Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим вище позовом, в якому зазначив, що 2 листопада 1998 між сторонами було укладено договір купівлі - продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 40,2 кв.м., який був зареєстрований реєстратором Севастопольській біржі нерухомості та зареєстровані в КП „БТІ ДРОНМ" м. Севастополя. Позивач, посилаючись на те, що в теперішній час, вона не можуть реалізувати свої права власника по розпорядженню квартирою, в зв'язку з тим, що нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі-продажу, укладеного на біржі нерухомості та не посвідченого нотаріально, так як в інструкції про проведення нотаріальних дій не передбачено як правовстановлюючих документів - угод затверджених на біржі, а в теперішній час не має можливості переоформлення договору купівлі-продажу, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу, та признати права власності. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з'явився, але повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. Причин неявки та заяв про відкладення судового засідання не надав.. Суд, зі згоди представника позивача, враховуючи тривалість розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли до набрання їм чинності. Щодо цивільних відносин, що виникли до набрання ним чинності, положення Цивільного кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", угоди що зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Так судом встановлено, що 2 листопада 1998 [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі - продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 40,2 кв.м. Зазначений договір був зареєстрований в реєстрі за № Н/1-495 реєстратором Севастопольської біржі нерухомості, зареєстрованої в Севастопольської державної адміністрації 04.07.1997года під № БР -11/9436. 5 листопада 1998 зазначена квартира зареєстрована в КП БТІ та ДРОНМ м. Севастополя за позивачем, реєстраційний напис записано в реєстраційну книгу під № 39. Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Факт укладення договору підтверджується матеріалами справи. З матеріалів справи не вбачається ознак недійсності, удаваності, фіктивності укладеного правочину, або будь-яких інших порушень законодавства при його укладенні та реєстрації. Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо її дійсність прямо не встановлена ??законом або якщо вона не визнана судом недійсною. Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України основним і початковим ознакою договору купівлі - продажу є перехід майна у власність покупця і оплата за нього певної грошової суми. Відповідно до ст . 321 ГК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 325 ГК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна . Відповідно до ст. 328 ГК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема за угодами. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена ???судом. В зв'язку з вищезазначеним, враховуючи що іншим чином позивачі не можуть реалізувати свої права власника так як нотаріуси відмовляються оформляти правочини на підставі біржових договорів, факт укладення договору підтверджується набутими доказами та підстав для його визнання недійсним судом не встановлено, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач не ставлять вимог про стягнення судових витрат з відповідача та те, що немає вини відповідача в створенні обставин, що стали предметом позову, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved