Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати факт їх спільного проживання з відповідачем як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнати майно яке набуте ними за цей час спільною сумісною власністю та відповідно розподілити його між ними. Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позовної заяви визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України (надалі -СК України), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Стаття 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу в результаті спільної праці, за спільні грошові кошти, є їхньою спільною сумісною власністю. З огляду положень ст.ст. 60, 61, 63, 65, 66, 68 СК України вбачається, що, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Подружжя має право домовитись між собою про порядок користування майном. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно. Розпорядження цим майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками за взаємною згодою. При укладенні договорів, щодо відчуження нерухомого майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, згода другого з подружжя має бути письмовою та нотаріально посвідчено. Зміст статті 70 СК України визначає, що при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статті 81, 116,\~ 118 та 121 ЗК України передбачають умови та порядок набуття громадянами права власності на земельну ділянку, втому числі, під час безоплатної передачі та приватизації. Згідно Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що набуття прав власності на нерухоме майно відбулося під час постійного проживання сторін однією сімєю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, та враховуючи, що сторонами в судовому засіданні досягли згоди щодо розподілу майна, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved