Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO] у зв'язку з продовженням навчання, щомісячно в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходів) з дня подачі позову до суду і до досягнення сином 23 років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], який продовжує навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, однак гроші на утримання відповідач не надає, хоча має таку можливість. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявила про зміну предмету позову та просила стягнути аліменти в твердій сумі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що не проти передати частину земельної ділянки у власність сина в рахунок аліментів. Третя особа в судовому засіданні підтримав позов. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина або дочки у зв'язку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач і відповідач мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач своє батьківство стосовно дитини не заперечує. Відповідно до довідки від 09.09.2013 за № 107 [PERSON] він навчається на 1 курсі денного відділення ВПУ № 21 м. Миколаєва 1 рівня акредитації. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2014. Позивач зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитини не надає. Відповідач вказані обставини не заперечує. Відповідач в судовому засіданні заявив про те, що він отримує пенсію. Позивач не заперечувала проти цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач отримує дохід та має можливість на давати синові матеріальну допомогу, а його син [PERSON] навчається на денній формі навчання та потребує такої допомоги, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання його сином 30.06.2014. Суд визначаючи розмір аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів та вважає, що необхідно стягнути 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не можуть бути задоволені, оскільки відповідач має стабільний дохід у вигляді пенсії, а відповідно до ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі аліменти стягуються якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial