Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення права власності на житловий будинок, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 024408 є власником земельної ділянки площею 0, 1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Леніна, 113 в смт. Юр»ївка Дніпропетровської області. На вищевказаній земельній ділянці позивачем, на підставі рішення Юр»ївської районної ради Дніпропетровської області від 07.06.1994 року за № 53/3 про забудову, було збудовано житловий будинок, який на підставі акту Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд від 29.12.1998 року було прийнято в експлуатацію. 27.01.1999 року виконавчим комітетом Юр»ївської селищної ради Дніпропетровської області за № 55 на підставі заяви позивача було прийнято рішення про оформлення права особистої власності на домоволодіння за вищевказаною адресою. Однак, раніше на вказаній земельній ділянці знаходився житловий будинок, що належав на підставі договору купівлі - продажу від 19.11.1981 року гр. [PERSON], яка померла 29.04.1998 року, при цьому померла [PERSON] приходилася бабусею дружині позивача [PERSON] та належне їй на даній земельній ділянці домоволодіння було зареєстроване за адресою смт. Юр»ївка Павлоградського ( нині Юр»ївського) району Дніпропетровської області, вул. Леніна, 105. Враховуючи ту обставину, що належний [PERSON] житловий будинок був непридатним для проживання Юр»ївською районною радою Дніпропетровської області було прийнято рішення про надання дозволу на забудову земельної ділянки , у зв»язку з чим належний [PERSON] житловий будинок був знесений під час здійснення забудови за згодою померлої, при цьому з моменту знесення належного [PERSON] житлового будинку остання проживала разом з родиною позивача у збудованому ним будинку. З метою оформлення правовстановлюючого документу на прийняте в експлуатацію домоволодіння позивач 04.05.2012 року звернувся до КП «Павлоградське МБТІ», однак останні листом від 03.07.2012 року повідомили позивача про те, що перешкодою для цього є та обставина, що на належній йому земельній ділянці за матеріалами технічної інвентаризації до теперішнього часу, незважаючи на знесення, рахується право власності на житловий будинок, що належав померлій [PERSON] та таке право не анульоване. Позивач зазначав, що в разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Разом з тим, оскільки власник знесеного житлового будинку, а саме [PERSON] помер, то внести зміни до державного реєстру прав власності за його заявою неможливо, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на ст. ст. 15 , 349 ЦК України позивач просив припинити право власності померлої 29.04.1998 року [PERSON] на житловий будинок , що був розташований за адресою смт . Юр»ївка Павлоградського ( нині Юр»ївського) району Дніпропетровської області, вул. Леніна, 105 на земельній ділянці належній позивачеві , площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованій по вулиці Леніна, 113 смт. Юр»ївка Юр»ївського району Дніпропетровської області. Представник позивача по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримав та судові витрати по справі просив залишити за позивачем (ас.11, 66). Відповідач по справі Юр»ївська селищна рада Дніпропетровської області в судове засідання не з»явилися, надали суду відповідну заяву та телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги повністю визнали ( ас.32, 67). Третя особа по справі Реєстраційна служба Юр»ївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення останнього сповіщені належним чином (ас.62). Третя особа по справі КП Павлоградське МБТІ м. Павлоград Дніпропетровської області, що були залучені до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 01.10.2013 року (ас. 35, 36), в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас.64). Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності та проти позовних вимог не заперечувала (ас.56). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не з»явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх , при цьому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного: - як встановлено в судовому засіданні позивач по справі [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Леніна, 113 смт. Юр»ївка Дніпропетровської області, про що свідчить додана до матеріалів справи копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 024408 , виданого Юр»ївською селищною радою Дніпропетровської області 04.09.2009 року (ас. 9а ). На вищевказаній земельній ділянці позивачем в 1994 році розпочато будівництво індивідуального житлового будинку, яке закінчено в 1998 році, при цьому на підставі акту Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд від 29.12.1998 року вказаний будинок було прийнято в експлуатацію (ас.7). 27.01.1999 року виконавчим комітетом Юр»ївської селищної ради Дніпропетровської області за № 55 на підставі заяви позивача було прийнято рішення про оформлення за позивачем права особистої власності на домоволодіння збудоване останнім за адресою - смт. Юр»ївка, вул. Леніна, 113 та просити начальника Павлоградського КП МБТІ провести інвентаризацію даного домоволодіння, переоформити на нього технічну документацію та видати свідоцтво про право особистої власності [PERSON] (ас.8). Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що раніше на вказаній земельній ділянці знаходився житловий будинок, що належав на підставі договору купівлі - продажу від 19.11.1981 року гр. [PERSON], яка померла 29.04.1998 року, при цьому померла [PERSON], як зазначено позивачем в позові, приходилася бабусею дружині позивача [PERSON] та належне їй на даній земельній ділянці домоволодіння було зареєстроване за адресою смт. Юр»ївка Павлоградського ( нині Юр»ївського) району Дніпропетровської області, вул. Леніна, 105, що підтверджено в судовому засіданні наступними доказами - копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.11.1981 року ( ас.25); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (ас.6). Належне [PERSON] домоволодіння під час будівлі позивачем нового будинку було знесене та з моменту знесення належного [PERSON] житлового будинку остання проживала разом з родиною позивача у збудованому ним будинку та була в ньому зареєстрованою, про що свідчить додана до матеріалів справи копія домової книги на житловий будинок № 105 (нині 113) по вул. Леніна в смт. Юр»ївка, ведення якої розпочато 28.07.1958 року (ас.10). З метою оформлення правовстановлюючого документу на прийняте в експлуатацію домоволодіння позивач 04.05.2012 року звернувся до КП «Павлоградське МБТІ», однак останні листом від 03.07.2012 року повідомили позивача про те, що виготовити технічний паспорт на житловий будинок, побудований в 1998 році в смт. Юр»ївка, вул. Леніна, 113 на ім»я [PERSON] ( рішення на забудову Юр»ївської райради від 07.06.1994 року №; 53/3) неможливо, оскільки перешкодою для цього є та обставина, що на належній позивачу земельній ділянці по вул. Леніна, 113 смт. Юр»ївка за матеріалами технічної інвентаризації до теперішнього часу, незважаючи на знесення, рахується право власності на житловий будинок збудований в 1945 році, що належав померлій [PERSON] та таке право не анульоване (ас.9). Відповідно до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відтак, якщо власник бажає знищити майно, права на яке підлягають державній реєстрації, то він зобов»язаний подати заяву про внесення змін до державного реєстру, і тільки після цього припиняється його право на певне майно. Саме з моменту внесення відповідних змін до реєстру припиняється право на майно та відповідно кореспондуючих обов»язків. Однак, оскільки власник знесеного житлового будинку, а саме [PERSON] помер, то внести зміни до державного реєстру прав власності за його заявою неможливо, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд знаходить вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи волю представника позивача, суд знаходить можливим залишити за позивачем судові витрати по справі.

Outcome: approved