Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

21 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за договором кредиту у розмірі 15 714 грн. 19 коп., з тих підстав, що позивач та відповідач у письмовій формі уклали договір б/н від 10.04.2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач у встановлені кредитним договором строки обов’язки по сплаті заборгованості по кредитному договору не виконав, у зв’язку з чим позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить ухвалити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання позову зрозумілі. Відповідач до суду не з»явився та надіслав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю та просила суд ухвалити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання її зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевірив законність визнання позову відповідачем, приходить до висновку про задоволення позову, так як є законні підстави для цього та заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, з матеріалів справи вбачається, що 10.04.2007 року сторони у простій письмовій формі уклали кредитний договір. Відповідно до умов вказаного кредитного договору позивач випустив та надав відповідачу - держателю платіжну картку, на яку на день укладення цього договору встановив ліміт у розмірі 2800 грн., відсоткова ставка – 22,80% річних. Позивач надав кредит у розмірі 2800 грн., лімітна ставка якого в подальшому неодноразово збільшувалась. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором не виконав та вчасно суму заборгованості у добровільному порядку не погасив. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, який відповідач належними письмовими доказами не спростував, заборгованість в межах заявлених позовних вимог станом на 31.10.2013 року становить 15714 грн. 19 коп., з яких: 6 871,66 грн. - заборгованість за кредитом; 5867,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1750,18 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. -штраф (фіксована частина); 724,49 грн. - штраф (процентна складова). Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України. Окрім того, правова позиція по даному виду правовідносин щодо строку дії картки та строку дії кредитного договору виписана в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013 року по справі №6-19660св13, де вказано про те, що строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Таким чином, договір, який між сторонами укладався 10.04.2007 року, кожного року пролонгувався та діяв до 10.04.2013 року. Беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, та у нього у зв»язку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобов»язання утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved