Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що у 1994 році він познайомився із [PERSON], з якою склались теплі, дружні стосунки. Згодом у 1995 році вони удвох стали мешкати разом однією родиною, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, в [ADDRESS]. На підставі цього [PERSON] зареєструвала позивача у спірній квартирі. За час спільного проживання у вказаній квартирі він та [PERSON] придбавали техніку, робили ремонт у квартирі, сплачували комунальні платежі, вели спільне господарство. Вони жили вдвох у вказаній квартирі як єдина сім'я. У 2007 році на спільні кошти вони удвох придбали гараж [ADDRESS], право власності на який було оформлено на [PERSON] У подальшому [PERSON] відкрила депозитні рахунки в КБ «Приватбанк» на своє ім'я. [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого після смерті останньої залишилось спадкове майно, яке складається з [ADDRESS], гаражу [ADDRESS], акцій ПАТ «МК «Азовсталь», отриманих [PERSON], а також грошових коштів, які перебувають на депозитних рахунках в КБ «Приватбанк». Відповідачами по справі є спадкоємці померлої [PERSON], однак ним було сплачено поховання померлої [PERSON] На підставі того, що він мешкав однією родиною з [PERSON] як чоловік та дружина, то набув право власності на 1/2 частку придбаного на час спільного проживання майна. Таким чином просив в суду визнати за ним право власності на 1/2 частку [ADDRESS], на 1/2 частку гаражу [ADDRESS], на 1/2 частку акцій МК «Азовсталь», на 1/2 частку грошових коштів, що зберігаються в КБ «Приватбанк». За поданим зустрічним позовом відповідач [PERSON] просив суд провести поділ спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] між спадкоємцями в рівних частках, визнавши за спадкоємцями право власності на [ADDRESS] у рівних частках, поділивши також машину, придбану [PERSON] за час життя. Обґрунтовуючи свій зустрічний позов [PERSON] посилався на те, що він є двоюрідним братом померлої [PERSON], одним із спадкоємців останньої. Посилався також на те, що [PERSON] мешкав разом із [PERSON], як квартирант, за яким остання лише доглядала. При цьому посилається, що під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] часто бували сварки, бо [PERSON] зловживав спиртними напоями. Натомість [PERSON], яка не збиралась одружуватись із позивачем, планувала свій спадок залишити [PERSON] та племіннику, сину відповідача. Вказував також, що пай за трикімнатну [ADDRESS] був сплачений [PERSON], бабусею [PERSON] Додавав, що [PERSON] продала будинок, що успадкувала від батьків за 40 000 доларів США, за які придбала нову машину, гараж та відремонтувала спірну квартиру. На підставі переліченого вважає, що за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] не набули спільного майна, не жили, як подружжя, бо витрачались лише кошти померлої [PERSON], яка придбала позивачу машину. Також посилався на відсутність у теперішній час низки золотих прикрас, які були в [PERSON] за час її життя. На підставі переліченого вважав, що [PERSON] не має права претендувати на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], тому вважав необхідним провести поділ усього майна, що залишилось після смерті [PERSON] у рівних частках між спадкоємцями останньої. Позивач, [PERSON], наполягаючи на задоволенні позову, в судовому засіданні посилався на обґрунтування своїх вимог, викладених у позовній заяві. Додавав, що він мешкав однією родиною із [PERSON] з 1994 року по момент смерті останньої. Вказував, що ними удвох замінювалась у [ADDRESS] каналізація, проводився ремонт в квартирі для чого вони наймали робітників. Вони спільно сплачували пайові внески за вказану кооперативну квартиру, бо вони удвох працювали протягом спільного проживання. Додавав також, що останнім часом перед смертю [PERSON] часто хворіла, тому позивач піклувався про неї, декілька разів возив її на лікування до міста Донецька, де [PERSON] робили операцію. Просив задовольнити позов повністю, відмовивши у задоволенні зустрічного позову [PERSON] Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], у судовому засіданні на задоволенні позову [PERSON] наполягала, підтримавши доводи останнього щодо проживання [PERSON] із [PERSON] на протязі 17 років однією родиною, як подружжя, внаслідок чого позивач набув право власності на 1/2 частку майна, придбаного за час його спільного проживання із [PERSON] Просила задовольнити позов [PERSON] та відмовити у позовних вимогах [PERSON] Відповідач, [PERSON], заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог [PERSON], вказував у суді, що позивачем не було доведено факт перебування [PERSON] із [PERSON] у фактичним шлюбних відносинах. Зауважував, що не було доведено й [PERSON], що він є двоюрідним братом померлої [PERSON] Вважає, що оскільки позивач не мав свого доходу під час спільного проживання із померлою, тому [PERSON] не має права на майно [PERSON] Вказував також, що він приймав участь у благоустрої будинку та домоволодіння, яке належало батькам [PERSON], що згодом нею було продано. [PERSON] натомість не приймав участь при проведенні цих робіт, хоча мешкав у будинку. На підставі переліченого просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] повністю. За письмовими запереченнями відповідач [PERSON] вказував, що він є двоюрідним братом померлої [PERSON], яка дійсно спільно мешкала із [PERSON], однак у них не було родинних відносин. [PERSON] за час свого життя купила машину, гараж, зробила ремонт у спірній квартирі. Померла не збиралась залишати у спадок майно [PERSON] Вказував, що [ADDRESS] [PERSON] дісталась у спадок від [PERSON], бабусі померлої. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення заявлених вимог [PERSON], просив задовольнити свій зустрічний позов. В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що [PERSON] не набув жодного майна за час спільного проживання із [PERSON], окрім автомобіля «Нива», та позивачем не було доведено, що спірне майно було придбано ним та [PERSON] спільно. Вказував, що все майно, що мала [PERSON] належало останній за рахунок коштів, що їй дістались від померлих батьків. Додавав, що [PERSON] було багато золотих прикрас, котрі він бачив, коли приїжджав з Росії в гості. Де тепер ділось вказане золото, він не знає. Додавав, що на підставі цього в [PERSON] немає підстав для спадкування майна, що залишилось після смерті [PERSON] Також посилався на те, що [ADDRESS] належала [PERSON], яка саме придбавала вказану квартиру. На підставі переліченого просив відмовити у задоволенні позову [PERSON], поділивши усе спадкове майно порівну між спадкоємцями [PERSON] За письмовими запереченнями на позов [PERSON] [PERSON] вказував, що у [PERSON] не було доходів, на підставі яких той міг би набути будь-яке майно під час спільного проживання із [PERSON], оскільки він не завжди працював та мав маленьку заробітну плату. Вказував, що [ADDRESS] була успадкована [PERSON] від [PERSON] Частину виручених від продажу будинку, що залишився [PERSON] від батьків у спадок, остання поклала у банк на депозитний рахунок. Тому вважає, що [PERSON] не набув прав на спірну квартиру, гараж, акції та вклад у КБ «Приватбанк». Відповідач, [PERSON], заперечувала в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON], вважаючи, що саме вона є власником [ADDRESS], бо їй вказана квартира надавалась за ордером, як працівнику комбінату «Азовсталь», за яку вона виплачувала пайові внески, які повністю сплатила наприкінці 70-х років. Згодом вона поїхала з міста Маріуполь до міста Іваново, Росія, а тому документи на вказану квартиру вона оформила на свою мати, [PERSON] Вказувала також, що [PERSON] переїхала жити до міста Маріуполь у 70-х роках, де мешкала у [PERSON] в спірній квартирі. З часом [PERSON] стала опікуном [PERSON], яка померла у 80-х роках. Не заперечувала, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом, починаючи з 90-х років, однак не як дружина та чоловік, бо [PERSON] жив як квартирант, оскільки [PERSON] була забезпечена, тому не потребувала чоловіка. Наполягала, що [PERSON] не мешкав у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], бо остання говорила відповідачці, що вона придбала [PERSON] гараж, тому він не буде претендувати на [ADDRESS]. [PERSON] також казала, що внаслідок продажу батьківського будинку вона придбала машину [PERSON] Натомість у позивача не було коштів, щоб він щось придбавав, тому він перебував на утриманні [PERSON] Просила відмовити у задоволенні позову [PERSON], поділивши спадкове майно померлої між спадкоємцями. За письмовими запереченнями на позов [PERSON] вказувала, що вона є тіткою померлої [PERSON], що сестра відповідачки, мати [PERSON], обманним шляхом оформила спірну квартиру на [PERSON], хоча сплачувала внески за квартиру саме [PERSON] та [PERSON] Додавала, що у [PERSON] не було самостійного достатку, бо їй у всьому допомагала мати. Також вказувала, що [PERSON] та [PERSON] не вели спільне господарство. При цьому погоджувалась із зустрічним позовом [PERSON] частково, бо вважала себе такою спадкоємицею, якій повинно дістатись спадщина після смерті [PERSON] Аналогічні пояснення [PERSON] надавала при її допиті компетентним судом Російської Федерації за зверненням суду про надання правової допомоги згідно ухвали від 4 квітня 2013 року (т. 2, а. с. 20-21). Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується врученням останньому документів про його сповіщення, [PERSON] до суду не з'явився за невідомих суду причин повторно (т. 2, а. с. 26). Допитаний на підставі доручення про надання правової допомоги Іванівським районним судом Іванівської області, Росія, відповідач, [PERSON], не визнавав позовні вимоги [PERSON], в задоволені яких просив суд відмовити. При цьому не заперечував, що [PERSON] дійсно мешкав разом із [PERSON], однак вказані стосунки не були шлюбними. Додавав, що [PERSON] не працював та мешкав за рахунок [PERSON] Вказані обставини [PERSON] були відомі, бо він приїздив влітку до м. Маріуполь. Додавав, що померла була його двоюрідною сестрою, бо мати відповідача та мати [PERSON] були рідними сестрами. На підставі переліченого вважав, що спадкувати майно [PERSON] повинні рідні померлої (т. 2, а. с. 25-30). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився за невідомих суду причин. Також за невідомих суду причин не було виконано судове доручення про надання правової допомоги відносно [PERSON] Представник ПАТ «МК «Азовсталь», яка діє на підставі довіреності, до суду не з'явилась, надавши заяву з проханням вирішити вказану справу за відсутності представників ПАТ «МК «Азовсталь». Представник ПАТ «КБ «Приватбанк», яка діє на підставі довіреності, до суду не з'явилась, клопотавши перед судом про вирішення позову [PERSON] за відсутності представника КБ «Приватбанк». Вислухавши учасників процесу, що з'явились, заслухавши пояснення свідків та вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити повністю, виходячи з наступного обґрунтування. Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 13 березня 1979 року вбачається, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], останній було присвоєно прізвище - [PERSON], відомості про що були внесені Орджонікідзевським відділом РАЦС міста Жданова 13 березня 1979 року до актового запису № 131 (т. 1, а. с. 87). На підставі свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 3 травня 2012 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 59 років, актовий запис № 603 від 3 травня 2012 року (т. 1, а. с. 14). Згідно до положень ст. 21 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Однак статтею 74 СК передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення Глави 8 СК, які регулюють право спільної сумісної власності подружжя (ст. ст. 60-74 СК). За положеннями ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, аналізуючи вказані норми, при застосуванні ст. 74 СК слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК, необхідно встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року по справі № 6-97цс11. Свідок, [PERSON], допитана в судовому засіданні вказувала, що [PERSON] є її матір'ю, якою була отримала у 1966 році [ADDRESS]. Далі вона із [PERSON] поїхали жити до Іванівської області. У спірній квартирі залишилась мешкати [PERSON], бабуся свідка, на яку було вказану квартиру переоформлено. З часом у [ADDRESS] вселилась [PERSON], яка була прописана у цій квартирі. В [INFO] померла [PERSON], після чого у [ADDRESS] ніхто не мешкав, бо [PERSON] переїхала жити у будинок своїх батьків. Коли батьки [PERSON] померли, то остання переїхала мешкати у спірну квартиру, а батьківський будинок продала. На підставі отриманих коштів від продажу будинку [PERSON] провела ремонт в спірній квартирі, придбала гараж, машину та акції. Вказані кошти належали [PERSON], однак вона їх не заробила, а отримала у спадок від батьків. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] не могли спільно набути за час свого життя заявлене у позовній заяві майно. Вказувала також, що [PERSON] не витрачала гроші на [PERSON], бо він заробляв кошти на себе самостійно, тому вони не мешкали як подружжя. При цьому свідок не могла пояснити, ким виплачувались пайові внески за [ADDRESS]. Свідок, [PERSON], в судовому засіданні вказувала, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], що свого часу кооперативну [ADDRESS] придбала [PERSON] та [PERSON] [PERSON] ж, коли переїхала до м. Маріуполя доглядала [PERSON], мешкала разом із нею в цій квартирі, а згодом переоформила її на себе. При цьому, коли свідок спілкувалась із [PERSON], яка навідувалась до неї в Росію, то остання не казала про [PERSON], як про свого чоловіка, бо таким його не вважала. При цьому [PERSON] говорила, що [PERSON] не буде претендувати на її спадкове майно. Додавала, що у [PERSON] та [PERSON] не було спільно набутого майна, хоча не заперечувала, що гроші вони витрачали разом. При цьому додавала, що [PERSON] вважала [PERSON] своїм рідним братом, якому саме бажала заповісти усе належне їй майно. [PERSON] казала також, що складе заповіт, за яким [ADDRESS] [PERSON] Натомість свідок, [PERSON], вказувала в суді, що [PERSON] працює на ПП «Житлофонд-279», де саме працює свідок. При цьому вона мешкала неподалік він позивача, тому інколи [PERSON] на своїй машині підвозив її до роботи, тому вона бачилась із [PERSON], з якою мешкав разом [PERSON] При цьому описувала відносини між ними, як доброзичливі, бо [PERSON] ставився до [PERSON] як чоловік до дружини, а остання ставилась до нього як до свого чоловіка. Охарактеризувала позивача як гарну та порядну людину. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом в [ADDRESS]. [PERSON] працював, а [PERSON] була вже на пенсії. Свідок додавала, що відвідувала вказану квартиру, де її зустрічали разом [PERSON] та [PERSON] удвох, вони разом сиділи за столом, розмовляли, та відчувалось, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у подружніх відносинах. Додала, що коли останні роки [PERSON] хворіла, то [PERSON] піклувався про [PERSON], возив її на лікування кілька разів в м. Донецьк. Пояснювала, що [PERSON] разом з [PERSON] робив ремонт у спірній квартирі, для чого наймались робітники. Свідок підтвердила, що до [PERSON] з Росії влітку приїздили двоюрідні брати, бо інколи їх бачила у [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі. Свідок, [PERSON], вказувала у судовому засіданні, що вона знає [PERSON] зі школи, з якою стосунки підтримувала тривалий час, тому стверджує, що [PERSON] був для померлої останні 15 років як чоловік, з яким вона мешкала у спірній квартирі. Знає, що у померлої є двоюрідні брати, серед яких вона пам'ятає [PERSON] Свідок, [PERSON], вказувала, що знала [PERSON] останні 20 років, з якою разом працювала на заводі «Коксохім». Інколи свідок відвідувала [PERSON] у квартирі по [ADDRESS], де мешкала померла. При цьому вказувала, що кожного разу в квартирі разом із [PERSON] вона також зустрічала [PERSON], який тривалий час мешкав разом із [PERSON] При цьому [PERSON] казала свідку, що [PERSON] заробляє гроші для родини. Додавала, що [PERSON] доглядав [PERSON], коли та захворіла, бо возив в м. Донецьк на операцію. Запевнювала, що у [PERSON] та [PERSON] були доброзичливі стосунки. Свідок, [PERSON], в суді вказував, що знає [PERSON] близька 6 років, з яким деякий час працював разом, якого може охарактеризувати з позитивного боку. Інколи він навідувався до [PERSON], у квартиру, розташовану в [ADDRESS]. Із ним свідок також їздив разом на природу, де [PERSON] був увесь час із [PERSON], тому вважав, що [PERSON] є дружиною позивача. Стосунки у родині між [PERSON] та [PERSON] може охарактеризувати, як доброзичливі. Свідок, [PERSON], вказував, що знає [PERSON] близька 6 останніх років по роботі, тому знав також [PERSON] Свідок декілька разів був у квартирі, де мешкав [PERSON] разом із [PERSON], стосунки між якими може охарактеризувати як гарні. Додавав, що вони обидва приходили також до свідка в гості. Вважає, що [PERSON] перебував із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Свідок, [PERSON], вказував, що з 1993 року знає позивача, бо одружився із племінницею [PERSON] При цьому підтвердив у судовому засіданні, що [PERSON] мешкав із [PERSON] разом в спірній квартирі, бо бував там. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS] підтверджується копією довідки, виданої 19 вересня 2012 року ТОВ «Житло-Гарант», з якої вбачається, що [PERSON] мешкала разом із своїм цивільним чоловіком [PERSON], з яким вони вели спільне господарство, починаючи з 1993 року по момент її смерті (т. 1, а. с. 15). Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] також підтверджується актом від 20 вересня 2012 року, складеним представниками ТОВ «Житло-Гарант», за яким вбачається, що в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] спільно мешкали та вели спільне господарство, починаючи з 1993 року по момент смерті [PERSON], що також було підтверджено свідченнями сусідів по вказаному будинку (т. 1, а. с. 17). Відповідно до копії паспорту [PERSON] вбачається, що останній зареєстрований по теперішній час [ADDRESS], починаючи з 18 липня 1995 року, що також підтверджується копією особового рахунку [NUMBER] на [ADDRESS] та довідкою від 23 січня 2013 року, виданою ТОВ «Житло-Гарант» (т. 1, а. с. 5, 16, 57). Згідно до інформації ТОВ «Житло-Гарант» від 23 січня 2013 року вбачається, що в [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована з 7 червня 1975 року по 25 травня 2004 року, а також з 2 березня 2007 року по момент смерті, що також підтверджується копією особового рахунку [NUMBER] на [ADDRESS], з якого вбачається, що наймачем вказаної квартири була [PERSON] (т. 1, а. с. 16, 57). При цьому за даними житлової організації від 15 травня 2013 року вбачається відсутність заборгованості по сплаті квартирної плати за [ADDRESS] (т. 1, а. с. 214). Згідно до копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останній працював, починаючи з 1993 року по теперішній час, в «Азовстальбуд», в «Маркохім», в «Діловий будинок» та з 18 лютого 2010 року в ПП «Жилфонд-279», який за місцем останньої роботи характеризується з позитивного боку, що підтверджується характеристикою ПП «Жилфонд-279» (т. 1, а. с. 98, 217-221). На підставі досліджених у судовому засіданні доказах суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON], не перебуваючи у шлюбі між собою та у будь-якому іншому шлюбі, мешкали удвох однією сім'єю з 1995 року по момент смерті [PERSON], тобто перебували між собою цей період часу в фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, оскільки між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю. При цьому суд відхиляє показання свідків [PERSON] та [PERSON], які не вважали спільне проживання [PERSON] та [PERSON], як таке, що притаманне подружжю, бо вказані свідчення не стикуються із іншими показаннями свідків, очевидців безпосереднього проживання померлої [PERSON] та [PERSON] разом, а також із зібраними письмовими доказами по справі. Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі ст. 61 СК об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Так об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія та інші доходи, одержані одним із подружжя. При цьому якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 65 СК при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно до ст. 63 СК дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно копії ордеру на житлове приміщення від 8 серпня 1990 року, виданому виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 24 липня 1990 року № 205/1 та списку Житлово-будівельного кооперативу «Дружний» [PERSON] була надана трикімнатна [ADDRESS] (т. 1, а. с. 81). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського БТІ вбачається, що [PERSON] є власником [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Маріупольською міською радою 24 жовтня 2003 року, що також підтверджується копією свідоцтва про право на нерухоме майно, виданого Маріупольською міської радою на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу «Дружний» від 10 жовтня 2003 року (т. 1, а. с. 12, 18). На підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського БТІ вбачається, що [PERSON] є власником гаражу [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Маріупольською міською радою 14 травня 2007 року, що також підтверджується копією свідоцтва про право на нерухоме майно, виданого Маріупольською міської радою на підставі довідки спілки автомотолюбителів «Автоград» від 10 травня 2007 року (т. 1, а. с. 13, 19). Згідно до виписки з реєстру власників іменних цінних паперів ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія» від 5 травня 2006 року вбачається, що [PERSON] є власником цінних паперів ВАТ «МК «Азовсталь», що складаються з 9000 акцій номінальною вартістю 0,25 грн. на загальну суму 2250 грн., що також підтверджується сертифікатом іменних акцій та випискою № 180918 від 10 квітня 2013 року про стан рахунку у цінних паперах [PERSON], надану ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія» (т. 1, а. с. 31, 32, 164-165). Згідно до інформації ПАТ «КБ «Приватбанк», що надійшла до суду 9 квітня 2013 року на підставі ухвали суду, вбачається, що [PERSON] (ІПН [NUMBER]) були відкриті вклади 10 травня 2011 року: за договором SAMDN25000716346829 (рахунок [NUMBER]) та за договором SAMDN27000716347053 (рахунок [NUMBER]). При цьому поточна сума зберігань за вказаними договорами становить: за договором SAMDN25000716346829 - 11892,48 доларів США, за договором SAMDN27000716347053 - 338,27 доларів США, а всього на загальну суму 12230,75 доларів США, що також підтверджується копією договору від 10 травня 2011 року № SAMDN25000716346829, укладеного ПАТ «КБ «Приватбанк» із [PERSON] на суму депозитного вкладу в розмірі 11000 доларів США з відсотковою ставкою 8,5 % річних (т. 1, а. с. 20, 161). За відомостями з ВРЕР ДАІ № 1 з обслуговування міста Маріуполя та Новоазовського району при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області від 10 квітня 2013 року та з ВРЕР ДАІ № 2 з обслуговування міста Маріуполя при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області від 4 квітня 2013 року вбачається, що за [PERSON] транспортні засоби не зареєстрований (т. 1, а. с. 167, 168). Згідно до інформації ВРЕР ДАІ № 1 з обслуговування міста Маріуполя та Новоазовського району при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області від 11 грудня 2013 року вбачається, що за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб ЗАЗ 110307 (2006 року випуску) номерний знак [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 5 грудня 2007 року, що також підтверджується довіреністю від 4 липня 2012 року строком дії до 4 липня 2017 року, за якою [PERSON] оформив право розпорядження цим автомобілем на [PERSON], що було посвідчено приватним нотаріусом, реєстр № 1222, та підтверджується відповідною довідкою (т. 1, а. с. 99, 100; т. 2, а. с. 54-55). Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України в разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. На підставі п. 69 Листа від 26 травня 2001 року Верховного Суду України «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» було зазначено, що згідно ст. 15 Закону України «Про власність» право власності на квартиру в будинку Житлово-будівельного кооперативу виникає внаслідок повного внесення пайового внеску. Тому якщо право власності на пай мали й інші особи, крім члена ЖБК, (його подружжя, члени сім'ї), право власності на квартиру виникає в усіх учасників спільної власності на пай відповідно до розміру їхніх часток у загальній сумі пайового внеску. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України (далі за текстом - ЖК) члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. На підставі п. 54 Постанови Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186 «Про затвердження Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу» до членів сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу належать ті, що проживають разом з ним. Членами сім'ї члена кооперативу може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з членом кооперативу і ведуть з ним спільне господарство. Згідно до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Згідно до п. 6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» зазначено, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» при внесенні паю в Житлово-будівельний кооператив за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю вже квартира - є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними. Враховуючи перелічене, на підставі наявних письмових доказів суд встановив розглядом справи, що під час спільного проживання у період з 1995 року по 2012 рік [PERSON] та [PERSON] набули майно, яке складається з [ADDRESS], гаражу [ADDRESS], акцій ПАТ «МК «Азовсталь» на загальну суму 2250 грн., банківських вкладів загальної вартості 12230,75 доларів США та транспортного засобу ЗАЗ 110307 номерний знак [NUMBER].

Outcome: approved