Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

19 серпня 2013 року Орган опіки та піклування Гаврилівської сільської ради звернувся до суду із позовом у якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] проживає в с. Тарасовщина Вишгородського району Київської області. Від громадянського шлюбу з відповідачкою має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З травня 2011 року діти проживають разом з батьком. Відповідачка разом з дітьми не проживає, життям дітей не цікавиться, участі в їх вихованні не приймає, веде аморальний спосіб життя, дітей не відвідує та злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків. В судовому засіданні представники позивача заявлений позов підтримали та просили про його задоволення. Відповідачка у судове засідання не прибула. Про день, час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи у судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій позов підтримала та просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності. За таких обставин, з урахуванням думки представників позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 вересня 2009 року, серії [NUMBER], актовий запис за № 28 (а.с. 9). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 30 липня 2008 року, серії [NUMBER], актовий запис за № 20 (а.с. 10). Відповідно до свідоцтв про народження батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З довідки від 2 серпня 2013 року № 493 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком за адресою [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до довідок виданих завідуючою ДНЗ «Веселка» від 7 лютого 2013 року № 15, 16 [PERSON] та [PERSON] відвідують Гаврилівський ДНЗЯС КТ «Веселка» (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Гаврилівської сільської ради від 15 липня 2013 року № 29 вирішено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2007 року, яке набрало законної сили, [PERSON] позбавлення батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 13). З характеристики виданої головою Литвинівської сільської ради вбачається, що [PERSON] проживає на території Литвинівської сільської ради в с. Миколаївка з 2000 року. Своїх двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] віддала на виховання батьку, ще двоє дітей у неї було вилучено та віддано на усиновлення. Відносно сина [PERSON] [PERSON] позбавлена батьківських прав і дитина перебуває в дитячому будинку «Любисток». Крім того, 29 червня 2013 року остання народила ще одну дитину [PERSON] За час проживання на території сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Постійно зловживала алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя. Вихованням та утриманням дітей не займається (а.с. 15). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. У відповідності до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно статті 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав, наряду з іншими, є: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до пункту 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до частини 4 статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Враховуючи те, що відповідачка не виконує покладених на неї законом обов'язків щодо виховання та утримання дітей. Вихованням дітей та їх матеріальним утриманням не займається, не цікавиться її життям, не дбає про її фізичний та психічний розвиток, байдуже ставиться до їх проблем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved