Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

30 вересня 2013 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача сплачене страхове відшкодування у розмірі 1 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.09.2010 року між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування №АТК 208863, відповідно до якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «БМВ» державний номер [NUMBER]. Позивач зазначає, що 25.08.2011 року на перехресті вулиць Жилянська та Комінтерну в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ауді», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та забезпеченим транспортним засобом «БМВ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою суду встановлена вина [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху та пошкодженні автомобілів. Позивач зазначає, що на виконання своїх зобов'язань перед [PERSON], вони виплатили страхове відшкодування в розмірі 26 090,45 грн., що є їх фактичними витратами. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт» відповідно до Полісу №АА/6030011 за яким встановлено ліміт відповідальності 50 000,00 грн. та франшиза складає 1 000,00 грн.. ПрАТ «СК «Лафорт» 14.02.2013 року виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 25 090,46 грн., але цієї суми недостатньо для покриття збитків, тому звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач на підставі ст.ст.993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» звернувся до суду із зазначеним позовом. В судове засіданні представник позивача не з'явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування транспортних засобів №208863 від 14.09.2010 року, укладеного між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було застраховано автомобіль «БМВ», державний номер [NUMBER] в період з 15.09.2010 року до 14.09.2011 року. Відповідно до звіту №16456/4650 з оцінки транспортного засобу, що складений 09.09.2011 року СПД ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «БМВ» державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 27 744,46 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення Договору страхування автомобіль «БМВ» мав державний реєстраційний номер [NUMBER], на момент ДТП мав транзитний номер [NUMBER], на момент огляду спеціалістом та визначення вартості відновлювального ремонту - [NUMBER]. Згідно з платіжним дорученням №17330 від 20.10.2011 року [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26 090,45 грн. Як вбачається з довідки УДАІ ГУ МВС України в м.Києві, дорожньо-транспортна пригода 25.08.2011 року о 22 год. 15 хв. сталася з вини водіїв [PERSON] та [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2011 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зокрема в постанові зазначено, що 25.08.2011 року приблизно о 22 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Ауді», державний номер [NUMBER] в м.Києві по вул.Жилянській при переїзді з вул.Комінтерну здійснив рух тільки ліворуч, в результаті чого зіткнувся з автомобілем «БМВ», державний номер [NUMBER] (тр.), який виконував поворот ліворуч з сусідньої смуги, внаслідок чого відбулось зіткнення двох автомобілів, що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2011 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зокрема в постанові зазначено, що 25.08.2011 року приблизно о 22 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ», державний номер [NUMBER] (тр.) в м.Києві по вул.Жилянській,38, рухаючись по четвертій смузі на перехресті з вул.Комінтерну, повертаючи ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Як встановлено рішенням Господарського суду м.Києва від 02.08.2012 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER] згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/6030011 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Лафорт» з встановленою франшизою в розмірі 1 000,00 грн. За даним рішенням з ПрАТ СК «Лафорт» на користь позивача стягнуто страхове відшкодування на підставі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про стархування» в розмірі 25 090,45 грн. Платіжним дорученням №138486 від 18.01.2013 року ПАТ СК «Лафорт» перерахувало на рахунок ПрАТ «Просто-страхування» кошти в розмірі 26 699,95 грн. Відповідно до ст.980 ЦК України та ст.4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, стаття 1188 ЦК України визначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Стаття 1190 ЦК України передбачає, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Як вбачається із страхового акту від 10.10.2011 року, пригоду, що мала місце 25.08.2011 року з вини відповідача та [PERSON] визнано страховим випадком та 20.10.2011 року сплачено на рахунок [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 26 090,45 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що після сплати страхового відшкодування на виконання договору страхування, у сторони позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги нормами ст.ст.993, 1191 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». Отже, оскільки позивачем в повному обсязі виконані свої зобов'язання за договором страхування та [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 26 090,45 грн., цивільна відповідальність відповідача на момент пригоди була застрахована у ПрАТ СК «Лафорт», яка за рішенням суду сплатила страхове відшкодування в розмірі 25 090,45 грн., в даній пригоді наявна вина водіїв обох транспортних засобів, які несуть солідарну відповідальність за спричинені збитки, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення суми франшизи з відповідача на користь позивача, оскільки ПрАТ СК «Лафорт» виплачене страхове відшкодування в розмірі, що перевищує 50% сплаченого позивачем страхового відшкодування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed