Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

13.12.2013 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка вказала, що вона з відповідачем 19.07.2012 року розірвала шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Ще до розлучення сторони близько 3 років проживали окремо. Відповідач іноді надає матеріальну допомогу на утримання сина, але в основному син перебуває на утриманні позивачки. Позивачка на даний час працює, але її доходів не вистачає в повній мірі на утримання дитини. Відповідач має задовільний стан здоров'я, про місце його роботи позивачці нічого не відомо, але вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з поважних причин, про що надала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів не заперечив. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийняте судом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, обгрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, однак 19.07.2012 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується письмовими доказами по справі: копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.09.2003 року (а.с. 6), копією рішення Ржищівського міського суду Київської області від 19.07.2012 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 24.05.2005 року, виданого відділом РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області (а.с. 9). Також судом встановлено, що син знаходиться на утриманні та вихованні позивачки, що підтверджується письмовим доказом по справі: довідкою № 4-52-1872 від 20.11.2013 року, виданою виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області (а.с. 7). Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача. Із позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] іноді надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак цієї допомоги недостатньо, позивачка самостійно не може в повній мірі утримувати сина. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved