Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

26.07.2013 р. позивач ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 3979,20 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що матеріальна та моральна шкода у зазначеному вище розмірі завдана позивачу внаслідок протиправних дій позивача. Зокрема, позивач вказує, що 27.03.2013 року приблизно о 10 год. 35 хв. відповідач керуючи автомобілем «Форд Скорпіо», д.н.з. [NUMBER], зупинився на перехресті бульвару І.Лепсе та вул. Василенка в м. Києві, після чого вийшов з автомобіля та розбив заднє скло автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], належить ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» на праві власності. Вартість ремонтних робіт по відновленню вказаного автомобіля склала 1140,00 грн. Крім того, протиправні дії відповідача призвели до того, що ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» не змогло належним чином виконати свої зобов'язання перед ТОВ «Арсан-Буд», а саме водій автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], який є співробітником ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс», 27.03.2013 року не зміг вчасно прибути на будівельний майданчик у м. Броварах по вул.. Чорнововола та здійснити ремонтні роботи баштового крану FO23/B на виконання заявки від ТОВ «Арсан-Буд». У зв'язку з тим, що ремонтні роботи не були проведені вчасно та було порушено графік будівельних робіт, відбувся простій, що спричинило позивачу матеріальні збитки у розмірі 2839,20 грн. Також, внаслідок неправомірних дій відповідача ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» завдано моральної шкоди, яка виразилася у погіршенні ділової репутації підприємства на ринку послуг баштових кранів через несвоєчасне виконання взятих на себе зобов'язань, і яку позивач оцінює в 1000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зокрема, зазначив, що не заперечує при задоволення позову в частині стягнення з нього матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок пошкодження автомобіля. В задоволенні решти вимог просив відмовити посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фірма «Авіатехсервіс» належить на праві власності автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 27.03.2013 року близько 10 год. 35 хв. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул.. Василенка, 5 умисно пошкодила автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], після чого з місця вчинення правопорушення зникла. Вказані обставини встановлені постановою слідчого СВ Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві Коломієць Я.А. від 20.05.2013 року, якою закрито кримінальне провадження №12013110090004105, внесене до ЄРДР 29.03.2013 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував свою причетність до вказаної події, та визнав, що 27.03.2013 року близько 10 год. 35 хв. він на грунті раптової особистої неприязні до водія автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], яка виникла через його некоректну поведінку на дорозі, умисно пошкодив вказаний транспортний засіб, а саме, розбив заднє скло автомобіля. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень викладених в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту по усуненню пошкоджень заданих автомобілю «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], становить 1140,00 грн., що підтверджується, актом виконаних робіт від 29.03.2013 року №FPBSI113622, рахунками від 01.04.2013 року №FPZ0000526420 та від 29.03.2013 року №SKVIH001093. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином враховуючи, протиправність та умисність дії відповідача, які полягали в пошкодженні чужого майна, а також наявність безпосереднього причинного зв'язку між вказаними умисними діями та завданою матеріально шкодою, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення вказаної матеріальної шкоди у розмірі 1140,00 грн. Стосовного вимог позивача про відшкодування збитків суд приходить до наступного. Як вбачається з позовної заяви, позивач стверджує, що протиправна поведінка відповідача, яка полягала в умисному пошкодженні належного йому майна, а саме, автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], призвела до неналежного виконання ним зобов'язань перед ТОВ «Арсан-Буд», у зв'язку з чим останнє застосувало до позивача штрафні санкції у розмірі 2839,20 грн. Так за змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі відсутності порушення його суб'єктивного права з боку боржника. Слід зазначити, що вказані вище втрати майнового характеру понесені позивачем, не є реальними збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки понесені позивачем не у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, чи її відновленням, а у зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань перед третьою особою. Так само не можна вважати вказані втрати майнового характеру упущеною вигодою, оскільки остання являє величину, на яку могло б збільшитись, але в наслідок правопорушення не збільшилось майно потерпілого. Між тим стягнення штрафних санкцій є наслідком невиконання чи неналежного виконання зобов'язання і приводить до зменшення в майні особи, яка допустила таке порушення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що положення ст. 22 ЦК України, на яку позивач посилається в цій частині позовних вимог не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Крім цього, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем позивачу завдана матеріальна шкода ще й в розмірі 2839,20 грн.. З огляду на викладене в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснено п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Втім належних та допустимих доказів на підтвердження, того що протиправними діями відповідача, які полягали в умисному пошкоджені належного позивачу автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], останньому завдано моральної шкоди, а саме, принижено його ділову репутації суду не надано. З урахуванням вказаних обставин в задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню 229,40 грн. судового збору.

Outcome: partial