Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, [PERSON], [PERSON], треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві (Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора), ЖБК «Виноградар - 4», - про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як об'єкта спільної сумісної власності подружжя, та права власності на 1/2 частину цієї квартири у порядку спадкування за законом. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO], з яким перебувала у шлюбі з 12.08.1973 р., відкрилась спадщина на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], що належить ЖБК «Виноградар». Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора їй, як першої черги спадкоємцю за законом, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі ст. 68 Закону України «Про нотаріат», гл. 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 р. за № 282/20595 за відсутності правовстановлюючого документу в підтвердження права власності спадкодавця на квартиру, що входить до складу спадщини. Квартира знаходиться в будинку ЖБК «Виноградар - 4», отримана за життя чоловіком як членом кооперативу на підставі ордеру серії Ж № 013706 від 25.04.1979 р., під час їхнього шлюбу, пайовий внесок сплачений 10.05.1994 р. у повному обсязі, тобто є спільною сумісною власністю подружжям, під забороною чи арештом не перебуває. У цій квартирі до теперішнього часу проживають та зареєстровані крім неї дві дочки, які відмовились від спадщини на її користь, та три онука. Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири як частку в спільній сумісній власності подружжя, та на 1/2 частину - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Відповідач, Київська міська рада, із позовом ознайомлений, представник на підставі довіреності, Коновальчук Я.С., у письмових поясненнях зазначила, що зважаючи на обставини справи і документи, додані до позовної заяви, відповідно до чинного законодавства не вбачає перешкод до задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за її відсутності. Позивачка та її представник на підставі довіреності, [PERSON], подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з наведених підстав, просять задовольнити. Відповідачки, [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги визнали у повному обсязі, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просять ухвалити відповідне рішення. Треті особи, Головне управління юстиції у м. Києві (Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора), і Житлово-будівельний кооператив «Виноградар - 4», із позовом ознайомлені, заперечень не надіслали. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд установив, що після смерті чоловіка позивачки, [PERSON], померлого [INFO], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1973 р., відкрилась спадщина на нерухоме майно: 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належить ЖБК «Виноградар» ( а. с. 7, 8). Квартира [ADDRESS], 1/2 частина якої входить до складу спадщини, була набута чоловіком позивачки за життя як членом ЖБК «Виноградар-4» на підставі ордеру № 013706 серії Ж від 25.04.1979 р., в період їхнього шлюбу, пайовий внесок у розмірі 10103 крб. внесений повністю 10.05.1994 р., тому є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, належним чином не оформленим, який під забороною чи арештом не перебуває (а.с.10, 11). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка, як дружина померлого, є єдиною першої черги спадкоємицею за законом, оскільки їхні спільні доньки, [PERSON] та [PERSON], відмовились від спадщини на користь матері, фактично прийняла спадщину, зареєстрована і проживає в квартирі, але не може офіційно оформити за відсутності свідоцтва про право власності на квартиру та державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (а.с. 14, 33). 26.04.2013 р. Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора позивачці, як першої черги спадкоємцю за законом, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі ст. 68 Закону України «Про нотаріат», гл. 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 р. за № 282/20595 за відсутності правовстановлюючого документу в підтвердження права власності спадкодавця на квартиру, що входить до складу спадщини ( а. с. 9). У відповідності з ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Пленум Верховного Суду України у п. п. 8, 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 роз'яснив, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частина 3 ст. 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до правил ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» виклав наступні правові позиції, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" розуміється визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Сімейного та Цивільного кодексу України. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК ). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Спадкування є іншим видом набуття особистої приватної власності кожного з подружжя. При цьому до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З наведених положень випливає, що власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування. Суд дійшов висновку, що відповідно до закону в особисту приватну власність позивачки переходить 1/2 частина квартири [ADDRESS] у порядку виділу зі спільної сумісної власності подружжя та 1/2 частина цієї квартири - у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, частка якого в праві спільної сумісної власності становила 1/2, що входить до складу спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки правомірні, доведені і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved