Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ВІРФО Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та розірвання договору найму. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу №190/Б від 26.10.1995 року, який зареєстрований у Одеській товарній біржі та рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.07.2011 року позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку на підставі договору найму житлового приміщення, зареєстрованого 06.09.2002 року Староцаричанською сільською радою, Білгород-Дністровського району, Одеської області за №23 в якості наймача житлового приміщення зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Староцаричанської сільської ради №459/02-18 від 20.06.2013 року. За умовами договору найму відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати 15 грн. щомісячно за проживання, проводити текучі платежі за комунальні послуги та проводити поточний ремонт житлового приміщення яке наймає. Але, відповідач умови договору найму не виконує, а саме: не сплачує за комунальні послуги, не проводить ремонт житлового приміщення, яке займає, самовільно вживає продукти харчування, які позивачка купує за власні кошти, в зв'язку з чим, позивачка змушена сплачувати сама комунальні послуги за всіх осіб прописаних у житловому будинку, включаючи відповідача. Крім того, відповідач тривалий час агресивно відноситься до позивачки та її сімї, виражається нецензурною лайкою, неодноразово скоював бійки, наносив тілесні ушкодження позивачці та погрожував вбивством. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.168 ЖК України, договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв'язку з вище висловленим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ВІРФО Білгород-Дністровський МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та розірвання договору найму обґрунтовані і підлягаючими частковому задоволенню.

Outcome: partial