Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті дядька – [PERSON], померлого 26 листопада 2008 року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що 26 листопада 2008 року після смерті дядька – [PERSON], відкрилась спадщина – земельна ділянка площею 3,64 га на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022060, на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, виданого Кодимською районною державною адміністрацією від 17 лютого 2004 року на ім»я [PERSON]. Він є спадкоємцем за заповітом. У встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила видати йому свідоцтво про право на спадщину у зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів - державного акту на право приватної власності на землю на ім»я спадкодавця. Зазначений державний акт був утрачений. Збереглась лише його ксерокопія. Про втрату правовстановлюючого документу він опублікував повідомлення в газеті. Вище зазначені обставини і змусили його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3,64 га на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022060, на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, виданого Кодимською районною державною адміністрацією від 17 лютого 2004 року на ім»я [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача (Тимківської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви відповідача та третьої особи, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 08 травня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №34 по Тимківській сільській раді, Кодимського району). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті 26 листопада 2008 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №165150, видане Тимківською сільською радою Кодимського району одеської області 26 листопада 2008 року). Спадщина складається з: земельної ділянки площею 3,64 га га на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022430, на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області (Інформація відділу Держземагенства в Кодимському районі №12-12-05/2579 від 04 листопада 2013 року). Оригінал державного акту позивачем втрачений (газета «Вісті Кодимщини» №45 від 09 листопада 2013 року). Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом – відсутні. Відповідно до частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022060), а тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №980/02-14 від 12 листопада 2013 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). З огляду на викладене, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,64 га на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №022060, на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 17 лютого 2004 року на ім»я [PERSON] і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю по Тимківській сільські раді за №384 на ім»я [PERSON], померлого 26 листопада 2008 року, який був утрачений. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово звертався до різних установ з метою отримання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), проживання його за межами Кодимського району, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved