Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач кредитна спілка «Орізон» звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] солідарним боржником по кредиту токарської [PERSON] та стягнути з нього на користь позивача борг в сумі 4 576 грн. 66 коп., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між КС "Орізон"та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір №397-1 від 27 червня 2008 року , терміном на 12 місяців згідно якого Позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 4320 грн., на засадах строковості на лікування, а [PERSON] зобов'язалася сплачувати кожного наступного місяця плату по відсоткам за користування кредитом, а в кінці дії договору всю основу суму кредиту згідно вищеназваного Договору. Планова дата закриття кредитного договору 27 червня 2009р. Позивач вказує, що для забезпечення своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за кредитом було укладено договір застави №397-1 від 27 червня 2008 року (п.4.1. договору кредиту). Заставодавцем по даному договору виступив [PERSON]. Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено , що кредит забезпечується всім належним Позичальнику на праві власності майном та коштами , на які згідно чинного законодавства України може бути звернено стягнення. Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 42 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. З боку Заявника Боржнику неодноразово нагадували погасити заборгованість. Боржником було частково сплачено борг в сумі 1020 грн . 28 листопада 2008 року Позивач звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовною заявою про стягнення суми боргу за договором кредиту. 24 квітня 2009 року Бродівським районним судом Львівської області було винесено рішення, про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 5545,81 грн. (Пять тисяч пятсот сорок пять гривні 81 коп.). У зв'язку з тим , що провадження у справі [PERSON]. було довгим, Позивач відновив нарахування відсотків згідно вище вказаного договору з 01.07.2011 року (витяг з протоколу №79- 2) по 25.05.2012 року (витяг з протоколу №75) в сумі 1634,85 грн. ([PERSON] тисяча шістсот тридцять чотири грн. 85 коп.). 05 червня 2012 року Позивач звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовною заявою про стягнення донарахованої суми боргу за договором кредиту. 17 вересня 2012 року Бродівським районним судом Львівської області було винесено рішення, про стягнення з [PERSON] заборгованість в сумі 1634,85 гри. ([PERSON] тисяча шістсот тридцять чотири грн. 85 коп.). Для виконання виконавчих листів (справа 2-328 від 17.11.2009р.) Позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження №17245326 від 09.02.2010р. Позивач вказує, що Боржником частково сплачено борг в сумі 1854 грн. Таким чином, як вказує позивач, станом на 15.07.2013 року Боржник заборгував Позивачу борг в сумі 4 576,66 грн. (Чотири тисячі п?ятсот сімдесят шість гривень 66 коп.), див. На підставі наведеного позивач просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] (діє згідно довіреності від 07.08.2013р.) позов підтримала та дала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час слухання справи. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Взявши до уваги пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань. Позивач у своїх позовних вимогах вказує, що відповідача [PERSON] слід визнати солідарним боржником за кредитним договором №397-1 від 27 червня 2008, оскільки такий договір кредиту був забезпечений договором застави №397-1 від 27 червня 2008 року. Дослідивши надану суду завірену копію договору застави №397-1 від 27 червня 2008 року, судом встановлено наступне. Із вступної частини вказаного договору, вбачається, що такий договір укладено між Кредитною спілкою "Орізон" - заставоотримувачем, та [PERSON], ([NUMBER], що виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області ) - заставодавцем. У графі "Реквізити, адреси та підписи сторін" даного договору містяться підписи від імені представника КС "Орізон" - [PERSON], заставодавця [PERSON] та позичальника [PERSON]. В судовому засіданні представником позивача не доведено перед судом, що договір застави №397-1 від 27 червня 2008 року укладався саме між КС "Орізон" та [PERSON], а не між КС "Орізон" та [PERSON] А тому, у суду не має підстав вважати, що між КС "Орізон" та [PERSON] виникли правовідносини з приводу застави. Окрім того, проаналізувавши позовні вимоги КС "Орізон" позивачем обрано спосіб захисту цивільного права, який в даному випадку не може бути судом застосований. Так, як зазначалось вище, позивач просить суд визнати [PERSON] солідарним боржником за кредитним договором №397-1 від 27 червня 2008р., оскільки обов?язок [PERSON] відповідати перед КС "Орізон" за зобов?язаннями [PERSON] як солідарного із нею боржника, виникає на підставі договору застави №397-1 від 27 червня 2008 року. Така позиція позивача є хибною, оскільки у відповідності до статей 546, 572-593 ЦК України, застава є одним із видів забезпечення зобов?язання, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В силу застави, заставодавець не набуває статусу солідарного боржника поряд із боржником за основним зобов?язанням, а тому [PERSON] не може бути визнаний солідарним боржником за зобов?язаннями [PERSON], що вникли у неї в силу договору кредиту, і з нього не може бути стягнено, як із солідарного боржника, заборгованість за зобов?язаннями [PERSON], які виникли на підставі вищевказаного договору кредиту. У відповідності до вимог ст. 589 ЦК України, належним способом захисту цивільного права у разі невиконання зобов?язання, що забезпечене заставою, може бути звернення стягнення на предмет застави. Таким способом захисту позивач не скористався, а тому позовні вимоги позивач суд знаходить безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed