Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

У червні 2013 року Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі позивач) звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Комісії по трудових спорах Відокремленого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі відповідач1), [PERSON](далі відповідач2, [PERSON]), в якому просить розглянути трудовий спір за заявою [PERSON] до Комісії по трудових спорах Відокремленого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про відміну п. 1 наказу № 237 від 08.04.2013 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та відмовити у задоволенні заяви від 29.05.2013 року; визнати незаконним рішення Комісії по трудових спорах Відокремленого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 13.06.2013 року про відміну п. 1 наказу № 237 від 08.04.2013 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням комісії по трудових спорах Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі КТС) від 13.06.2013 року задоволено заяву [PERSON] про відміну п.1 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №237 від 08.04.2013 року та відмінено п.1 наказу начальника Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський Тодчука В.Т. №237 від 08.04.2013 року. На думку позивача рішення комісії по трудовим спорам є незаконним, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 226, 227 Кодексу законів про працю України. А саме, спір розглянуто у відсутності представника адміністрації Вагонної дільниці, які навіть не запрошувались на засідання комісії, крім того, вказане рішення не відповідає вимогам закону. Ухвалою від 10.09.2013 року відкрито провадження у справі. Представник позивача Кучеренко Ю.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача1 у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про розгляд справи, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності. [PERSON] у судове засідання, яке відбулося 17.12.2013 року, не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву від 25.11.2013 року в якій позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що Наказом №121/вк від 23.06.1993 року [PERSON] прийнятий на роботу провідником пасажирського поїзда до Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський. Відповідно до контракту № 131 від 20.07.2000 року [PERSON] перебуває на посаді провідника пасажирського поїзду Вагонної дільниці ст. Київ-Пасажирський, строк дії договору спливає 01.04.2032 року. Як роз'яснено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» незалежно від того, працівником, власником або уповноваженим ним органом чи прокурором порушена справа, після вирішення спору в КТС, суд розглядає її в порядку позовного провадження, як трудовий спір, що вирішувався в КТС, тобто, як вимогу працівника до підприємства, установи, організації. Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю (далі КЗпП) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Як передбачено ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно з ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Наказом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західної залізниці» від 08.04.2013 року №237 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (а.с. 17) за неналежне виконання посадових обов'язків, порушення п.3.9.3. Інструкції провідника пасажирських вагонів №ЦЛ-0038 - провіднику пасажирського вагона [PERSON] оголошено догану. Відповідно до ст. 226 КЗпП комісія по трудових спорах зобов'язана розглянути трудовий спір у десятиденний строк з дня подання заяви. Спори повинні розглядатися у присутності працівника, який подав заяву, представників власника або уповноваженого ним органу. Розгляд спору за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника при розгляді спору від його імені може виступати представник профспілкового органу або за вибором працівника інша особа, в тому числі адвокат. У разі нез'явлення працівника або його представника на засідання комісії розгляд заяви відкладається до наступного засідання. При повторному нез'явленні працівника без поважних причин комісія може винести рішення про зняття цієї заяви з розгляду, що не позбавляє працівника права подати заяву знову в межах тримісячного строку з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Комісія по трудових спорах має право викликати на засідання свідків, доручати спеціалістам проведення технічних, бухгалтерських та інших перевірок, вимагати від власника або уповноваженого ним органу необхідні розрахунки та документи. Засідання комісії по трудових спорах вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин обраних до її складу членів. Працівник і власник або уповноважений ним орган мають право заявити мотивований відвід будь-якому члену комісії. Питання про відвід вирішується більшістю голосів членів комісії, присутніх на засіданні. Член комісії, якому заявлено відвід, не бере участі у вирішенні питання про відвід. На засіданні комісії ведеться протокол, який підписується головою або його заступником і секретарем. Рішенням КТС від 13.06.2013 року (а.с. 7) задоволено заяву [PERSON] про відміну п.1 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №237 від 08.04.2013 року та відмінено п.1 наказу начальника Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський №237 від 08.04.2013 року. Як передбачено ст. 228 КЗпП України у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах. Як зазначено у рішенні комісії по трудових спорах, яке оскаржує позивач, ознайомившись з матеріалами оперативної наради засідання комісії по розгляду порушень посадових обов'язків та трудової дисципліни працівників Вагонної дільниці станції Київ-Пас. КТС встановлено, що немає доказів вини провідника пасажирських вагонів [PERSON] Проте, таке рішення комісії є необґрунтованим, адже в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують вину провідника [PERSON] Зокрема, згідно витягу з рейсового журналу (а.с. 23) від 08.03.2013 року перевіркою встановлено, що у вагоні №14 (2260) [PERSON] в порушення п.3.9.3 Інструкції ЦЛ-0038 пасажир з місця № 44 використовував матрац та подушку з особистою білизною. Відповідно до п. 3.1.8 Інструкції, на шляху прямування провідник зобов'язаний: у вагонах із спальними місцями забезпечувати пасажирів за окрему плату комплектом постільних речей, який складається з матрацу з чохлом, подушки та інше. Згідно із п. 3.9.3 Інструкції, на шляху прямування, у пунктах формування та обороту провідникам забороняється надавати пасажиру постільні речі(матрац, подушку, ковдру) без комплекту постільної білизни. Отже, враховуючи на те, що на провідника відповідно до Інструкції покладаються обов'язки по забезпеченню пасажирів за окрему плату комплектом постільних речей та вставлена заборона надавання пасажиру постільні речі(матрац, подушку, ковдру) без комплекту постільної білизни, суд дійшов до висновку, що [PERSON] дійсно порушено вимоги п. 3.9.3 Інструкції провідника пасажирських вагонів №ЦЛ-0038, затвердженої наказом Генерального директора Укрзалізиці №234-Ц від 01.09.2003 року. Проте, КТС не взяла до уваги вказані докази, що призвело до винесення незаконного рішення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. На думку суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують неналежне виконання посадових обов'язків [PERSON] Відповідач, всупереч ст. 60 ЦПК України, не надав суду жодних доказів на підтвердження законності рішення КТС від 13.06.2013 року, яким задоволено заяву [PERSON] про відміну п.1 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №237 від 08.04.2013 року. Рішення КТС від 13.06.2013 року ґрунтується лише на припущенні невинуватості [PERSON], в матеріалах справи немає доказів, які би спростовували вину [PERSON] в тому, що він допустив те, що пасажир з місця № 44 використовував матрац та подушку з особистою білизною, чим порушив п.3.9.3 Інструкції провідника пасажирських вагонів №ЦЛ-0038, затвердженої наказом Генерального директора Укрзалізниці №234-Ц від 01.09.2003 року Оцінюючі наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення комісії по трудових спорах Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 13.06.2013 року про відміну п.1 наказу №237 від 08.04.2013 року є незаконним. На підставі вищевикладеного, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved