Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

14.10.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями в [ADDRESS] (далі - Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина, що, крім іншого, складалась з Будинку. Як спадкоємиць за законом, прийняв спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на вказаний будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав матері. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] /а.с.4/ - мати позивачки /а.с.5,6/, після смерті якої відкрилась спадщина на Будинок /а.с.12-14, 16, 19/, який, згідно погосподарської книги № 2, належав померлій /а.с.15/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2013 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом Будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього /а.с.18/. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя матері позивача законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті його матері [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved