Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №910.11700 від 27.10.2011 року про надання кредиту в розмірі 114 180,62 грн. на строк 60 місяців для придбання транспортного засобу зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,7000 % річних. З метою забезпечення виконання основного зобов’язання: між позивачем та відповідачем [PERSON] 19.01.2012 року укладено договір застави транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Polo», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; між позивачем та [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» 02.07.2013 року укладено договір поруки, за яким поручитель відповідає за зобов’язання позичальника в обсязі, який не перевищує на одного позичальника 25 000 грн. по кредиту на придбання автомобілів. Стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов’язання за кредитним договором, у зв’язку з чим просить суд достроково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 102 714,82 грн. звернути стягнення на предмет застави – транспортний засіб марки Volkswagen», моделі «Polo», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» 25 000 грн. та солідарно з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 1 027,14 грн. Представник позивача в судове засідання не з’явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та представники відповідачів в судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2011 року між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено кредитний договір №910.11700, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 114 180,62 гривень на строк 60 місяців для фінансування купівлі транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Polo», 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,7000 %, що сплачуються в складі щомісячних ануїтетних платежів згідно з графіком, остатній з яких припадатиме на 27.10.2016 року (а.с.6-8). Пунктом 1 пар. 8 договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту у разі одного з таких випадків: (1) втрати позичальником, знищення або пошкодження транспортного засобу; (2) передачі в наступну заставу транспортного засобу без згоди банку; (3) відчуження та іншого розпорядження транспортним засобом без згоди банку; (4) прострочення оплати чергового аніутетного платежу (його частини) більш ніж на 30 днів; (5) несвоєчасного та/або неналежного укладення договору страхування транспортного засобу; (6) в разі розірвання банком договору; (7) неподання або несвоєчасне подання документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника; (8) порушення позичальником будь-яких інших умов договору та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з п.2 пар.9 договору, в разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% від простроченої суми боргу за кожен день прострочення. З метою забезпечення вивиконання зобов’язань за кредитним договором, між позивачем як заставодержателем, та відповідачем [PERSON], як заставодавцем, 19.01.2012 року укладено договір застави транспортного засобу №910.11700, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 759 (а.с.10). Предметом договору є транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Polo», 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, з метою забезпечення вивиконання зобов’язань за кредитним договором, між позивачем, як кредитором, та відповідачем [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс», як поручителем, 02.07.2013 року укладено договір поруки (а.с.12-13), за яким поручитель надає поруку по зобов’язаннях позичальників, які уклали кредитні договори з банком, та які відповідають таким критеріам: по кредитах на придбання автомобіля, починаючи з 01.03.2007 року та протягом строку дії цього договору (до 23.08.2013 року); станом на 01.01.2008 року не мали прострочки по сплаті кредиту більше ніж 30 календарних днів та не були реструктуризовані; на дату підписання цього договору строк повернення за якими ще не настав. Поручитель відповідає по зобов’язаннях позичників в обсязі, який не перевищує на одного позичника 25 000 грн. по кредитах на придбання автомобіля. Загальний розмір поручительств за всіма позичальниками банку за даним договором не може перевищувати 5 000 000 гри. Відповідно дост.526 ЦК України зобов’язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1-2 ст.590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов’язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов’язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №910.11700 від 27.10.2011 року, за яким станом на 16.08.2013 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 102 714,82 грн., яка включає в себе 85 578,33 грн. основного боргу, 7 855,47 грн простроченого боргу, 4 988,80 грн прострочених процентів, 728,61 грн. строкових процентів, 1 944,52 грн. пені (а.с.5). Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов’язання за кредитним договором №910.11700 від 27.10.2011, забезпечене заставою та порукою, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами, що зумовлює солідарну відповідальність відповідача-поручителя.

Outcome: approved