Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 25 січня 2012 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0250/82/0060937 від 25.01.2012 р., на положеннях та умовах якого ПАТ «[PERSON] Аваль» надав [PERSON] кредит в сумі 30 851,50 гривень із відсотковою ставкою за користування кредитом 35,90 % річних строком до 25.01.2018 р.. За час користування кредитними коштами [PERSON] неналежним чином виконуються взяті на себе зобов’язання за кредитним договором в результаті чого, у відповідача перед банком утворилася заборгованість, яка на 29.07.2013 р. становить 39 847, 23 гривень. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з’явився, однак надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. № 43). Відповідач в судове засідання також не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті "Урядовий Кур’єр" № 220 (5106) від 28 листопада 2013 року . Під час розгляду справи по суті встановлено, що 25 січня 2012 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0250/82/0060937 від 25.01.2012 р., на положеннях та умовах якого ПАТ «[PERSON] Аваль» надав [PERSON] кредит в сумі 30 851,50 гривень із відсотковою ставкою за користування кредитом 35,90 % річних строком до 25.01.2018 р.. Відповідно п. 1.1 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0250/82/0060937 від 25.01.2012 р. банк зобов’язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов’язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов’язання, визначені цим договором (а. с. № 8). Згідно п. 3.2 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0250/82/0060937 від 25.01.2012 р. [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п. 1.1.4. цього договору. За час користування кредитом [PERSON] неналежним чином виконувалися зобов’язання за кредитним договором у зв’язку з чим банком на його адресу була надіслана вимога про дострокове виконання грошових зобов’язань за кредитним договором за вих. 114-13-П-00/304 від 23.07.2013 р. (а. с. № 13). Однак, дана вимога позивача залишилась не виконаною [PERSON]. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів ( ч.2 ст. 1050 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Відповідно п. 10.1 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0250/82/0060937 від 25.01.2012 р. у разі невиконання або неналежного виконання зобов’язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов’язань за договором кредитор має право нарахувати, а позичальник зобов’язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (п. 10.3 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0250/82/0060937 від 25.01.2012 р.). Таким чином, станом на 29.07.2013 р. заборгованість [PERSON] перед банком за вищевказаним кредитним договором складає 39 847,23 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом – 28 903,93 гривень; - заборгованість за відсотками - 5 162,61 гривень; - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків – 5 180,69 гривень (а. с. № 6). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 398,47 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 5).

Outcome: approved