Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-26 00:00:00

У вересні 2012 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. В позовній заяві зазначають, що [INFO] померла мати, [PERSON]. [INFO] р. помер батько, [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина у складі: житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки площею 0,10 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, земельної ділянки площею 0,0292 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. Позивачі прийняли спадщину після смерті батька, [PERSON], шляхом подачі заяви нотаріусу. При звернені до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, нотаріус повідомила, що спадкодавець залишив заповіт на належне йому майно, посвідчений Климчук С.І., приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу 06.05.2009р. за реєстровим № 425 на користь [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, шляхом подачі заяви нотаріусу. Спадковий будинок по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області, набутий у власність батьком на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Сквирським Управлінням житлово-комунального господарства від 16.09.2002 р., проте був побудований спільно [PERSON]., яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] 25.11.1972 р. їхні батьки уклали шлюб. Перебуваючи в шлюбі, 15.11.1973 р. купили житловий будинок по [ADDRESS], житловою площею 16 кв.м. Будинок був старий і малий для проживання сім'ї в складі чотирьох осіб: мати, батько, дочка, син, а тому батьки вирішили поряд з купленим будинком побудувати новий. Навесні 1980 р. батьки самовільно розпочали будівництво нового будинку. Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради №303 від 27.11.1981 р., [PERSON] дозволено продовжувати самовільно розпочате будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області та зобов'язано знести старий будинок після закінчення нового. Рішенням виконкому Сквирської районної ради депутатів трудящих від 25.02.1982 р. затверджено рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради №303 від 27.11.1981 р. "Про дозвіл на будівництво індивідуальних житлових будинків" та дозволено будівництво на земельній ділянці площею 600 кв. м. Дозволом на виконання робіт встановлено строк закінчення будівництва - листопад 1984 р. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд технічного паспорта на житловий будинок, рік побудови житлового будинку, прибудови, ганку - 1984 р., погріба з шийкою, сараю - прибудови, сараю, убиральні - 1982 р. Даний будинок був повністю завершений будівництвом та придатний для проживання і вони сім'єю перейшли проживати в нього, знесли старий будинок. У період спільного проживання між батьками склалися неприязні відносини, батько почав зловживати алкоголем, безпричинно затівав відносно матері скандали, сварки, які переростали в бійки, чим спричиняв [PERSON] тілесні ушкодження, у зв'язку з чим вона звернулася до юридичної контори для оформлення документів до суду на розірвання шлюбу та розподілу майна. 10 листопада 1987 р. після чергового скандалу приблизно о 7 год. 30 хв., в [ADDRESS] батько умисно вбив [PERSON] та її матір, [PERSON], чим позбавив можливості реалізувати своє право власності на частку будинку та виготовити належним чином правовстановлюючі документи. Вироком судової колегії по кримінальних справах Київського обласного суду від 30.01.1988 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину та призначено міру покарання - смертну кару - розстріл. Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 02.06.1988 р. [PERSON] було помилувано та замінено смертну кару на 15 років позбавлення волі. Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради №4 від 20.01.1988 р. над позивачами призначено опікуном дядька - [PERSON] та зобов'язано турбуватися про стан здоров'я підопічних, захист їх прав та інтересів, збереження власного майна. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном: деякий час проживали в будинку, з опікуном забрали власні речі [PERSON], предмети побуту, коштовності, якими користувалися, доглядали за будинком. Відбувши міру покарання, батько повернувся проживати в будинок [ADDRESS], збудований ним та [PERSON] і в порушення вимог закону, отримав правовстановлюючий документ на нього. З урахуванням наведенного, просять визнати незаконним рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради № 68 від 29.08.02 р. в частині визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] видане 16.09.2002 р. Сквирським Управлінням житлово-комунального господарства, визнати житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами спільною сумісною власністю батьків, встановити факт прийняття позивачами спадщини після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] і визнати за ними право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, на ? частину земельної ділянки площею 0,10 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, на ? частину земельної ділянки площею 0,0292 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області, за кожним. У судовому засіданні позивачі, їх представник позов підтримали, посилаючись на викладені вище обставини. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, при цьому вказали, що 08.07.2003 р. відповідач уклала шлюб з [PERSON], проживали в будинку по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області, який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданного Сквирським Управлінням житлово-комунального господарства 16.09.2002 р. У будинку провели капітальний ремонт, придбали меблі за кошти, взяті у кредит. Спірний будинок не є об'єктом права власності [PERSON], яка померла [INFO], оскільки його будівництво розпочате самовільно в 1980 р. Правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO],були відсутні. Даний будинок завершений будівництвом та введений в експлуатацію 29.08.2002 р. Крім того позивачами пропущено строк позовної давності і строк на прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини вони були неповнолітніми особами, які не мали дієздатності. З наведених підстав, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач, Сквирська міська рада Київської області, в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі її представника, позов визнає, заперечень не має. Суд, заслухавши показання сторін, їх представників, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 25.11.1972 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис про шлюб №13 (а.с.18). Від шлюбу мають дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-9). [PERSON], перебуваючи в шлюбі, 15.11.1973 р. купив житловий будинок по [ADDRESS] житловою площею 16 кв.м. (а.с.13-14). Навесні 1980 р. батьки позивачів самовільно розпочали будівництво нового будинку. Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради №303 від 27.11.1981 р., [PERSON] дозволено продовжувати самовільно розпочате будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області та зобов'язано знести старий будинок після закінчення нового. Рішенням виконкому Сквирської районної ради депутатів трудящих від 25.02.1982 р. затверджено рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради №303 від 27.11.1981 р. "Про дозвіл на будівництво індивідуальних житлових будинків" та дозволено будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області, на земельній ділянці площею 600 кв. м. Дозволом на виконання робіт встановлено строк закінчення будівництва - листопад 1984 р. (а.с.15-17). Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], рік побудови житлового будинку, прибудови, ганку - 1984 р., погріба з шийкою, сараю - прибудови, сараю, убиральні - 1982 р. (а.с.36-39). Даний будинок був повністю завершений будівництвом та придатний для проживання і позивачі з батьками перейшли проживати в нього, зареєструвалися, знесли старий будинок (а.с.10-12). У період спільного проживання між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини, у зв'язку з чим [PERSON] звернулася до юридичної контори для оформлення документів до суду на розірвання шлюбу та розподілу майна. 10 листопада 1987 р. після чергового скандалу приблизно о 7 год. 30 хв., в [ADDRESS] [PERSON] умисно вбив [PERSON], актовий запис про смерть №196 від [INFO] (а.с.18). Вироком судової колегії по кримінальних справах Київського обласного суду від 30.01.1988 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину та призначено міру покарання - смертну кару - розстріл (а.с.19-32). Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради №4 від 20.01.1988 р. над неповнолітніми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] призначено опікуном [PERSON], жителя м. Києва та зобов'язано турбуватися про стан здоров'я підопічних, захист їх прав та інтересів, збереження власного майна (а.с.52). Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 02.06.1988 р. [PERSON] помилувано та замінено смертну кару на 15 років позбавлення волі (а.с.33). Відбувши міру покарання, [PERSON] повернувся проживати в будинок [ADDRESS] та отримав правовстановлюючий документ на нього (а.с. 42). 08.07.2003 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис №57 (а.с.58). [INFO] р. помер [PERSON], актовий запис про смерть №18 від 17.01.2012 р. (а.с.34). Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт на належне йому майно, посвідчений Климчук С.І., приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу 06.05.2009р. за реєстровим № 425 на користь [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, шляхом подачі заяви нотаріусу (а.с.35). Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що в 1973 р. [PERSON] купили житловий будинок по [ADDRESS]. Згодом розпочали будівництво нового будинку та 1984 р. разом з дітьми перейшли проживати в новий будинок, оскільки він був повністю завершений будівництвом та придатний для проживання. При цьому [PERSON] знесли старий будинок. У період спільного проживання між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини, у зв'язку з чим [PERSON] була змушена разом з дітьми піти проживати в найману квартиру. В листопаді 1987 р. [PERSON] умисно вбив свою дружину та тещу, був позбавлений волі. Позивачі деякий час проживали в будинку з рідними, згодом переїхали з опікуном в м. Київ, при цьому забрали окремі речі та майно з будинку, до 1999 р. доглядали за будинком. Окрім того свідок [PERSON] також показала, що за життя [PERSON] не заперечував право своїх дітей на ? частину спірного будинку, в порядку спадкування після смерті [PERSON], проте мав складний характер і не зміг примиритися з дітьми. Допитана судом свідок [PERSON] показала, що з 1989 р. проживає по [ADDRESS]. У 2002 р. познайомилася з [PERSON], який повернувшись з місць позбавлення, став проживати в занедбаному будинку [ADDRESS] і в 2003 р. одружився з [PERSON], зробили ремонт у будинку, купили меблі. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] р. і їх частки є рівними. Правовстановлюючі документи на спірний будинок виготовлені не були з причин, які не залежали від волевиявлення [PERSON], яка звернулася до юридичної контори для оформлення документів до суду на розірвання шлюбу та розподілу майна, проте [INFO] [PERSON] навмисно позбавив її життя. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За змістом ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Таким чином після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрилася спадщина у складі 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, предметів побуту, коштовностей, особистих речей спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.528 ЦК УРСР 1963 р. не мають право стати спадкоємцями ні за законом, ні за заповітом особи, які навмисно позбавили життя спадкодавця або кого- небудь з спадкоємців або зробили замах на їх життя. Проте, в порушення даної норми, Сквирською міською радою Київської області винесено рішення №68 від 29.08.2002 р. про оформлення Білоцерківським бюро технічної інвентаризації права власності за [PERSON] на весь житловий будинок, в тому числі і на частку, яка належала [PERSON] За змістом ст. 86 ЦК УРСР 1963 р. право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном і охороняється законом. Згідно ст. 16 Закону УРСР "Про власність" майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 57 цього Закону, якщо в результаті видання акта органом державного управління або місцевим органом державної влади, що не відповідає законові, порушуються права власника та інших осіб щодо володіння, користування чи розпорядження належним їм майном, такий акт визнається недійсним за позовом власника або особи, права якої порушено. Сквирська міська рада, зобов'язавши рішенням №4 від 20.01.1988 р. опікуна захищати права позивачів, при прийнятті рішення №68 від 29.08.2002 р. порушила належне їм право на спадкове майно після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO], передавши його у власність [PERSON], який не мав на те право, а тому є незаконним і підлягає скасуванню. Посилання відповідача, її представника, що спірний будинок завершений будівництвом та введений в експлуатацію 29.08.2002 р. [PERSON], який помер [INFO] р., що позивачі не довели факт прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO], не доглядали за спірним будинком, спростовані перевіреними матеріалами справи та дослідженими доказами, наданими сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог. З наданої представником відповідача довідки ПАТ "АЕС Київобленерго" Сквирський РЕМ № 150 від 03.10.2012 р., вбачається, що будинок по [ADDRESS],м. Сквира за період з 1999 р. по 2002 р. був відключений від електромережі. Платежі за цей період не надходили. З 01.07.2002 р. договір був укладений з [PERSON], будинок підключений до електромережі (а.с.93). Проте, вказана довідка не спростовує факт утримання та догляду за спірним будинком позивачами та їх опікуном з [INFO] по 1998 р. Згідно ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України. Судом на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснювалось сторонам право на подання необхідних доказів в обґрунтування та заперечення позовних вимог. Оскільки позивачі не довели позовні вимоги в межах заявлених ними вимог, і до початку розгляду судом справи по суті не змінили предмет позову, суд не може задовольнити позовні вимоги в частині визнання за ними права власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,10 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, на ? частину земельної ділянки площею 0,0292 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS], м. Сквира, Київської області, за кожним, посвідчених державними актами серії [NUMBER], [NUMBER] від 27.06.2007 р., виданих [PERSON] і зазначає, що доведення позову є обов'язком позивачів, відповідно до засад змагальності сторін за ст.10 ЦПК України.

Outcome: partial