overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 21 травня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено; стягнено з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 63250 (шістдесят три тисячі двісті п’ятдесят) гривень 67 копійок. Представник [PERSON] – [PERSON] звернулвся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 21.05.2012 року, мотиви якої викладені у письмовій заяві. Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з’явився, просив розглянути заяву без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність Цивільна справа розглядається судом у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази і матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні заява про скасування заочного рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з’явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 02.07.1990 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Вітрянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №10. Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не з’явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з‘явилася, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, справу розглянуто судом за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 02.07.1990 року виконавчим комітетом Вітрянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №10 (свідоцтво І-МИ №076526). Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Сім’я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім’ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. Внаслідок повторної неявки в судове засідання відповідачки та відсутності у суду даних щодо її бажання обрати після розірвання шлюбу своє дошлюбне прізвище, її прізвище «Куляк» слід не змінювати. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.03.2002 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №03. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гасик». Позивачка у судове засідання не з’явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з‘явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, справу розглянуто судом за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 15.03.2002 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №03 (свідоцтво І-МИ №051919). Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сім’я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім’ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про скасування рішення Центрального районного суду м.Миколаєва, що постановлене 22.11.2007 року у справі за заявою [PERSON] про визнання безвісті відсутнім [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відносин із сестрою не підтримував з 2001 року, мешкав за іншою адресою, тому вказане рішення постановлено з порушенням його права. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Заінтересовані особи до суду не з'явилися, заперечень проти вимог заяви не надали. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.11.2007 року задоволено заяву [PERSON] про визнання безвіноі відсутнім [PERSON]. Як пояснив заявник, про прийняття вказаного рішення він дізнався коли звернувся до органів внутрішніх справ із заявою про відновлення його втраченого паспорту, де йому було роз'яснено, що новий паспорт йому можуть видати тільки тоді, коли суд скасує рішення про визнання його безвісно відсутньою особою. При цьому заявник вказував, що з 2001 року не спілкується зі своєю сестрою [PERSON], якій не повідомив про зміну місця свого проживання, внаслідок чого вона звернулась до суду та його було визнано безвісно відсутнім. Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилась або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування, або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ст. 250 ч.1 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що вимоги заяви обгрунтовані та підлягають задоволенню. Тому слід скасувати рішення Центрального районного суду м.Миколаєва, що постановлене 22.11.2007 року у справі за заявою [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON]. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовій збір віднести за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить повернути грошові кошти в розмірі 8100,00 грн. Позивач посилається на те, що 11 вересня 2012 року в агенції нерухомості «Олександр-Н» він уклав з відповідачем [PERSON] угоду про видачу завдатку для укладення договору. Метою зазначеної угоди був намір укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. 19 вересня 2012 року відповідач повідомив, що відмовляється від продажу зазначеної квартири, у зв'язкуз чим, позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення зазначеного позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про видачу завдатку для укладення договору, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] 8100,00 грн. для підтвердження наміру купівлі квартири [ADDRESS]. Факт отримання зазначених коштів відповідач не заперечує, про що свідчить в своїх письмових запереченнях. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно з ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Суд вважає, що відповідач ухилявся від укладання договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Відповідно до ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

У серпні місяці 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що з 2010 до березня місяця 2013 року проживав з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах у будинку [ADDRESS]. У 2012 році вирішили придбати меблі - кухонний куток та диван, але так як достатньо коштів для їх придбання не було, він отримав кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 4700 грн. та придбав меблевий куток «Буржуй» вартістю 3400 грн. та диван «Вікторія» за 1300 грн. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у березні місяці 2013 року, а придбане майно відповідач добровільно повернути не погоджується, просить витребувати майно з її незаконного володіння. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали. Суду пояснили, що придбання меблів за кошти належні позивачеві підтверджується заявою позичальника до банку про мету надання споживчого кредиту. Відповідач в судовому засіданні не заперечуючи факту придбання означених меблів позивачем, посилається на те, що кошти в рахунок заборгованості за кредитом вносила і вона. На запитання чи може надати будь-які письмові докази про це, покинула зал судового засідання. Суд, заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно установлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах до березня місяця 2013 року. Факт спільного проживання та придбання у період фактичних відносин холодильника, меблевого куточка «Буржуй» та дивана «Вікторія» сторони у судовому засіданні не заперечували. Достовірно встановлено, що 25 вересня 2012 року за кредитні кошти, отриманні позивачем у ПАТ КБ «Приватбанк» придбаний меблевий куток «Буржуй» та диван «Вікторія», які знаходяться у будинку [ADDRESS]. Означені обставини підтверджуються заявою позичальника про видачу строкового кредиту для придбання вказаних меблів та графіком платежів про його сплату самим позичальником. Цієї обставини не заперечувала і відповідач [PERSON] Однак судом не здобуті докази про те, що кошти в оплату кредиту отриманого позивачем та придбання ним вказаних меблів вносила [PERSON], а відповідно нею таких доказів суду не надано. Відповідно до частини 2 статті 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов»язків подружжя, а відтак і права спільної сумісної власності на нього у відповідача не виникло. Тому з наведених підстав майно набуте [PERSON] підлягає витребуванню з незаконного володіння [PERSON] та поверненню позивачеві. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому посилалися на те, що вони є власниками [ADDRESS]. після придбання даної квартири їм стало відомо, що в ній зареєстрована відповідачка без будь-яких на те правових підстав. Через це вони не можуть безперешкодно користуватися даної квартирою, а відповідачка в ній не проживає з 1996 року. Посилалися на докази предмету та змісту позову і просили визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житлом у цій квартирі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, вказаній в позовній заяві, пояснивши при цьому, що звернення до суду пов»язане з тим, що він з дружиною несуть витрати по утриманню житла із розрахунку зареєстрованих в ньому осіб. Позивачка в судове засідання не з»явилася, оскільки зі слів позивача доглядає дитину віком 3 тижні. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча судом приймалися міри про належне повідомлення її про час та місце розгляду справи, що стверджено довідкою поштового відділення про неможливість вручення їй поштового відправлення. Факт реєстрації її у спірній квартирі стверджений повідомленням АДП ГУДМС УДМС У в Чернівецькій області. Зі слів позивача слідує, що відповідачка на даний час знаходиться закордоном, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідачки, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом, а згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідачка зареєстрована в [ADDRESS], але там не проживає більше року, не несе витрат по утриманню даного житла, втратила всілякий зв»язок із ним та не потребує його для власного проживання, а між сторонами немає іншої домовленості стосовно користування даним жилим приміщенням. Вказані обставини стверджені копіями паспортів позивачів, договору купівлі-продажу квартири, витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, акту КЖРЕПу № 5 м.Чернівці від 1 липня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій посилався на те, що він народився [INFO] в м.Баріка в Алжирській Народно-Демократичній республіці і від народження його прізвище було [PERSON]. В минулому році його батько виправив одну літеру свого прізвища з [PERSON] на [PERSON], а тому вся його родина, в тому числі і він, виправили свої прізвища також. Вказував, що між ним та [PERSON] 5 грудня 2005 року був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦСу Чернівецького МУЮ. На підставі свідоцтва про шлюб йому було видано тимчасову посвідку на постійне проживання і він був зареєстрований разом з дружиною. Всі ці українські документи видані на старе прізвище [PERSON],а тому виникає конфлікт між документами, що посвідчують його особу, та документами, що надають йому право перебувати на території України, через що з метою усунення цих неточностей для можливості перебування на території України та збереження сім»ї він звернувся до суду з даною заявою. Просив встановити факт реєстрації шлюбу з [PERSON] та факт належності йому тимчасової посвідки на постійне місце проживання. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала і пояснила, що дійсно вказані нею обставини мали та мають місце. Заінтересовані особи в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що стверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та заявою начальника відділу ДРАЦСу реєстраційної служби Чернівецького МУЮ. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали місце обставини, вказані заявником в його заяві, що стверджено копіями довідки посольства Алжирської Народно-Демократичної республіки в Україні від 29 травня 2013 року, свідоцтва про народження заявника, його паспорта, свідоцтва про його шлюб з [PERSON], тимчасової посвідки на постійне проживання серії [NUMBER], довідки ПП «РегіонЦентр» про його проживання та реєстрацію в [ADDRESS]. Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, або у паспорті. За таких обставин, заява підлягає до безумовного задоволення, оскільки вказані заявником обставини є безспірними, і не порушують будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 26 листопада 2006 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що з 2010 року між ними сосунки розладилися, часто виникали конфлікти з питань виховання дитини, небажання чоловіка працювати, його неповага до неї та її родичів. Через це вона від нього пішла до своїх батьків і з травня 2013 року жодних стосунків вони не підтримують. Вважала примирення неможливим і просила шлюб з відповідачем розірвати. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, оскільки дитина залишилася проживати з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає, що можна розглянути дану справу без його участі відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, а саме свідоцтво про шлюб, з якого вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, з якої видно, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, довідки КЖРЕПу №6 про те, що дитина проживає з позивачкою, довідку з місця роботи відповідача про розмір його заробітної плати, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків з травня 2013 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, на примирення позивачка не згодна. За таких обставин сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, щомісячно до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 16 серпня 2005 р. по 22 червня 2012 року він перебував в шлюбі з відповідачем. Рішенням Придніпровського районного суду даний шлюб розірвано 22.06.2012р. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з позивачем. Після розірвання шлюбу відповідач припинила надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Знаючи, що син ходить до школи і потребує постійного піклування та догляду, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків та не надає будь-якої фінансової допомоги на утримання спільної дитини. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, місце та дату слухання справи, причини неявки суду не повідомила, не скористалася правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав: згідно даних свідоцтва про народження [NUMBER] сторони мають сина [PERSON], [INFO], матір'ю дитини записана відповідач по справі. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, з відповідача [PERSON], відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved