спільному майні, передбачених ст. 365 ЦК України, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їхніх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно в їхній спільній частковій власності. Однак, в судовому засіданні сторонами не підтверджено та не доведено належними та допустимими доказами обґрунтування вимог про поділ неподільних речей, а саме вказаних вище транспортних засобів, які зареєстровані на ім’я відповідача, а саме, що відповідачем відчужено вказане майно, а вимогу про поділ транспортних засобів в натурі позивачкою не заявлено. Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації різниці вартості часток в сумі 241 648 грн.

Outcome: dismissed