Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із цивільним позовом пред'явленим до відповідача [PERSON] в якому просила позбавити останнього батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належно повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився повторно і не направив до суду будь-яких заперечень чи заяв з приводу пред'явлених до нього позовних вимог. Прокурор прокуратури Новобузького району Миколаївської області Мезенцева В.А., яка вступила у справу, не заперечувала на задоволенні позовних вимог позивачки в доцільності позбавлення батьківських праві відповідача у справі. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши доводи позивачки, пояснення прокурора та дослідивши позовну заяву з доданими до неї письмовими доказами, суд приходе до такого висновку. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Матеріалами справи встановлено, що 11 жовтня 1997 року був зареєстрований шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] Від подружніх стосунків сторін [INFO] року народилася спільна донька [PERSON]. Спільне життя між сторонами не склалося і вони з січня 2001 року почали проживати окремо одне від одного, а 17 січня 2002 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу спільна донька сторін [PERSON] залишилася проживати разом із матір'ю (позивачкою у справі). У зв'язку з тим, що відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання своєї доньки з нього було стягнуто аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% пожиточного мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Відповідач належним чином аліменти не сплачував у зв'язку з чим станом на 01.05.2013 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 10 000 гривень. Крім того за період із січня 2001 року відповідач не цікавився життям своєї доньки, не приймав участі у її вихованні та духовному розвитку, байдуже ставився до шкільного навчання. Відповідно висновку органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області на підставі постанови Кабінету Міністрів України №866, відповідача по справі [PERSON], є доцільним позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] 1998 року народження, у зв'язку із злісним ухиленням від виконання покладених на нього батьківських обов'язків. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що неповнолітня [PERSON] знаходиться на повному утриманні своєї матері, позивачки у справі [PERSON], батько ж дитини (відповідач у справі) жодного разу не цікавився її життям, фізичним чи духовним розвитком. Відповідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно п.16 Постанови Пленуму ВС України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Сукупність всіх фактів та обставин справи надає суду вичерпний перелік доказів що підтверджують злісне ухилення відповідача [PERSON] від виконання ним батьківських обов'язків, а тому суд вважає позовні вимоги правомірними та такими що підлягають задоволенню. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 114,70 гривень.

Outcome: approved