Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

11 жовтня 2013 року позивач звернувся із позовом до Орджонікідзевського відділу виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, треті особи: служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації міста Маріуполь, ПУ ВКГ, із позовом про зняття арешту з квартири. В ході судового розгляду справи позовна заява була уточнена та доповнена. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Об'єктом спадщини є квартира, яка розташована у [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які у встановленому законом порядку звернулись із заявою про прийняття спадщини. Наразі ж нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки спадкове майно знаходиться під арештом, накладеним відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського району 16 серпня 2003 року згідно постанові про арешт майна боржника за виконавчим листом № 2-2792, виданим 26 грудня 2000 року про стягнення аліментів, та накладеним відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського району 27 листопада 2008 року згідно постанові про арешт майна боржника за виконавчим листом № 2-4438, виданим 11 серпня 2003 року. Просив звільнити з-під зазначених арештів квартиру [ADDRESS], для здійснення своїх прав щодо прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала, та пояснила, що на спірну квартиру накладено два арешти, які до завершення виконавчого провадження можуть бути зняті лише за рішенням суду. Зазначила, що у постанові про закінчення виконавчого провадження від 18 листопада 2011 року щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] зазначено при припинення чинності арешту та скасування інших заходів примусового виконання рішення, однак у реєстр щодо обтяжень вказані відомості не внесені. Також зазначила, що з приводу заміни сторони у виконавчому провадженні ніяких дій вчинено ними не було, із відповідною заявою до них ніхто не звертався. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представники третіх осіб служби по справам дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради та ПУ ВКГ у судове засіданні не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до Рішення Маріупольської Міської ради №144/1 від 25.06.2003року, [PERSON] був призначений опікуном неповнолітніх [PERSON], [PERSON]. (а.с. 5) Згідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO], актовий запис №1131. (а.с. 6) Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №14969597 від 19.12.2013року, на квартиру яка розташована у [ADDRESS] накладені наступні арешти: 06.08.2003року постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АН 585242 по виконавчому листу №2-2792 від 26.12.2000року, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя, про стягнення з [PERSON] на користь ПУ ВКГ у розмірі 367,92грн, з метою забезпечення виконання рішення суду; 02.12.2008року по виконавчому листу №2-4438 від 11.08.2003року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполь про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Данні про зазначені арешті підтверджується також відповідними постановами державного виконавця про арешт майна боржника від 16 серпня 2003 року та 27 листопада 2008 року. Згідно до ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 18 листопада 2011 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листу № 2-4438, виданого 11 серпня 2003 року Орджонікідзевським місцевим судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини, закінчено; припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Таким чином, відомості в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо накладення арешту згідно постанові про арешт майна боржника, накладеного державним виконавцем 27 листопада 2008 року в рамках виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], суперечить вищевказаній постанові державного виконавця від 18 листопада 2011 року про зняття арешту. За таких обставин, суд вважає за необхідним звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], накладеного державним виконавцем 27 листопада 2008 року в рамках виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], який був знятий постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ще 18 листопада 2011 року. З приводу арешту, накладеного відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського району 16 серпня 2003 року, відповідно до постанови про арешт майна боржника, за виконавчим листом №2-2792 виданим 26.12.2000року Орджонікідзевським районним судом щодо стягнення з [PERSON] на користь ПУ КВГ 367,92 гривень, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. Відповідно до абз.1 ч.2 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 37 цього Закону, - до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржникові. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Як пояснив у судовому засіданні представник Орджонікідзевського відділу виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, ні з власної ініціативи, ні за заявою сторони, ні сама заінтересована сторона, не зверталися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником Таким чином, враховуючи, що наразі питання про правонаступництво ніким із сторін виконавчого провадження не порушувалось, суд вважає за необхідним звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], накладеного державним виконавцем 16 серпня 2003 року в рамках виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПУ ВКГ, тому як зазначений арешт перешкоджає спадкоємцям отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Враховуючи наведене, куруючись ст.ст. 37, 39, 50 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.. 1218 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved