Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів та моральної шкоди, посилаючись на те, що 17 квітня 2008 року між ним та Кредитною спілкою „Альянс" було укладено договір № 504 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Класичний». Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 14 820 грн. строком на 18 місяців. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов'язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 27 % річних з виплатою відсотків в кінці терміну. В день закінчення дії договору - 17 жовтня 2009 року, відповідач належний позивачу вклад разом з нарахованими відсотками не повернув. Своєю бездіяльністю позивачу відповідачем також завдано морально шкоду, яку оцінює 5 000 грн. В зв'язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду. Представник позивача свої позовні вимоги підтримав та проси суд їх задоволити, стягнувши з відповідача депозитний вклад з урахуванням несплачених відсотків в сумі 23 025 грн. 72 коп., 3 % річних в сумі 690 грн. 77 коп., та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, направив письмове заперечення в якому просив в задоволені позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2008 року між ним та Кредитною спілкою „Альянс" було укладено договір № 504 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Класичний». Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 14 820 грн. строком на 18 місяців. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов'язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 27 % річних з виплатою відсотків в кінці терміну. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В день закінчення дії договору - 05 травня 2011 року, відповідач належний позивачу вклад разом з нарахованими відсотками не повернув. Статтею 23 Закону України „Про кредитні спілки" визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти плата (проценти) належить членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку та строки, які визначені відповідно укладених з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого розрахунку відповідачем вбачається, що загальна сума станом на 10 жовтня 2013 року становить 13 336 грн. 45 коп., із яких основна сума становить 13 090 грн. 22 коп. та відсотки в сумі 246 грн. 25 коп. Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства та положенням Закону України "Про кредитні спілки", порушив умови договору № 504 від 17 квітня 2008 року. Тому суд вважає, що позовна вимога про повернення вкладу в сумі 13 090 грн. та відсотків в сумі 246 грн. 25 коп. підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована на законі та відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, крім того відповідне зобов'язання не передбачено також в умовах договору, укладеному між сторонами. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 237 грн. 16 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до стягнення з КС "Альянс" на користь позивача неповернутий вклад на депозитний рахунок в розмірі 13 090 грн., нараховані та невиплачені відсотки по договору в сумі 246 грн. 25 коп., а всього 13 336 грн. 45 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Outcome: approved