Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 41 (сорок один) в будинку № 20 (двадцять) по провулку Новому в смт. Калинівка у Васильківському районі Київської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в належній йому на праві власності квартирі, за його згодою в 2007 році було зареєстровано його дружину [PERSON] В 2010 році шлюб між ним та відповідачем було розірвано, після чого відповідач покинула квартиру і не проживає в ній більше трьох років. Відповідач, будучи зареєстрованою у вказаній квартирі, у квартирі не проживає і місце її проживання йому невідоме, ніяких речей відповідача у квартирі не має. Відповідач участі у витратах по житлово-комунальних послугах по квартирі не приймає. Реєстрацією у квартирі відповідача він, як власник квартири, зазнає незручностей, нарахування житлово-комунальних послуг обраховується на підставі числа зареєстрованих у приміщенні осіб. Наявність реєстрації відповідача в квартирі не дає йому можливості реалізувати свої законні права власника у володінні, користуванні та розпорядженні належного йому на праві приватної власності майна. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому належним чином направлялись, вони повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача, - «за закінченням терміну зберігання», також відповідач повідомлявся про час, місце слухання справи через оголошення в пресі. Враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України слухати справу без його участі, провівши заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що квартира № 41 (сорок один) в будинку № 20 (двадцять) по провулку Новому в смт. Калинівка у Васильківському районі Київської області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири посвідченого 25 вересня 2002 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2890 (а. с. 10-11). Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації форми №3 від 17.04.2012 року (а. с. 7), у квартирі № 41 (сорок один) в будинку № 20 (двадцять) по провулку Новому в смт. Калинівка у Васильківському районі Київської області зареєстровано 2 особи. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою. Факт реєстрації квартирі № 41 (сорок один) в будинку № 20 (двадцять) по провулку Новому в смт. Калинівка у Васильківському районі Київської області підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві від 12.07.2013 року (а. с. 22) Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ОК № 071870 від 28.09.2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 6 ). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР). Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до актів від 20.11.2011 року, 10.02.2012 року, 03.06.2012 року та від 26 лютого 2013 року комісією встановлено, що на час обстеження [PERSON]М в квартирі № 41 (сорок один) в будинку № 20 (двадцять) по провулку Новому в смт. Калинівка у Васильківському районі Київської області не знаходилася. У цьому ж акті зі слів сусідів [PERSON], [PERSON]В , [PERSON]П, [PERSON] зазначено, що [PERSON]М зареєстрована, але фактично не проживає за вищевказаною адресою декілька років (а.с.11-14). Судом встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі № 41 (сорок один) в будинку № 20 (двадцять) по провулку Новому в смт. Калинівка у Васильківському районі Київської області відсутня більше 3 років, витрати, пов'язані з утриманням квартири в належному технічному стані та сплатою послуг за житлово-комунальні послуги не несе, а тому в силу ст. 71 ЖК УРСР та є таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Таким чином, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі більше шести останніх місяців без поважних причин, нею не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, чим зачіпаються законні права та інтереси позивача по справі як наймача і власника житла, позов відносно [PERSON]М про визнання втратившим право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. З боку відповідача заперечень на позов, а також доказів у їх підтвердження не надійшло, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved