Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, визнання угоди купівлі - продажу дійсною, визнання права власності на домоволодіння. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 28 травня 2013 року між ним та відповідачкою [PERSON] була досягнута домовленість про продаж домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] за 50000 гривень. Тоді ж, 28 травня 2013 року, позивач передав [PERSON] обумовлену суму грошей, про що відповідачка власноруч написав розписку. Того ж дня [PERSON] надала [PERSON] будинок у повне користування. За домовленістю відповідач повинен був підготувати документи для подальшого нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу будинку. Згодом позивачу стало відомо, що вищевказаний житловий будинок не оформлений відповідачкою належним чином, яка в силу своєї юридичної необізнаності з даного типу питань, не отримавши правовстановлюючого документу на житловий будинок, продала його позивачу. Почавши з'ясовувати обставини цієї справи, позивач дізнався, що [INFO] року помер фактичний хазяїн вищезгаданого будинку [PERSON], якому 23 травня 1958 року, виконкомом Котовської міської ради, Одеської області був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку, на земельній ділянці по [ADDRESS] Померлий в силу своєї юридичної необізнаності, за своє життя, збудувавши вищезгаданий житловий будинок, так і не оформив на нього право власності належним чином на своє ім'я. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] спадкоємцем першої черги якого виявилась дружина померлого - [PERSON], я фактично прийняла спадщину, оскільки мешкала в будинку, обробляла земельну ділянку, користувався речами померлого, яка також в силу своєї юридичної необізнаності не оформила за своє життя право власності на даний житловий будинок. Так як у померлих власних дітей не було, враховуючи вік та поганий стан здоров'я [PERSON], з 2000 року з нею почала проживати разом у зазначеному будинку відповідачка по даній справі, - [PERSON], яка і скоювала догляд за останньою до кінця її життя. Право власності на будинок на ім'я відповідачки не оформлено та не зареєстровано, на даний час у зв'язку із смертю [PERSON], така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві оформити право власності на даний житловий будинок на своє ім'я. З 2000 року та по 28 травня 2013 року відповідачка продовжувала проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіла та відкрито користуюсь даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядала за будинком та утримувала його, постійно робила в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживала та фактично працювала в даній місцевості. Дані обставини підтверджуються Довідкою, виданою головою квартального комітету від 24.06.2013 р., за № 6. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON], немає. З огляду на вищенаведене позивач просить суд визнати за відповідачкою право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та визнати угоду дійсною, яка мала місце 28 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] дійсною та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 41,8 м2, житловою 29, 5 м2 , погріб під часткою будівлі «Г», веранди «а», літньої кухні «Б», сараїв літ. «В», «Д» та «Е», убиральні «Ж», ганку «б», огорожі №1, №2, №4, хвіртки №3, вимощення №I. В судове засідання позивач не з'явився, але в матеріалах справи є клопотання [PERSON], відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала у повному обсязі. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання. Згідно відмітки у поштовому повідомленні, відповідач особисто отримав виклик до суду. Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки виданою головою квартального комітету від 24.06.2013 р., за № 6. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON], немає. 28 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто угоди про купівлі-продажу цілого житлового будинку з господарськими спорудами та приміщеннями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і того ж дня 28 травня 2013ку відбулося повне його виконання, тобто [PERSON] повністю сплатив вартість будинку, а [PERSON] передала всі правовстановлюючі документи на будинок та написала розписку про отримання грошей. Зазначені підстави і змусили позивача звернутись із дійсним позовом до суду, який він просить задовольнити в повному обсязі. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. Із зазначеного випливає, що 28 травня 2013 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу цілого житлового будинку з господарськими спорудами та приміщеннями, що розташовано за адресою: [ADDRESS] та відбулося повне виконання умов зазначеного договору, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved