Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить установити [PERSON] право власності на грошові кошти в сумі 19608,87 грн., [PERSON] на грошові кошти в сумі 70447,11 грн., що знаходяться на рахунках Ощадбанку України; зобов'язати державу України виконати свої гарантійні зобов'язання по збереженню вкладів в розмірах збереження купівельної спроможності і повернути із свого незаконного володіння на користь [PERSON] - 18579,81 грн., [PERSON] - 66750,09 грн.; зобов'язати державу України виплатити моральну шкоду на користь [PERSON] - 10000 грн., [PERSON] - 20000 грн.; зобов'язати державу України повернути на користь [PERSON] затрати по справі: за оплату ІТЗ - 120 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачі в своїй позовній заяві посилалися на те, що вони вносили грошові кошти в Дніпродзержинське відділення Ощадного банку СРСР. Однак, незважаючи на те, що дані грошові заощадження є їх власністю до сьогоднішнього дня вони ними не отримані. Більш того, вони знецінились. Вважають, що вклади потрібно перерахувати виходячи із курсу долара США раніше та станом на сьогоднішній день та перераховувати суму вкладу на індекс інфляції. Крім того зазначоють, що невиплатою грошових коштів їм також завдано значну моральну шкоду, яку вони оцінюють для [PERSON] в сумі 10000 грн., для [PERSON] в сумі 20000 грн., оскільки вони хвилювалися та змушені були докладати додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав у повному обсязі позовні вимоги зазначені в позовній заяві, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, просив суд розглядати справу за відсутності позивача [PERSON], Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, писмьово просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Президента України Віктора Федоровича Януковича в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його присутності, надавши свої письмові заперечення проти позову, згідно яких вказує, що позовна заява до Президента України є безпідставною і не підлягає задоволенню. Зазначає, що з боку глави держави жодним чином не було допущено порушення, в тому числі цивільних прав, свобод чи інтересів позивача. Порядок та механізм проведення компенсаційних виплат визначається Кабінетом Міністрів України. Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються у Державному бюджеті України окремою статтею. Право держави обмежити володіння, користування та розпорядження майном визначено Конституцією України і Першим протоколом до Конвенції про захист права людини та основних свобод 1950 року, згідно якого держава має право «вводити в дію такі закони, які на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів…» (стаття 1). Також вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивач не навів фактів та не надав доказів того, що рішенням, діями або бездіяльністю саме Глави держави йому завдано такої шкоди. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник третьої особи ПАТ «Державний Ощадний банк України», в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову заперечував, надавши суду заперечення, згідно якого позов вважає необґрунтованим, оскільки позивачеві відкрито компенсаційний рахунок, його вклад проіндексовано, можливі виплати здійснено. Суд, вислухавши представника позивача по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги позивачів необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що в ТВБВ І - А типу № 10003/0564 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк»: - на ім'я [PERSON] було відкрито компенсаційний рахунок [NUMBER] - залишок з урахуванням компенсації складає - 1029,06 грн. (ТВБВ № 10003/0568); - на ім'я [PERSON] були відкриті компенсаційні рахунки [NUMBER] - залишок з урахуванням компенсації складає - 3616,93 грн. (ТВБВ № 10003/0584), та рахунок [NUMBER] - залишок з урахуванням компенсації складає - 969,91 грн. (ТВБВ № 10003/0584). Ці обставини підтверджуються листом Державного Ощадного банку України № 3468 від 24.05.2013 року, та не оспорювались представником позивача. Грошові вклади, поміщені на ім'я позивачів в Ощадний банк проіндексовані відповідно до Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21 листопада 1996 р. Згідно ст. 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», встановлено зобов'язання держави перед громадянами України, які в результаті знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 02 січня 1992 р. в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування, які діяли на території України, а також в державні цінні папери, зокрема облігації Державного цільового займу безпроцентного займу. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», заощадження громадян, які вказані в частині 1 статті 1 даного Закону, відновлюються в співвідношенні 1 крб. заощаджень на 1 грн. 05 коп. на 01 жовтня 1996 р. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», компенсація вказаних заощаджень громадян проводиться в порядку, встановленому цим Законом та гарантується державою. Порядок та механізм проведення компенсаційних виплат визначається Кабінетом Міністрів України. У відповідності до статті 6 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» компенсація громадянам втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться в грошовій формі за рахунок Державного бюджету України починаючи з 1997 р. та інших формах відповідно до чинного законодавства. Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею. Згідно роз'яснення верховного суду України № 1-5/117 від 15.03.1999 р. «Про деякі питання застосування Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» зазначено, що вирішуючи ці спори, суди мають виходити з того, що мова йде не про відповідальність за невиконання чи неналежне виконання укладеного між вкладником та ощадним банком договору, а про повернення відновлених в установленому порядку заощаджень. Відновлення і повернення проіндексованих заощаджень проводиться лише через установи Ощадного банку України в межах коштів перерахованих для цих цілей Головним управлінням Державного казначейства. При цьому необхідно враховувати, що Ощадний банк України провадить виплату проіндексованих заощаджень в межах передбачених для цього Державним бюджетом України і перерахованих з нього грошових сум, встановленої поетапності та черговості їх повернення, визначеного співвідношення між групами вкладників. Вбачається, що у тому разі, коли суд встановить, що Ощадбанку не перераховані кошти або позивач не відноситься до осіб, яким у поточному році з передбачених бюджетом коштів мали бути поверненні проіндексовані заощадження, він відмовляє у задоволенні вимог. Коли вимоги про повернення проіндексованих заощаджень заявлені у більшому розмірі, ніж встановлено, суд задовольняє вимоги у розмірі, який визначено відповідно до Закону "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України". Судом встановлено, що передбачені державою Україною компенсаційні виплати позивачами отримані. Доводи позивачів перерахувати вартість заощаджень виходячи із вартості курсу долара США раніше та станом на сьогоднішній день не ґрунтуються на чинному законодавстві України та носять характер припущення, а тому не можуть бути задоволені. Вимоги щодо здійснення постійного коригування суми вкладу на індекс інфляції не є обґрунтованими оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про Державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» встановлено, що Установи Ощадного банку України на підставі цього Закону протягом грудня 1996 року - березня 1997 року проводять одноразову індексацію вкладів громадян. На проіндексовані суми, що знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадного банку України, вкладнику видається ощадна книжка. Як вбачається з матеріалів цивільної справи така індексація проведена, ощадні книжки на проіндексовані належні суми позивачам видані. Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає, що вимоги позивачів в цій частині позову також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах по відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування передбачене спеціальним законодавством. В переліку таких законів в п. 2 вказаної постанови, Закон України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» не значиться. Крім того позивач не довів наявності такої шкоди та не надав суду доказів на підтвердження цих обставин, в той час як відповідач діяв відповідно до чинного законодавства України.

Outcome: dismissed