Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

07.08.2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 32785,98 дол. США та 354508,98 грн., зазначивши, що 13 червня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (17.06.2009 року, виконуючи вимоги ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008р. найменування ВАТ «РОДОВІД БАНК» було змінено на ПАТ «РОДОВІД БАНК», яке є правонаступником ВАТ «РОДОВІД БАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 34.2/АА-063.07.2, із змінами щодо процентної ставки, внесеними додатковою угодою до цього договору від 07.10.2008 року, за яким банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 28317,00 доларів США із розрахунку 12,5% річних до 07.10.2008 року та 14,5 % річних з 07.10.2008 року з кінцевим терміном повернення 13.06.2014 року включно. Кредитні кошти було надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Факт видачі позичальнику кредитних коштів у розмірі 28 317,00 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] за період з 13.06.2007 року по 19.07.2013 року. Таким чином, ВАТ «РОДОВІД БАНК» виконало свої зобов'язання за вказаним договором в повному обсязі. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 34.2/АА-063.07.2 від 13.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 13.06.2007 року за реєстраційним номером 1665. Також, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] (відповідачем-2) був укладений договір поруки № б/н від 13.06.2007 року. Далі в позові позивачем зазначається, що [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту. Як вказує позивач, порушення виконання зобов'язаннь за кредитом почалося з 11.08.2007 року, а щодо сплати нарахованих відсотків - 11.10.2007 року, також немає в банку підтвердження виконання відповідачем-1 забов'язання щодо страхування заставного майна за 2013 рік. Внаслідок вказаних обставин станом на 19.07.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 32785,98 доларів США, що еквівалентно 262058,34 грн. за курсом НБУ (курс НБУ станом на 19.07.2013 року складав 7,993 грн. за 1 долар США) та 354 508,98 гривень, а саме: сума простроченої заборгованості за кредитом становить 27 165,14 доларів США, що еквівалентно 217 130,96 грн.; сума простроченої заборгованості за процентами становить 5620,84 доларів США, що еквівалентно 44 927,38 грн.; сума нарахованої пені за прострочення кредиту становить 32 552,71 доларів США, що еквівалентно 260 193,81 грн.; сума пені за прострочені проценти становить 7 502,90 доларів США, що еквівалентно 59 970,68 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту становить 3 376,00 доларів США, що еквівалентно 26 984,37 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів становить 779,23 доларів США, що еквівалентно 6 228,39 грн.; штраф становить 141,59 доларів США, що еквівалентно 1 131,73 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 32785,98 доларів США та 354 508,98 грн., пені за прострочення кредиту, процентів, 3% річних нарахованих за прострочення кредиту та процентів, штрафу, а також стягнути з відповідачів солідарно понесені позивачем судові витрати в сумі 3 441,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надали суду письмову заяву про розгляд справи бе їх участі, поданий ним позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказах, проти чого не заперечує представник відповідача-1. Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, справа розглянута без його участі на підставі наявних в ній доказах, проти чого не заперечують учасники процесу. Представник відповідача-1 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що позивач в кредитному договорі порушив принцип рівності сторін, надав кредит в іноземній валюті, не маючи індивідуальних ліцензій, нарахував штрафні санкції за діючим курсом доларів США, а не за курсом на момент видачі кредиту, не прохає звернути стягнення на предмет заяви. Відповідач-2 в судове засідання повторно не з 'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомленим, справа розглянута без його участі на підставі наявних у ній доказів в загальному порядку, проти чого не заперечує представник відповідача 1. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача 1, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, прийшов до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи та судом в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 13 червня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (17.06.2009 року, виконуючи вимоги ЗУ «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008р. найменування ВАТ «РОДОВІД БАНК» було змінено на ПАТ «РОДОВІД БАНК», яке є правонаступником ВАТ «РОДОВІД БАНК» (а.с.15-17) та [PERSON] (відповідачем 1) було укладено кредитний договір № 34.2/АА-063.07.2 за яким банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 28317,00 доларів США із розрахунку 12,5% річних до 07.10.2008 року та 14,5 % річних з 07.10.2008 року з кінцевим терміном повернення 13.06.2014 року включно (а. с. 15-17). Відповідно до змісту п. п. 1.1, 1.2 кредитного договору, банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 28317,00 доларів США терміном по 13.06.2014 року включно. Відповідно до п. 1.5 договору процентна ставка за кредитами за цим договором становила до 07.10.2008 року - 12,5 % річних, а з 07.10.2008 року - 14,5% річних. 07 жовтня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 34.2/АА-063.07.2 від 13.06.2007 року, відповідно до якої п. 1.3 Договору було викладено в новій редакції, а саме « процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 14,5 % (чотирнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних. Починаючи з дати підписання цієї угоди банк здійснює нарахування процентів, а позичальник зобов'язується їх сплачувати, виходячи з розміру процентної ставки, вказаної в п.1 цієї угоди» (а. с. 18). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] (відповідачем-2) був укладений договір поруки № б/н від 13.06.2007 року (а. с. 19) та додаткова угода до нього між цими ж сторонами від 07.10.2008 року за № б/н, за якою поручитель свідчив, що він ознайомлений з умовами кредитного договору враховуючи при цьому і зміну процентної ставки за цими правовідносинами (а. с. 20). Також, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] (відповідачем -1) був укладений договір застави транспортного засобу №34.2/АА-063.07.2 від 13.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 13.06.2007 року за реєстраційним номером 1665, предметом якого був автомобіль марки HONDA, модель CIVIK, рік випуску 2007. Колір сірий, шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER]. Передане в заставу майно є власністю заставодавця на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сері [NUMBER], виданого РЕВ МВ ДАІ № 10 при УМВС України в Запорізькій області 12.06.2007 року (а. с. 21-23). Факт видачі [PERSON] (відповідачу -1) кредитних коштів у розмірі 28 317,00 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] за період з 13.06.2007 р. по 19.07.2013 р. (а. с. 10). Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.3 договору позичальник зобов'язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 337,00 доларів США на рахунок, вказаний в п. 1.3 договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку та повернути одержані кредити згідно з умовами цього договору не пізніше 13.06.2014р. також, позичальник повинен був сплачувати нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним і 13.06.2014 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок. Вказаний в п. 1.6 цього договору (а. с. 15-зворотній бік). Відповідно до п. 3.4 договору позичальник зобов'язувався уточнювати суму нарахованих процентів за користування кредитом, які повинні бути сплачені в строк, вказаний у п. 3.3 цього договору. Відповідно до п. 3.13 договору, позичальник зобов'язувався за ненадання банку у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов'язковість яких передбачена п.п. 3.6, 3.11, 3.12 договору, сплачувати банку штраф у розмірі 0,5 % від загальної суми отриманих кредитних коштів згідно цього договору. В порушення цього [PERSON] не надав банку копію договору страхування автомобіля за 2013 рік. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів чи плати за проведення розрахунків, позичальник повинен був сплачувати банку пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої в п. 1.5 договору, від суми простроченого платежу, що передбачено в п. 3.9 договору. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору банк має право у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих ним процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору, а у разі невиконання позичальником цих умов звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави. На підставі п. 1.1 договору поруки поручитель [PERSON] зобов'язувався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. З урахуванням викладеного, суд вважає, що договори між позивачем і відповідачами були укладені і вони відповідають вимогам законодавства та волевиявленню сторін. Суд задовольняє позов частково виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може бути забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова (субсидіарна відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки). Солідарна відповідальність означає, що уразі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника так і від поручителя, або від них обох. Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання , що випадково настала після прострочення . Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі зазначеного договору та ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів. В ч.1 ст. 1056 ЦК України закріплено положення, згідно якого розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках, і в порядку встановлених законом. За ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язанням допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на підставі банківської ліценції та дозволів НБУ банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженим Постановою Правління НБУ від 17.07.2001 року № 275, передбачено, що за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу НБУ мають право здійснювати операції щодо залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що укладений кредитний договір в іноземній валюті не суперечать вимогам ЦК України, іншим актам законодавства, моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що відповідач-1 [PERSON] прострочив повернення частини позики відповідно до умов кредитного договору, а тому позивач має право вимагати повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідачі в установленому порядку заборгованість не сплатили. Згідно п.1.1 кредитного договору № 34.2/АА-063.07.2 від 13.06.2007 року кінцевим терміном повернення кредиту сторонами визначено 13 червня 2014 року. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість за кредитом у [PERSON] виникла з 11.08.2007 року, а зі сплати відсотків порушення почалося з 11.10.2007 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право позивача на стягнення з відповідача пені, 3% річних виникло з 19.07.2012 року. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Розрахунок пені за період з 19.07.2012 року по 19.07.2013 р. становить: сума нарахованої пені за прострочення кредиту становить 7868,1 дол. США, що еквівалентно 62889,72 грн., сума нарахованої пені за прострочення процентів становить 1628,02 дол. США, що еквівалентно 13012,76 грн. Відповідальність за порушення грошових зобов'язань згідно ст. 625 ЦК України -3% річних за кожний день прострочення становить: сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту становить 813,94 дол США, що еквівалентно 6505,82, сума нарахованих 3 % річних за прострочення процентів становить 168,42 дол. США, що еквівалентно 1346,18 грн., а тому в решті заявлених цих позовних вимог необхідно відмовити. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» підлягає частковому задоволенню, а саме в частині солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 43406,05 доларів США, що еквівалентно 346944,55 грн. (триста сорок шість тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. (п'ятдесят п'ять) коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 27165,14 доларів США, що еквівалентно 217130,96 грн., прострочена заборгованість за процентами - 5620,84 дол. США, що еквівалентно 44927,38 грн., сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 813,94 дол. США, що еквівалентно 6505,82 грн., сума нарахованих 3 % річних за прострочення процентів - 168,42 дол. США, що еквівалентно 1346,18 грн., штраф - 141,59 дол. США, що еквівалентно 1131,73 грн., пеня за прострочення кредиту - 7868,10 дол. США, що еквівалентно 62889,72 грн., пеня за прострочення процентів - 1628,02 дол. США, що еквівалентно 13012,76 грн. В той же час норми Законом України «Про заставу», передбачають, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна несе власник заставного майна, якщо інше не встановлено договором або Законом. У разі настання страхового випадку предметом застави стає право вимоги до страховика. Суд не приймає до уваги пояснення в судовому засіданні представника відповідача -1, яка зазначила, що позивач в кредитному договорі порушив принцип рівності сторін, надав кредит в іноземній валюті, не маючи індивідуальних ліцензій, нарахував штрафні санкції за діючим курсом доларів США, а не за курсом на момент видачі кредиту, не прохає звернення стягнення на предмет заяви, так як вони спростовуються матеріалами справи, а зустрічний позов відповідач -1 не заявив, враховуючи роз'яснення в п.п. 10, 11, 12, 24 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", та що суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної із сторін кредитного договору... У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. При цьому суд враховує, що позов до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом позивачем був заявлений 07.08.2013 року, тобто без пропуску зазначеного в законі строку, а відповідно до п. 7.6 договору, договір набуває чинності з моменту надання позичальнику кредитних коштів і діє до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування (а.с.17), то відповідно до вимог ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3,4 ЦПК України вибирає спосіб судового захисту, передбачений законом, або договором. Поручитель - відповідач 2 по справі [PERSON] заборгованість по кредиту не погасив, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Такии чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачі мають заборгованість, як по сумі кредиту та і по встанолених договором процентах, пені, штрафу. А тому позов підлягає задоволенню частково, як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial