Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - обслуговуючий авто гаражний кооператив «Мрія-1» про визнання права власності на гараж. Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що відповідно до договору про купівлю-продаж майна від 10.05.2013 року ним було придбано за власні кошти у гр. [PERSON] гараж [NUMBER], який розміщений у Автогаражному кооперативі «Мрія-1» за адресою [ADDRESS] та на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів № 184 від 29.05.2013 р. «Про переоформлення гаражів» переоформив даний гараж на себе. Він як член зазначеного автогаражного кооперативу «Мрія-1» виконує всі вимоги Статуту, своєчасно сплачує внески і не має жодної заборгованості перед кооперативом, користується гаражем , який придбав за власні кошти, однак, не може в повній мірі реалізувати своє право власності на даний об'єкт, оскільки йому потрібен правовстановлюючий документ, так як законодавство, що існувало на момент створення кооперативу та його подальшої діяльності не регулювало в достатній мірі даний аспект правовідносин та не передбачало оформлення свідоцтва про право власності на гараж та його державну реєстрацію. За таких обставин та з посиланням на норми Конституції України, ст. ст.15,16,331 ч.1 ЦК України, просить суд визнати за ним право власності на гараж [NUMBER], який розміщений у Автогаражному кооперативі «Мрія-1» за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з підстав викладених у позові, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява в якій просить суд розглянути справу у відсутності представника на підставі чинного законодавства. Представники третьої особи обслуговуючого автогаражного кооперативу «Мрія-1» - позовні вимоги вважав такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 30.12.2011 року Автогаражний кооператив «Мрія-1» було зареєстровано як юридичну особу за юридичною адресою : м. Ужгород, вул. Легоцького 68/38 (а.с. 6-7) Членом Автогаражного кооперативу «Мрія-1» є позивач [PERSON] Згідно довідки Автогаражного кооперативу «Мрія-1» станом на 28.09.2013 року у нього відсутня будь-яка заборгованість. Встановлено, що позивач придбав за власні кошти у гр. [PERSON] гараж [NUMBER], який розміщений у Автогаражному кооперативі «Мрія-1» за адресою [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі - продажу майна від 10.05.2013 року /а.с. 17/ та на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів № 184 від 29.05.2013 р. «Про переоформлення гаражів» переоформив даний гараж на себе. Як встановлено судом, за заявою [PERSON], 29 липня 2013 року ТОВ "Уж- Інвентаризатор" було проведено технічну інвентаризацію гаражного боксу [NUMBER] за адресою [ADDRESS] та оформлено технічний паспорт. Однак, позивачем в судовому засіданні не надано доказів про отримання документу на право володіння землею під гаражем, а також документу про державну реєстрацію права власності на гараж. Судом встановлено, що земельна ділянка на якій знаходиться гараж, перебуває у власності Ужгородської міської ради. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Суд не може перебирати на себе повноваження органів, яким законом надано право на введення об'єкта в експлуатацію та реєстрацію права власності. Крім цього, статтею 392 ЦК України передбачено, що тільки власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує це право. Тобто, диспозицією даної норми передбачено, що позов про визнання права власності може пред'явити виключно власник майна, і підстави для звернення з таким позовом є вичерпними. Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем виконавчим комітетом Ужгородської міської ради будь-яким чином порушуються, оспорюються чи не визнаються його права. За правилом ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними , позивачем не підтверджено вище зазначених обставин, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed