overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

В липні 2013 року заявник звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON] померлим. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що відповідно до рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 12.09.2008 року її чоловік [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім. В 2012 році померли її бабка та дядько, що разом із нею та чоловіком були власниками житлового будинку № 18 по вул. Пролетарська, м. Дзержинська. Спадщину після померлої бабки та дядька вона прийняла у встановлений законом строк і на теперішній час їй належить ? будинку, ? частина будинку належить [PERSON] Протягом пяти років від [PERSON] не має відомостей. [PERSON] має намір продати житловий будинок, оскільки не має матеріальних можливостей його утримувати. У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом про оголошення [PERSON] померлим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5), Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12 вересня 2008 року [PERSON], [INFO] визнаний безвісно відсутнім. З того часу минуло більше пяти років, однак ніяких відомостей про його місце перебування не надійшло. Встановлення зазначеного факту для заявника має юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON], [INFO] померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON], звернулися з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла 07 вересня 2012 року, оскільки встановлення даних фактів потрібне для оформлення спадкових прав. Заявник [PERSON] заяву повністю підтримав і пояснив, що встановлення даних фактів потрібно йому для оформлення спадщини після смерті [PERSON] і іншим шляхом встановити ці факти неможливо. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з"явилася але надла суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити та просила слухати справу в її відсутності. Заінтересована особа Слобідська сільська рада в судове засідання не з»явилась, але надала листа в якому заяву визнала і просила задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 2012 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради, що підтверджується копією державного акту серії Р2 №659080. Спадкоємцем на зазначене майно за законом є заявниця [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на користь свого онука (іншого заявника по справі) [PERSON], який є спадкоємцем 5 черги спорідненості. Інших спадкоємців якіб бажали прийняти спадщину немає. Спадщину заявник [PERSON] прийняв, але не може її оформити через неможливість підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем так, як у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ім.»я сестри заявниці [PERSON] зазначене як "Христенія" замість правильно «Харитина». Крім того відсутній актовий запис про шлюб між сестрою заявниці та її чоловіком [PERSON], що підтверджується поясненнями заявників, копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження спадкодавця, копіями свідоцтв про народження заявників, копією паспорта заявника [PERSON], довідкою Слобідської сільської ради. Відповідно до п.7 , 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до норм цивільно процесуального кодексу України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки та у правовстановлюючі документи неможливо внести відповідні виправлення. Обставини, що [PERSON] є двоюрідною тіткою заявника [PERSON] та рідною племінницею заявниці [PERSON], яка в свою чергу є рідною тіткою спадкодавця [PERSON] підтверджується наявними у справі документами виданими органом РАЦС , довідою сільської ради, поясненням заявника [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що проживаючи по сусідству добре знали родину заявників та достовірно підтвердили те, що заявниця [PERSON] є рідною тіткою спадкодавця [PERSON], а [PERSON] в свою чергу є двоюрідною тіткою заявника [PERSON]. Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що заява доведена і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення, повязаного з потребою в обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 203, 215, 230 ЦК України, ст.18, 19 Закону України Про захист прав споживачів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

У червні 2013р. ПАТ ПриватБанк (надалі Банк) звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 21.09.2005 року з останнім було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно. Однак відповідачем ця вимога не виконується, заборгованість складає 51285 грн. 76 коп. Просив суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитом та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 512 грн. 86 коп. У судове засідання представник Банку надав заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позову; проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, у звязку з чим судом прийнято рішення розглянути справу в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі доказів, що знаходяться у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків в цьому випадку встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. Так, судом встановлено, що згідно умов кредитного договору від 21.09.2005 року [PERSON] Банком було надано кредит в сумі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач зобов'язався сплатити відсотки та інші платежі Банку в обумовлені договором строки шляхом погашення заборгованості щомісячно відповідними частками. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконує в повному обсязі взяті на себе зобовязання та не сплачує кредит та відсотки за користування грошовими коштами. Сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 30.04.2013 року складає 51285 грн. 76 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, а саме: ? \~ \~ \~ \~8865 грн. 30 коп. заборгованість за кредитом, ? \~ \~ \~ \~39502 грн. 09 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; ? \~ \~ \~ \~500 грн. штраф (фіксована частина); ? \~ \~ \~ \~2418 грн. 37 коп. штраф (процентна складова). \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача всю суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі, який підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що Чаплинський район енергозбуту і електромереж є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго». [PERSON], є споживачем електроенергії, яка йому надається Чаплинським РЕЗ і ЕМ. та має абонентський номер №158012. 17.12.2012 року, в ході перевірки будинку, в якому мешкає відповідач, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, шляхом накиду дроту навантаження на лінію електропередач, внаслідок чого спожита електроенергія лічильником не враховувалась. По факту виявлення порушень контролерами РЕЗ і ЕМ було складено акт № 223945. За вказаним актом, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків №562 від 04.05.2006 року було проведено розрахунок завданих збитків, які склали 1181 грн. 19 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача 1181 грн.19 копійки в рахунок відшкодування заподіяних збитків та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про місце і час слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електроенергії /абонентський номер 158012, яка йому надається Чаплинським РЕЗ і ЕМ . При перевірці контролерами Чаплинського РЕЗ і ЕМ правил користування відповідачем електроенергії за місцем його проживання в [INFO] було виявлено безоблікове користування електроенергією, шляхом накиду дроту навантаження на лінію електропередач, про що було складено відповідний акт № 223945 від 17.12.2012 року. Перевірку здійснювали три контролери РЕЗ і ЕМ в присутності відповідача, який від підпису вказаного акту відмовився. Таким чином суд вважає, що відповідач своїми діями порушив «Правила користування електричною енергією для населення» №1357 від 26 липня 1999 року і згідно вимог ст.27 Закону України «Про електроенергетику» повинен нести цивільну відповідальність. Розмір збитків, заподіяних позивачу, обчислений відповідно до «Методики обчислення розміру відшкодування збитків» №562 від 04 .05.2006 року і складає 1181 гривні 19 копійки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що Чаплинський район енергозбуту і електромереж є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго». [PERSON], є споживачем електроенергії, яка їй надається Чаплинським РЕЗ і ЕМ. та має абонентський номер [NUMBER]. 18.12.2012 року, в ході перевірки будинку, в якому мешкає відповідач, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, шляхом накиду дроту навантаження на лінію електропередач, внаслідок чого спожита електроенергія лічильником не враховувалась. По факту виявлення порушень контролерами РЕЗ і ЕМ було складено акт № 223927. За вказаним актом, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків №562 від 04.05.2006 року було проведено розрахунок завданих збитків, які склали 666 грн. 24 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача 666 грн.24 копійки в рахунок відшкодування заподіяних збитків та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Шарко С.В. позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електроенергії /абонентський номер [NUMBER], яка їй надається Чаплинським РЕЗ і ЕМ . При перевірці контролерами Чаплинського РЕЗ і ЕМ правил користування відповідачем електроенергії за місцем його проживання в будинку [ADDRESS] було виявлено безоблікове користування електроенергією, шляхом накиду дроту навантаження на лінію електропередач, про що було складено відповідний акт № 223927 від 18.12.2012 року. Перевірку здійснювали три контролери РЕЗ і ЕМ в присутності відповідача, який від підпису вказаного акту відмовився. Таким чином суд вважає, що відповідач своїми діями порушив «Правила користування електричною енергією для населення» №1357 від 26 липня 1999 року і згідно вимог ст.27 Закону України «Про електроенергетику» повинен нести цивільну відповідальність. Розмір збитків, заподіяних позивачу, обчислений відповідно до «Методики обчислення розміру відшкодування збитків» №562 від 04 .05.2006 року і складає 666 гривні 24 копійки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що Чаплинський район енергозбуту і електромереж є структурним підрозділом відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго». [PERSON] та [PERSON], є споживачами електроенергії, яка їм надається Чаплинським РЕЗ і ЕМ. та мають абонентський номер №085056. 25.12.2012 року, в ході перевірки будинку, в якому мешкають відповідачі, було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, шляхом накиду дроту навантаження на лінію електропередач, внаслідок чого спожита електроенергія лічильником не враховувалась. По факту виявлення порушень контролерами РЕЗ і ЕМ було складено акт № 223922. За вказаним актом, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків №562 від 04.05.2006 року було проведено розрахунок завданих збитків, які склали 4700 грн. 92 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідачів 4700 грн.92 копійки в рахунок відшкодування заподіяних збитків та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про місце і час слухання справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами електроенергії /абонентський номер 085056, яка їм надається Чаплинським РЕЗ і ЕМ . При перевірці контролерами Чаплинського РЕЗ і ЕМ правил користування відповідачами електроенергії за місцем їх проживання в [INFO] було виявлено безоблікове користування електроенергією, шляхом накиду дроту навантаження на лінію електропередач, про що було складено відповідний акт № 223922 від 25.12.2012 року. Перевірку здійснювали три контролери РЕЗ і ЕМ в присутності відповідача, який від підпису вказаного акту відмовився. Таким чином суд вважає, що відповідачі своїми діями порушили «Правила користування електричною енергією для населення» №1357 від 26 липня 1999 року і згідно вимог ст.27 Закону України «Про електроенергетику» повинні нести цивільну відповідальність. Розмір збитків, заподіяних позивачу, обчислений відповідно до «Методики обчислення розміру відшкодування збитків» №562 від 04 .05.2006 року і складає 4700 гривні 92 копійки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-29 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулася позивачка позовом про стягнення заборгованості по аліментам та пєні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, відповідно до виконавчого листа № 2-97 виданого 25 березня 2008 року Краснокутським районним судом Харківської області відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] ,на утримання позивачки. У зв`язку із досягнення позивачем повноліття, відділом ДВС Краснокутського РУЮ 30.08.2012 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Відповідачем за період виконавчого провадження ухилявся від сплати аліментів і станом на 08.02.2011 року заборгованість по сплаті аліментів складає 9647,73 грн., які ним не сплачені до цього часу. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів в сумі 9647,73 грн. та суму неустойки 72263,52 Представник позивача в відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та прохала суд задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме - направленням на адресу відповідача ( [ADDRESS] , с. Мурафа) судової повістки та оголошення в газеті з повідомленням про час, дату та місце слухання справи. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно виконавчого листа № 2-97 25 березня 2008 року виданого Краснокутським районним судом Харківської області відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] , утримання позивачки. 30.08.2012 року ВДВС Крснокутського РУЮ була винесена постанова про закриття виконавчого провадження в зв`язку із досягненням дитиною повноліття. Згідно довідки - розрахунку виданої ВДВС Краснокутського РУЮ від 28 серпня 2012 року заборгованість за період з 30.01.2008 року по 08.02.2011 року становить 9647,73 грн. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи вище наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що 02 лютого 2008 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управлянні юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. З жовтня 2011 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Бажання проживати разом, сторони не мають. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу дитина буде мешкати з матір'ю. Спору про розподіл спільного майна не має. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, письмово просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 02 лютого 2008 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними фактично припинені з жовтня 2011 року. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, ведуть окреме господарство, що свідчить про те, що сім'я розпалася. Спору про розподіл спільного майна між ними не має. Дитина мешкає та виховується матір'ю. Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, з 2004 року вона перебувала у відносинах з відповідачем. Від цих відносинах вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, і батьком якої є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Шлюбні відносини вони припинили. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила розглянути справу без її участі, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач [PERSON] в добровільному порядку не здійснює. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова людина, працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину у встановленому законом розмірі, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 27 червня 2013 року.

Outcome: approved