overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство „Житлосервіс № 15”, звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням в гуртожитку, розташованому за адресою: місто Севастополь, вул. Хрустальова, буд. 109, кім. 38/3, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі у вказаному приміщенні протягом шести місяців не проживають, квартирну плату та комунальні послуги не сплачують, речі відповідачів в кімнаті відсутні, у встановленому порядку з реєстраційного обліку не знялися. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідачі в судове засідання не з’явилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належно, відповідно до положень ЦПК України та через засоби масової інформації. Визнаючи наявні матеріали справи про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим, згідно зі ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідачів, та постановити заочне рішення. Вислухавши думку представника позивача, свідчення свідка [PERSON], допитаної у судовому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що житлове приміщення, розташоване за адресою: місто Севастополь, вул. Хрустальова, будинок 109 кімната 38/3, знаходиться на балансі Комунального підприємства “Житлосервіс № 15”, є гуртожитком, що підтверджується копіями документів, долучених до матеріалів справи. У кімнаті № 38/3 вказаного гуртожитку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON]. З досліджених судом актів фактичного проживання в гуртожитку вбачається, що відповідачі в кімнаті 38/3 гуртожитку тривалий час не проживають, там мешкає [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона постійно проживає в гуртожитку, відповідачів не бачила, вони не проживають в гуртожитку з 1991 року, в кімнаті їх речей нема, спроб вселитись до кімнати відповідачі не робили. Оплату за комунальні послуги кімнати № 38/3 здійснює [PERSON], яка проживає в цій кімнаті. Згідно з частиною 1 статті 71 Житлового кодексу України, право на житлове приміщення зберігається за відсутнім наймачем протягом шести місяців. Судом у судовому засіданні на підставі наданих доказів встановлено, що відповідачі у спірній кімнаті не проживають та не користуються житлом, оплату за користування житлом не проводять, претензій на спірне житло не пред’являли. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність проживання відповідачів у спірній кімнаті понад шість місяців без поважних причин, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею в кімнаті 38/3 по вул. Хрустальова, буд. 109 в м. Севастополі. На підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 25 вересня 2010 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Дітей від шлюбу немає. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння, різні цілі та плани на майбутнє. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. [PERSON] вказує, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. У судове засідання сторони не з’явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причин неявки суду не повідомили. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, спору стосовно розподілу майна між нею і відповідачем немає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1923 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 146865 від 25.09.2010 року). Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем 31.02.1988 року та зареєстрований в Кучинській сільській раді Копильського району Мінської області за актовим записом № 3. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13.02.1988 року між ним та відповідачем, [PERSON] було зареєстровано шлюб Кучинською сільською радою Копильського району Мінської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3 в Книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу вони мають повнолітню дочку. За час сумісного проживання між ними постійно виникають непорозуміння та конфлікти, відповідачка не проявляє належної турботи про сімю. У зв’язку з тим, що відповідачка наполягала на продажу квартири та автомобілі, на даний час він залишився без нічого. Все це призвело до відчуження між ними, шлюбні стосунки припинились, бюджет став окремий, у зв’язку з чим вважав, що сімя припинила своє існування. Враховуючи вищевикладене просив позов задовольнити, а шлюб припинити. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON]В.у судове засідання не з’явилась з невідомих для суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засідані, 13.02.1988 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Кучинською сільською радою Копильського району Мінської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3 в Книзі реєстрації шлюбів. (а.с. 5) Спільне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти та різні погляди, через що неможливо налагодити взаємопорозуміння у шлюбі. Відповідач [PERSON] не проявляє належної турботи про сімю, бюджет у сторін окремий, шлюбні стосунки фактично припинені. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, розпався остаточно і підлягає розірванню. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд проголошує його вступну та резолютивну частини. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбне життя у них не склалось, спільне господарство не ведеться, спору щодо майна не має. Враховуючи те, що їх спільна неповнолітня дочка [PERSON] проживає з позивачем, остання несе всі видатки, що з цього випливають, [PERSON] також просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дитини. Позивач в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, перебуваючи в якому народили доньку, [PERSON] [INFO] Дитина проживає з матір»ю, при цьому всі витрати, пов'язані з утриманням дочки несе позивач. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з небажання позивача продовжувати подальше спільне життя, що випливає з факту пред»явлення даного позову, зважаючи на те, що спору між останніми щодо місця проживання дітей та поділу майна подружжя немає, та враховуючи те, що дитина знаходяться на повному утриманні позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суму яких суд вважає за доцільне визначити як 700 грн. щомісяця. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Виконавчого комітету Ленінської районної в м. Полтаві ради про поділ земельної ділянки та встановлення порядку користування нею, посилаючись на те, що вона та відповідач є співвласниками земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав Представник відповідача Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради не заперечував щодо задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, свідоцтвом про право власності, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до технічної документації із визначення розміру часток та порядку володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою, що належить на праві спільної сумісної власності на землю, кадастровий номер 5310136700:12:001:0437, запропоновано варіант розподілу земельної ділянки, згідно якого [PERSON] запропоновано виділити у користування, володіння, розпорядження земельну ділянку площею 181 кв.м., або 181/559 частина, яка на плані позначена цифрою [NUMBER], а [PERSON] - земельну ділянку площею 378 кв.м., або 378/559 частин, яка на плані позначена цифрою [NUMBER]. У судовому засіданні позивач та відповідач суду повідомили, що вони погоджуються саме з таким порядком розподілу земельної ділянки. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому на те, що 06 квітня 1990 року він зареєстрував з відповідачкою шлюб у відділі ЗАГС Барановичського міськвиконкома Брестстської області Республіки Білорусь, актовий запис №293. Сімейно-шлюбні відносини остаточно припинилися по причині постійних сварок та непорозумінь та побутовому ґрунті, проживають окремо. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи шляхом оголошення у газеті «Зоря Полтавщини», у судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки та його поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу 06 квітня 1990 року сторони уклали шлюб у відділі ЗАГС Барановичського міськвиконкома Брестстської області Республіки Білорусь, актовий запис №293. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, спільне господарство не ведуть. Враховуючи, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач ПАТ "Рівнеобленерго" в особі Костопільського РЕМ звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача збитки за порушення правил користування електричною енергією в розмірі 3963,16 грн. та судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що в господарстві відповідача було виявлено факт порушення правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення після відключення за несплату боргу. В зв'язку з цим було складено відповідний акт та комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією було нараховані завдані позивачем збитки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала на підставах викладених у позовній заяві, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, 05.03.2013 року під час обстеження електрогосподарства відповідача представниками Костопільської дільниці було виявлено факт порушення правили користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення після відключення за заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію. Про виявлене порушення було складено відповідний акт та запропоновано позивачу з'явитися на засідання комісії по розгляду актів про порушення правил користування електроенергією. Відповідачу виставлено до оплати рахунок вартості не облікованої електричної енергії, а саме: згідно Акту порушення № Р 004016 від 05.03.2013р. в розмірі 3 963,16 грн. Відповідпо до п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення з відповідача документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з 23 січня 2005 року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак вважає, що їх спільне життя не склалось, відповідач не має почуття обов'язку перед ним та дітьми, адже неодноразово покидає сім'ю і йде з дому, а також зазначає, що вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків. Прийшов до твердого переконання, що шлюб зберегти не можливо. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлялася завчасно у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши доводи позивача та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Ковельському районі Ковельського міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №01, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданого 14.03.2005 року. Від подружнього життя мають малотніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується оглянутими свідоцтвами про народження вказаних дітей. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Вони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем та підтримувати буть-які стосунки, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припияється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, просила суд розірвати шлюб, укладений 16 березня 2013 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2013 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 93. Від шлюбних відносин сторони дітей не мають. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з вересня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини -сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів відповідача. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, був повідомлений про явку належним чином, суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 28 липня 2001 р. в Дніпровському ВРАЦС м. Дніпродзержинська сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. Батьком дитини у свідоцтві про народження вказаний відповідач. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не робить. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved