Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між позивачем та відповідачкою 08.10.2007 року було укладено договір купівлі-продажу меблів № 8. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов’язання продати відповідачці меблі , а саме м’яку частину «Рута Нова» в обсязі та матеріалі, погоджених згідно замовлення № 448. Загальна сума угоди склала 3567 грн., з яких попередня оплата покупцем за меблі склала 569 грн., іншу частину суми в розмірі 2998 грн. відповідачка зобов’язувалася оплатити протягом трьох місяців рівними частинами після доставки меблів додому. 08.10.2007 року меблі були доставлені додому відповідачці. Позивач взяті на себе зобов’язання виконав в повному обсязі, а відповідачка ухилилася від виконання обов’язків згідно договору. 11.03.2013 року написала розписку, що зобов’язується розрахуватися за меблі в розмірі 3000 грн. до кінця травня 2013 року. Згідно розрахунку, що проведений аудитором ТзОВ «Аудит-Сервіс ІНК» від 20.09.2013 року, станом на 19.09.2013 року у відповідачки виникла заборгованість по вказаному договору в сумі 5695,72 грн., з яких 2998 грн. – сума основного боргу, сума інфляційних донарахованих за період з 01.01.2008 року по 31.08.2013 року – 1662,04 грн., 1035,68 грн. – сума 3 % річних за період з 01.01.2008 року по 19.09.2013 року. Крім цього, позивач поніс витрати в розмірі 200 грн. на складання позовної заяви, 100 грн. – на складання аудиторського висновку. На даний час остання дані зобов’язання не виконала. Позивач в судове засідання не з’явився. Від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просиив їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялася, у зв’язку з чим ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 698 ЦК України передбачає, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Судом встановлено, що між сторонами 08.10.2007 року було укладено угоду купівлі-продажу меблів № 8. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов’язання продати відповідачці меблі, а саме м’яку частину «Рута Нова» в обсязі та матеріалі, погоджених згідно замовлення № 448. Загальна сума угоди склала 3567 грн., з яких попередня оплата покупцем за меблі склала 569 грн., іншу частину суми в розмірі 2998 грн. відповідачка зобов’язувалася оплатити протягом трьох місяців рівними частинами після доставки меблів додому. Вказані обставини стверджуються із наявної у матеріалах справи копії угоди №8 про купівлі меблів, копії товарного чеку від 08.10.2007 року, копії замовлення № 448 від 08.10.2007 року. Позивач дане зобов’язання виконав. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії розписки відповідачки від 11.03.2013 року, остання в строки визначені договором не виконала взяті на себе зобов’язання по оплаті меблів, і зобов’язалася погасити вказану заборгованість до кінця травня 2013 року. У порушення вищезазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов’язання за вказаним кредитним договором не виконала. У зв’язку з даними порушеннями у останньої, станом на 19.09.2013 року виникла заборгованість по вказаному договору в сумі 5695,72 грн., з яких 2998 грн. – сума основного боргу, сума інфляційних донарахованих за період з 01.01.2008 року по 31.08.2013 року – 1662,04 грн., 1035,68 грн. – сума 3 % річних за період з 01.01.2008 року по 19.09.2013 року. В добровільному порядку від погашення кредитної заборгованості відмовився. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, невиконання зобов’язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання являється порушенням зобов’язання. В разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими, а отже підлягають до задоволення. Також з відповідачки слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати, які підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved