Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Банк Петрокоммерц-Україна звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 10.1/655А від 27.06.2008 року в розмірі 701240,19 (з яких 494673,34 гривень заборгованість за тілом кредиту; 101415,67 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 41 107,18 гривень пеня; 64044,00 гривень штраф за порушення умов кредитного договору) звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель GL300, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, колір чорний, шасі WDC1648221А390070, свідоцтво про реєстрацію ВНС № 145756, видане РЕВ-1 при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області 27.06.2008 року, що належить на праві власності [PERSON] (мешкає за адресою: м. Одеса, другий Обильний провулок, буд. № 9, ІПН: [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством [PERSON] Україна (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20, ідентифікаційний код: 22906155) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах УДАЇ ГУМВС України, а також наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2013 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 03 липня 2013 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності та підтримку позовних вимог, також повідомлено про згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не сповістив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав: 27 червня 2008 року між Закритим Акціонерним Товариством „Банк Петрокоммерц-Україна, правонаступником якого є ПАТ „Банк Петрокоммерц-Україна та [PERSON] було укладено Договір кредиту №10.1/655А, відповідно до умов якого, [PERSON] зобовязався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти у сумі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) доларів США зі сплатою 14,5 відсотків річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 26 червня 2015 року з метою придбання Позичальником автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель GL300, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, колір чорний, шасі WDC1648221A390070, свідоцтво про реєстрацію ВНС №145756, видане РЕВ-1 при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області 27.06.2008 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що свої зобовязання, визначені Договором кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі: Позичальнику відкрито позичкові рахунки в ОФ ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та надано суму кредиту в розмірі 80 000 доларів США на умовах, визначених в Договорі кредиту. Відповідно до п. 1.6.1 Кредитного договору Позичальник до 10-го числа кожного місяця зобовязаний здійснювати платежі за кредитом у розмірі, визначеному у Графіку повернення кредиту згідно Додатку 1 до Договору кредиту. Згідно п. 3.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочки, а також штраф у розмірі 100 гривень. Пеня розраховується та сплачується за весь період прострочення. Позичальником порушено умови п. 1.6, 2.3, ст. 3 Кредитного договору - з 11.08.2009 року своєчасно не здійснювались платежі за кредитом, а починаючи з 11.05.2012 року [PERSON] не здійснила жодного платежу з метою погашення заборгованості перед Банком. Згідно з п. 1.9.1 Кредитного договору, незважаючи на всі інші положення цього Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому, у випадку невиконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором або умов Договору застави. При цьому, виконання боргових зобовязань повинно бути проведено Позичальником протягом 7 (семи) банківських днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 09.01.2013г. на адресу Відповідача було надіслано Вимогу №15 про погашення заборгованості за Кредитним договором, проте, ні погашення (в т.ч. частково) заборгованості ні відповіді на адресу Позивача не надходило. Станом на 09.01.2013р. заборгованість Відповідача перед Банком становить 701 240,19 гривень (або 87 731,79 дол. США), з них: поточна заборгованість за кредитом - 349 008,11 гривень, поточна заборгованість за відсотками - 7 770,48 гривень, простроченої заборгованості за кредитом - 145 665,23 гривень, прострочена заборгованість за відсотками - 93 645,19 грн., штраф (за порушення п. 3.1.1 Кредитного договору) - 100,00 гривень, штраф (за порушення п. 2.3 Кредитного договору) - 63 944,00 гривень, пеня - 41 107,18 гривень. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. У якості забезпечення виконання Відповідачем зобовязань за Договором кредиту між ПАТ „Банк Петрокоммерц-Україна та [PERSON] 27.06.2008 року укладено Договір застави автотранспортного засобу (посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2464), відповідно до якого [PERSON] передала в заставу ПАТ „Банк Петрокоммерц-Україна автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель GL300, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, колір чорний, шасі WDC1648221A390070, свідоцтво про реєстрацію ВНС №145756, видане РЕВ-1 при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області 27.06.2008 року. Автомобіль належить на праві власності Позичальнику - [PERSON]. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно п.6.2 Договору застави Заставодержатель має право задовольнити із вартості Предмета застави всі фактичні вимоги негайно після настання будь-якої із таких обставин: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~несплата Заставодавцем [PERSON] будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- інші обставини, встановлені законодавством та цим Договором. У відповідності до ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Частина 2 ст. 590 ЦК України передбачає, що заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений термін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 6.4 Договору застави заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із способів звернення стягнення на предмет застави: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~передача Предмету застави у власність Заставодержателю в рахунок виконання боржником фактичних вимог Заставодержателя; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~продаж [PERSON] предмету застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на торгах. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Верховний суд України листом „Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин від 07.10.2010 року вказує на можливість Заставодержателя застосовувати позасудові способи звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку. Тобто, якщо сторони у договорі передбачили (встановили) такий спосіб захисту прав кредитора, як звернення стягнення на предмет застави шляхом набуття права власності на нього [PERSON] або шляхом продажу предмету застави третій особі, цей спосіб захисту права може бути застосований у судовому порядку на підставі положень ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів України на всі правовідносини, що виникають у державі та ч. 2 ст. 16 ЦК України, відповідно до якої спосіб захисту цивільних прав може встановлюватись договором. Таким чином, Позивач бажає використати своє право, передбачене законодавством, та в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернути стягнення на заставний автомобіль шляхом його продажу з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах УДАІ ГУМВС України, а також наданням ПАТ "Банк Петрокоммерц-України " всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суду була надана квитанція про сплату судового збору позивачем у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня 00 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved