Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Банк Таврика про повернення строкового банківського вкладу за договором B №000957 з урахуванням відсотків 147\~ 526,86 грн, оскільки термін дії договору закінчився 20.12.2012 року, а банк в добровільному порядку відмовляє в поверненні вкладу і процентів по ньому. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Представник відповідача повторно в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що є докази в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надавав, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів в порядку ст.224-226 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2011року між Публічним акціонерним товариством Банк Таврика та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу «Ощадний плюс» з видачею купонного ощадного сертифікату на пред»явника B №000957, по умовах якого позивачем були внесені на депозитний рахунок вказаного банку свої кошти в розмірі 120\~ 000,00 грн. строком на один рік до 20.12.2012 року зі сплатою 23 % річних. (а.с.4-5). Згідно ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах повернення вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу по закінченні встановленого договором терміну (строковий договір). Позивач 20.12.2012 року звернулась до відповідача із вимогою про повернення їй строкового вкладу, а також відсотків нарахованих відповідно до договору, проте вказаний вклад з відсотками не отримала (а.с.8). Згідно ч.1 ст.36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, обмеження щодо виплати коштів не поширюються на вклади вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору . Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Оскільки ПАТ Банк Таврика не виконуються взяті на себе зобовязання за вищевказаному договору банківського вкладу, то є правові підстави для стягнення з відповідача в примусовому порядку кошти позивача які знаходяться на депозитному рахунку № 333036/ОГ(366)89 цього банку в розмірі 120000 грн. та відсотки по ньому в розмірі 27 526,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача понесений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 1475,26 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved