Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати договір підряду №7 на виготовлення та монтаж бані за технологією «Слов'янської пари», укладений 04.10.2007 року між сторонами, стягнути з відповідача суму авансу в розмірі 100 000,00 гривень та пеню в розмірі 12 000,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 04.10.2007 року між ним та відповідачем був укладений договір підряду №7, згідно з яким [PERSON] зобов'язався розробити, виготовити та змонтувати баню за технологією «Слов'янської пари» у строк з 08.10.2007 року до 20.12.2007 року. Згідно пункту 3.3. Даного договору він виплатив [PERSON] аванс в розмірі 100 000,00 гривень, про що відповідач 04.10.2007 року написав розписку. В листопаді 2007 року відповідач побудував фундамент вказаного об'єкту, за що він сплатив йому окремо за матеріали та роботу. Більше ніяких дій стосовно будування бані відповідачем не проводилось. На неодноразові прохання прискорити будівництво відповідач не реагував, ухиляючись від зустрічей, аванс повертати відмовлявся. Таким чином, відповідач свої зобов'язання не виконав, а тому на його думку, є всі підстави для розірвання зазначеного договору підряду та стягнення з відповідача суми авансу, розміром 100 000,00 гривень та передбаченої пунктом 3.3. Договору пені в розмірі 0,1% від вартості договору за кожен день прострочення, але не більше 5% вартості договору. Згідно з розрахунком, станом на день звернення до суду, тобто станом на 20.05.2011 року прострочка склала 1307 днів, тобто пеня складає 313 680 гривень, однак з урахуванням того, що відповідно до умов Договору пеня не може перевищувати 5% від вартості договору, яка складає 240 000,00 гривень, в такому разі пеня складає 12 000 гривень, які повинно бути стягнуто з відповідача. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, надавши письмові заперечення, мотивуючи свою позицію тим, що ним не виконані зобов'язання по спірному договору підряду через те, що [PERSON] теж були порушені умови зазначеного договору. А саме п.4.1 Договору про необхідність отримання Відповідачем технічного завдання від Позивача, передбаченого ст.877 ЦК України, відповідно до якої замовник має обов'язок надати підряднику окремий документ, в якому наводиться точна характеристика, інші дані про майбутній об'єкт спорудження, а підрядник зобов'язаний при зведенні нерухомості дотримуватись вимог, які містяться в технічному завданні. Крім того, хоча договір і має свою ціну, сторонами не була узгоджена загальна вартість будівельних матеріалів, які мають бути придбані підрядником і відшкодовані замовником. Визначення договірної ціни без складання кошторису лише ще раз свідчить, що сторони не мають на меті реальне виконання його умов, так як жодного обґрунтованого розрахунку кількості і обсягів необхідних робіт сторонами не було проведено. Крім того, позивач не надав жодних коштів для закупівлі будівельних матеріалів, так само, як не надав і самих будівельних матеріалів і не оплатив будівельні роботи. Щодо розписки, то в ній не вказано, що вона має будь-яке відношення до спірного Договору підряду, оскільки в ній відсутнє посилання на Договір або на адресу будівництва, а, враховуючи той факт, що він постійно займається будівництвом банних комплексів, зазначені кошти він міг отримати від будь-кого та за будь-яким договором, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 69-70). Крім того, надав заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності (а.с.65). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх обставинами, викладеним и у позовній заяві, просили задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що зобов'язання за договором підряду, укладеному між сторонами, [PERSON] не виконані, гроші він повертати відмовляється, зустрічей уникає, а тому, на його думку є всі підстави для розірвання зазначеного договору та стягнення суми авансу та передбаченої Договором пені. Щодо строків позовної давності зазначили, що пругом 2008-2010 року [PERSON] неодноразово намагався вирішити питання зі [PERSON] мирним шляхом, однак останній переховувався та не відповідав на телефонні дзвінки, а тому, просили визнати причину пропуску строків позовної давності поважною Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях. При цьому зазначили, що розписка до [PERSON] попала випадково серед інших документів і не має жодного відношення до спірного договору. Умови договору виконані не були [PERSON], а тому претензії, заявлені [PERSON] безпідставні, а позов не обґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню. Крім того, просили застосувати строки позовної давності. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що на час укладання спірного договору він співпрацював зі [PERSON] Їх співпраця полягала у тому, що [PERSON] знаходив клієнтів та займався розрахунками та архітектурою, а він, безпосередньо, займався будівництвом. Він декілька разів був присутній під час розмови [PERSON] та [PERSON] За вказівкою [PERSON] він займався будівництвом бані у [PERSON] Він особисто бачив, як [PERSON] два рази передавав гроші [PERSON], однак з ним особисто розраховувався за роботи [PERSON], [PERSON] йому кошти не давав. Адресу будівництва він назвати не може, пам'ятає її лише візуально, однак це, на його думку не може свідчити про те, що він не займався будівництвом. Про наявність у [PERSON] менеджерів йому нічого не відомо. Він працював на 5-6 об'єктах. Чи були у [PERSON] ще об'єкти, йому не відомо. [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він чи 6, чи 3 роки назад, а саме приблизно з 2006 року по 2008 рік працював у [PERSON] комерційним агентом. [PERSON] він не знає. Він підшукував [PERSON] клієнтів, які бажали побудувати баню чи сауну, а останній йому за це віддячував. Винагорода була незначна. Замовник співпрацював безпосередньо зі [PERSON], однак він міг виконувати незначні доручення. За це [PERSON] писав йому розписки, в яких зазначав суму, яку отримував від клієнтів. Зазначені розписки [PERSON] писав йому задля забезпечення зобов'язання перед ним особисто щодо сплати гонорару. Тобто, від розміру коштів, які [PERSON] отримував від клієнтів, визначалась його частина (гонорар). Після закінчення будівництва, вони рвали зазначені розписки. На 100 000,00 гривень він пам'ятає лише одну розписку. Яким чином вона попала до [PERSON], йому не відомо, однак зазначену розписку [PERSON] писав йому. Тобто, гроші брав [PERSON], а розписки про отримання писав йому. [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] - це її чоловік. [PERSON] знайшла саме вона по об'яві. Він декілька разів приїздив до них додому, вони обговорювали проект. Коли дійшли згоди, [PERSON] сказав, що йому потрібен аванс. Чоловік передав [PERSON] 100 000,00 гривень, про що останній написав розписку. Потім приїхала будівельна бригада і почала будівництво. Збудувавши фундамент, [PERSON] пропав. Ми з чоловіком намагались вийти з ним на зв'язок, однак він, напевне, змінив номер телефону, через що ми не могли з ним зв'язатись. Приблизно у жовтні 2010 року ми побачили автомобіль [PERSON] у м.Підгороднє Дніпропетровської області, після чого все ж таки зустрілись зі [PERSON], який пообіцяв повернути кошти у лютому 2011 року, однак зазначену обіцянку не виконав, кошти не повернув. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 04.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір підряду, у відповідності до умов якого [PERSON] зобов'язався розробити, виготовити та змонтувати Російську баню за технологією «Слов'янської пари» до 20.12.2007 року, а [PERSON] сплатити йому вартість виконаних робіт у розмірі 240 000,00 гривень (а.с. 8-9). На виконання умов зазначеного договору 04.10.2007 року [PERSON] отримав від [PERSON] в якості авансу грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 100 000,00 гривень, про що [PERSON] власноруч написав розписки (а.с.10, 80, 81). Судом встановлено, що відповідач не виконав роботи, передбачені договором підряду від 04.10.2007 року, побудувавши лише фундамент, отримані грошові кошти не повернув. Зазначені обставини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] У відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається, як на підставу власних стверджень. Суд критично відноситься до стверджень відповідача про те, що розписка могла бути ним написана не позивачу, а іншій особі, оскільки, по-перше, розписка фізично знаходилась у [PERSON] Доказів того, що [PERSON] викрав зазначені розписки або заволодів ними у будь-який інший незаконний спосіб суду не надано. Крім того, дата складення розписки про отримання [PERSON] 100 000,00 гривень відповідає даті укладення договору і відповідачем не було надано суду доказів того, що в цей же день він ще з будь-ким укладав будь-які угоди, за якими міг написати зазначену розписку. Пояснення, надані свідком [PERSON] суд оцінює критично, оскільки, відповідаючи на запитання сторін, він надавав перевагу відповіді «не пам'ятаю», і тільки у разі наполегливості, надавав відповіді. Крім того, його свідчення про те, що він займався підшукуванням клієнтів для [PERSON] іншими доказами в судовому засіданні не підтвердились. [PERSON] та його представниками не було заявлено клопотання про допит у судовому засіданні будь-кого з клієнтів [PERSON], які були підшукані для нього [PERSON] Зокрема, зазначивши в судовому засіданні, що винагорода була незначною, [PERSON] в забезпечення «незначної винагороди», зберігав у себе розписки клієнтів на 40 000,00, 50 000,00, 100 000,00 гривень. Критично суд оцінює і пояснення свідка [PERSON] щодо його домовленості про те, що [PERSON] писав розписки, в тому числі ту, яка є предметом розгляду даної цивільної справи, йому особисто, буцімто забезпечуючи таким чином зобов'язання перед [PERSON] щодо сплати йому гонорару за підшук клієнтів, оскільки така версія взагалі виникла лише під час перегляду заочного рішення. В попередніх судових засіданнях, як і в особистих запереченнях, поданих [PERSON] 13.02.2012 року, мови ані про [PERSON] ані про їх співпрацю, не йшло взагалі. Крім того, [PERSON] зазначив, що не пам'ятає, ким саме була написана спірна розписка, однак після запитання представника позивача, зазначив «нехай буде [PERSON], здається це був [PERSON]». Клопотання про допит зазначеної особи, ані відповідачем, ані його представником заявлено не було. Зокрема, відповідачем був побудований фундамент майбутньої будівлі, що свідчить по те, що після укладення договору - 04.10.2007 року, він розпочав роботи, з чого випливає, що порушень зі сторони замовника - [PERSON] на той час не було, в усякому випадку [PERSON], претензій не заявляв, та умови договору не оскаржуав. Зазначені обставини доведені матеріалами справи та підтверджені свідками [PERSON] та [PERSON], а тому, враховуючи вищенаведене, судом не можуть прийняті ствердження [PERSON] та його представників про те, що наявні в справі розписки не мають жодного відношення до спірного договору. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт та оплатити його. До договору будівельного підряду застосовуються положення Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено законом. Матеріали справи свідчать, що 04.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду на будівництво Російської бані за технологією «Слов'янської пари». Згідно п.п.3.1 - 3.4 умов договору загальна вартість робіт та матеріалів складає 240 000,00 гривень з попередньою оплатою 120 000 гривень і остаточним розрахунком в грудні 2007 року. Відповідно до вимог п. 2.1. вказаного договору строк виконання робіт до 20 грудня 2007 року (а.с.8). Згідно наданих суду розписок відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумах 1000 доларів США та 100 000 гривень (а.с. 80, 81 відповідно). Відповідач своїх зобов'язань, передбачених Договором не виконав, що не заперечувалося самим відповідачем та підтверджено показами свідків. Виходячи із змісту ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (належне виконання). У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановленого договором або законом, або розірвання договору (ст. 611 ЦК України). Частина друга ст. 651 ЦК України допускає зміну або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а частина перша ст. 652 цього кодексу говорить, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах. Припинення будівництва бані, тобто порушення відповідачем строку виконання робіт є істотним порушенням умов договору, що є підставою для його розірвання. В силу вимог ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються та друга сторона вправі вимагати після такого розірвання повернення того, що було виконано нею за зобов'язанням до моменту розірвання договору. Оскільки позивачем в порядку виконання зобов'язань за договором підряду сплачено відповідачеві 100 000,00 гривень, ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення неустойки. Пунктом 5.3 Договору підряду сторін за порушення строків виконання зобов'язань Підрядник сплачує Замовнику неустойку в розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожен день прострочки, але не більше 5% вартості Договору. Розмір неустойки за період з 20.12.2007 року по 20.05.11 року становить 313 680,00 гривень, однак на виконання цього ж пункту договору вона не може перевищувати 5%, що складає 12 000,00 гривень, які теж підлягають стягненню з відповідача. Стосовно позовної давності, то у відповідності до ч.5 ст.267 ЦК України, суд не знаходить підстав для її застосування, оскільки причини пропуску звернення до суду, вказані позивачем, визнаються судом поважними. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору у розмірі 151 гривні та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved