Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що в травні 2010 року, за усною домовленістю між позивачем та відповідачем, позивачкою перераховувались грошові кошти, безпосередньо на кредитний рахунок [PERSON] в ПАТ «Промінвестбанк» №26209501832100, через ЧФ ПАТ КБ «ПриватБанк», тобто [PERSON] погашалася заборгованість відповідача перед ПАТ «Промінвестбанк» за кредитним договором № 3114 від 12.12.2007 року. Позивачка зазначає, що нею на рахунок [PERSON] в ПАТ «Промінвестбанк» було спрямовано грошові кошти на погашення кредиту відповідача та відсотків - 68 000,00 грн. (Шістдесят вісім тисяч гривень, 00 коп.). [PERSON] вказує, що неодноразово, в усній та письмовій формі зверталася до відповідача щодо повернення грошових коштів, однак [PERSON] їх не повернув по сьогоднішній день. Також вказує, що крім основної суми грошових коштів, що були безпідставно набуті відповідачем, в неї є право вимоги від відповідача на проценти за користування грошовими коштами за весь період користування ними, становлять 11 326,83 грн. (Одинадцять тисяч триста двадцять шість гривень, 83 коп.). На підставі викладеного, остаточно просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 68 000,00 грн. (Шістдесят вісім тисяч гривень, 00 коп.) грошових коштів, набутих та збережених без достатньої правової підстави, та 11 326,83 грн. (Одинадцять тисяч триста двадцять шість гривень, 83 коп.) процентів за користування чужими грошовими коштами, а всього - 79 326,83 грн. (Сімдесят дев'ять тисяч триста двадцять шість гривень, 83 коп.). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 793,27 грн. (Сімсот дев'яносто три гривні, 27 коп.) за подачу позову та 107,30грн. (Сто сім гривень, 30 коп.) за подачу клопотання про забезпечення доказів, а всього - 900,57 грн. (Дев'ятсот гривень, 57 коп.) судових витрат. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні позовній заяві. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Вказав, що даний спір слід розглядати в порядку господарського судочинства, оскільки [PERSON] та [PERSON] були приватними підприємцями. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник [PERSON] надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що згідно платіжного доручення №14 від 25.06.2010року [PERSON] в ПАТ «Промінвестбанк» було спрямовано грошові кошти на погашення відсотків за користування кредитом в сумі 24 000,00 грн. /а.с. 7/. Відповідно до платіжного доручення № 23 від 27.07.2010 року [PERSON] в ПАТ «Промінвестбанк» було спрямовано грошові кошти на погашення кредиту відповідача та відсотків за його користування в сумі 23 000,00 грн. /а.с.8/. Відповідно до платіжного доручення № 28 від 03.01.2011 року [PERSON] в ПАТ «Промінвестбанк» було спрямовано грошові кошти на погашення відсотків по кредиту в сумі 21 000,00грн. /а.с.9/. Згідно копій поштової квитанції позивачка направляла відповідачу неодноразову вимогу про повернення коштів /а.с.11/. Відповідно до ст.1212 ЦК України, - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути цеи майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій вон обуло набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України, - набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим кодексом іншими актами цивільного законодавства або договором , вони регулюються тими правовими нормами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) Згідно ст. 536 ЦК України, - за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими коштами у випадку не встановлення їх договором визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В даному випадку розмір процентів має визначатисьна підставі ч. 2 ст. 1214 ЦК України з врахуванням ст. 536 ЦК України відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України на рівні ставки Національного банку України на день, за який нараховуються проценти. Позиція застосування аналогії закону викладена в постанові Верховного суду України від 24.01.2006 року № 14/130. Таким чином, з врахуванням вищевикладених вимог закону, суд вважає, що поданий розрахунок процентів за користування грошовими коштами наданий позивачкою [PERSON] на суму 11326,83 грн., є вірним і таким що відповідає вимогам закону. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved