Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до відкритого акціонерного товариства «Бистрицька сільськогосподарська машинно-технологічна станція» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 05.09.2013 року його було звільнено з посади виконавчого директора ВАТ «Бистрицька СМТС» на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При цьому в порушення положень ст.116 КЗпП України в день звільнення йому не було проведено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства. Заборгованість по заробітній платі становить 50 891,73 грн., а також товариство йому заборгувало 5 019,84 грн. підзвітних коштів по особовому рахунку [NUMBER]. В зв»язку з вищевикладеним, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, підзвітних коштах, а також 9 112 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. [PERSON] письмовою заявою зменшив позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по підзвітних коштах, решту вимог підтримав в повному об»ємі, просить розглядати справу у його відсутності; проти постановлення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача ВАТ «Бистрицька СМТС» в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Згідно ч.1. ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, що викладена у письмові заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із записів у трудовій книжці [NUMBER] вбачається, що позивач був прийнятий на роботу в ВАТ «Бистрицька СМТС» 26.07.2011 року (наказ №1 від 26.07.2011 року), згідно наказу №2 від 05.09.2013 року [PERSON] був звільнений з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до положень ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Із довідки №89 від 01.11.2013 року вбачається, що розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] становить 50 891,73 грн. Частина 1 статті 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з ВАТ «Бистрицька СМТС» на користь [PERSON] підлягають 9 112 грн. (середньоденна заробітна плата становить - 107,20 грн. (3 323020 грн. (заробітна плата за липень 2013 року) + 3 323,20 грн. (заробітна плата за серпень 2013 року) : 31 (календарний день); сума компенсації за період несвоєчасної виплати заробітної з 05.09.2013 року по 29.11.2013 року плати складає - 9 112 грн. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стороною позивача доведено належними доказами факт перебування у трудових відносинах із ВАТ «Бистрицька СМТС» та факт наявності заборгованості із заробітної плати. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які [PERSON] посилається як на підставу своїх вимог. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному об»ємі.

Outcome: approved