Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, посилаючись на те, що 25.06.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідач уклали Кредитний договір №Ф070500А відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 7 920 доларів СГА. Договір є кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. За яким, зокрема, банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов'язань відповідача за договором забезпечено заставою: 25.06.2007 року між позивачем та відповідачем укладено Договір застави №02-23-Ф070500А-1130, відповідно до умов якого останній забезпечує заставою (транспортний засіб ВАЗ 21124, 2007 року випуску) виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором. Відповідач не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за Договором, порушує вимоги ст. 1054 ЦК України, щодо обов'язку позичальника (відповідача) повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 22.08.2013 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 79 773,00 грн. Просив суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №Ф070500А від 25.06.2007 року у розмірі 79 773 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» та судовий збір у розмірі 797,74 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задовольнити в повному обсязі за обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача позов визнав частково, пояснив, що сума пені є завищеною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 25 червня 2007 року між відкритим акціонерним товариством Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Ф070500А (на купівлю автотранспортного засобу). Відповідно до п.1.1, 1.1.2 статті 1 Договору Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 7 920 доларів США, зі сплатою 12,55 процентів річних, з кінцевим строком погашення до 24.06.2012 року. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 22.08.2013 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, складає 79 773,37 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 47 478,42 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 22 259,65 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 7 132,31 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 2 902,98 грн. Представник відповідача не спростовував розрахунок в частині заборгованості за кредитом та відсотками, а лише вважав завищеним розмір пені. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, АКБ «Укрсоцбанк» 20.06.2008, 20.03.2008,21.10.2008, 22.12.2008 року направляв на адресу відповідачки Листи - претензії та 02.11.2009 року Повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальником повернути позику частинами (розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Оскільки відповідачка не повернула банкові позичених коштів та нарахованих відсотків за користування коштами, то сума позики та відсотки підлягають примусовому стягненню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік, а тому пеня, нарахована банком, підлягає стягненню в межах строку позовної давності - з 26 вересня 2012 року у розмірі 3978,84грн.( 1333,63 пеня за невчасну сплату відсотків та 2645,21 - за несвоєчасну сплату кредиту). Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 73716,91 грн., з яких 47478,42 - заборгованість за кредитом, 22259,65 - заборгованість за відсотками, 3978,84грн. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із розміру судового збору, пропорційного задоволеним вимогам - 737,17грн.

Outcome: dismissed