Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла мати останнього. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. У встановленому законом порядку позивач подав заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького О.А. про прийняття спадщини, до складу якої входить: садовий будинок з надвірними спорудами № [ADDRESS], вартістю 1300 000 грн.; земельна ділянка площею 0,0591 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 200 000 грн.;квартира [ADDRESS], вартістю 700000 грн. та ? частина квартири№ [ADDRESS], вартістю 300000 грн. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому останній був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позовні вимоги підтримав, проте в ході розгляду справи заявив клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме, щодо вимоги, про визнання права власності в порядку спадкування на садовий будинок № 82 з надвірними спорудами: гаражем та навісом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Вислухавши пояснення представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Єдиним спадкоємцем після смерті останньої являється позивач. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 2 ст. 1297ЦПК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно У встановленому законом порядку позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького О.А. із заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до складу спадкової маси входить: садовий будинок з надвірними спорудами № [ADDRESS], вартістю 1300000 грн.; земельна ділянка площею 0,0591 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 200000 грн.; квартира [ADDRESS], вартістю 700000 грн. та ? частина квартири [ADDRESS], вартістю 300000 грн. 08.08.2031 року, приватнийнотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцький О.А відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину /а.с. 5/. Мати позивача [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], але не подала відповідні документи до Київського міського БТІ з метою реєстрації нерухомого майна, відповідно до чинного законодавства, яке діяло на момент виникнення у неї права власності. Підставою для відмови у видачі свідоцтва по 1/2 частині квартири [ADDRESS], стала відсутність довідки ЖБК «Імпульс» № 1/11 від 16.08.1991 року, яка підтверджує факт права власності на вказане житло. Проте, 18.10.1991 року мати позивача подарувала останньому частину вказаної квартири і в договорі дарування зазначено, що дана квартира повністю належить [PERSON], що в свою чергу, і дало їй право укласти договір дарування /а.с.20-21/. Оригінал вказаної довідки не зберігся, в тому числі він відсутній в матеріалах нотаріальної справи по договору дарування. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ч. 3 цієї ж норми Закону. Вказано, що громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду,укладати інші угоди, незаборонені законом. Таким чином, мати позивача набула права власності на вказану вище квартиру. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вказує про те, що якщо спадкодавецьповністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, гараж, садовий будинок та інше. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вище наведеного та

Outcome: approved