Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій, з урахування поданої в порядку ст. 31 ЦПК України заяви про уточнення вимог, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 25 грудня 2009 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб сторонами. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинено, подружжя мешкає окремо. Неповнолітній [PERSON], [INFO] з часу припинення шлюбних відносин сторін проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, відповідач ніяких утримань за виконавчими листами відповідач не здійснює, отже, на думку [PERSON], має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, просить справу розглянути в відсутність відповідача, особливість такого розгляду справи їй зрозуміло. Відповідач [PERSON] був допитаний по суті заявлених [PERSON] вимог Волноваським районним судом Донецької області на підставі призначеного в порядку ст. 132 ЦПК України окремого доручення. Відповідно до протоколу судового засідання Волноваського районного суду Донецької області від 25 жовтня 2012 року [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечив обставини викладені [PERSON], зокрема зазначив, що подружні відносини з позивачем ніколи не припинялись, їх окреме мешкання обумовлене трудовими відносинами дружини. Крім того, [PERSON] відмітив, що на постійній основі надає матеріальну допомогу дружині на особисті потреби та оплачує навчання сина дружини від першого шлюбу. Відповідач згоду на розгляд справи без його присутності не надав, однак в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх не повнолітніх дітей до досягнення повноліття та ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При розгляді справи, враховуючи роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та [PERSON] до якого пред'явлено вимогу про стягнення аліментів (відповідно до записів в свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO] батьком останнього є саме відповідач); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні позивача [PERSON], яка пред'явила позов про стягнення аліментів (дитина мешкає спільно зі своєю матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов'язань відповідачу [PERSON] є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я платника аліментів та дитини (будь-якої інформації щодо хворобливого стану неповнолітньої дитини суду не надано, відповідач [PERSON], за наданими ним поясненнями при допиті в Волноваському районному суді Донецької області, є інвалідом праці); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач отримує стабільний щомісячний дохід); - відсутність у [PERSON] грошових зобов'язань (відповідач нікому не сплачує аліменти, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає). Окрім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved