Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-16 00:00:00

06.03.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.10.2008 року між позивачем, [PERSON], як позичальником та [PERSON], як поручителем був укладений кредитний договір №3130/09/08-А, відповідно до умов якого банком було надано позичальнику грошові кошти у розмірі 19414,81 доларів США з кінцевим терміном повернення до 03.10.2015 року зі сплатою 14,4% річних. Позивач вказує, що банком були виконані взяті на себе зобовязання щодо видачі вказаного кредиту, при цьому, позичальник свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, що у відповідності до положень п. 4.2.5. кредитного договору надає банку право вимагати дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 24892,28 доларів США в еквіваленті національної валюти у розмірі 198963,99 грн., а також стягнути понесені банком судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.10.2008 року між позивачем, [PERSON], як позичальником та [PERSON], як поручителем був укладений кредитний договір «Автопакет» №3130/09/08-А (а.с. 17-22). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень п.п. 1.1, 1.1.3.1., 1.1.4. кредитного договору, банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19414,81 доларів США в порядку та на умовах визначених цим договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,4% відсотків річних. Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 03.10.2015 року. Кредитні кошти відповідач [PERSON] отримав 03.10.2008 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви на видачу готівки №869 (а.с. 16). Відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.3., 5.1., 5.2. укладеного між сторонами договору, позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п. 1.1.3.1. цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів у порядку передбаченому п. 2.2.3. цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 372,89 доларів США. Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця. У разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Як вбачається з матеріалів справи і не спростовано відповідачами, зобов'язання за договором належним чином відповідачем не виконувались, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку, загальний розмір заборгованості відповідача за договором становить 24892,28 доларів США, що на дату складання позовної заяви, згідно курсу НБУ встановленому на 18.02.2013 року становить 198963,99 грн. Вказана заборгованість складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~основної суми кредиту у розмірі 18834,99 доларів США (в гривневому еквіваленті 150548,08 грн.); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~відсотків за користування кредитом у розмірі 4617,50 доларів США (в гривневому еквіваленті 36907,68 грн.); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пеня за порушення строку сплати платежу у розмірі 498,04 доларів США (в гривневому еквіваленті 3980,82 грн.); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~штраф за порушення умов договору у розмірі 941,75 доларів США (в гривневому еквіваленті 7527,41 грн.). Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, як і відсутні докази належного виконання відповідачем [PERSON] умов договору. Відповідно до п. 4.2.5. договору кредиту, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. За наведених обставин суд вважає вимоги позивача про дострокове повернення кредиту та інших передбачених договором платежів обґрунтованими. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] порушив зобов'язання, встановлені договором, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Як вбачається зі змісту кредитного договору, його виконання забезпечено порукою відповідачки [PERSON] Згідно положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України). Відповідно до положень п.п. 3.2. кредитного договору, згідно з цим договором поручитель безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобовязань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязань, так і при невиконанні позичальником зобовязань в цілому. Поручитель відповідає перед банком за виконання зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає з цього договору, при умові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобовязаний виконати взяті на себе зобовязання по цьому договору не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від банку. У повідомленні повинно бути визначено розмір невиконаних позичальником зобовязань, а також розрахунок суми штрафних санкцій, що необхідно сплатити. В матеріалах справи наявна копія претензії банку до позичальника та поручителя №646/13 від 19.02.2013 року, яка була надіслана на адресу вказану у договорі та в якій міститься вимоги про виконання зобовязання із зазначенням розрахунку заборгованості на загальну суму 24892,28 доларів США (а.с. 15). За наведених обставин суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за виданим кредитом обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved