Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

06 вересня 2012 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що з 1997 року він являється членом первинного мисливського колективу „Григорівське" Межівської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок (скорочена назва РО УТМР) в Дніпропетровській області. Для полювання та власних потреб [PERSON] розводив собак з родовідною породою „західно-сибірська лайка". У грудні 2009 року у позивача перебувало на утриманні три собаки даної породи за кличками: „Умка", „Мальвіна" та „Карат", яких [PERSON] брав на полювання. 02 грудня 2009 року [PERSON] з собакою за кличкою "Карат", мисливцями: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] полювали на пернату дичину з собаками біля річки „Кам'янка", поблизу с.Тарасівка Межівського району Дніпропетровської області. Біля 15.00 години позивач побачив автомобіль білого кольору марки „Нива", який рухався від села Іванівка Межівського району до річки „Кам'янка" у напрямку Тарасівської водо-насоскої станції по грунтовій дорозі до спуску вказаної річки. [PERSON] одягнув на трьох своїх собак повідець і нашийник, почувши постріли з автомобіля „Нива" по косулях, які пробігали поряд з вказаним транспортним засобом. Після пострілів автомобіль „Нива" поїхав в напрямку руху косуль, а наблизившись до них, двоє мисливців з рушницями вистрибнули з авта, після чого пролунало ще кілька пострілів. В цей час собака по кличці „Карат", звільнився від нашийника та побіг у напрямку пострілів. Згодом позивач почув ще два постріли, де знаходилась його собака та косулі, а через кілька хвилин ще відбулись постріли. [PERSON] почув гавкіт собаки „Карат". Позивач вказує, що він і мисливці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходились біля 30-50 метрів від місця події, а коли [PERSON] почав рухатись у напрямку скуління собаки, пролунало два постріли і скуління собаки „Карат" припинилось. Позивач також побачив автомобіль білого кольору марки „Нива", який належав голові Межівського РО УТМР [PERSON]. [PERSON] впевнений, що відповідач [PERSON] здійснив постріли по косулям та собаці, хоча у розмові останній позивачу пояснив, що його собаку вони не бачили, а також не бачили, хто полював на косуль. Оглянувши місце події, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виявили уражених пострілами косулю та собаку позивача, які були застрелені з мисливської вогнепальної зброї. По даному факту правоохоронними органами було порушено кримінальну справу, де з пояснення відповідача вбачається, що на полюванні в балці річки „Кам'янка" біля с.Тарасівка Межівського району Дніпропетровської області він провів декілька пострілів у вовка, який нападав на косулю, а коли його розгледів зрозумів, що це не вовк, а гібрид собаки. Після того, як [PERSON] разом з [PERSON] залишили місце події, позивачу стало зрозуміло, що [PERSON] застрелив собаку „Карат", яка належала [PERSON]. Матеріальну шкоду позивач оцінює в 6000 (шість тисяч) гривень. Дії відповідача спричинили [PERSON] моральну шкоду, яка пов'язана із втратою улюбленої собаки, що викликало у позивача депресивний стан. 07 грудня 2009 року [PERSON] звертався до Межівської центральної районної лікарні з підвищеним кров'яним тиском, відвідував лікаря невропатолога з причини погіршення психічного стану здоров'я. Моральну шкоду [PERSON] оцінює в 4 000 (чотири тисячі) гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 6 000 гривень , моральну шкоду 4 000 гривень та судові витрати 429 гривень 20 копійок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав. Не заперечуючи обставин перебування на полюванні 02 грудня 2009 року разом з [PERSON] біля річки „Кам'янка" поблизу с.Тарасівка Межівського району Дніпропетровської області біля 15.00 години, факт знешкодження ним з мисливської вогнепальної рушниці собаки по кличці "Карат", що належала [PERSON], відповідач категорично заперечує. Здійснював постріли по вовку, який нападав на косулю. [PERSON] вказав, що зустрівши в цей день на полюванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], між ними змістової розмови не вийшло з причини виникнення сварки. Відповідач наголосив, що здійснив біля 5 пострілів зі своєї мисливської рушниці 12 калібру і його дії ніякої матеріальної та моральної шкоди [PERSON] не спричинили. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги у судовому засіданні підтримав повністю. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини, на які посилається позивач. Вислухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з довідки про походження мисливської собаки від 30 грудня 2008 року, виданої Дніпропетровським обласним осередком Федерації мисливського собаківництва України західно-сибірська лайка по кличці "Карат" належала [PERSON].(а.с.9). За фактом незаконного полювання в мисливських угіддях біля с.Іванівка Межівського району Дніпропетровської області о 16 годині 02 грудня 2009 року, в результаті якого виявлено факт незаконного добування однієї голови косулі європейської, прокурором Межівського району Дніпропетровської області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.248 КК України. (а.с.10). Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2011 року за вказаним фактом [PERSON], обвинуваченого за ч.1 ст.248 КК України на підставі пункту "в" ст..1,ст.ст.8-10,12 Закону України "Про амністію" від 08 липня 2011 року звільнено від кримінальної відповідальності. (а.с.17-18). Позивачем [PERSON] суду надано висновок експерта-кінолога федерації мисливського собаківництва України [PERSON] про вартість собаки "Карата", що складає 6000 гривень та розрахунок вартості собаки. (а.с.19,50). Причому надано у справу ксерокопію цього висновку без зазначення дати його складання, відомостей про експерта, його повноважень та відповідної ліцензійної реєстрації.(а.с.19,20) та ксерокопії звернень 7.12.2009 року до лікарів: терапевта, невролога без надання оригіналів цих документів і відомостей про особу, що зверталась за такою допомогою. (а.с.21-22). Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України. За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" обов'язковому встановленню підлягають обставини, наявності такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням, вина особи у заподіянні шкоди. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем [PERSON] при судовому розгляді справи не доведено суду, що саме діями відповідача [PERSON] спричинено загибель його собаки по кличці "Карат" під час полювання біля річки „Кам'янка" поблизу с.Тарасівка Межівського району Дніпропетровської області о 15 годині 02 грудня 2009 року, а значить і спричинення [PERSON] як матеріальної шкоди у розмірі 6000 гривень, а також моральної шкоди, яка пов'язана із втратою улюбленої собаки, що викликало у позивача депресивний стан та звернення 07 грудня 2009 року [PERSON] до Межівської центральної районної лікарні з підвищеним кров'яним тиском, відвідуванням лікаря невропатолога з причини погіршення психічного стану здоров'я. За вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати у розмірі 429 гривень 20 копійок слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed