Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], а також стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстровано у реєстрі за № 4951 та у відповідності до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7351061 від 31 липня 2013 року. До набуття права власності на вказане майно, останнє належало [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25 квітня 2005 року за реєстровим № 578, зареєстроване в КП «КМБТІРПВОНМ» 28 квітня 2005 року. В квартирі був прописаний відповідач, який є членом сім'ї колишнього власника квартири [PERSON] Згідно вказаного договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2013 року, [PERSON] продала квартиру йому та зобов'язалася в строк до 14 серпня 2013 року зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб. Проте дані умови договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2013 року не дотримані, оскільки відповідач наразі залишається зареєстрованим мешканцем вказаної квартири, тим частим чинить йому, як власнику перешкоди в повноцінному користуванні житлом, внаслідок чого він сплачує за нього житлово-комунальні послуги, що впливає на його бюджет та є протиправною поведінкою з боку відповідача. Зі слів колишнього власника квартири відповідач не проживає в даній квартирі з березня 2012 року, не сплачував комунальних платежів, не отримує кореспонденції за даною адресою, особистих речей в квартирі немає. Вважає, що з часу державної реєстрації його права власності на квартиру, відповідач втратив право користування цим житлом, як мешканець колишнього власника квартири. Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, що на даний час належить йому на праві власності, порушує права та законні інтереси його, як власника, на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд мож ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та його представника, відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочнерішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON], а [PERSON] приймає у власність квартиру під номер [ADDRESS] (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки форми № 3а від 23 серпня 2013 року № 109, виданої ЖРЕО № 418, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] - з 15 серпня 2013 року та [PERSON], [INFO] - з 26 травня 2005 року. Власником квартири є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (а.с.8). Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 1 ст. 161 ЖК Української РСР встановлено, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як підтверджується наявними в справі доказами, відповідач у спірній квартирі не проживає, наміру заселятись до квартири не має, витрат, пов'язаних з утриманням квартири і сплатою комунальних послуг не несе, однак з реєстраційного обліку знятися в добровільному порядку не бажає. Відповідно до довідки, виданої ЖРЕО № 418 від 14 жовтня 2013 року № 362, [PERSON], [INFO] із заявами стосовно чинення йому перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та не зняття його з реєстраційного обліку за адресою вказаною квартири, в період з 2005 року по даний час, не звертався. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 114 гривень 70 копійок, що були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved