Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просить припинити право власності відповідачки на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] та визнати за ним право власності на належну їй частку житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спірний будинок належить в рівних частках сторонам, а також [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, відповідачка в будинку тривалий час не проживає, не здійснює обов'язків з утримання житлового будинку та прибудинкової території. Оскільки виділення належної відповідачці частки в натурі без втрати його повноцінного функціонального призначення є неможливими, просить припинити її право власності на частку житлового будинку із виплатою відповідачці грошової компенсації та визнати за ним право власності на її частку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, крім того пояснив, що спільне користування спірним будинком є неможливим, відповідачка не здійснює обов'язків з утримання будинку та прибудинкової території. Позивач є опікуном [PERSON] та [PERSON], тобто фактично здійснює управління 3/4 частинами житлового будинку. Позивачем [PERSON] внесено на депозитний рахунок суду вартість 1/4 частки спірного будинку, що визначена в технічному паспорті, в сумі 6393,25 грн., просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належено (а.с. 49), про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позову. З пояснень представника позивача, долучених до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2000р. серії АВІ № 963859, серії АВІ № 963856, серії АВІ № 963858 (а.с. 7, 11, 19), копії реєстраційних посвідчень від 29.03.2000р. № 199785, № 199786, № 199788 (а.с. 10, 17, 18), копії технічного паспорту (а.с. 14-16), вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, в рівних частках, по 1/4 кожному, належить будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: - частка є незначною і не може бути виділена в натурі; - річ є неподільною; - спільне володіння і користування майном є неможливим; - таке припинення не завдасть іншої шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до копії технічного паспорту (а.с. 14-17) ринкова вартість будинку [ADDRESS] становить 25573,00 грн. З долучених до матеріалів справи актів від 09.02.2010р. та 16.08.2010р. (а.с. 36-37), [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS], проте за вказаною адресою не проживає. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що спірний будинок не може бути реально поділений між сторонами, оскільки такий поділ неможливий з технічної точки зору. Зважаючи на наявність всіх чотирьох підстав, зокрема, як встановлено судом, частка відповідачки є незначною та не може бути виділена в натурі, спірний будинок є неподільним, спільне володіння і користування ним є неможливим із наведених вище підстав, припинення права власності відповідачки на частку в будинку не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, відтак, суд вважає, що вирішення спору, який виник між сторонами є можливим шляхом припинення права власності відповідачки на її частку із стягненням в її користь компенсації її вартості. За положенням ст. 365 ЦК України згода особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання компенсації за його частку не вимагається, а передумовою є внесення іншим співвласником вартості частки, право на яку припиняється, на депозитний рахунок суду. Як вбачається із квитанції № 17 від 04.10.2013 року (а.с. 2) позивачем внесено на депозитний рахунок суду вартість 1/4 частки будинку [ADDRESS] відповідно до розміру визначеного в технічному паспорті, в сумі 6393,25 грн. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що право власності [PERSON] на 1/4 частину будинку [ADDRESS] слід припинити, стягнувши з [PERSON] в користь відповідачки грошову компенсацію вартості частки спірного будинку в розмірі 6393 грн. 25 коп. та визнати за ним право власності на цю частку. На підставі ст. 365, 358 Цивільного кодексу України, ст.50 Житлового кодексу та

Outcome: approved