Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог /а.с. 19/, просить стягнути з [PERSON] суму боргу та суму відсотків за користування позикою в розмірі 105 800, 92 грн., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов»язання в розмірі 939, 16 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 квітня 2012 року передав [PERSON] 100 000 грн., які останній зобов'язався повернути 01 лютого 2013 року. У вказаний строк відповідач зобов'язання не виконав, борг не повернув. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що направлялось за місцем реєстрації відповідача. (а.с. 23). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.2012 року згідно умов розписки [PERSON] отримав від [PERSON] в борг 100 000 грн. та зобов'язався повернути їх до 01.02.2013 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою (а.с.3). Відповідач порушив зобов»язання, не повернув позивачу позику. За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за період з 23.04.2012р. по 01.02.2013р.. які встановлені на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі 5800,92 грн. Крім того, відповідно до наданого позивачем розрахунку суд стягує з відповідача 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов»язання за період з 01.02.2013 року по 20.05.2013 року (108 календарних днів прострочення) в сумі 939,16 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення суми боргу, відсотків за користування кредитом, три проценти річних ґрунтуються за вимогах закону, доведені позивачем та підлягають до задоволення. Також, підлягають стягненню з [PERSON] судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: approved