Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

18 вересня 2013 року КП «Служба єдиного замовника» звернулось до суду з позовом до [PERSON] з позовом про визнання відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому зазначено, що відповідачка по справі зареєстрована у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Протягом декількох років відповідачка за зазначеною адресою фактично не мешкає, житловим приміщенням не користується і не сплачує вартість утримання кімнати, у зв*язку з чим заборгованість становить приблизно 2500 гривень, кімната знаходиться у незадовільному стані. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та дозволити зняти відповідача з реєстрації за зазначеною адресою. В судовому засіданні представник позивача Солодовніков І.Г. підтримав заявлений позов, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову і пояснила, що 24 вересня 2010 року помер її зять, у зв*язку з чим, вона була вимушена поїхати до м.Маріуполя допомагати доньці. Під час перебування в м.Маріуполі, вона періодично навідувалась в кімнату в гуртожитку, до якої вона повернулась 10 березня 2013 року і в теперішній час сплачує вартість проживання в ній, робить ремонт. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому пояснили, що їм відомо про те, що [PERSON] в теперішній час мешкає в кімнаті [ADDRESS]. В 2010 році відповідачка вимушена була тимчасово залишити кімнату в гуртожитку і у зв*язку із смертю зятя деякий час мешкала в м.Маріуполі, допомагаючи доньці та онукам. В теперішній час постійно мешкає в кімнаті гуртожитку, де робить ремонт. Заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки Виконкому Костянтинівської міської ради № 2312/17вх (а.с.21) будівля гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансі КП «Служба єдиного замовника», що також підтверджується переліком житлових будинків, що перебувають на балансі КП «Служба єдиного замовника» (а.с.19-20). Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] з 08 жовтня 2008 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника» № 1334 від 18 квітня 2013 року (а.с.4) та карткою реєстрації (а.с.5). Відповідач 13 листопада 2013 року сплатила квартплату за проживання в кімнаті [ADDRESS] в розмірі 300 грн, що підтверджується квитанцією № 47. Як встановлено з показань свідків [PERSON] та [PERSON], причиною тимчасового не проживання [PERSON] у гуртожитку стали трагічні обставини в родині, у зв*язку з чим вона вимушена була тимчасово змінити місце проживання. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсут-ності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, в разі поважності причин відсутності особи понад встановлені строки, суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд не приймає до уваги складені представниками позивача по справі акти перевірки паспортного режиму від 05 червня 2011 року (а.с.6), від 06 жовтня 2012 року (а.с.7) та від 16 квітня 2013 року, оскільки з них не вбачається, з яких саме причин не проживає [PERSON] в кімнаті [ADDRESS]. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач не проживає в кімнаті гуртожитку за адресою: [ADDRESS] без поважних причин і не спростовано її доводи, суд вважає, що позовні вимоги КП «Служба єдиного замовника» про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням кімнати у гуртожитку задоволенню не підлягають. Позовні вимоги в частині надання дозволу на зняття з реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS], задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на законі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed