Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка в листопаді 2013 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що 01.06.2011 року її було прийнято на роботу на посаду головного бухгалтера в ТзОВ «ОВНА-ТРАНС». 16.01.2012 року вона звільнилася з роботи за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КзПП України. Вона звільнилася з роботи по причині невиплати їй заробітної плати, на день звільнення з роботи заборгованість по невиплаті становила 4500 грн. Так як підприємство відмовляється добровільно виплатити їй заборгованість, просить стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості та середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 16.01.2012 року по 30.10.2012 року в сумі 16 679 грн. 55 коп. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що вона працювала у відповідача на посаді головного бухгалтера з 1 червня 2011 року по 16.01.2012 року, після чого звільнилася за згодою сторін. При звільненні відповідач заборгував їй 4554 грн. 70 коп. і зменшивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь кошти за затримку вихідного розрахунку в сумі 2500 грн. Вказала, що її оклад на роботі становив 1100 грн. на місяць. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідача, однак останній не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому суд приходить до висновку, що відповідач був відсутній за зареєстрованою адресою місця проживання, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Як вбачається з копії трудової книжки на імя [PERSON] від 24.09.1981 року, 01.06.2011 року остання була прийнята на роботу, на посаду головного бухгалтера в ТзОВ «ОВЕА-ТРАНС».16.01.2012 року звільнена за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КзПП України. Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття) від 16.01.2012 року виадної ТзОВ «ОВЕР-ТРАНС», заробітна плата [PERSON] становила 1100 грн. 00 коп. в місяць. З довідки виданої ТзОВ «ОВЕА-ТРАНС» вбачається, що заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] становить: - сума заробітної плати за виплати за період з 01.06.2011 року по 16.01.2012 року - 6416,58 грн. - виплачено заробітну плату за період з 01.06.2011 року по 16.01.2012 року - 1861,88 грн. - заборгованість по заробітній платі - 4554,70 грн. В силу вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи наведене, вважаю позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved