Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Випасненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла 07 серпня 2006 року відкрилась спадщина у вигляді земельної частки, розміром 6,7 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у землі колективної власності КСГП «ім. Мічурина» та на майновий пай КСГП «ім. Мічурина» у розмірі 1282 гривень. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори оскільки, спадкоємцем першої черги майна померлої [PERSON] є [PERSON], яка в свою чергу відмовляється від спадщини на користь позивача, тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з’явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки до суду не сповістив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв’язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з’явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2002 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, серії 1-ЖД № 321873, яке видано виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 107. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки, розміром 6,7 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у землі колективної власності КСГП «ім. Мічурина», яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0257733 від 10.11.1997 року, який виданий на підставі рішення Білгород – Дністровської районної державної адміністрації № 589/97, про що сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 733 та на майновий пай КСГП «ім. Мічурина» у розмірі 1282 гривень, який належав померлій на підставі свідоцтва про частку (пай) майна в КСП «ім. Мічурина» № 273 від 30.05.2000 року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є дочка – [PERSON], яка в свою чергу прийняла спадщину, відповідно до рішення Білгород – Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2006 року, але не встигла зареєструвати право власності належним чином. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії 1-ЖД № 069933, яке видано виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області 07.08.2006 року – [PERSON] померла 07 серпня 2006 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 115. Спадкоємцем першої черги в силу ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], про що свідчить, свідоцтво про народження, серії 1-ЖД №372137, яке видано повторно виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис за № 10. Відповідно до ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з заявою від 11.10.2013 року, що посвідчена приватним нотаріусом Білгород – дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі за № 1896 - [PERSON] відмовляється від спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Інших осіб, які б мали право на обов’язкову частку у спадковому майні померлого спадкодавця відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Після смерті [PERSON] [PERSON] , позивач здійснює роботи сплачує платежі і збори, користується землею, що відповідності до ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1276 ЦК, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь – якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов висновку, що позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності є обґрунтованими, тому суд вважає за необхідне їх задовольнити

Outcome: approved