Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві позивачка вказувала, що з 22 січня 2005 року вона перебуває з [PERSON] в шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1 . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка в своїй позовній заяві вказувала, що в зв"язку з тим, що батько неповнолітнього сина - відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але подала письмову заяву з проханням справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги змінила та просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином вісімнадцятирічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне на підставі наданих у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши заяву позивачки та інші матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що змінений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до повного задоволення на підставі наступного. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копії свідоцтва про народження, копії свідоцтва про укладення шлюбу, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В суді встановлено, що відповідач працює, має постійне місце роботи, а тому стягнення слід проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 12 грудня 2013 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved