Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Бахмацького районного суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про припинення правовідносин іпотеки та припинення договору іпотеки від 23.03.2006 року № 1312, мотивуючи свої вимоги тим, що між відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк», правонаступником якого є відповідач, та ФГ «Аграрник», яке ліквідоване відповідно до ухвали Господарського суду Чернігівської області від 27.12.2010 року № 4/174б, 17.02.2006 року було укладено кредитний договір №95, відповідно до умов якого та умов договорів № 1 від 29.11.2006 року, № 2 від 05.04.2007 року про внесення змін до кредитного договору № 95 від 17.02.2006 року відповідач надав ФГ «Аграрник» кредит в сумі 3142000.00 грн. строком до 29.08.2007 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань ФГ «Аграрник» перед кредитором між позивачами та відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» 23.03.2006 року був укладений іпотечний договір № 1312, договір від 21.09.2006 року № 3239 про внесення змін до договору іпотеки від 23.03.2006 року №1312, предметом яких є чотирикімнатна квартира [ADDRESS] (Свердлова) в м.Бахмачі Чернігівської області. Оскільки, ФГ «Аграрник» ліквідовано відповідно до ухвали Господарського суду Чернігівської області від 27.12.2010 року № 4/174б, то вважають, що правовідносини іпотеки, які виникли між сторонами з метою забезпечення виконання зобов»язань боржника та іпотечний договір від 23.03.2006 року № 1312 повинні вважатися припиненими. Позивачі в судове засідання не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, заяви про відкладення розгляду справи суду не надали. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] – [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала на нього письмові заперечення і суду пояснила, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області № 2-78/2008 від 31.03.2008 року було задоволено позовні вимоги ВАТ «Банк «Демарк» і стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Демарк» 55000 грн. боргу по кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] (Свердлова) в м.Бахмачі Чернігівської області, тобто було захищено інтереси кредитора, внаслідок невиконання боржником основного зобов»язання. Дане рішення набрало законної сили і було звернуто до виконання до ліквідації боржника – ФГ «Аграрник». Внаслідок того, що позивачі неодноразово чинили перешкоди виконанню даного рішення суду, воно до цього часу перебуває на стадії примусового виконання у ДВС Бахмацького РУЮ. Вважає безпідставними посилання представника позивача на постанови Верховного Суду України та Вищого господарського суду України, оскільки, викладені в них правові позиції не стосуються правовідносин, які виникли наразі між сторонами спору. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] – [PERSON], представника відповідача – [PERSON], повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Між відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк», правонаступником якого є відповідач – публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк», та фермерським господарством «Аграрник», 17.02.2006 року було укладено кредитний договір №95, відповідно до умов якого та умов договорів № 1 від 29.11.2006 року, № 2 від 05.04.2007 року про внесення змін до кредитного договору № 95 від 17.02.2006 року відповідач надав ФГ «Аграрник» кредит в сумі 3142000.00 грн. строком до 29.08.2007 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань фермерського господарства «Аграрник» перед кредитором між [PERSON], [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк», правонаступником якого є відповідач, 23.03.2006 року було укладено іпотечний договір № 1312, договір від 21.09.2006 року №3239 про внесення змін до договору іпотеки від 23.03.2006 року №1312, предметом яких є чотирикімнатна квартира [ADDRESS] (Свердлова) в м.Бахмачі Чернігівської області, житловою площею 45.5 кв.м., загальною площею 71.40 кв.м., яка належить позивачам на праві спільної сумісної власності. Як було встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами по справі, фермерське господарство «Аграрник» не виконувало свої зобов»язання перед відповідачем, а тому утворилася заборгованість по погашенню вищевказаного кредиту. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області № 2-78/2008 від 31.03.2008 року було задоволено позовні вимоги ВАТ «Банк «Демарк» і стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Демарк» 55000 грн. боргу по кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] (Свердлова) в м.Бахмачі Чернігівської області, згідно іпотечного договору від 23.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 1312, договору від 21.09.2006 року про внесення змін до договору іпотеки від 23.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 3239, договору від 25.04.2007 року про внесення змін до договору іпотеки від 23.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмацького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 1422, шляхом проведення прилюдних торгів. Дане рішення не оскаржувалось сторонами в апеляційному порядку, набрало законної сили і було звернуте до виконання. Відповідно до ухвали Господарського суду Чернігівської області від 27.12.2010 року № 4/174б Фермерське господарство «Аграрник» було ліквідовано, а вимоги кредиторів вважаються такими, що погашені. Окрім того, припинення вказаної юридичної особи також підтверджується Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до положень ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з положеннями ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведених належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно вимог ч.1 ст.575 ЦК України в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Окрім того, відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 17 зазначеного Закону визначено перелік підстав припинення іпотеки, зокрема однією з підстав є припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Статтею 111 ЦК України передбачено, що юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України, ч. 2 ст. 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, обов’язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що на час ухвалення рішення Бахмацьким районним судом Чернігівської області № 2-78/2008 від 31.03.2008 року, яким було задоволено позовні вимоги ВАТ «Банк «Демарк» і стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Демарк» 55000 грн. боргу по кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та звернення даного рішення до виконання ФГ «Аграрник» ліквідовано не було. Оскільки, вищевказане рішення суду в 2008 році набрало законної сили і було звернуто до виконання та видано виконавчий лист №2-78 від 16.04.2008 року, то суд вважає, що цивільно - правові відносини між сторонами на той час перейшли в сферу виконавчого провадження та банк, як іпотекодержатель, до ліквідації юридичної особи, скористався своїм правом задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, а тому в даному випадку ліквідація господарства не впливає на виконання зобов'язання поручителями. Також, слід зазначити, що призначення забезпечення виконання зобов’язання у вигляді поруки полягає у встановлені правових гарантій для кредитора на випадок невиконання зобов’язання основним боржником, що і відбулося в даних правовідносинах і у зв’язку із чим, в порядку захисту прав кредитора, було винесено рішення суду про стягнення боргу з поручителів, яке наразі перебуває на стадії примусового виконання. З вищенаведених підстав суд вважає безпідставним посилання позивачів на висновки Верховного Суду України викладені в постановах від 07.11.2012 року у справі № 6-129 цс 12, від 11.09.2013 року у справі № 6-52цс13, постанову Вищого господарського суду України від 30.07.2013 року, стосовно того, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов»язання – право застави, що забезпечувало його виконання також є припиненим, оскільки, спірні правовідносини мають відмінний від наведених в вищезазначених постановах правовідносин характер, так як пов»язані з примусовим виконанням рішення суду, яке набрало законної сили. Окрім того, ч. 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що не можна оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини, тобто те, що іпотека була чинною. З огляду на вищевикладене позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про припинення правовідносин іпотеки та припинення договору іпотеки задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed