Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

29.10.2013 року позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (однієї тисячі) грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Свої позовні вимоги позивач аргументує тим, що 28 жовтня 2000 року між нею та відповідачем, було укладено шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач з ними не проживає. 10 листопада 2006 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач залишив сім»ю та проживає окремо. Відповідач ухиляється від утримання дитини. На протязі тривалого часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її вихованням, станом здоров»я, не спілкується. В зв'язку з цим вона звернулась до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (судовою повісткою та попередженням про наслідки неявки відповідача в суд), про причину неявки суд не повідомив. В зв'язку із чим зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.06.2001 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку від 10.10.2013 року № 2440, виданою ЛКП «Збоїща 408», яка знаходиться в матеріалах справи. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2013 рік для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище позивача, відсутність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей, (відомості про його матеріальний стан та стан здоров'я суду не подано), а також інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень щомісяця, що підлягає індексації згідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29.10.2013 року - з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позов задовольняється, суд стягує в дохід держави відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача 229, 40 грн. судового збору. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved