Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12.07.2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5816.18 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов договору. Відповідач [PERSON], який є позичальником, не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання, що передбачені вимогами кредитного договору і своєчасно не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотків за користування кредитом, що стверджується графіком фактичного погашення заборгованості. В порушення умов договору та норм закону [PERSON] взяті зобов"язання не виконав і станом на 31.05.2013 року має заборгованість в розмірі 82130.48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом -5816.20 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 26509.56 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 45417.55 штраф (фіксована частина) 500.00 грн.; штраф (процентна складова) 3887.17 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме, в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлені належним чином, а саме оголошенням в газеті "Урядовий кур`єр" № 184 від 09.10.2013 року. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Встановлено, що 12.07.2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5816.18 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом до дати погашення кредиту щомісячно, а також із сплатою пені та штрафів. Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема ст. 1055 ЦК України, та ст.ст. 549-552 ЦК України. На підставі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, прострочив строк погашення кредиту більше ніж на 210 днів (граничний термін, що вказаний в договорі). Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком, який відповідає укладеному договору та законодавству, відповідач спростувань розрахунку не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved