Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Фурсівської сільської ради, [PERSON], третя особа::управління держкомзему у Білоцерківському районі про визнання незаконним та скасування рішення сорокової сесії п'ятого скликання Фурсівської сільської ради від 21 жовтня 2010 року "Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність" згідно якого вирішено затвердити розроблений проект ПП "Разань" проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність загальною площею 0,0398 га за адресою [ADDRESS] в для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд громадянину [PERSON] та визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку по вулиці [ADDRESS], серії ЯЛ № 015809, виданого на ім'я [PERSON]. Позивач вважає, що рішення Фурсівської сільської ради та державний акт на право власності на земельну ділянку були видані з грубими порушеннями законодавства України та його прав як суміжного землекористувача, а тому підлягають скасуванню. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Фурсівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, направили до суду письмові заперечення проти позову. Просили в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити за відсутності представника Фурсівської сільської ради. Представник відповідача Мохонько К.М. проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не обґрунтований і до задоволення не підлягає з наступних підстав. По справі встановлено, що рішенням Фурсівської сільської ради Білоцерківського району було передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по вулиці [ADDRESS] району. Вказане рішення стало підставою для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки останньому. Рішенням Фурсівської сільської ради Білоцерківського району від 21.10.2010 року затверджено розроблений ПП "Разань" проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,038 га за адресою: [ADDRESS] в для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд. На підставі зазначеного рішення сільської ради був виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 015809 на ім'я [PERSON] та зареєстрований 22.02.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 322048831000191. 11.09.2009 року [PERSON] подав до суду адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення Фурсівської сільської ради Білоцерківського району про передачу у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по вулиці [ADDRESS] району. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2012 року в задоволенні позову [PERSON] до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, третя особа: [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішень - відмовлено. Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 11.06.2013 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2012 року залишено без змін. В силу ч.3 ст.61 ЦПК України суд визнає дані обставини встановленим і такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до постанови Вищого Адміністративного Суду України від 11.06.2013 року встановлено наступні обставини: "Судами також встановлено, що земельна ділянка щодо якої сільською радою було прийнято рішення від 23.12.2003 року раніше у користуванні позивача не перебувала. Відтак набуття її у власність здійснюється на підставі п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України в порядку, зазначеному частинами шостою - десятою статті 118 ЗК України, тобто з розробленням проекту відведення земельної ділянки (проекту землеустрою), його погодженням та затвердженням проекту сільською радою. Також відповідно до статті 125 та частини першої статті 126 ЗК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Судом апеляційної інстанції встановлено, що проект землеустрою з визначенням меж земельної ділянки в натурі не розроблявся, для затвердження сільською радою позивачем не подавався, сільською радою не затверджувався, а документи що посвідчують право позивача на земельну ділянку не виготовлялись та позивачу не видавались. Судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що рішення сільської ради від 23.12.2003 року може бути визначене як підстава для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до положень ч. 7 ст. 118 ЗК України, є нереалізованим та невиконаним позивачем. Наведене дає підстави для висновку, що охоронювані законом права та інтереси позивача оскаржуваними рішеннями сільської ради не порушені, у зв'язку з чим висновок суду апеляційної інстанції про відмову в позові судова колегія вважає правильним". Таким чином, враховуючи вищевикладене суд вважає та не було доведено позивачем в судовому засіданні, що він не має права на спірну земельну ділянку, його право не були порушені, а тому відсутні підстави для визнання протиправними рішення сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed