Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги, тим, що 28.07.2012 року між нею та відповідачем по справі [PERSON], зареєстрований шлюб у виконкомі Кам'яницької сільської ради Ужгородського р-ну Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 126. Шлюбне життя у них з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, постійні сварки , приниження її гідності з боку відповідача по справі призвели до припинення шлюбних відносин. Дітей від шлюбу вони не мають. З посиланням на викладене просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд, шлюб між нею та відповідачем розірвати з підстав викладених у позові. Зокрема пояснила, що причиною розірвання шлюбу є постійні приниження її з боку чоловіка [PERSON], що призвело до того, що з 10.07.2013 року вони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують , спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Зокрема пояснив, що його дружина [PERSON] не готова до сімейних відносин, а тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 28 липня 2012 року у виконкомі Кам'яницької сільської ради Ужгородського р-ну Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 126, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] приєднаним до матеріалів справи /а.с. 4/ Судом встановлено, що сторони від шлюбу дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є неможливість сумісного проживання, внаслідок неприязних відносин між сторонами. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Причиною розпаду цієї сім'ї є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, приниження з боку відповідача по справі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved