Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-11 00:00:00

У березні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначала, що з 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Із січня 2013 року вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Він залишив сімю та виїхав на інше постійне місце проживання до своїх батьків. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, але надала до суду письмову заяву від 10 червня 2013 року, у якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.31) Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що на сьогоднішній день він не працюючий, у звязку з чим не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Погоджується сплачувати щомісячно по 400 грн. та додатково допомагати дитині. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що 11 жовтня 2008 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 171672, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис про народження № 434 (а.с.4). Згідно із Довідки виконкому Ксаверівської сільської ради від 14 березня 2013 року сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 5). В судовому засіданні було зясовано, що відповідач офіційно не працює. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, те, що він має нестабільний дохід, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та про доцільність стягнення з відповідача на утримання [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення ним повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved