Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Керченського міського суду АР Крим з вказаним позовом, мотивуючі його тим, що між ним та відповідачем [PERSON] 30.07.2013 року був укладений договір позики, за яким [PERSON] отримав суму 1000 грн. Вказану суму відповідач зобов’язався повернути 05.08.2013 року. Однак відповідач у зазначений термін позиченої суми не повернув, чим порушив умови договору позики. На цій підставі позивач просить стягнути з відповідача 1000 грн. Позивач, будучі належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з’явився, надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду судової справи телеграмою, у судове засіданні не з'явився, заперечень проти позову не надав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. За таких обставин, ураховуючи наявність згоди представника позивача, суд вважає за можливе на підставі вимог ст. 224 ЦПК України, провести розгляд справи у заочному порядку на підставі документів, наявних у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм правової оцінки, суд приходить до наступних висновків. Так, матеріалами справи встановлено, що 30.07.2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно з умовами якого останній отримав суму 1000 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] (а.с.16). Згідно до вимог ч.2 ст. 1047 Цивільного Кодексу України: «На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.» Відповідно до умов договору позики, про що зазначено у розписці, [PERSON] зобов’язався повернути отриману суму до 05 серпня 2013 р. (а.с.16). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, встановленому договором. Однак, у порушення договору [PERSON] свої зобов’язання за договором позики належним чином не виконав та суму боргу у зазначений строк не повернув. За таких обставин та ураховуючи, факт надання позивачем суду оригіналу розписки на підтвердження виникнення між позивачам та відповідачем боргових зобов’язань, а також те, що розрахунки надані повивачем з боку відповідача заперечені не були, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як таки що обґрунтовані та основані на законі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 229 грн. 41 коп., які, на думку, суду підлягають стягненню на його користь з відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved