Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ Полтавська птахофабрика, визначивши третьою особою Територіальну державну інспекцію з питань праці у Полтавській області, про стягнення заборгованості по індексації за період з 2003 року по 2010 рік у розмірі 12\~ 000 грн., посилаючись на те, що з 05 квітня 1994 року по 05 березня 2010 року працював на ПАТ ППФ, однак нарахування та виплата індексації заробітної плати не здійснювалися. Він звернувся до керівництва ПАТ ППФ з проханням виплатити індексацію, однак його звернення були проігноровані. Тоді він звернувся до Територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області, які приписом зобовязали товариство провести та виплатити індексацію грошових доходів. На його черговий лист щодо виплати грошових коштів від 18 лютого 2013 року відповідач відповіді так і не надав, тому він звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву про підтримання позову, не заперечував проти стягнення з відповідача на його користь заборгованості у сумі 1780 грн.(а.с.45). Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.42), надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач, звільняючись з займаної посади 05 березня 2010 року отримав повний розрахунок, включаючи індексацію заробітної плати. Крім того, розмір заявленої індексації не підтверджений жодним розрахунком. Також зазначив про пропущений тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч.1 ст. 233 КЗпП України, оскільки про порушення його прав останньому було відомо ще 6 років тому, коли він отримував розрахункові листи в яких і відображалася нарахована індексація. Відраховуватися тримісячний строк повинен з 05 березня 2010 року з дня звільнення позивача, коли він дізнався, що його право порушене. Прохав застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с.23, 43), Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював слюсарем-оператором та слюсарем ремонтником на ПАТ Полтавська птахофабрика з 05 квітня 1994 року по 05 березня 2010 року, що підтверджується копією трудової книжки від 29 квітня 1967 року (а.с.5). Відповідно до листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області від 07 червня 2013 року за вих. №16-ш724/014, на ПАТ ППФ дійсно мало місце порушення вимог ст. 33 Закону України Про оплату праці, ст. 95 КУпП України щодо проведення індексації у встановленому законом порядку за період з 2003 року по 2011 роки (а.с.8). Згідно листа цієї ж інспекції від 11 липня 2013 року за вих.№2951/01-04/1, індексація грошових доходів проводилася лише з березня 2004 року по липень 2005 року та з травня по жовтень 2011 року. З серпня 2005 року по квітень 2011 року включно індексація грошових доходів працівників не проводилася, чим порушено вимоги ст. 33 Закону України Про оплату праці, ст. 95 КУпП України, ЗУ Про індексацію грошових доходів населення, п.3.5 колективного договору та п.1-1 Постанови № 1078. За результатами перевірки на головного бухгалтера та директора складені протоколи за ч.1 ст. 41 КУпАП та направлені до Київського районного суду м.Полтави для притягнення їх до адміністративної відповідальності, за результатами розгляду на них накладені штрафи по 510 грн. Матеріали перевірки направлені в прокуратуру Полтавської області, якою директору внесено припис. Крім того, директору внесено припис державним інспектором праці, за невиконання якого 23.12.2011 року складено протокол за ст. 186-6 КУпАП та накладено штраф у сумі 1700 грн. (а.с.23). На виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 01 серпня 2013 року ПАТ ППФ провела перерахунок індексації заробітної плати [PERSON] за період з 2003 по 2010 роки та донарахувала індексацію у сумі 1780 грн. 69 коп., в тому числі податки та обовязкові платежі, що підтверджується довідкою направленою суду 04 вересня 2013 року (а.с.34-35). Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що відповідач проводив індексацію заробітної плати [PERSON] за період його роботи з 05 квітня 1994 року по 05 березня 2010 року частково, а саме з березня 2004 року по липень 2005 року, тому за ним утворилася заборгованість по невиплаченій індексації у сумі 1780 грн. 69 коп. Відповідно до ст. 33 Закону України Про оплату праці від 24 березня 1995 року в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Згідно ч.5 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Зі змісту ч.1 ст.116 КЗпП України вбачається, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи, що ПАТ ППФ в день звільнення [PERSON] не виплатило всіх належних йому сім від підприємства, а саме індексації заробітної плати у сумі 1780 грн. 69 коп., суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Твердження [PERSON] про наявність перед ним заборгованості по індексації у розмірі 12\~ 000 грн. не підтверджено належними доказами, зокрема ним не наданий розрахунок заборгованості, а тому судом спростовується. Суд також вважає неспроможними доводи ПАТ ППФ щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, виходячи з наступного. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 07 травня 2013 за вих. №708/0/4-13 зазначив, що обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 ЗУ Про оплату праці, якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 ЗУ Про оплату праці). Суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713. Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач невірно розуміє зміст Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року, оскільки в ньому встановлено застосування тримісячного строку звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а не індексації заробітної плати, яка є складовою частиною заробітної плати працівника. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з ПАТ Полтавська птахофабрика на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial