overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

[PERSON] подав до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.07.2010 р. Дідилівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в останні роки відносини між ним та дружиною погіршились, що призвело до притпинення подружніх відносин. Вони маю протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Дружина нехтує сімейними цінностями, зокрема, зраджує подружній вірності. З серпня 2013 р. разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом. Примирення між ними неможливе. Син, народжений в шлюбі 17.10.2010 р. проживає разом із матір'ю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просить суд розірвати їх шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позовні вимоги, викладені вище, підтримав, просив позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно з позивачем разом вони не проживають, не підтримують подружніх відносин. Не заперечила, що зрадила подружній вірності. Просить їх шлюб розірвати. Неповнолітній син залишиться прожимвати з нею. Після реєстрації розірвання шлюбу повернути їй прізвище Іващук. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи при цьому те, що сторони разом не проживають, припинили шлюбні відносини через зраду дружини в подружній вірності, не поєднані спільним побутом, не виявили бажання примиритись, натомість наполягали на розірвані їх шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

22 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.06.1979 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 211 з відповідачем по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2008 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 02 червня 1979 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 211 (а.с. 7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2008 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-29 00:00:00

ТОВ «Пульсар-інвест» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, в якому вказало, що згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідач повинен своєчасно, щомісячно оплачувати рахунки за теплопостачання. Однак відповідач вказані обов'язки не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка за період з 15.10.2011 року по 15.04.2012 року становить 1796,25гривень. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню у зазначеному розмірі, нарахування індексу інфляції та 3% річних у сумі 20грн. 68коп. та понесені ним судові витрати у розмірі 229,40 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно і повністю, щомісяця вносити плату за комунальні послуги, к яким відносяться послуги по теплопостачанню. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, оплата за відпущену і спожиту теплову енергію повинна виконуватися відповідачем своєчасно та в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має заборгованість за теплопостачання за період з 15.10.2011 року по 15.04.2012 рік у розмірі 1796грн. 25коп., яка на теперішній час не погашена, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно до розрахунку, сума приросту індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми складає 20,68грн. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачем порушено право позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-29 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що 15.03.2011 р. вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Жовтанецькій сільській раді Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, між ними постійно виникають суперечки та непорозуміння, у них з відповідачем різні погляди на життя. Спору про поділ майна немає. Позивачка просить шлюб розірвати. У відкритому судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, наполягає на розлученні. Відповідач проти позову не заперечив. Так, згідно вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не зуміли створити міцної сім`ї, вона розпалась остаточно. Причиною розпаду сім`ї є непорозуміння, діаметральна протилежність поглядів. Позивачка наполягає на розлученні, миритись не бажає. Позивачка просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов обгрунтований та підлягає до задоволення, шлюб слід розірвати, поклавши судові витрати на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, з тих підстав, що вона з відповідачем мають дитину - [PERSON], 2001 року народження, яка знаходиться на утриманні позивачки. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини з усі видів його заробітку. В судове засідання позивачка не з*явилась, в письмовій заяві позов підтримала у повному обсязі та просила розглянуту справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явивсь, в письмовому поясненні позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбних відносинах з 1999 року по 14 жовтня 2014 року, від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). На даний час позивачка самостійно виховує їх спільних з відповідачем дитину, яка перебуває на її утриманні і проживає разом з позивачкою. Відповідач в свою чергу належним чином не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання їх дитини. Враховуючи викладене необхідно стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання їх дитини [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути зі своєї дочки [PERSON] аліменти на утримання своєї малолітньої онуки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що її дочка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], яка є її онукою. [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], але разом вони не проживають. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Онука [PERSON], [INFO] проживає разом з нею, вона піклується про онуку, займається її вихованням, навчанням та розвитком, надає матеріальну допомогу. Оскільки відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, то вона має право претендувати на стягнення аліментів на малолітню дитину в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідачки. Оскільки ж відповідачка не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідачка [PERSON] до суду з'явилася, позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та пояснила, що дійсно має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Офіційно вона не працює і матеріальну допомогу на утримання доньки вона не надає. Тому вона згодна платити аліменти за рішенням суду в розмірі 1/4 частини зі всіх видів своїх доходів до повноліття доньки. Суд, вислухавши позивачку, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. [PERSON] є донькою [PERSON] [PERSON] має доньку, яка знаходиться на утриманні бабусі. На утримання неповнолітньої доньки відповідачка, згідно діючого законодавства, зобов'язана надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідачка мала достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідачка не надала суду особисто, не направила до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] і не вказала суду джерела таких доказів. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю - в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідачки до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача її колишнього чоловіка на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Проти постановлення заочного рішення заперечувала. Відповідач також у судове засідання не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS]. Судом також встановлено, що мати дитини самостійно опікується її матеріальним становищем, у той час як батько у добровільному порядку цього не робить. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дитини, так і ті обставини, що відповідач, окрім неповнолітнього сина, немає інших утриманців. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрованим відповідач, яка жилим приміщенням в квартирі не користуються. Прохав визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. В судове засідання позивач, відповідач та представник третьої особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, місце знаходження відповідача не відоме. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрованою відповідач [PERSON], яка жилим приміщенням в квартирі не користується, оплату комунальних послуг не проводить. Вказані обставини підтверджуються актом від 03.12.2012 р., затвердженими директором ТОВ «Толока». Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за їхньої заявою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважної причини, спроб вселитися до неї не робила, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню її до спірної квартири. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що він та відповідач [PERSON] набули у приватну спільну сумісну власність, квартиру, загальною площею 51,6 кв. м, яка розташована [ADDRESS]. На теперішній час він фактично володіє 1/2 частиною вищевказаного нерухомого майна, але між ним та відповідачем [PERSON] виникають суперечки, щодо користування своїми частками в квартирі. Він не має можливості виділити свою частину з спільно часткового майна квартири. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаної квартири. У судове засідання позивач, відповідач та представник третьої особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідачі позов визнають. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2001 року 5п/1079-р, [PERSON] та [PERSON] набули у приватну спільно сумісну власність, квартиру, загальною площею 51,6 кв. м, яка розташована [ADDRESS]. 11.12.2001 року свідоцтво про право власності на житло було посвідчено [PERSON], керівником органу приватизації фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська. ОКП «Дніпродзержинське БТІ» зареєструвала право власності за [PERSON] та [PERSON] на праві спільно сумісної власності на вказану квартиру. Згідно технічного паспорту ОКП «Дніпродзержинське БТІ» на 29.12.2004 року квартира яка розташована [ADDRESS] має житлову площу 30,8 кв. м. та загальну площу 51,2 кв. м. Відповідно 1/2 частина даної квартири належить [PERSON] та 1/2 частина квартири належить [PERSON]. На теперішній час між [PERSON] та [PERSON] виникають суперечки щодо користування своїми частками у вказаній квартирі, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яку воно здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за де право сперечається або не признається особою. [PERSON] не має можливості виділити свою частину з спільно часткового майна, а саме зазначеної квартири. На цей об'єкт нерухомості ніхто з третіх осіб не претендує і ніхто не пред'являє вимог на визнання права власності. За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

20 жовтня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Бершадського району Вінницької області, за актовим записом № 112. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. У зв'язку з розладом сімейних стосунків з травня 2013 року [PERSON] проживає окремо від сім'ї та веде окреме господарство, в результаті чого 16.09.2013 року шлюб між сторонами за рішенням суду було розірвано. Окрім спільної дитини у відповідача інших дітей немає, а У [PERSON] на утриманні є ще двоє дітей від попередніх шлюбів, один з яких є неповнолітній - [PERSON], 1999 року народження. Враховуючи наявність інших дітей самостійно утримувати їх позивачці важко з матеріальної точки зору, а тому позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким стягувати аліменти з [PERSON], 1983 року народження на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, яка складає 600 грн. на місяць з подальшою індексацією у відповідності до закону (ч. 2 ст. 184 СК України) з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному розмірі та просила задовольнити, оскільки відповідач не має постійного заробітку, а фіксована сума сторонами попередньо була обговорена. Відповідач [PERSON] в судовому засідання зазначив, що дійсно постійного місця роботи на даний час не має, проживає за рахунок випадкових заробітків, а тому сплата аліментів у твердій грошовій сумі відповідає інтересам дитини. Ст. 180 Сімейного кодексу України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки Бершадської міської ради № 3032 від 16.10.2013 року діти [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 1999 року народження та [PERSON], 2004 року народження проживають разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Згідно із ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Факт відсутності регулярного заробітку у відповідача та постійної роботи підтверджений сторонами в судовому засіданні, а тому, враховуючит вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому такі, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою в наведенні доводів та обґрунтувань, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved