Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

02.12.13 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 02.09.2000 року вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з тим, що вони виявилися людьми з різними поглядами на питання сім'ї та шлюбу, між ними відсутнє взаєморозуміння, довіра, вважає, що подальше сумісне життя, примирення з відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Спору про місце проживання дітей та розподіл майна не має, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб з позивачкою розірвати. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України, розглянув справу за відсутностю сторін, оскільки існуючих у справі матеріалів достатньо для з'ясування їх прав та взаємовідносин, та згідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження 02.09.2000 року виконкомом Зуйської селищної ради Білогірського району Автономної Республіки Крим зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 21 (а.с.10). Сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та довідкою про склад родини № 3284 від 27.11.2013 року з місця проживання, виданою виконкомом Зуйської селищної ради (а.с.7,9). Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статті ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу у подальшому іменуватися цим прізвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивачки про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища - [PERSON], суд вважає можливим його задовольнити, оскільки ці вимоги ґрунтуються на нормах матеріального права. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 229,40грн.(а.с.1). Враховуючи наведене,

Outcome: approved