overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Заявник [PERSON] з участю заінтересованих осіб: Управління соціальної політики Тернопільської міської Ради, Орган опіки та піклування Тернопільської міської Ради звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки, призначивши її опікуном, посилаючись на те, що внаслідок психічного розладу її донька не може розуміти значення своїх дій та керувати ними та потребує стороннього догляду, оскільки страждає розумовою відсталістю. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала та просить її задоволити. Представник заінтересованих осіб - Управління соціальної політики Тернопільської міської Ради, Органу опіки та піклування Тернопільської міської Ради у судове засідання не з'явився, надавши подання про погодження кандидатури опікуна [PERSON] у разі визнання недієздатною [PERSON] Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками вказано: [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14.12.1979 р., актовий запис №3085. Згідно довідки №03/354 від 30.01.2008 року виданої ТОКПНЛ, [PERSON], 1979 р.н. перебуває на обліку в лікаря-психіатра амбулаторно-поліклінічного відділу Тернопільської ОККПНЛ з приводу діагнозу: важка розумова відсталість, є інвалідом другої групи з дитинства довічно. Висновком амбулаторної судової психіатричної експертизи №507 від 03.10.2013р. стверджується, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизофренія, інший тип, виражений дефект особи, що сягає недоумства, не може керувати своїми діями та давати звіт своїм діям, потребує стороннього догляду. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. 20.12.2013р. Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради направив суду подання, в якому встановлено, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], а також зареєстрована та проживає разом із дочкою за однією адресою, а саме в [ADDRESS]. [PERSON], за станом здоров'я може бути опікуном, за місцем проживання характеризується позитивно, матеріально-побутові умови проживання у неї добрі. Приймаючи до уваги те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи [PERSON] [INFO] страждає на важку розумову відсталість, що досягає рівня вираженого недоумства, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, шляхом визнання [PERSON] [INFO] недієздатною та призначення на підставі подання Органу опіки та піклування її опікуном її матір [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24811,42 грн. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просить винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав до суду заяву про розглячд справи за його відсутності, позовіні вимоги не визнав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наданих суду доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.04.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 7645,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, на надав [PERSON] кредит в розмірі 7645,52 грн. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.06.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 24811,42 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 12575,10 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 10578,63 грн.; штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1157,69 грн. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. На підставі Статуту, публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником за всіма правами закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", сума заборгованості за кредитним договором від 15.04.2010 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив про стягнення заборгованість по кредитному договору № 002-14153-280911 від 28.09.2011 року в сумі 9073,22 грн. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, заочний розгляд справи. Обставини справи, встановлені судом. 28.09.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №002-14153-280911 (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 6598,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором, з кінцевим терміном повернення коштів та сплати процентів і комісійних винагород до 27.10.2013 року. За користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати банку проценти в розмірі 0,01% річних (п. 2.3 договору). Однак, [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в звязку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 9072,25 грн., заборгованості за відсотками в сумі 0,97 грн. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Враховуючи вищевикладене, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 20.11.2013 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 28.01.2006 року, який був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 31. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини немає. Сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, вести спільне сімейне господарство, фактичне існування їх сім*ї припинилося у липні 2013 року. Поновлювати шлюбні відносини позивач не збирається, шлюб носить формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно, вичерпала себе і примиренню не підлягає. Позивач на судове засідання не з'явилась, про час і місце його проведення була повідомлена судом належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що наполягає на позові та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідача на судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання особисто відповідачем виклику в суд, та розписка з особистим підписом відповідача. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.01.2006 року, який був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 31. (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо і примирення між ними не можливе через припинення сімейно-шлюбних відносин, а також приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами належить розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою до суду в якій просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що їй 55 років, вона ніде не працює, отримує пенсію за віком в розмірі 894 гривні , інших джерел доходів не має, тому своє матеріальне становище вважає вкрай нужденним. Син, [PERSON] , матеріальну допомогу позивачу добровільно не надає. Відповідач працює в ПАТ «ПБК Славутич» провідним спеціалістом з продажу та отримує заробітну плату в розмірі 9000 гривень. Разом з цим , відповідач сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка,будучи належним чином повідомлена, до суду не зґявилася та надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій підтримала позов в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не зґявився, але надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, та просив суд стягнути з нього аліменти на утримання його матері . Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 03.10.2013, [PERSON], дійсно є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER], яке видано Пенсійним фондом України. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] дійсно є матірґю [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виданою Томаківською селищною радою в тім , що [PERSON], дійсно проживає та зареєстрована в [ADDRESS] разом з сином, [PERSON]. Відповідно до довідки УПФ № 808 від 11 грудня 2013 року, виданій [PERSON] в тому,що вона знаходиться на обліку в Томаківському районі і отримує пенсію за віком при повному стажі в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Згідно довідки №184 від 17.12.2013 року виданої [PERSON],де зазначено його дохід за останні 6 (шість ) місяців, та що він дійсно працює з 08 червня 2010 року на посаді Провідного спеціаліста в ПАТ «Карлсберг Україна». Згідно з Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 04 листопада 2011 року з [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів й заробітку , на утримання сина , [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON], починаючи з 22.07.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобовґязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на користь позивача до зміни матеріального та сімейного стану сторін є необґрунтовані, тому підлягають задоволенню строком на один рік з моменту подання позову до суду. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що 28.02.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Донька знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає, тому вона звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву де позов підтримує та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частину зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву де позов визнає та просить справу заслухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та вислухавши сторони, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки самостійне утримання доньки ставить позивача у важке матеріальне становище. Відповідач позов про стягнення аліментів визнав та не заперечує проти його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Вказала, що є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок належить їй на праві власності на підставі договору купівлі - продажу будинку, який зареєстровано в державному реєстрі нерухомого майна за реєстраційним № 21039185. З відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі і за її згодою було зареєстровано місце проживання відповідача. 12 березня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішення Крижопільського районного суду, Вінницької області. Після чого відповідач забравши належне йому майно у будинку не проживає. Відповідач добровільно знятись з реєстрації місця проживання не бажає, чим перешкоджає позивачу у належному здійсненні права власника будинку. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву де позов підтримує та просить справу заслухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, де позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив справу заслухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником будинку який розміщений за адресою [ADDRESS]. Даний будинок належить на праві власності на підставі договору купівлі - продажу будинку від 03.02.2011 року. Право власності на вказаний будинок зареєстровано в державному реєстрі нерухомого майна за № 21039185. На підставі вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, тобто у разі визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Городківської сільської ради, про визнання права власності на спадщину. Вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], з яким на час смерті проживали спільно. Раніше [INFO] в с. Геройському Сакського району АР Крим померла його баба по батьківській спадковій лінії [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] являвся спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина і позивач фактично прийняв спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року. Спадкового майна після смерті баби [PERSON] не було виявлено і лише на даний час стало відомо, що на її ім'я є спадкове майно. Спадкове майно складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Городківської сільської ради, Крижопільського району, Вінницької області, площею 2,00 га, вартістю згідно витягу з технічної документації на земельну ділянку 26110,40 грн., згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ - ВН №005403 виданого на підставі розпорядження Крижопільської РДА від 04.11.2002 року № 226 на ім'я [PERSON], № паю 183, який втрачено про, що в Крижопільській районній газеті «Сільські новини» № 97(97812) від 13.12.2013 року опубліковане оголошення про визнання його недійсним. Оформити своє право на спадщину після смерті баби у нотаріуса не може в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому змушений звернутися з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився надіслав суду заяву де позов підтримує. Відповідач позов визнав, надіслав відповідну заяву. При викладених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.549 ЦК України (редакції 1963р ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном. Судом встановлено, [PERSON] помер [INFO], який за життя проживав разом із спадкоємцем. Раніше [INFO] померла баба по батьківській спадковій лінії [PERSON] і після її смерті залишилося спадкове майно яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Городківської сільської ради. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть та копією свідоцтва про народження позивача, архівною довідкою про народження [PERSON] Позивач вступивши в управління спадковим майном прийняв спадщину, але оформити свої права не може в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи, що позивач вступив в управління спадковим майном, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі ст. 549 ЦК України 1963 року, ст. 328, 346, 347, 1220, 1221, 1261, 1268, 1270, 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

06 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує позовні вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 28 серпня 1993 року. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося, так як вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя. Відновлювати стосунки позивач не бажає і вважає краще розірвати шлюб. Спорів з приводу поділу спільного майна в даний час не мають. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, повідомлялась судом належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Борівською селищною радою Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 39. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved