overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2012 р. сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть фактично не проживають разом в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволені позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив в зв'язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 16 серпня 2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили сина [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем з 2012 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання технічної документації по встановленню кордонів земельної ділянки в натурі погодженою, посилаючись на те, що на підставі рішення виконкому Донецької міської ради № 499 від 25.10.2005 року був виданий державний ДН № 178803 від 22.12.2005 року про право власності на земельну ділянку, площею 0, 0896га, розташований за адресою: [ADDRESS]. Власниками вказаної земельної ділянки є він та [PERSON] в рівних частках. Власник земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON] погодила межи земельної ділянки. Коли він звернувся до відповідача, власника земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], та в погодженні меж земельної ділянки, було відмовлено, нічого не пояснюючи. Просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоду в користуванні належною йому земельною ділянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS], площею 448 кв.м., а також визнати технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] в натурі з межами земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], погодженою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, за таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але від нього не надходило повідомлення про причини неявки, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Донецької міської ради № 499 від 25.10.2005 року був виданий державний ДН № 178803 від 22.12.2005 року про право власності на земельну ділянку, площею 0, 0896га, розташований за адресою: [ADDRESS]. Власниками вказаної земельної ділянки є він та [PERSON] в рівних частках. Власник земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON] погодила межи земельної ділянки. Коли він звернувся до відповідача, власника земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], та в погодженні меж земельної ділянки, було відмовлено, нічого не пояснюючи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України " Про власність " об'єктами права особистої власності можуть бути житлові будинки, квартири, предмети особистого користування й інші речі. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України " Про власність " володіння майном визначається правомірним, якщо зворотне не буде встановлено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Враховуючи зміст ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення складання повного рішення на строк не більше п`яти днів, суд проголошує рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] в якому просить суд винести рішення про розірвання шлюбу між ними, зареєстрованого Відділом РАЦС Борзнянського РУЮ Чернігівської області 26.11.2011 року актовим записом №94. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що між нею та чоловіком втрачені взаємопорозуміння та повага один до одного. Це відбулось з вини чоловіка, який не приділяє їй як дружині належної уваги. Не проявляє турботи щодо покращення добробуту та матеріального становища. Вони проживають окремо і вона не вбачає за можливе відновити сімейні стосунки. Оскільки, зазначені відношення перешкоджають її життєвим інтересам вона просила розірвати шлюб з відповідачем. Своє прізвище вона хоче залишити незмінним. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо даних про правові позиції сторін та їх взаємовідносини, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. З`ясувавши наведені у судовому засіданні доводи позивача про розірвання шлюбу, перевіривши відомості у наданому суду свідоцтві про одруження, суд дійшов такого висновку - оскільки встановлено, що позивач вважає за неможливе проживання подружжя у шлюбі й не знаходить за можливе відновити сімейні стосункі з відповідачем, що шлюб перешкоджає її життєвим інтересам то, відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Стаття 235 ч.8 ЦПК України передбачає, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, з огляду на встановлені в судовому засіданні факти, суд, з`ясувавши думку позивача, вирішив зазначити в рішенні що її прізвище залишається незмінним. На підставі ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, зацікавлена особа Великоолександрівська селищна рада про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, вказуючи що вона проживає разом зі своєю рідною сестрою [PERSON] [INFO]. Вона є інвалідом другої групи безстроково згідно довідки до акту огляду МСЕК серія Д-71 № 375045 від 09.09.1987 року, і являється інвалідом дитинства. Сестра заявниці ніколи не ходила до школи, не вміє читати й писати, має фізичні вади, не керує своїми діями, веде себе неадекватно. Заявниця ніде не працює, бо треба доглядати за сестрою, обслуговувати її, не залишати ні на хвилину, бо може піти невідомо куди, нічого не знає. Треба контролювати кожний її крок.Рішенням В.Олександрівської селищної ради від 29.09.2004 року її призначено опікуном сестри, оскільки вона не може правильно розпоряджатися майном, коштами, заявниця у всьому її обслуговує і допомагає.У судовому засіданні заявниця, суду пояснила, що її рідна сестра з дитинства інвалід 2 групи, по лінії психіки, знаходиться на обліку у психіатра, не може себе обслуговувати, заявниця за нею доглядає отримує за неї пенсію, вона може тільки ходити, їй 42 роки, заявниця є опікуном над [PERSON].Зацікавлена особа у судове засідання не зявилася, надано заяву згідно якої не заперечує проти вимог заявниці, просить розглянути справу без його участі.Вислухавши заявницю, проаналізувавши та вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.Відповідно до ст. 237 ЦПК України справа про визнання громадянина обмежено недієздатним внаслідок психічної хвороби або недоумства може бути розпочата за заявою членів його сім'ї або близьких родичів.Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія Д-71 № 375045 від 09.09.1987 року, і являється інвалідом дитинства.Заявниця є сестрою [PERSON] [INFO] таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його доходів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньок, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та допустити рішення до негайного виконання. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року. Від шлюбних відносин вони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 713. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, актові записи відповідно № 389 та № 740, які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї ТОВ «ІНФО-КОМ» № 000462913 від 08.06.2013 року. На утримання неповнолітніх дітей відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працює в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського», та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання неповнолітніх дітей відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При подачі позовної заяви позивачем було витрачено 250 гривень на правову допомогу, що підтверджується довідкою № 101 від 10.06.2013 року виданою адвокатом [PERSON], і ця сума відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 03.07.2004 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 08.04.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними досягнуто не було. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.07.2004 року по 08.04.2013 рік, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 266, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська про розірвання шлюбу від 08.04.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 246, довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» № 000461769 від 06.06.2013 року. Відповідач працює механіком в ПАТ «Піраміда», інших дітей немає, стягнень за іншими виконавчими листами з нього не провадиться, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання сина відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягувати з відповідача по справі на її користь аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку.; допустити рішення до негайного виконання у межах сум платежу одного місяця; стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем з літа 2010 року проживали однією сім'єю. [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON], та відповідач був записаний батьком дитини в свідоцтві про народження. Дитина мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає їй матеріальної допомоги, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 276. Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Квартального комітету № 11 м. Дніпродзержинська від 06.06.2013 року та довідкою про отримання допомоги УПтаСЗН Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради № 1054 від 10.04.2013 року. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача не здійснює. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При подачі позовної заяви позивачем було витрачено 300 гривень на правову допомогу, що підтверджується довідкою виданою адвокатом [PERSON], і ця сума відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім"і склались напружені відносини, між подружжям немає взаєморозуміння, фактично сторони стали ворогами, подружжя не веде спільного господарства. Це і привело до розпаду сім'ї. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що підтверджується наявними доказами, які є в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім"і склались напружені відносини, між подружжям немає взаєморозуміння, фактично сторони стали ворогами, подружжя не веде спільного господарства. Це і привело до розпаду сім'ї. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі. В судовому засіданні встановлено, що примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що підтверджується наявними доказами, які є в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім"і склались напружені відносини, між подружжям немає взаєморозуміння, фактично сторони стали ворогами, подружжя не веде спільного господарства. Це і привело до розпаду сім'ї. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі. В судовому засіданні встановлено, що примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що підтверджується наявними доказами, які є в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про розірвання договору довічного утримання В обґрунтування посилалась на те, що 29 листопада 2005 року вона та її чоловік [PERSON] уклали з [PERSON] договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Нікітюк Г.М., реєстровий №1-2159. Також державним нотаріусом Нікітюк Г.М. було накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. За умовами договору [PERSON] та позивачка [PERSON] передали у власність відповідачці [PERSON] належну їм на підставі свідоцтва про право власності від 12.04.1996 року вищевказану квартиру. Відповідачка, в свою чергу, зобов'язалась надавати довічно [PERSON] та [PERSON] всі види матеріального забезпечення та догляду, медичного обслуговування,

Outcome: approved