Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

01 серпня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2003 року по квітень 2012 року , вели спільне домашнє господарство та мали спільний сімейний бюджет. Від проживання з відповідачем народились неповнолітні діти: доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також син - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області, винесеному у червні 2012 року, з відповідача стягуються аліменти, але він не виплачує їх у повному розмірі. В зв'язку з хворобою доньки - [PERSON], дтина потребує щорічного обстеження та лікування . Крім того, у зв'язку з особливим захворюванням , дитині необхідне спеціальне взуття .Всього витрати на доньку, що пов'язані з її захворюванням, склали 2 393,00 гри.: - придбання ліків - 243 грн.; - спеціальне взуття - 900,00 грн. (600+300); - витрати на поїздки - 1 250 грн. (поїздки: 11,15, 25.10.2012 року та 25.06 і 02.07.2013 року, всього 5 поїздок по 250 грн. за кожну). Просила суд: 1. Стягнути з [PERSON], на мою користь - [PERSON], додаткові витрати на лікування малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 196,50 грн., одноразово. 2. Стягнути з відповідача судовий збір. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, згодна на заочний розгляд справи(а.с.32). Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив(а.с.31). Суд, дослідивши наявні у справі докази, прийшов до наступного, що позов підлягає задоволенню. До матеріалів справи позивачем долучені товарні чеки від 25.06.2013 року та 02.07.2013 року про придбання нею в ПП Голенко взуття ортопедичного та стельок індивідуальних(а.с.4). З свідоцтва серії І-КИ №098582 виданого Шевченківською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] народилась 29.09.2006 року, батьком записаний відповідач(а.с.5). До матеріалів справи долучений копія витягу №14715 із медичної картки стаціонарного хворого та виписка з лікарняної картки [PERSON]А.(а.с.6-9). З розписки наданої [PERSON] та товарним чеком долученим до неї від 22.07.2013 року вбачається, що [PERSON] на своєму автомобілі возив в м. Дніпропетровськ позивача та її доньку в лікарню -11.10.2013 року; 15.10.2013 року;25.10.2013 року; до магазину для купівлі взуття 25.06.2013 року, по ортопедичні стільки 02.07.2013 року, за що отримав кошти на бензин в загальній сумі -1250 грн.(а.с.10). З свідоцтва серії І-КИ№448905 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] народився 06.08.2013 року, батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]В.(а.с.20). Відповідачем по справі було надано подано письмові заперечення в яких вказано, що позивач змушена була возити доньку [PERSON], [INFO] на обстеження до лікарні м. Дніпропетровськ і наймала автомобіль. Це не може бути потребою бо дівчина пересувається самостійно і може їздити громадським транспортом на який дитина має пільги згідно ч.4 ст.13. Закону України «Про охорону дитинства» Безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту крім таксі), автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення і автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайоних, міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Тому розтрата на автомобіль в сумі 1250 як вказано в розписці даною [PERSON] не є требою, а примхою позивача. Наданий часу у відповідача є 6 дітей : 1)[PERSON], [INFO]; 2)[PERSON] [INFO]; 3)[PERSON] [INFO]. 4)[PERSON] [INFO]. 5)[PERSON] [INFO]. 6)[PERSON] [INFO]. Які є всі неповнолітніми. На перших п'ять дітей сплачує аліменти призначені судом, що за один місяць складає на одну дитину 400 грн. загальна сума 2000 грн. в місяць і від сплати аліментів не ухиляється. Ні де не працює і обробляє 5 г. землі і тримає підсобне господарство щоб сплачувати аліменти і утримувати дружину і новонароджену дитину бо в їхньому районі при зарплаті 1500 на дітей відчисляли б 50 % що становить 150 грн. на одну дитину, а позивач ні де не працює хоч є працездатною і не знаходиться за доглядом за дітьми. При цьому діагноз котрий був поставлений ще в трьох місячному віці і був виліковний і на той час кошти знаходились на рахунку у позивача, але за її байдужості відмовилась на той час від лікування [PERSON] . Просив суд відмовити позивачу(а.с.21-23). Відповідачем долучені до матеріалів справи копії чеків по сплаті аліментів [PERSON] за період з січня 2013 року по серпень 2013 року(а.с.24-27). Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"за змістом ст. 185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом). І визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати. Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами. Наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідками медичних закладів про вартість медичних послуг; витрати на лікування, протезування, санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками і рахунками, проїзними документами тощо. Наявність рекомендацій лікарів, квитанцій , свідчить про особливий характер потреби їх придбання та понесення позивачкою додаткових витрат на утримання дитини пов'язаний з захворюванням доньки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позивачкою вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки доведені. Розмір додаткових витрат на дитину, які підлягають до стягнення з відповідача слід визначити з фактично понесених витрат позивачем, які підтверджуються доказами та не викликають сумніву, оскільки батьки мають рівні права щодо матеріального утримання дитини. Таким чином, з відповідача слід стягнути половину додаткових витрат понесених позивачем у розмірі 2393 грн. 00 коп. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. ст. 185, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved