Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~У вересні 2013 року заявник звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною заявою, в якій просила оголосити громадянина [PERSON] , [INFO] , померлим. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з останнім перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2002 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. 22 березня 2009 року [PERSON] пішов з дому та не повернувся, у зв`язку з чим заявниця звернулась до правоохоронних органів із заявою про зникнення чоловіка, якого не було розшукано станом на день звернення до суду з даною заявою (а. с. 2-3). \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Розглянувши заяву, суд доходить висновку про її необґрунтованість і вважає за необхідне у її задоволенні відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2002 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей (а. с. 5, 6, 12). Відповідно до довідки Жовтневого РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29 серпня 2013 року місцеперебування чоловіка [PERSON] [PERSON] з березня 2009 року та на даний час не встановлено (а. с. 8). Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Оцінюючи всі докази дослідженні у судовому засіданні, враховуючи, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне підтверджують її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи, те, що заявницею не доведено існування таких обставин, не проведено всі можливі заходи, щодо пошуку свого чоловіка, відсутня інформація про коло друзів [PERSON] , а також з 2009 року заявницею не було вжито заходів щодо визнання особи свого чоловіка безвісно відсутньою, тому суд вважає, що у задоволенні заяви про оголошення особи померлою необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed