Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «ДОБРОБУТ» про визнання недійсним договору добровільного страхування наземного транспорту № 121/45471 від 16.10.2012 р. та просила стягнути з відповідача 3102 грн. страхового платежу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.10.2012 р. між [PERSON] та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту. 10.12.2013 р. надіслала відповідачу заяву про розірвання договору, в заяві зазначила, що відповідач не повідомив її про своє скрутне матеріальне становище. Відповідно до повідомлення МТСБУ відповідач з 18.01.2013 р. втратив статус асоційованого члена МТСБУ. В п.25.2 договору зазначено про те, що всі спори, які випливають з договору підлягають вирішенню в Третейському суді, це суперечить діючому законодавству, оскільки позбавляє права позивача на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦК України правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов»язку є нікчемним. В судовому засіданні позивача змінила підставу позову просила розірвати договір добровільного страхування наземного транспорту 121/45471 від 16.10.2012 р. та просила стягнути з відповідача 3102 грн. страхового платежу. Позивач обгрунтувала позовні вимоги тим, що нею 10.12.2013 р. надіслано відповідачу заяву про розірвання договору, в заяві зазначила, що відповідач не повідомив її про своє скрутне матеріальне становище. Згідно ст.997 ЦК України та п.23.5.1 договору у разі дострокового припинення дії договору за вимогою страхувальника, страховик повертає сплачені страхові платежі повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає не задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 16.10.2012 р. між [PERSON] та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 121/45471. автомобіля марки «NONDA CIVIC», д/н [NUMBER]. Пунктом 10 договору передбачено строк дії договору з 17.10.2012 р. по 16.10.2013 р., але не раніше 00 год.00 хв. з дати наступної за датою надходження загального страхового платежу або його першої частини на поточний рахунок чи до каси страховика. Договором добровільного страхування наземного транспорту № 121/45471 передбачено сплату 1 частини страхового платежу в сумі 3102,0 грн. до 17.10.2012 р. Статтею 983 ЦК України передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. 10.12.2012 р. позивач звернулась з заявою до відповідача про розірвання договору № 121/45471 добровільного страхування наземного транспорту та повернення страхового платежу. Статтею 997 ЦК України передбачено, що якщо страхувальник прострочив внесення страхового платежу та не сплатив його протягом десяти робочих днів після пред»явлення страховиком письмової вимоги про сплату страхового платежу, страховик може відмовитись від договору страхування, якщо інше не встановлено договором. Страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках встановлених договором. Пунктом 23.4 договору добровільного страхування передбачено, що дію договору може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика. Про намір достроково припинити дію договору будь-яка сторона зобов»язана повідомити іншу сторону не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії Договору. Позивачем в судовому засіданні не надано доказів про сплату страхового платежу в сумі 3102 грн. Як пояснив позивач в неї відсутні докази, що підтверджують оплату страхового платежу. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки статтею 983 ЦК України та договором передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, а позивачем не надано доказів про сплату страхового платежу.

Outcome: dismissed