Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований виконкомом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані наступним. 28 січня 1989 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, родину. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися в 2011 році. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя на час шлюборозлучного процесу не має. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сім'ю. Заходи спрямовані для збереження сім'ї, зокрема строк на примирення, сторонам по справі не потрібні, оскільки не дадуть позитивного результату. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом надіслання судової повістки. Згідно частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги відсутність заперечень позивача проти розгляду справи в відсутність відповідача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112 СК України. Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Приймаючи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу і відсутність згоди на примирення, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 110 СК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved