Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

В травні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором обовязків та діюче законодавство просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3370,65 грн. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, заявлені вимоги підтримав. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання або розгляд справи за його відсутності не подав. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що така неявка відповідача є повторною, а за такого, відповідно до положень ст. 169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача, ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до наданих суду пояснень та доказів, 24.06.2011 року між сторонами було укладено договір №КГ 23 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Та того ж для між тими самими сторонами було укладено додаткову угоду №1. Згідно вказаних договорів відповідач отримав на строк з 24.06.2011 року по 23.06.2012 року кредитну лінію з лімітом 7600,00 грн., та сплатою 32% річних за користування кредитними коштами. Порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами врегульовано п.п. 7.8 Додаткової угоди №1, п.п. 17.18 додаткової угоди визначено, що в разі несплати власником рахунку, яким за текстом договору є відповідач, двох послідовних платежів за додатковою угодою, то вважається, що термін виконання обов'язків за додатковою угодою №1 в повному обсязі настав. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією або строків сплати відсотків за користування кредитною лінією відповідачем, відповідно до п. 15 Додаткової угоди №1 кредитор має право нарахувати неустойку в розмірі подвійної відсоткової ставки, від суми простроченої заборгованості. Відповідно до наданих позивачем суду розрахунків відповідач не належним чином виконує свої обов'язки щодо повернення суми кредиту, в наслідок чого станом на 31.05.2012 року сума заборгованості склала 3370,65 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 2494,10 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 876,55 грн. Виходячи з вище наведених доводів що підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями відповідних розрахунків та документів, враховуючи те, що 10.05.2012 року позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу про виконання зобов'язань за додатковою угодою №1, та те, що відповідачем добровільно такі зобов'язання виконані не були, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved