Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації та моральної шкоди, посилаючись на те, що з 1 лютого по 29 серпня 2012 року працювала у відповідача за трудовим договором, займала посаду менеджера по збуту з мінімальною заробітною платою: з 1 січня 2012 року - 1073 грив., з 1 квітня 2012 року - 1094 грив., з 1 липня 2012 року - 1102 грив., але заробітна плата не виплачувалась по відомості з причин, як їй пояснив відповідач - відсутність коштів. Трудовий договір було розірвано 29 серпня 2012 року на підставі ст.. 38 КЗУпП, але не був проведений повний розрахунок з нею. Сума заборгованості по невиплати заробітної плати складає 7632 грив.,а також 4472 грив.- компенсація за затримку виплати. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі з 1 лютого 2012 року по 29 серпня 2012 року у розмірі 6436 грив.29 коп., компенсацію за затримку виплати розрахунку з 1 вересня 2012 року по травень 2013 року у розмірі 9115 грив.95 коп. Також просила стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 грив. і витрати за правову допомогу - 500 грив. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що сума заборгованості по виплаті заробітної плати за лютий-березень 2012 року за відрахуванням в пенсійний фонд та податкову інспекцію складає - 1919 грив.38 коп., за квітень-червень 2012 року - 2930 грив.70 коп., з врахуванням того, що дві неділі в липні 2012 року була в безкоштовній відпустці, за липень і за 29 днів серпня 2012 року заборгованість - 920 грив., що складає в загальній сумі 6436 грив.29 коп. За вересень 2012 року компенсація за затримку виплати розрахунку - 983 грив.45 коп., за жовтень-листопад 2012 року - 1993 грив.12 коп., за грудень 2012 року - 1009 грив.98 коп., за січень-травень 2013 року - 5129 грив.40 коп. Вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, оскільки не проведений з нею розрахунок і вона в зв»язку з цим страждає. Для того щоб захистити свої права вона змушена звернутися за юридичною допомогою, вартість юридичних послуг 500 грив. просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Згідно трудового договору від 1 лютого 2012 року укладеного на невизначений строк, між ФОП [PERSON] та [PERSON], [PERSON] прийнята менеджером по збуту з заробітною платою 1073 грив. щомісяця, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Трудовий договір зареєстрований 6 лютого 2012 року Харківським міським центром зайнятості. Про те, що позивач була звільнена за власним бажанням свідчить запис в трудовій книжці серії [NUMBER] на ім.»я [PERSON]. Трудовий договір від 1 лютого 2012 року розірваний сторонами 29 серпня 2012 року за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗУпП. Трудовий договір від 1 лютого 2012 року знято з реєстрації 29 серпня 2012 року Харківським міським центром зайнятості. Як вбачається з пояснень позивача у судовому засіданні вона не отримувала заробітну плату у повному обсязі, їй видавав відповідач незначні кошти в конверті. В відомості вона не розписувалась. Після звільнення не отримала повний розрахунок. Представник відповідача, [PERSON] позов не визнав з тих причин, що позивач в відомостях про виплату заробітної плати , як представник ФОП [PERSON], поставила свій підпис про складання відомостей, а також поставила свій підпис про сплату грошей менеджеру [PERSON] та засвідчила печаткою ФОП [PERSON], тобто виплату грошей як представник [PERSON] вона здійснила. Підпис [PERSON] в отриманні грошей не поставила, оскільки представник ФОП [PERSON] - [PERSON] та менеджер [PERSON] це одна й та ж сама особа. Просив відмовити з задоволені позову, оскільки позивач отримувала заробітну плату у повному обсязі і бажає отримати її вдруге. В подальшому, в процесі розгляду справи відповідачем направлені заперечення на позов в яких відповідач посилається на те, що позивач за довіреністю від [PERSON] вела документацію, отримувала заробітну плату, здавала звітність. Відомості до інспекції з питань праці відносила сама позивач і вони не являються вірними. В відомості про виплату грошей стоїть підпис [PERSON] про отримання грошей. З приводу того, що [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідач звернувся із заявою до правоохоронних органів на незаконні дії позивача. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 19 вересня 2013 року СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області були розглянуті матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013220480002034 від 23 березня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 358 КК України. В ході досудового розслідування, факт підроблення документів начебто з метою отримання невиплаченої заробітної плати не знайшов свого підтвердження, так як факт виплати або невиплати заробітної плати може підтверджуватись рухом коштів по рахунках, відрахуванням до пенсійного фонду прибуткового податку, відомостями виплати заробітної плати. Даних документів у заявника немає, що спростовує доводи наведені ним у заяві. Орган досудового розслідування прийшов до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до ч 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що відповідач не надав доказів того, що позивач отримувала заробітну плату за весь період праці у ФОП [PERSON] [PERSON] зверталась до Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області про порушення відповідачем вимог законодавства про працю. Згідно листа Територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області від 15 лютого 2013 року вбачається, що в ході перевірки були встановлені факти порушення ФОП [PERSON] законодавства. Так, в порушення ст.. 115 КЗпП України заробітна плата [PERSON] не виплачувалась, у відомостях відсутні підписи позивача. Згідно наданих відомостей на виплату грошей до виплати належить: за лютий 2012 р- 959 грив. 69 коп., за березень 2012 р- 959 грив.69 коп., за квітень 2012 р - 976 грив.90 коп., за травень 2012 р - 976 грив.90 коп., за червень 2012 р - 976 грив.90 коп. Заборгованість із заробітної плати за період лютий-червень 2012 року станом на 12 лютого 2013 року складає 4850 грив.08 коп. Встановлено, що при звільненні виплата сум не проводилась. Також перевіркою встановлено, що при звільненні грошова компенсація, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не нараховувалась та не виплачувалась. У відповідності до ч 1 ст. 115 КЗУпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Як встановлено у судовому засіданні заробітна плата не виплачувалась позивачу. Згідно трудового договору заробітна плата позивача встановлена мінімальна у розмірі 1073 грив. з якої проводяться відрахування у пенсійний фонд 3,6% (1073-3,6=38,63 грив.), 536 грив.50 коп. - соціальна пільга, яка не підлягає оподаткуванню, 15% - податок з доходів фізичних осіб. Розрахунок: 1073 - (1073*3,6%)-536,50*15%=74,68 грив. - податок з фізичних осіб. До виплати становить 959 грив.69 коп.(1073-38,63-74,68). З 1 квітня 2012 р - 1094 грив. (1094-3,6%=39,38), (1094-(1094-3,6%)-536,50*15%=77,72 грив., до виплати - 976 грив.90 коп.(1094-39,38-77,72). З 1 липня 2012 р - 1102 грив.(1102-3,6%=39,67 грив.),(1102-(1102*3,6%)-536,50*15%= 78,88 грив., до сплати 983 грив.45 коп.(1102-39,67-78,88). 29 серпня 2012 року було розірвано трудовий договір. Згідно ч 1 ст. 116 КЗУпП при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нарахування суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статею 117 КЗУпП передбачено у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 цього кодексу, організація повинна виплатити працівникові його середньомісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сума заборгованості за лютий-березень 2012 року складає 1919 грив.38 коп.(959,69*2); квітень-червень 2012 року - 2930,70 грив.(976,9 *3); з урахуванням того, що дві неділі позивач в липні 2012 року була у відпустці на свій рахунок заборгованість складає - 983,45/31*21=666,21 грив. за липень і за 29 днів серпня 2012 року - 983,45/31*29=920 грив., що складає загальну суму (1919,38+2930,70+666,21+983,45= 6436 грив.29 коп. За період - вересень 2012 року по травень 2013 року з відповідача підлягає стягненню компенсація - середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. Вересень 2012 року -1102 грив.(з відрахуванням 1102*3,6%=39,67 грив. - пенсійний фонд, 1102-39,67-536,5(соціальна пільга)*15%=78,88 грив. - податок, всього: 1102-39,67-78,88 = 983 грив.45 коп. Жовтень - листопад 2012 року - 1118 грив.(1118*3,6%=40,25 - пенсійний фонд, 1118- 40,25-536,5*15%=81,19- податок, всього: 1118-40,25-81,19=996,56 грив.*2= 1993 рив.12 коп. Грудень 2012 року - 1134 грив.(1134*3,6%=40,82 грив.-пенсійний фонд), 1134-40,82-536,5*15%=83,20 - податок, всього: 1134-40,82-83,20=1009 грив.98 коп. Січень-травень 2013 року - 1147 грив.(1147*3,6%=41,29 - пенсійний фонд), 1147-41,29-573,5*15%=79,83 податок, всього: 1147-41,29-79,83=1025,88 грив.*5= 5129 грив.40 коп. Заборгованість складає: 983,45 + (996,56*2) + 1009,98 + (1025,88*5) = 9115 грив.95 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості складає - 6436 грив.29 коп. + 9115 грив.95 коп. = 15552 грив.24 коп. Відповідно до ст.. 237-1 КЗУпП відшкодування власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають для нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачем не доведено, яким чином втрачені нормальні життєві зв»язки, які конкретно страждання були перенесені, в зв»язку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грив. не підлягають задоволенню. З відповідача підлягають стягненню сума у розмірі 500 грив., понесена позивачем за надання правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved