Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про усунення відповідача від права на спадкування після смерті [PERSON], яка сталася [INFO]. В позові зазначила, що [PERSON] доводився їй рідним братом, а відповідач в справі є сином [PERSON] Померлий брат позивачки за життя страждав артозом, гастроентерологічними захворюваннями, позивач надавала допомогу братові в організації його життєдіяльності, регулярно відвідувала, провозила продукти харчування, готувала для брата, прибирала його житло, прала речі. В червні 2012 року [PERSON] в своєму житлі піддався жорстокому побиттю з боку сторонніх осіб, що зумовило його госпіталізацію в стаціонар медичного закладу, де хворого відвідувала лише позивачка, вона несла витрати з його лікування, харчування. [INFO] сталася смерть брата, про що позивач сповістила відповідача, який взяв на себе організацію поховання свого батька. Оскільки відповідач, який є спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, не опікувався його інтересами, не брав участі в його утримання, організації його життєдіяльності, просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця. В судовому засіданні позивач підтримала викладені в заяві доводи, просить про її задоволення. Відповідач просить залишити позов без задоволення. В обґрунтування заперечень пояснив, що твердження позивача про його самоусунення від участі в проблемах батька є хибними. Хоча його батьки і розлучилися, коли він перебував у малолітньому віці, і в подальшому батько не надавав йому утримання, не шукав спілкування з сином, коли той подорослішав, відповідач періодично відвідував батька, приносив йому продукти, одяг, вмовляв змінити спосіб життя. [PERSON] був бадьорою людиною, пішов з життя у віці працездатності, за життя стороннього догляду не потребував, лише вів асоціальний та аморальний спосіб життя: зловживав спиртним, не працював, не мав ніяких джерел доходу, влаштовував в спадковому будинку, де проживав один, місце розваг та розпиття спиртного для неблагополучних осіб. Не дивлячись на спроможність спадкодавця самостійно організовувати своє життя, відповідач між тим постійно допомагав батькові фізично у здійсненні робіт по господарству, сплачував за нього заборгованість з комунальних послуг, клопотався про поновлення енергопостачання, коли воно було припинене за вчинення порушень правил використання електроенергії. Батько не був безпорадним, захворювання нижніх кінцівок набув внаслідок хронічного алкоголізму, а відсутність у нього джерел доходів - це наслідок його небажання працювати, невибагливості до умов життя, в силу яких він задовольнявся разовими нестабільними заробітками. У зв'язку з викладеним заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, у встановленому порядку повідомленої про час та місце судового розгляду, до суду не з'явився. П'ята Запорізька державна нотаріальна контора надала письмове звернення, яке містить прохання про вирішення спору без участі її представника. За згаданих обставин у відповідності до ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність представника третьої особи. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд не знаходить підстав для вирішення спору на користь позивачки, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що [INFO] сталася смерть [PERSON], [INFO] (а. с. 29). Позивач доводиться спадкодавцеві рідною сестрою, відповідач - сином. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що з огляду на свій вік спадкодавець, який помер по досягненні 48 років від злоякісного новоутворення печінки (а. с. 73), мав задовільне здоров'я, до останніх днів життя самостійно організовував свою життєдіяльність, активно вживав спиртні напої, не потребував стороннього догляду; як показують відповідач, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які констатували у померлого лише захворювання кінцівок і зауважували при цьому, що це захворювання отримано померлим на грунті зловживання спиртним. За роз'ясненнями п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду та піклування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. З огляду на наведене з урахуванням обставин, що встановлені судом, суд вважає, що позивачка, не довела ґрунтовності своїх вимог, оскільки передумовою для такого усунення від спадкування, як зазначено, є безпорадність стану спадкодавця. Між тим встановлені судом обставини справи свідчать про бадьорість спадкодавця, який не досяг навіть віку непрацездатності, його спроможність самостійно організовувати свою життєдіяльність, відсутність об'єктивної потреби в сторонньому догляді, а лише наявність захворювання нижніх кінцівок, зумовленого нездоровим способом життя особи, і відсутність джерела постійного доходу, яка також є виявом суб'єктивного волевиявлення особи, яка свідомо не прагнула працевлаштування, не дають суду підстав для констатації безпорадного стану спадкодавця в сенсі ст. 1224 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Дійшовши висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, суд, крім наведених міркувань, враховує ще й ту обставину, що в силу згаданих роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду зазначені вимоги належать одночасному розгляду з заявою про зміну черговості одержання права на спадкування.

Outcome: dismissed