Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

23 вересня 2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до наявних у позивача копій документів, які посвідчують особу відповідача (паспорт громадянина України, виданий 04 вересня 1997 року) прізвище відповідачки зазначено як «[PERSON]», проте у нотаріально посвідченій довіреності, виданої від імені відповідачки для представництва її інтересів, є посилання на паспорт, виданий 14.02.2008 року, і прізвище у довіреності зазначено як «[PERSON]». Оскільки особа відповідачки не змінювалася, є лише відмінність написання її прізвища у різний час, правильно вказувати прізвище відповідачки у теперішній час слід як «[PERSON]». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 27 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 річних на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитні кошти були надані у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконувала, внаслідок чого станом на 31.08.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 34965,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 9991,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 20783,57 грн., заборгованості по комісії - 2049,37 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1641,20 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 34965,14 грн. та судові витрати по справі(а.с. 3-6). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначив, що відповідно до умов та правил надання банківських послуг договір діє, оскільки письмових заяв про припинення договору не було. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення (а.с.39). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, в задоволенні позову просив суд відмовити. Заперечення проти позову були мотивовані тим, що до позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» надав як доказ завірену належним чином заяву на видачу картки, підписаною [PERSON] 27.11.2007 року. В цій заяві зазначено, що картка [NUMBER] видана 12.12.2007 року, а строк її дії складає 2 роки з дати видачі. Таким чином сторони домовились, що строк дії кредитного договору закінчується 13.12.2009 року. За таких обставин ПАТ КБ «Приватбанк» ще 13.12.2009 року було достеменно відомо про порушення його права на отримання заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом і штрафів, втім до суду вони звернулися лише 23 вересня 2013 року, майже через чотири роки після того, як дізналися про таке порушення. Тому оскільки з дати закінчення строку дії спірного договору від 27.11.2007 року, а саме з 13.12.2009 року позивач мав три роки на звернення до суду з цим позовом, але таким правом не скористався, з вимогою про поновлення строків позовної давності не зверталися, на підставі заяви [PERSON] про застосування строків позовної давності, просять відмовити у задоволенні позову. Відповідачем подані заяви про застосування строків позовної давності щодо заборгованості за кредитом, відсотками, комісії, а також штрафів і пені (а.с. 40-42). Вислухавши пояснення та доводи представника позивача, який підтримав позов у повному обсязі, представника відповідача, який заперечува проти задоволення позовних вимог, дослідивши письмові докази справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини Згідно ст.ст. 1050 та 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Вказані вимоги закону відповідачем не виконуються. Судом встановлено, що 27 листопада 2007 року було укладено договір № б/н, відповідач [PERSON] звернулася із заявою до позивача про видачу кредитної картки, із встановленим кредитним лімітом у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 12-13). Відповідач отримала кредитну картку [NUMBER]. Відповідач була ознайомлена із умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 14-20). За заявою клієнта, строк дії карти складає 2 роки, а строк дії кредитного ліміта збігається зі строком дії платіжної карти. Тобто ці умови слід розуміти так, що позичальник може скористатися кредитними коштами лише під час строку дії карти, проте погашення заборгованості може проводитися і після закінчення строку дії карти. Разом з тим підпунктом 3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку. Оскільки доказів про надходження письмової заяви відповідача про закриття картрахунку не надано, слід вважати, що договір продовжено, тобто він не припинив своєї дії і на теперішній час, отже немає підстав для застосування трирічного строку звернення до суду. Згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення відповідачем строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, визначених цим договором більше ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Отже ці умови пов'язують виникнення штрафу із позовом, тобто фактом його складання та подачі до суду. Оскільки позов підписано 12.09.2013 року і подано до суду 23 вересня 2013 року, річний строк звернення до суду з вимогою про стягнення такого виду неустойки не вважається пропущеним. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Розрахунок заборгованості за кредитним договором між позивачем та відповідачем від 27.11.2007 р., з яким погоджується суд, доводить той факт, що станом на 31.08.2013 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 34965,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 9991,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 20783,57 грн., заборгованості по комісії - 2049,37 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1641,20 грн. (а.с.а.с. 7-11). Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не в повному обсязі виконала прийняті на себе відповідно до договору зобов'язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. Умови договору не суперечать нормам чинного законодавства України. У зв'язку з такими обставинами, вимоги позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню. Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 349,65 грн.

Outcome: approved