Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 21 листопада 2013 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що 18 березня 2006 року померла їхня мати [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 018733. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки було втрачено державний акт на спадкову земельну ділянку, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними в рівних частках право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла 18 березня 2006 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивачів подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі та участі позивачів. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 18 березня 2006 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 038385 (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 018733 (а.с.11). Позивач [PERSON], [INFO] є дочкою померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.6-7). Позивач [PERSON], [INFO] є сином померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами. Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 18 березня 2006 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавались. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивачі не змогли у звязку з тим, що було втрачено державний акт на спадкову земельну ділянку (а.с.14), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved