Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси 30 травня 2013 року звернувся [PERSON] з позовом про визнання батьківства. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що є біологічним батьком [PERSON], [INFO], про факт батьківства дізнався від відповідача. На підставі вказаного факту позивач просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO] та внести зміни у відповідний актовий запис. Позивач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. До суду надійшло повідомлення, згідно якого він просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. На підставі вищевикладеного, даючи оцінку зібраним доказам, суд вважає, що вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню, тому що доведені в судовому засіданні. У відповідності до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відомості про батька дитини відповідачем були вказані на підставі ст. 135 СК України. Відповідно до вищевказаної норми закону, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, суд вважає можливим визначити батьківство дитини на підставі п.п. 2, 4 ст. 28 СК України, оскільки підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Надані суду пояснення сторін щодо обставин справи, визнання факту батьківства саме стосовно позивача суд вважає достатніми для задоволення позову в частині визначення батьківства, та такими, що відповідають вимогам ст.ст. 57-60, 62 ЦПК України. У відповідності до п.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved