Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом у вересні 2013 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем, який споживає електричну енергію за адресою: 86144 м.Макіївка, 2-й квартал[ADDRESS], - не регулярно оплачується використана електроенергія. З 01.08.1998 року по 29.02.2012 року утворилась заборгованість у розмірі 2252,26 грн., що є порушенням правил користування електроенергією, згідно яких споживач не пізніше 10 числа кожного місяця зобов’язаний сплачувати спожиту електроенергію за фактичними показниками прибору обліку. Добровільно відповідач не сплатив суму заборгованості, тому і було звернено до суду. Відповідач в судове засідання не з’явився, проте був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, повернуте на адресу суду. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] (Рябчук) (Іванова) зареєстрована і є споживачем електричної енергії за адресою: 86144 м.Макіївка, 2-й квартал[ADDRESS], що підтверджено наданою довідкою з адресного бюро м.Макіївки, витягом з особистого рахунку № 65-6-50. Приписами статей 25, 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» визначені права і обов’язки, а також відповідальність споживачів електричної енергії. Зокрема споживач несе відповідальність за порушення правил користування енергією. Відповідно до п.п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до наданого розрахунку позивача, відповідачем не своєчасно оплачуються електрична енергія за період з 01.08.1998 року по 29.02.2012 року, у зв”язку з чим утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2252,26 грн. За період з 01.08.1998 року по 01.01.2004 рік ст. 71 ЦК Українсьої РСР передбачала трирічний строк позовної давності. Відповідно до ст. 80 цього Кодексу визначено, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважною причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивач, звертаючись із позовом до суду, не просив поновити пропущений строк та не посилався на поважність причин, з яких він пропустив строк позовної давності. Тому, в задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.08.1998 року по 01.01.2004 рік у розмірі 779,70 грн. з відповідача необхідно відмовити. За період з 01.01.2004 року по 29.02.2012 року строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України в три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст.. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач в судове засідання не з’явився, не заявивши про застосування строку позовної давності. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2004 року по 29.02.2012 року у розмірі 1472,56 грн. В силу ч 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору, що була сплачена позивачем при зверненні до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial