Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 27 серпня 2011 року. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що одруження з відповідачем виявилось не вдалим, шлюбні відносини фактично припинились з серпня 2012 року. Вони почали проживати окремо. Підставами для розірвання шлюбу стали різні погляди на життя, через що в сім'ї почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до руйнування сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї. Просить змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, представник позивача надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено відповідний актовий запис за №2305. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів, сторони не підтримують шлюбних відносин вже більше року, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є не можливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в позовній заяві просила у разі розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved