Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON], [INFO] являється сином [PERSON], хоча 13.09.2011 року змінив прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", що відображено в свідоцтві про зміну прізвища. До 15 липня 2013 року відповідач, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 1997 року, сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання сина. 11 серпня 2013 року позивач згідно наказу про зарахування № 221-с зарахований студентом Інституту електроенергетики та електромеханіки Вінницького національного технічного університету на денну форму навчання тривалістю 5 років. Самостійних заробітків у зв'язку з навчанням він не має, які і інших джерел доходу, а тому перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної підтримки на період навчання. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, починаючи з 17 вересня 2013 року і до закінчення навчання, тобто до 29.06.2018 року, рішення допустити до негайного виконання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 200 цього ж кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене, а також те, що згідно з довідками Вінницького НТУ № 7524 від 11.08.2013 року та № 7512 від 13.09.2013 року позивач 11 серпня 2013 року позивач згідно наказу про зарахування № 221-с зарахований студентом Інституту електроенергетики та електромеханіки Вінницького національного технічного університету на денну форму навчання тривалістю 5 років, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований в частині необхідності стягнення аліментів. Однак позивач просить стягувати аліменти з 17.09.2013 року до 29.06.2018 року, а відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При цьому в. ч. 1 ст. 191 говориться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А тому, суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, зокрема початок сплати аліментів слід рахувати з 03.10.2013 року, тобто з того дня, з якого відповідно до штампу на конверті позивач пред'явив позов.

Outcome: partial