Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

ПАТ КБ “ПриватБанк” звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку 35 648,41 доларів США, що за курсом НБУ – 7,99 грн. складає 284 830,82 грн заборгованості за кредитним договором від 03.09.2008 року, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 117-МК/2008 про надання останньому кредиту у розмірі 15 000,00 доларів США на поточні потреби, строком до 02.09.2011 року. Відповідач [PERSON]М зобов’язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором та графіком погашення кредиту. Проте, умови договору щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів порушені, внаслідок чого станом на 14.03.2013 року виникла заборгованість у розмірі 35 648,41 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом – 10 747,71 доларів США, заборгованість по процентам – 16 525,36 доларів США, пені – 6 648 доларів США, а також штрафи 31,29 доларів США та 1 696,05 доларів США. В забезпечення виконання зобов’язань за вказаним Договором, укладено 03.09.2008 року Договір поруки з [PERSON], яка зобов’язалася відповідати за зобов’язаннями [PERSON] по вказаному вище кредитному договору. У зв’язку з невиконанням умов договору відповідачем [PERSON], на ім’я поручителя направлялася письмова вимога щодо виконання забезпеченого зобов’язання, яка залишена без задоволення. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю, при цьому посилався на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема в частині заборгованості по тілу кредита та штрафу (фіксованої частини). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 03.09.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]М укладено кредитний договір № 117-МК/2008 про надання останньому кредиту у розмірі 15 000,00 доларів США на поточні потреби, строком до 02.09.2011 року (а.с.15-20). Згідно п.4.1, 4.3 кредитного договору позичальник сплачує відсотки в розмірі 18% річних, а при порушенні якого-небудь зобов’язання по погашенню кредиту позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у розмір 40% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Отримання відповідачем кредиту в сумі 15 000 доларів США не заперечується сторонами по справі. Відповідно до п.2.2.3 кредитного договору відповідач зобов’язується здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку № 1 до даного Договору (а.с.21) з урахуванням п.4.11 даного Договору. Відповідач взяті на себе обов’язки за цим договором – забезпечення своєчасного погашення кредиту та сплату нарахованих відсотків не виконує. Як вбачається із розрахунків Позичальника (а.с.6-9) станом на 14.03.2013 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумі 10 747,71 доларів США та заборгованість по відсоткам в сумі 16 525,36 доларів США. Дана обставина не спростовується відповідачем. Відповідно до п.6.1 кредитного договору, при порушенні позичальником будь – якого із зобов’язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, строків повернення кредиту, передбачених Графіком, позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Враховуючи, що [PERSON] порушив зобов’язання стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, тому згідно п.6.1 Договору повинен сплатити банку пеню у розмірі 6 648 доларів США за період з 11.12.2008 року по 14.03.2013 року (а.с.6). Відповідно до п.6.8 кредитного договору терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки – пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі – ч.1 ст.259 ЦК України. Враховуючи, що сторони при укладенні кредитного договору домовились про збільшення позовної давності до 5 років, а тому пеня нарахована банком в межах строку позовної давності. Відповідно п.6.6 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов’язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов’язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн + 5% від суми позову. Однак, в порушення зазначених умов кредитного договору банк просить стягнути з відповідача фіксовану частину штрафу у розмірі 31,29 доларів США, що не відповідає вищевказаному положенню. Беручи до уваги, що [PERSON] порушив умови договору щодо строків платежів, а тому повинен сплатити штраф (процентна складова) – 1 696 доларів США 05 центів, що еквівалентно 13 551 грн.. 44 коп та штраф (фіксована частина) – 250 грн. Як вбачається з наданих копій платіжних доручень, предмет застави було реалізовано за 7 206,37 доларів США, які направлені банком на погашення боргу (а.с.89-91). Виходячи з розрахунку на а.с.6-9, станом на 14.03.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 33 921 доларів США 07 центів, що еквівалентно 271 029 грн. 35 коп та штраф (фіксована частина) – 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) – 1 696 доларів США 05 центів, що еквівалентно 13 551 грн.. 44 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором. За вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобов’язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, тому, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, слід стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В забезпечення виконання зобов’язань по кредитному договору № 117-МК/2008 від 03.09.2008 року, між Банком та [PERSON] 03.09.2008 року укладено договір поруки № 117-МК/2008/Pr1 (а.с.23). Як вбачається з матеріалів справи, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки п.11 встановлено, що останній діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ст.ст.251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України. Термін дії кредитного договору встановлений з 03.09.2008 р. по 02.09.2011 р. - строк повного погашення кредиту. Відповідно до п.5 договору поруки від 03.09.2008 р., у випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку. Позивач не надав суду доказів того, що поручителю [PERSON] було у встановлені строки направлено відповідне повідомлення про невиконання боржником [PERSON] взятого на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів. Вказане повідомлення направлялось поручителю лише 05.04.2013 року (а.с.11-14). З огляду на це та приписи ч.4 ст. 559 ЦК України - порука з [PERSON] станом на час пред'явлення позову є припиненою, а тому у задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити повністю. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial