Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

У липні 2013 року до суду з позовом звернулась [PERSON], в якому просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 15 615 грн. та 7 000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину. На підтвердження своїх вимог вказувала, що відповідачі викрали з її квартири ювелірні прикраси та різні речі для домашнього використання на загальну суму 15 615 грн. Своїми незаконними діями вони не матеріальної шкоди, а й моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях через втрату своїх речей, яку позивачка оцінює в розмірі 7 000 грн. За вчинення крадіжки відповідачі були засуджені вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2013 року. В ході досудового та судового слідства вказана шкода позивачці відшкодована не була, тому вона і звернулася до суду з цивільним позовом. Відповідач [PERSON] заперечував проти цивільного позову [PERSON] та вказував, що не викрадав її майна, а тому не має відповідати за злочин, якого не скоював. Справу просив розглядати без його участі. Від іншого відповідача по справі - [PERSON] жодних пояснень, заперечень чи заяв на адресу суду по даній справі не надходило. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягала. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.06.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 20 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Вирок ніким не оскаржувався та набрав законної сили. 17.05.2012 року приблизно о 05.00 годині, [PERSON], знайшовши ключі від квартири, прийшов до будинку [ADDRESS], де зайшов у під'їзд вказаного будинку, та шляхом підбору ключа незаконно проник у приміщення квартири № [NUMBER], звідки таємно викрав золоте обручальне кільце, вагою 2,5 г, вартістю 500 гривень, золоте кільце із червоним камнем овальної форми, вагою 3,5 г., вартістю 700 гривень, золоте кільце з розовим камнем овальної форми, вагою 4 г., вартістю 800 гривень, золоте кільце із зображення кленового листка, вагою 5 г., вартістю 1000 гривень, золотий ланцюжок з кулоном у вигляді листка, вагою 7-8 г., вартістю 1400 гривень, золотий хрестик із розп'яттям, вагою 3 г., вартістю 600 гривень, золотий ланцюжок плетіння бісмарк із хрестиком без розп'яття, вагою 25 г., вартістю 5000 гривень, три обручальних кільця із золота, вагою по 3,5 г. вартістю 700 гривень, вагою 4 г., вартістю 800 гривень та вагою 5 г. вартістю 1000 гривень, паспорт громадянина України на ім'я [PERSON], без вартості, трудову книжку на ім'я [PERSON], без вартості, банківську пластикову картку "Укргазбанк" на її ім'я, без вартості, радіо - телефон "Панасонік", чорного кольору, вартістю 200 гривень, апарат виміру тиску, вартістю 300 гривень, апарат для виміру рівня цукру в організмі, вартістю 500 гривень, паспорт громадянина України, на ім'я [PERSON], без вартості, військовий квиток на ім'я [PERSON], без вартості, документи на квартиру, свідоцтво про народження на ім'я [PERSON], без вартості, свідоцтво про народження на ім'я [PERSON], без вартості, технічний паспорт та договір дарування на будинок в [ADDRESS] на ім'я невістки, без вартості, вентилятор на стійці сірого кольору, вартістю 170 гривень, машинку для стрижки фірми "Філіпс" вартістю 150 гривень, два ліхтарики чорного та сірого кольорів загальною вартістю 180 гривень, дві жіночі сумочки чорного та коричневого кольору зі шкірозамінювача загальною вартістю 180 гривень, три рожеві косметички вартістю 10 гривень, дві рожеві косметички із матерії, загальною вартістю 10 гривень, два одеколони "Ерк ноір" та "Шик" вартістю 450 гривень кожен, лаки для волосся в кількості 3 шт. "Тафт" вартістю 25 гривень кожен, пінки для гоління "Джилет" в кількості 2 шт. вартістю 30 гривень кожна, станки для гоління "Джилет Фюжен" в кількості 2 шт. вартістю 80 гривень кожен, тример вартістю 200 гривень, мило "Сейфгард" в кількості 4 шт. вартістю 5 гривень кожне, які належать [PERSON], чим спричинив їй матеріального збитку на суму 15 615 грн.(а.с. 8). Органами досудового слідства [PERSON] також обвинувачувся у тому, що він за попередньою змовою з [PERSON] 17.05.2012 року вчинив крадіжку майна потерпілої [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В ході судового слідства прокурором змінено обвинувачення щодо підсудних та виключено вказаний вище епізод з обвинувачення [PERSON] за недоведеністю вини у його вчиненні (а.с. 13). Таким чином, з приводу викрадення майна [PERSON] доведена вина лише відповідача [PERSON], а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивачки про відшкодування матеріальної шкоди лише з [PERSON] Відповідно до ч. 4. ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Дії останньої мають бути неправомірними, а між ними та шкодою повинен бути безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За правилами ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до положень п. п. 3. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на вищевикладене підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

Outcome: partial