Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 12 500 грн., 500 грн. витрат на правову допомогу та судові витрати. На підтвердження своїх вимог вказував, що 09.03.2012 року від під розписку позичив [PERSON] 12 500 грн., які той мав повернути до 10.04.2012 року. Однак на неодноразові звернення позивача до відповідача з вимогою повернути борг отримував лише обіцянки, а на телефонні дзвінки перестав відповідати, при зустрічі висловлюється в його бік нецензурною лайкою, що супроводжується оцінкою в разі звернення до суду з позовом взагалі не повернути кошти, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, про що свідчить його підпис на поштовому повідомленні. Про причини неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 09.03.2012 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 12 500 грн., які зобов'язувався повернути до 10.04.2012 року, про що в матеріалах справи мається його розписка. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 цього ж кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чинок, відповідач [PERSON]. мав повернути борг у сумі 12 500 грн. в строк, визначений в розписці, тобто до 10.04.2012 року. Відповідач у судове засідання не прибув та жодних заперечень проти позовних вимог [PERSON] не надіслав. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем був укладений договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого винагорода за надані правові послуги складає 500 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що з 01 січня 2013 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1147 грн. 00 коп. Приватний підприємець [PERSON] витратив 2,5 години своєї праці для надання консультації по даній справі та підготовку позовної заяви. Таким чином, розмір витрат на правову допомогу в сумі 500 грн., які позивач просить стягнути на його користь з відповідача, не суперечить вимогам ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі та підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved