Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно до відповідачів ЧМР, Державної реєстраційної служби речових прав, Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що проживають за вищевказаною адресою у квартирі, співвласниками якої позивачі являються з 23.02.1994 року, що підтверджується довідкою Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації № 2044 від 07.10.2013 року. У вересні поточного року у позивачів виникла необхідність на виготовлення технічної документації щодо встановлення газових конвекторів, для чого їм необхідно було пред'явити міській службі газового господарства свідоцтво про право власності на їх житло. Як вказано в позовній заяві, оскільки вся технічна документація разом зі свідоцтвом про право власності була втрачена за невідомих позивачам обставин, [PERSON] звернулась із заявою про видачу дубліката правовстановлюючого документа до міського департаменту житлово-комунального господарства. 01.10.2013 року позивачка отримала негативну відповідь Департаменту житлово-комунального господарства м.Чернівці із посиланням на відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно даних щодо реєстрації за позивачами права власності на їх житло. Однак, із довідки ЧКОБТІ вбачається, що згідно реєстрової книги та архівної справи буд. [ADDRESS], право власності зареєстровано за позивачами, згідно свідоцтва про право власності від 23.04.1994 року, виданого Управлінням власності, розпорядження № 12639 та внесено в книгу за № 90, сторінка 149, дата реєстрації - 23.04.1996 р. Відповідно до примітки цього документу, інформація надана згідно архівної справи та реєстрових книг станом на 23.12.2002р. до створення електронного Реєстру прав власності Міністерства юстиції України. При цьому, причину, за якої належне позивачам на праві власності житло не включено до реєстру, позивачам не роз'яснили і рекомендували звертатись із даним питанням до суду. Як вбачається із технічної характеристики, квартира складається із двох кімнат житловою площею 45,30 кв.м., у тому числі 1-а кімнати 17,50 кв.м., 2-а кімнати 27,80 кв.м., кухня площею 10,60 кв.м., вбиральня площею 0,80 кв.м., ванна кімната площею 3,40 кв.м., коридор площею 7,10 кв.м., комора площею 2,50; 0,60 кв.м., балкони 2,20/0,70 та 1,90/0,60 кв.м. Крім того, позивачі вказують, що 05.11.2013р. позивачка звернулася із заявою про втрату правовстановлюючих на житло документів до СВ Шевченківського РВ УМВСУ в Чернівецькій області. Цього ж дня позивачка розмістила оголошення у "Від і до" аналогічного змісту. Таким чином, відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На основі викладеного позивачі просять визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS], яка складається із двох кімнат житловою площею 45,30 кв.м., у тому числі 1-ї кімнати 17,50 кв.м., 2-ї кімнати 27,80 кв.м., кухні площею 10,60 кв.м., вбиральні площею 0,80 кв.м., ванної кімнати площею 3,40 кв.м., коридору площею 7,10 кв.м., комори площею 2,50, 0,60 кв.м., балконів 2,20/0,70 та 1,90/0,60 кв.м., загальною площею 74,40 кв.м. та житловою площею 71,60 кв.м. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від її представника надійшла заява про розгляд даної справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду даної справи в суді. Представники відповідачів Державної реєстраційної служби речових прав, Чернівецького комунального обласного бюро технічного інвентаризації, ЧМР в судове засідання не з'явилися, проте від них до початку судового засідання надійшли заяви про розгляд даної справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що позивачі проживають за адресою [ADDRESS], у квартирі, співвласниками якої позивачі являються з 23.02.1994 року, що підтверджується довідкою Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації № 2044 від 07.10.2013 року. ( а.с. 4). У зв'язку з тим, що вся технічна документація разом зі свідоцтвом про право власності була позивачами втрачена, позивачка - [PERSON] звернулась із заявою про видачу дубліката правовстановлюючого документа до міського департаменту житлово-комунального господарства. 01.10.2013 року позивачка отримала негативну відповідь Департаменту житлово-комунального господарства м.Чернівці із посиланням на відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно даних щодо реєстрації за позивачами права власності на їх житло. ( а.с. 7). Однак, із довідки ЧКОБТІ вбачається, що згідно реєстрової книги та архівної справи буд. [ADDRESS], право власності зареєстровано за позивачами, згідно свідоцтва про право власності від 23.04.1994 року, виданого Управлінням власності, розпорядження № 12639 та внесено в книгу за № 90, сторінка 149, дата реєстрації - 23.04.1996 р. Відповідно до примітки цього документу, інформація надана згідно архівної справи та реєстрових книг станом на 23.12.2002р. до створення електронного Реєстру прав власності Міністерства юстиції України. ( а.с. 4). Як вбачається із технічної характеристики, квартира складається із двох кімнат житловою площею 45,30 кв.м., у тому числі 1-ї кімнати площею 17,50 кв.м., 2-ї кімнати площею 27,80 кв.м., кухні площею 10,60 кв.м., вбиральні площею 0,80 кв.м., ванної кімнати площею 3,40 кв.м., коридору площею 7,10 кв.м., комори площею 2,50; 0,60 кв.м., балконів 2,20/0,70 та 1,90/0,60 кв.м. ( а.с. 13-15). Крім того, 05.11.2013р. позивачка розмістила оголошення у "Від і до" про втрату правовстановлюючих на житло документів, що підтверджується ксерокопією газети ( а.с. 34). Відповідно до оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1994 року, квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві особистої спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] ( а.с. 30). Згідно відомостей отриманих з Реєстраційної служби Чернівецького РУЮ вбачається, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 55-56). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають до задоволення, і за ними слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS], яка складається із двох кімнат житловою площею 45,30 кв.м., у тому числі 1-ї кімнати площе 17,50 кв.м., 2-ї площею кімнати 27,80 кв.м., кухні площею 10,60 кв.м., вбиральні площею 0,80 кв.м., ванної кімнати площею 3,40 кв.м., коридору площею 7,10 кв.м., комори площею 2,50, 0,60 кв.м., балконів 2,20/0,70 та 1,90/0,60 кв.м., загальною площею 74,40 кв.м. та житловою площею 71,60 кв.м. Задовольняючи позовні вимоги, суд бере також до уваги той факт що відповідачі позовні вимоги визнали та не заперечували проти визнання права власності на спірну квартиру - за позивачами.

Outcome: approved