overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

ПАТ Дельта Банк, який є правонаступником ТОВ Комерційний банк Дельта звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11251 гривень 91 коп., посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № 004-07524-200711 від 20.07.2011 року, тому в нього виникла заборгованість за кредитним договором , також просять стягнути з відповідача судовий збір в сумі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю без засобів технічної фіксації, на позоних вимогах наполягає. У судове засідання відповідач не зявився, але до суду надійшла заява, в якій він проти розгляду справи без його участі не заперечує, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підтримує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2011 року між ТОВ Комерційний банк Дельта, правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-07524-200711, відповідно до якого позивач відкрив картковий рахунок №26254904869182 в національній валюті України-гривні випускає та надає держателю платіжну картку, а також пін код до картки. Кредитні кошти та власні кошти держателя картки використовуються для розрахунків за товари чи послуги. Позивач зі свого боку умови кредитного договору виконав в повному обсязі ,однак [PERSON], умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся і тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору, в звязку з чим станом на 03.05.2013 року виникла заборгованість сумі 11251,96 грн., яка складається: - з тіла кредиту: 8297,86 грн; - простроченого тіла кредиту:0,00 грн; - заборгованості за комісіями :1707,10грн. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ Дельта Банк про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 11251,96грн. законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме суму судового збору 229,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Чернівецька міська рада звернулась до суду з заявою , зазначивши в ній, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1995 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 30 жовтня 2000 року в м. Тель-Авів-Яфо (держава Ізраїль) помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.05.2004 року, виданим міністерством внутрішніх справ держави Ізраїль та засвідченим головним рабином м. Чернівці [PERSON] 09.12.2008 року. З архівної довідки виданої КЖРЕПом № 5 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований з 20 грудня 1983 року по день виписки 21.07.1998 року. Спадщину після померлого ніхто не прийняв, хоча з часу його смерті минуло більше 10 років. Просить визнати спадщину на 1/6 частину квартири [ADDRESS] відумерлою. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини, які в ній викладені. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали і пояснили, що вони є власниками по 1/6 частини квартири [ADDRESS] час, яким вони володіють цим майном ніхто з спадкоємців померлого [PERSON] не звертався за прийняттям спадщини і на цей час спадкове майно ніким не прийнято. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст.. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування , неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно цих вимог закону встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер 30.10.2000 року, що стверджується свідоцтвом про його смерть, відкрилась спадщина, яка складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Згідно з повідомленням Першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 27 серпня 2013 року спадкова справа щодо оформлення майна [PERSON] не оформлялась, що підтверджує факт неприйняття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подана після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Суд вважає можливим визнати спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] 1/6 частину квартири [ADDRESS] - відумерлою і передати її у власність територіальної громади м. Чернівці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою в інтересах малолітнього [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та призначення опікуна. В судове засідання позивачка подала заяву, просить справу розглядати в її відсутності, позов підтримує повністю. З позовної заяви вбачається, що дочка позивачки [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 31 грудня 2006 року [PERSON] померла, у віці 34 роки, з часу смерті дочки позивачки її малолітній син залишився проживати з позивачкою, так як батько байдуже віднісся до дитини, залишив сина, не цікавився його життям, не забезпечував матеріально. Позивачка повністю матеріально утримує внука, здійснює належний догляд за ним. Представник служби у справах дітей Галицької РДА в судове засідання подав заяву, в якій позов [PERSON]. підтримав і вважає за можливе та доцільне позбавити відповідача батьківських прав, просить справу розглядати без його участі не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що дочка позивачки [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 31 грудня 2006 року [PERSON] померла, у віці 34 роки, з часу смерті дочки позивачки її малолітній син залишився проживати з позивачкою, так як батько байдуже віднісся до дитини, залишив сина, не цікавився його життям, не забезпечував матеріально. Позивачка повністю матеріально утримує внука, здійснює належний догляд за ним. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Наведені факти підтверджуються доданими до справи копіями документів: копія паспорта СС 770970 від 17 серпня 1999 року, виданий Галицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області; свідоцтва про смерть серія І-НМ №167799 від 12 квітня 2013 року; свідоцтва про народження [PERSON] серії І-НМ № 074040 від 17 вересня 2007 року; висновок комісії у справах дітей Галицької РДА від 16 липня 2013 року. З висновку комісії служби у справах дітей Галицької РДА від 16 липня 2013 року про можливість і доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, вбачається, що в інтересах [PERSON] [INFO] можливо та доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], оскільки він не займається вихованням сина. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. На підставі викладеного ст. ст. 150, 164, 166, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зазначеною заявою, в якій вказали, що уклали шлюб 10 січня 2009 року. Дітей у них немає, проте вони мають велике бажання мати дітей, у зв'язку з чим вирішили стати на облік кандидатів в усиновлення. З 12 лютого 2013 року вони перебувають на обліку осіб, які бажають усиновити дитину і їм була надана інформація про те, що є дівчинка, позбавлена батьківського піклування - [PERSON], [INFO]. З дитиною відбулося знайомство та був встановлений позитивний контакт. Бажають усиновити малолітню [PERSON] та зобов'язуються добре турбуватися про неї та виховувати її. В судовому засіданні заявники - [PERSON], [PERSON] заяву про усиновлення підтримали, прохають суд усиновити [PERSON], зобов'язавши відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області внести відповідні зміни до актового запису про народження. Представник заінтересованої особи - Пологівської районної державної адміністрації прохає заяву [PERSON], [PERSON] задовольнити. Предстаник заінтересованої особи - відділ державної реєстрації атків цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського РУЮ в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви заперечень не має. Суд, перевіривши матеріли справи, заслухавши пояснення заявників, представника заінтересованої особи, думку прокурора, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачами у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Відповідно до висновку Пологівської районної державної адміністрації від 11 вересня 2013 року усиновлення заявниками [PERSON] визнано доцільним і відповідає інтересам дитини. Різниця у віці між усиновлювачами та дитиною не суперечить вимогам ч.2 ст. 211 СК України та становить більше п'ятнадцяти років. Заявники - [PERSON], [PERSON] мають постійне місце проживання та роботи, де виключно позитивно характеризуються, проживають в добрих умовах, мають стабільні доходи та задовільний стан здоров'я. Таким чином, суд вважає заяву [PERSON], [PERSON] про усиновлення обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Суд, також вважає за можливе, у відповідності до ст. 229, 231 СК України задовольнити прохання заявників, записати їх батьками дитини, надати усиновленій дитині прізвище заявників та по-батькові заявника, змінити місце народження на «с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області», про що внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного, ст. 207, 208, 211, 218, 224, 225, 229, 230, 231, 233 СК України, ст. 295 ч.4 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 23\~ 958,42 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 04.03.2011р. [PERSON] отримав кредит у сумі 300,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 23\~ 546,51 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 04.03.2011р. [PERSON] отримав кредит у сумі 300,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 30.06.2013р. за ним склала 23\~ 958,42 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 13\~ 568,67 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6\~ 776,79 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 1\~ 995,89 грн.;штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1\~ 117,07 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 38\~ 499,43 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 17.08.2006р. [PERSON]. отримав кредит у сумі 8\~ 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 38\~ 499,43 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 17.08.2006р. [PERSON]. отримав кредит у сумі 8\~ 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 30.06.2013р. за ним склала 38\~ 499,43 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 7\~ 993,48 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 28\~ 196,45 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1\~ 809,50 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач у липні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 23\~ 546,51 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 20.03.2008р. [PERSON] отримав кредит у сумі 3\~ 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 23\~ 546,51 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 20.03.2008р. [PERSON] отримав кредит у сумі 3\~ 000,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 03.07.2013р. за ним склала 23\~ 546,51 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 3\~ 000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 12\~ 467,15 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 6\~ 720,00 грн.;штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 1\~ 109,36 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-10 00:00:00

Позивач у січні 2013року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 29\~ 300,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що відповідач отримав в позику грошову суму в розмірі 12\~ 200,00 грн. Фактичне отримання відповідачем вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 30.11.2012 року, в якій зобов??язувався повернути суму боргу до 16.12.2012 року. Проте до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Відповідач в судове засідання у справі не зявився. В матеріалах справи мається його заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у позику відповідачу грошову суму у розмірі 12\~ 200,00 грн. На підтвердження факту отримання у позику зазначеної грошової суми, відповідачем того ж дня власноручно написано розписку, в якій останній зобовязується повернути суму боргу до 16 грудня 2012 року. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, суму заборгованості за договором позики відповідач в добровільному порядку до теперішнього часу не повернув. З пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що між ним та відповідачем було визначено відповідальність останнього за невиконання зобовязання по поверненню грошових коштів (позики) у сумі 12\~ 200,00 грн., то відповідач має повернути позивачу грошову суму у розмірі 29\~ 300,00 грн., про що вказано в розписці від 30 листопада 2012 року. Проте, суд вважає, що з відповідача слід стягнути саме суму отриманої позики у розмірі 12\~ 200,00 грн., оскільки грошова сума у розмірі 23\~ 900,00 грн. фактично відповідачем не отримувалась, а у вигляді штрафних санкцій не оформлено відповідним письмовим договором. Для захисту своїх порушених прав, позивач уклад договір про надання правової допомоги від 10.01.2013 року, за що позивачем було сплачено 1 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 14.01.2013 року. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial