Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

13.11.2013р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружжя спільно не проживає три роки, донька проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Інших дітей, зобов'язань за виконавчими документами у відповідача немає. Відповідач працює на ВАТ «Запоріжсталь», має постійний дохід. У зв'язку з викладеним просить стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з 10.04.2010р. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ЦПК. Заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи за згоди позивача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Як встановлено судом, 05.07.2002р. народилася [PERSON], батько [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Дитина проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Згідно пояснень позивача, сімейні відносини між сторонами припинені з 2010 року, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідач працює на ВАТ «Запоріжсталь». Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд дійшов висновку, що розмір аліментів має бути визначений у частці від заробітку (доходу) відповідача, а не у твердій грошовій сумі, як просить позивачка. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи, що позивачкою не надано жодних доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, підстави для стягнення аліментів за минулий час відсутні. З урахуванням викладено суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно визначити у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: partial