Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадщину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шоста одеська державна нотаріальна контора. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач вказував, що на підставі відповідного правовстановлюючого документу, власником квартири №83 в будинку №11/17 корпус 2 по вулиці Комітетській у місті Одесі є [PERSON] Однак, 25 жовтня 2006 року [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири, яку фактично прийняли позивач [PERSON] та [PERSON] Позивач пояснював, що реалізуючи свої цивільні права, з метою належного оформлення спадкових прав він звертався до компетентної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було вмотивовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У звязку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому, уточнивши первісні вимоги, остаточно просив визнати за ним право на спадкування та право власності на 1/2 ідеальну частку вказаної квартири. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову із клопотанням про розгляд справи за його відсутності в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Представник Шостої одеської державної нотаріальної контори у відкрите судове засідання не зявився, нотаріальна контора повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але на адресу суду надійшла заява про відсутність заперечень проти позову та розгляд справи за відсутності представника третьої особи в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою повідомлених відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторони позивача, дослідивши представлені і забезпечені письмові докази, надавши виниклим між сторонами правовідносинам належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], під реєстровим №У-460, власником квартири №83 в будинку №11/17 корпус 2 по вулиці по вулиці Комітетській у місті Одесі є [PERSON] 25 жовтня 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №073092, виданим Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції міста [PERSON] від 25 жовтня 2006 року, актовий запис №9593 від 25 жовтня 2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до майна померлого у вигляді зокрема квартири №83 в будинку №11/17 корпус 2 по вулиці по вулиці Комітетській у місті Одесі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Як закріплене в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд встановив, що позивач [PERSON] є онуком, а відповідач [PERSON] сином померлого [PERSON] Викладене підтверджується наданими суду документами, які зясовують родинні відносини, факт існування яких між вказаними особами у суду сумнівів не викликає. Батька позивача [PERSON] [PERSON] на момент відкриття спадщини вже не було серед живих, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №370357, видане Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції міста [PERSON] від 29 лютого 2004 року, актовий запис №2299 від 26 лютого 2004 року, згідно якого [PERSON] помер 26 лютого 2004 року. Відтак, зясовані судом обставини свідчать, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після померлого за правом представлення в порядку ст. 1266 ч.1 ЦК України, а відповідач [PERSON] спадкоємцем першої черги після померлого на загальних підставах. Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як випливає з матеріалів спадкової справи №148/07, заведеної Шостою одеською державною нотаріальною конторою від 26 лютого 2007 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та нотаріусом було видано особам свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади. При цьому питання про спадкування спірної квартири залишилось невирішеним у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу в позивача. Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ввесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість відповідних вимог позивача і зумовлює наявність підстав для визнання за ним права власності на 1/2 ідеальну частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. За викладених обставин, задовольняючи даний позов, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду в частині визнання права власності на нерухоме майно, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, підлягає обовязковій державній реєстрації та є підставою для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно положень Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Outcome: approved