Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], [PERSON], страхової компанії «УНІКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину. Позовні вимоги [PERSON] мотивовано тим, що [PERSON] 16 липня 2007 року, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Daimler-Benz 814», рухаючись по автодорозі Н.Каховка - Армянськ в напрямку м. Н.Каховки, здійснив виїзд з другорядної дороги на головну дорогу, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Caddy», під керуванням [PERSON] Під час ДТП позивач знаходилася в автомобілі «Volkswagen Caddy» в якості пасажиру, у результаті ДТП отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вказаними діями позивачу заподіяно майнову шкоду в розмірі 16 757 грн., що складається з витрат: на придбання ліків та лікарських засобів 1 057 грн.; витрати на проїзд в Каховську ЦРЛ (25 липня 2007 року, 14 жовтня 2008 року) в розмірі 200 грн.; проїзд до Херсонської обласної клінічної лікарні на таксі (28 липня 2007 року, 06 жовтня 2007 року, 11 серпня 2007 року, 17 жовтня 2007 року) в розмірі 2 500 грн., посилене харчування в розмірі 5 000 грн., юридичну допомогу в розмірі 8 000 грн., витрат, пов'язаних із пошкодженням автомобіля, 48 560 грн. (що складається з витрат на придбання запасних частин в розмірі 28 610 грн., витрат на відновлювані роботи в розмірі 15 500 грн., витрат на придбання матеріалів в розмірі 4 450 грн.), витрат в розмірі 8 000 грн. на здійснення перевезення товару на таксі. Окрім цього позивачу завдано моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., яка полягає в сильному емоційному стресі перенесеному під час ДТП, що призвів до втрати сну, сильних головних болів, страху замкнутого простору, підвищеної дратівливості; необхідності докладати значних зусиль до відновлення свого стану здоров'я; порушення звичного устрою життя, а саме необхідністю постійного відвідування правоохоронних органів та судів для захисту порушених прав; неспроможність використовувати спільне майно подружжя - пошкоджений в наслідок ДТП транспортний засіб. За вказаних обставин позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у сумі 73 317 грн., моральну шкоду у сумі 50 000 грн. Позовні вимоги [PERSON] мотивовано тим, що внаслідок ДТП, 16 липня 2007 року з вини [PERSON] позивачу завдано майнову шкоду в розмірі 61 040 грн., що складається з вартості проведення огляду та автотоварознавчого дослідження в розмірі 480 грн.; вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу в розмірі 48 560 грн. (28 610 грн. - витрати на придбання запасних частин, 15 500 грн. - вартість безпосередньо відновних робіт, 4 450 грн. - витрати на придбання матеріалів), вартості послуг з перевезення товару (оскільки позивач використовував транспортний засіб, що був пошкоджений під час ДТП при здійсненні підприємницької діяльності, тому на час відновлювального ремонту змушений був використовувати послуги таксі) в розмірі 8 000 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. та моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, зазнаних у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу (звернення до суду для захисту та відновлення прав, пошук експертів та проведення чисельних експертиз, пошук спеціалістів та запчастин для проведення відновлюваного ремонту), відмови відповідача відновити пошкоджений транспортний засіб, неможливості тривалий час використовувати транспортний засіб для здійснення підприємницької діяльності, порушення звичайного способу життя та нормальних життєвих зв'язків - 30 000 грн. За вказаних обставин позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у сумі 61 040 грн., моральну шкоду у сумі 30 000 грн. Ухвалою від 22 квітня 2013 року Каховського міськрайонного суду Херсонської області позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. 14 серпня 2013 року до канцелярії суду позивачами подано заяви про зміну позовних вимог, відповідно до змісту яких: - [PERSON] просив стягнути: з СК «УНІКА» на його користь матеріальні збитки в розмірі 48 560 грн., з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 12 480 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.; - [PERSON] просила стягнути: з СК «УНІКА» матеріальну шкоду в розмірі 3 050 грн.; з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 15 700 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяви, відповідно до змісту яких на задоволенні вимог наполягали у повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача АТ «СК «УНІКА» в судове засідання неодноразово не з'являлися, про дату, час і місце розгляду справи оповіщені належним чином у встановленому порядку, про причини неявки їх поважність суд не повідомили. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від них не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що вироком Каховського міськрайонного Херсонської області від 23 грудня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до змісту вказаного рішення, [PERSON], 16 липня 2008 року приблизно о 08.05 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем «Daimler-Benz 814» (номерний знак [NUMBER]), рухаючись по автодорозі [PERSON] у напрямку м. Н.Каховка при переїзді перехрестя з автодорогою Одеса-Мелітополь, в порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а саме п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР України проявив неуважність, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, здійснив виїзд з другорядної дороги на головну дорогу, внаслідок чого сталося зіткнення його автомобіля з автомобілем «Volkswagen Caddy» (номерний знак [NUMBER]) під керуванням [PERSON], в наслідок чого пасажиру вказаного автомобіля - [PERSON] було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с. 4 - 5). Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 09 грудня 2011 року вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 грудня 2010 року щодо [PERSON] скасовано, звільнено його від кримінальної відповідальності, провадження у справі закрито у зв'язку з спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 6). Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 19 січня 2008 року № 31/2112, що наданий в рамках кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у [PERSON] виявлено забій головного мозку, ускладнений постравматичним церебральним арахноідитом з лікворно-гідроцефальним синдромом, лікворно-гідроцефальними кризами, правосторонньою пірамідною недостатністю, умовно-вираженим вестибулярно-мозжечковим синдромом, значно вираженим астено-вегетативним синдромом, забійна рана лба, які виникли від дій тупих предметів, не виключено, деталей, що виступають салону легкового автомобіля при зіткненні транспортних засобів 16 липня 2007 року, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я (а.с. 163 - 164), що призвело до короткочасної втрати здоров'я, [PERSON] витрачено на придбання медикаментів - 1 134,82 грн. (а.с. 161 - 162). Як слідує з листа головного лікаря Каховської ЦРЛ [PERSON], [PERSON], [INFO] перебуває на «Д» обліку у лікаря-невропатолога поліклініки Каховської ЦРЛ з жовтня 2007 року з діагнозом: наслідки перенесеної ЧМП у вигляді посттравматичного церебрального арахноїдита з лікворно-гідроцефальним синдромом. Лікворно-гідроцефальними кризами. Правобічна пірамідна симптоматика, помірний вести було-мозочків синдром. Перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені ХОКЛ з 28 липня 2007 року по 11 серпня 2007 року, з 06 жовтня 2007 року по 17 жовтня 2007 року (а.с. 152). З епікризів № 17806 та № 13441 слідує, що [PERSON] була госпіталізована до неврологічного відділення Херсонської обласної клінічної лікарні, 28 липня 2007 року і виписана, 11 серпня 2007 року та 06 жовтня 2007 року і виписана, 17 жовтня 2007 року (а.с. 153 - 156). Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи автомобіля «Volkswagen Caddy» (номерний знак [NUMBER]) від 19 лютого 2008 року № 13/08, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy» (номерний знак [NUMBER]) у результаті дорожньо-транспортної пригоди станом на 16 липня 2007 року складає п'ятдесят чотири тисячі п'ятдесят одна грн. 01 коп. з урахуванням ПДВ. Вартість матеріального збитку завдана власнику автомобіля у результаті дорожньо-транспортної пригоди станом на 16 липня 2007 року складає сорок дві тисячі дев'ятсот двадцять чотири грн. 90 коп. Ринкова вартість автомобіля складає сорок дві тисячі дев'ятсот двадцять чотири грн. 90 коп. (а.с. 80 - 113). Вартість проведеної експертизи складає 480 грн. (а.с. 66). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Caddy» (номерний знак [NUMBER]), власником зазначеного транспортного засобу є [PERSON] (а.с. 157, 159). 12 грудня 2009 року укладено договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу між ПП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник), відповідно до умов якого, виконавець зобов'язувався надати замовнику послуги з технічного обслуговування та ремонту автомобільного транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів, як замовника, так і спеціального замовлених виконавцем. Відповідно до п.2.4 вказаного договору вартість послуг становить сорок вісім тисяч п'ятсот шістдесят грн. (а.с. 42 - 43). Як слідує з акту виконаних робіт та витрат на ремонт транспортного засобу «Volkswagen Caddy» (номерний знак [NUMBER]) від 12 лютого 2010 року, загальна вартість ремонту становить 48 650 грн. (а.с. 41). Відповідно до укладеного договору про надання послуг від 03 січня 2008 року між ПП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник), виконавець надає послуги перевезення автомобілем «ВАЗ 110307» (номерний знак [NUMBER]), товару або іншого багажу, якій належить замовнику, також службових поїздок персоналу останнього та вантажного перевезення речей. Термін дії договору з 01 вересня 2007 року до 01 вересня 2008 року (а.с. 44). На виконання договору про надання послуг [PERSON], відповідно до копій чеків від 02 жовтня 2007 року, 05 листопада 2007 року, 03 січня 2008 року та 07 червня 2008 року, вартість робіт ПП [PERSON] наданих замовнику склала 8 000 грн. (а.с. 45). За інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільна-правова відповідальність транспортного засобу - автомобіля «DAIMLER B» (номерний знак [NUMBER]) застраховано на підставі полісу серії ВВ № 1859299 в ПрАТ «СК «УНІКА». Термін дії полісу з 04 липня 2007 року по 03 серпня 2007 року (а.с. 175). Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06 червня 2012 року у кримінальній справі № 1-432/10 є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії чи вчинено вони цією особою. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб є джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України (п. 4 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6), під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють эксплуатацию джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, відповідно до ст. 1167 ЦК України, є шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та в інших випадках, встановлених законом. Заподіяна моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності з вимогами ч. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено законом або договором. Враховуючи те, що спірні правовідносин між сторонами виникли внаслідок дорожньо-транспотрної пригоди, яка сталася 16 липня 2007 року, тому відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» від 05 липня 2012 року на дані правовідносини поширюється дія Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року, чинній на момент дорожньо-транспотрної пригоди. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року). Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів (п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (п. 22.3 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року). Відповідно до п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51 000 грн. на одного потерпілого. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що діями [PERSON]: [PERSON] завдана майнова шкода, що підтверджена належними доказами та полягає у витратах на лікування - 1 134,82 грн. (а.с. 161, 162), витрати на правову допомогу - 8 000 грн. (а.с. 120, 149, 150); [PERSON] завдана майнова шкода, що підтверджена належними доказами та полягає у витратах на відновлюваний ремонт транспортного засобу - 48 560 грн., вартості проведеної автотоварознавчої експертизи - 480 грн. (а.с. 66), витратах пов'язаних з використанням послуг таксі для здійснення підприємницької діяльності - 8 000 грн. (а.с. 45). Щодо вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 000 грн. (посилене харчування) суд зазначає, що зазначена сума в порушення вимог п. 24.3 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 20 жовтня 2005 року не підтверджена документально відповідним медичним закладом у зв'язку з чим не підлягає задоволенню як така, що не доведена. Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на поїздки в Каховську ЦРЛ та Херсонську обласну клінічну лікарню на таксі на загальну суму 2 700 грн., то товарні чеки № б./н. (а.с. 123, 124, 125) у розумінні ст. 60 ЦПК України є неналежним доказом, оскільки в них не зазначено, що саме позивач поніс такі витрати. Оскільки цивільно-правова відповідальність джерела підвищеної небезпеки -транспортного засобу («DAIMLER B», номерний знак [NUMBER]) на час вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», тому у позивачів є право вимоги про відшкодування завданої і підтвердженої належними доказами майнової шкоди до страховика в межах суми страхового ліміту, а сума яка перевищує встановлений ліміт, підлягає відшкодуванню відповідачем [PERSON] Враховуючи факт заподіяння позивачу [PERSON] тілесних ушкоджень, виходячи з принципу розумності та справедливості та з урахуванням фізичних та психічних страждань [PERSON], її стану здоров'я, тяжкості завданих їй травм, наслідків тілесних ушкоджень, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, а також факт заподіяння [PERSON] душевних страждань, зазнаних у зв'язку із пошкодженням його транспортного засобу, відмовою відповідача відновити пошкоджений транспортний засіб, неможливістю тривалий час використовувати транспортний засіб для здійснення підприємницької діяльності, порушення звичайного способу життя та нормальних життєвих зв'язків, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у розмірі 30 000 грн., [PERSON] у розмірі 10 000 грн., частина якої в розмірі по 2 550 грн. кожному позивачу, підлягає відшкодуванню приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА», оскільки становить 5 % ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а сума яка перевищує встановлений ліміт підлягає відшкодуванню [PERSON] - особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 344, 10 грн. (229,40 грн. + 114,70 грн.).

Outcome: partial