Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

У грудні 2012 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Український бізнес банк" до [PERSON] "Про стягнення заборгованості за кредитним договором", на обґрунтування якої позивач зазначив, що 23 листопада 2011 року між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» в особі Макіївського центрального відділення та [PERSON] був укладений кредитний договір № KN 52_003943, за яким Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у розмірі на строк і на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також виконати інші свої зобов'язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених Договором. У відповідності з Розділом 1 Кредитного договору, кредит був наданий на споживчі цілі у розмірі 6000,00 гривень строком користування з 23.11.2011 року по 22.11.2013 року включно. Платою за користування кредиту є проценти у розмірі 20% річних без ПДВ, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 120,00 гривень без ПДВ, а також комісійна винагорода за надання кредиту в розмірі 120,00 гривень без ПДВ. У відповідності до положень пунктів 3.1. та 3.2. Кредитного договору, в процесі користування кредитом Позичальник зобов'язується дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності. При погашені заборгованості дотримуватись Графіка погашення, який є невід'ємною частиною Кредитного договору, а також погашати заборгованість у строки, визначені Графіком і Кредитним договором. Сторони у Кредитному договорі домовились, що у випадку виникнення у Позичальника тимчасових фінансових або інших труднощів з причин, що не залежать від Позичальника, згідно з пунктом 6.1. Кредитного договору, Боржник має право звернутися до Банку з клопотанням про перенесення строків платежу за кредитом. На момент подання позову, відповідач наданим правом не скористався, тобто у відповідача відсутня необхідність відстрочки та він навмисно не виконує свої обов'язки за Кредитним договором. На сьогоднішній день Позичальник перелічені вище зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з пунктом 3.3. Кредитного договору, у разі виникнення простроченої заборгованості з оплати основного боргу, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку 40,00% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості з оплати основного боргу від дати виникнення такої заборгованості до дати виникнення її погашення. Також у відповідності до пункту 7.1 Кредитного Договору, за кожен випадок порушення умов, передбачених Розділом 3 Кредитного договору, Банк має право стягнути з Позичальника штраф у розмірі 2% від суми виданого кредиту. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, про що свідчить відсутність будь-яких претензій з боку відповідача. Станом на 11 грудня 2012 року заборгованість відповідача за Кредитним договором № KN 52_003943 від 23.11.2011 року перед Банком складає 6676,17 гривень, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 3296,91 гривень; заборгованість за простроченим кредитом - 1396,12 гривень; поточна заборгованість за відсотками - 63,14 гривень; заборгованість за простроченими відсотками - 240,00 гривень; поточна заборгованість за комісією - 120,00 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 120,00 гривень; штрафні санкції - 1440,00 гривень. Враховуючи наведене просили стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 6676,17 гривень та витрати по оплаті судового збору в сумі 214,60 гривень. 18.02.2013 року позивач уточнив свої позовні вимоги, звернувшись до суду з відповідної заявою, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] частково сплатила суму боргу, а саме: 25.12.2012 року - 425,37 гривень; 24.01.2013 року - 300,00 гривень; 28.01.2013 року - 100,00 гривень; 15.02.2013 року - 100,00 гривень, а тому просили стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 5750,80 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 2791,85 гривень; заборгованість за простроченим кредитом - 1518,95 гривень; штрафні санкції - 1440,00 гривень та судові витрати у розмірі 214,60 гривень. 14.05.2013 року позивач знов уточнив свої позовні вимоги, звернувшись до суду з відповідної заявою, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] ще частково сплатила суму боргу, а саме: 13.05.2013 року - 150,00 гривень, а тому просили стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 5600,80 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 2000,53 гривень; заборгованість за простроченим кредитом - 2160,27 гривень; штрафні санкції - 1440,00 гривень та судові витрати у розмірі 214,60 гривень. 17.09.2013 року позивач черговий раз вточнив свої позовні вимоги, звернувшись до суду з відповідної заявою, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] частково сплатила суму боргу, а саме: 22.05.2013 року - 200,00 гривень; 27.06.2013 року - 200,00 гривень; 16.09.2013 року - 160,00 гривень, а тому просили стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі всього - 5040,80 гривень, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 885,34 гривень; прострочена заборгованість за кредитом - 2715,46 гривень; штрафні санкції - 1440,00 гривень та судові витрати в розмірі 214,60 гривень. 24.10.2013 року позивач ще раз вточнив свої позовні вимоги, звернувшись до суду з відповідної заявою, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] частково сплатила суму боргу, а саме: 17.09.2013 року - 50,00 гривень; 30.09.2013 року - 90,00 гривень, а тому просили стягнути з відповідача [PERSON] зазначену заборгованість за кредитним договором в сумі 4900,80 гривень, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 299,69 гривень; прострочена заборгованість за кредитом - 3161,11 гривень; штрафні санкції - 1440,00 гривень та судові витрати в розмірі 214,60 гривень. 03.12.2013 року позивач знов скористався своїм правом та вточнив свої позовні вимоги, звернувшись до суду з відповідної заявою, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] частково сплатила суму боргу, а саме: 02.12.2013 року - 250,00 гривень, - та станом на 03.12.2013 року загальна заборгованість складає 4650,80 гривень, а тому просили стягнути з відповідача [PERSON] зазначену заборгованість за кредитним договором, з яких: заборгованість за кредитом - 3210,80 гривень; штрафні санкції - 1440,00 гривень та судові витрати у розмірі 214,60 гривень. Представник позивача Волкова О. В., що діє за довіреністю, у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, надала судові заяву, зареєстровану за вхідним № 27931/13-вх від 16.12.2013 року, з проханням справу розглянути за її відсутності з урахуванням того, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або її розгляд за її відсутності не надавала. Згідно частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить її відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання нею особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Відповідно до приписів частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази по справі, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Судом встановлено, що 23 листопада 2011 року між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» (Макіївське центральне відділення) та [PERSON] був укладений кредитний договір № KN 52_003943, за яким Банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі на строк і на умовах, передбачених у цьому договорі, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також виконати інші свої зобов'язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених Договором. У відповідності з Розділом 1 Кредитного договору, Кредит був наданий на споживчі цілі у розмірі 6000,00 гривень строком користування з 23.11.2011 року по 22.11.2013 року включно. Платою за користування кредиту є проценти у розмірі 20% річних без ПДВ, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 120,00 гривень без ПДВ та комісійна винагорода за надання кредиту в розмірі 120,00 гривень без ПДВ. У відповідності до положень пунктів 3.1. і 3.2. Кредитного договору, в процесі користування кредитом Позичальник зобов'язується дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності. При погашені заборгованості дотримуватись Графіка погашення, який є невід'ємною частиною Кредитного договору, а також погашати заборгованість у строки, визначені Графіком і Кредитним договором. Відповідач та позивач у Кредитному договорі домовились, що у випадку виникнення у Позичальника тимчасових фінансових або інших труднощів з причин, що не залежать від Позичальника, згідно з пунктом 6.1. Кредитного договору, Боржник має право звернутися до Банку з клопотанням про перенесення строків платежу за кредитом. Згідно пункту 3.3. Кредитного договору, у разі виникнення простроченої заборгованості з оплати основного боргу, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку 40% річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості з оплати основного боргу від дати виникнення такої заборгованості до дати виникнення її погашення. Також у відповідності до пункту 7.1 Кредитного Договору, за кожен випадок порушення умов, передбачених Розділом 3 Кредитного договору, Банк має право стягнути з Позичальника штраф у розмірі 2% від суми виданого кредиту /а. с. 8 - 11/. Як убачається із заяви про видачу готівки № KN 52__003943 від 23.11.2011 року, відповідач [PERSON] отримала від ПАТ «Укрбізнесбанк» кредит у розмірі 5880,00 гривень /а. с. 13/. З довідки про заборгованість [PERSON] за кредитним договором убачається, що станом на 03.12.2013 року заборгованість відповідача перед банком складає 4650,80 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 3210,80 гривень; штрафні санкції - 1440,00 гривень. Відповідно до вимоги ПАТ "Український Бізнес Банк" від 06.02.2012 року [PERSON] повідомлено про суму простроченої заборгованості, яка складає 426,35 гривень, та їй запропоновано в строк 16.02.2012 року сплатити прострочену заборгованість за кредитом /а. с. 14/. Згідно претензії ПАТ "Український Бізнес Банк" від 20.06.2012 року [PERSON] повідомлено про суму простроченої заборгованості, яка складає 394,85 гривень, та їй запропоновано протягом 7 календарних днів сплатити прострочену заборгованість за кредитом /а. с. 15 - 16/. Як убачається з вимоги ПАТ "Український Бізнес Банк" від 23.07.2012 року [PERSON] повідомлено про суму простроченої заборгованості, яка складає 205,44 гривень, та їй запропоновано в тридцятиденний строк виконати зобов'язання за кредитним договором /а. с. 17 - 18/. Відповідно до вимоги ПАТ "Український Бізнес Банк" від 26.09.2012 року [PERSON] повідомлено, що сума простроченої заборгованості за кредитним договором складає 1263,15 гривень, та їй запропоновано в тридцятиденний строк виконати зобов'язання за кредитним договором /а. с. 19/. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Так, виходячи з положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто діями особи, спрямованими на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на частину 1 статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України укладені між сторонами по справі договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Крім того, укладені договори є підставою виникнення між сторонами зобов'язань, тобто правовідносин, в яких одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку /стаття 509 Цивільного кодексу України/. Згідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У свою чергу, правові наслідки порушення зобов'язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно до зазначеної норми права, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ПАТ "Український бізнес банк" до [PERSON] про стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 4650,80 гривень. Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов ПАТ "Український бізнес банк" до [PERSON] "Про стягнення заборгованості за кредитним договором", суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На виконання вимог частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви ПАТ "Український бізнес банк" додало документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме: платіжний документ про сплату судового збору в розмірі 214,60 гривень /а. с. 1/. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" № 3674 - VІ від 08.07.2011 року. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Статтею 13 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року № 4282-VІ з 01.01.2012 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі у сумі 1073,00 гривень, а тому судовий збір не може бути менше ніж 214,60 гривень та більше 3219,00 гривень. Підпункт 1 та 10 частини 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, а у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог. Відтак, ухвалюючи рішення на користь ПАТ "Український бізнес банк", суд дійшов до висновку про необхідність задоволення його позову повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 4650,80 гривень, а тому на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 214,60 гривень, виходячи з розрахунку: 4650,80 гривень х 1% = 46,51 гривень, що менше ніж 214,60 гривень. Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог ПАТ "Український бізнес банк" та можливість задоволення його позову повністю шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ "Український бізнес банк" суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4650,80 гривень та понесених й документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 214,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved