Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування та усиновлення дітей відділу у справах дітей Соснівського району служби у справах дітей Черкаської міської ради м.Черкаси про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні посилаючись на те, що [INFO] у нього та [PERSON] народився [PERSON]. Під час цієї події вони з відповідачем проживали у цивільному шлюбі і офіційно відносини не оформлювали. У червні 2009 року вони розірвали стосунки і їх спільний син став проживати за місцем реєстрації матері за адресою [ADDRESS]. Фактично з самого моменту розриву відносин, у нього з відповідачами виникають непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачів, стосовно неможливості нормального спілкування з дитиною. Всі його намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір зводять лише до конфліктів, оскільки відповідачі перешкоджають йому нормально зустрічатися із сином. Просить суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди та надати реальну можливість спілкування з дитиною шляхом зустрічей в першу і третю суботу та неділю щомісяця, з 11-00 до 17-00 години. Зобов'язати відповідачів погоджувати з ним виїзди його сина з місця постійного проживання за адресою [ADDRESS], в разі під час цих виїздів він буде відсутній за місцем постійного проживання у або третю суботу та неділю місяця з 11-00 до 17-00. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представинк позивача [PERSON] підтримав вимоги позивача. Відповідачі та їх представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Третя особа представник сектору опіки та піклування та усиновлення дітей відділу у справах дітей Соснівського району служби у справах дітей Черкаської міської ради в судовому засіданні [PERSON] покладалася на думку суду при вирішенні даного позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства: - сторни по спарві [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі і офіційно відносини не оформлювали - [INFO] у нього та [PERSON] народився [PERSON] - у червні 2009 року сторони розірвали стосунки і їх спільний син став проживати за місцем реєстрації матері за адресою [ADDRESS]. - Відповідно до рішення виконавчого комітету Соснівської районної Ради в м. Черкаси від 17.11.2010 за № 493, позивачу [PERSON] встановлено години зустрічі із сином щомісяця, кожну першу та третю суботу та неділю з 11-00 до 17-00 у присутності матері дитини Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування та відповідно до ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, «що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини». Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», «батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини». Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із ч.8 ст. 7 СК України, «регулювання сімейнйх відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини». Судом встановлено, що позивач проживає окремо від неповнолітнього сина [PERSON][INFO]. Мати неповнолітнього [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] проживають за межами України в Німеччині, мають посвідку на постійне місце проживання, прописку, малолітній на постійній основі відвідує дитячий дошкільний заклад. Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю доведені в ході розгляду справи, а тому підлягають до часткового задоволення в частині зобов»язання [PERSON] усунути перешкоди та надати реальну можливість спілкування батьку [PERSON] з його сином [PERSON], [INFO] шляхом зустрічей в першу і третю суботу та неділю щомісяця, з 11-00 до 17-00 години по місцю проживання дитини в присутності матері [PERSON], зобов»язання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] Позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідачів погоджувати з ним виїзди його сина з місця постійного проживання за адресою [ADDRESS] не підлягають до задоволення, оскільки даний порядок передбачений Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Outcome: dismissed