Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-11 00:00:00

15.07.2013 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на спадкове майно в [ADDRESS] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в [ADDRESS] проживала [PERSON]. Вона була власником вказаного домоволодіння, яке станом на 15.04.1991 згідно довідки № 66 виданою Нічогівською сільською радою (а.с.7)відносилося до категорії колгоспних, але право власності на нього в установленому законодавством порядку не реєструвала. Згідно рішення сімнадцятої сесії двадцять третього скликання Нічогівської сільської ради від 19.07.2001 вулицю Декабристів в с. Нічогівка Козелецького району було перейменовано на Лісову. 10 грудня 1987 року [PERSON] склала заповіт в якому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність своїй дочці - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Позивачка вступила в управління спадщиною після її смерті, але оформити право на успадковане домоволодіння не може у зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на нього на ім'я спадкодавця. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.11). Представник відповідача Нічогівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але попередньо надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовною заявою згодні (а.с. 18). Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом установлено, що 10 грудня 1987 року [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 12, в якому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність своїй дочці - [PERSON] (а.с. 5). [INFO] [PERSON] померла, згідно довідки Нічогівської сільської ради [PERSON], на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та проживала одна. За данними Ніжинського міжміського бюро технічної інвентарізації (а.с. 10) право власності на житловий будинок в КП "Ніжинське МБТУ" не зареєстровано. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Нічогівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері шляхом догляду за будинком і оброблянням присадибної земельної ділянки вступила в управління та розпорядження спадковим майном, згідно довідки № 65, виданої Нічогівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я спадкодавця який би підтверджував право власності померлої на дане спадкове майно не був виданий, тому позивачка має право на набуття у власність житлового будинку в [ADDRESS] як спадкоємець за заповітом. Як вбачається із інформаційної довідки Спадкового реєстру № 34664278 (а.с. 14,15) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Враховуючи, що після відкриття спадщини минуло 14 років до, зазначених, спадкових правовідносин мають застосовуватися положення цівільного законодавства щодо встановлення факту прйняття спадщини , відповідно до статті 549 ЦК УРСР від 1963 року. Коли потенційні спадкоємці протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подали до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємкць фактично вступив в управління чи володіння майном. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю судом.

Outcome: approved