Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ ВКФ «Пропозиція», ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши третіми особами [PERSON] та [PERSON] (а. с. 2-4). Позивач у позовній заяві її представник у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 23 січня 2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КРАЗ 256», д/н [NUMBER], під керуванням водія ТОВ ВКФ «Пропозиція» - [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-2107», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], належного [PERSON] Винуватцем даної ДТП було визнано водія ТОВ ВКФ «Пропозиція» - [PERSON], у зв'язку з чим ВАТ НАСК «Оранта» було виплачено потерпілій стороні, тобто позивачу, страхове відшкодування у сумі 8 808,78 грн. Оскільки сума матеріальної шкоди, завданої [PERSON] внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди становить 18 109,27 грн., позивач звернулась до суду з даною позовною заявою та просила суд стягнути з ВАП НАСК «Оранта» на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у сумі 9 300,49 грн., стягнути з ТОВ ВКФ «Пропозиція» витрати, пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження у сумі 350,00 грн., стягнути з обох відповідачів солідарно моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн., а також судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. 2-4). Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача - ВАТ НАСК «Оранта», у судове засідання від 19 грудня 2013 року не з'явився, проте приймав участь в розгляді даної цивільної справи 21 жовтня 2013 року, надав пояснення з приводу позовних вимог, в яких не визнав позовні вимоги позивача, а також надав письмові заперечення проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ВАТ НАСК «Оранта» (а. с. 32-34). Відповідач - ТОВ ВКФ «Пропозиція» у судове засідання для участі в розгляді даної цивільної справи свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки свого представника суду не повідомив. Треті особи - [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: Судом встановлено, що 23 січня 2012 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КРАЗ 256», д/н [NUMBER], під керуванням водія ТОВ ВКФ «Пропозиція» - [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-2107», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], належного [PERSON] Винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] Дані обставини підтверджується копіями постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2012 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу наявною в матеріалах справи (а. с. 5, 16). Також судом встановлено, що власником автомобіля «КРАЗ 256», д/н [NUMBER], є ТОВ ВКФ «Пропозиція», цивільно-правова відповідальність якої застрахована ВАТ НАСК «Оранта» відповідно до Полісу [NUMBER] від 26 квітня 2011 року, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 9). З пояснень наданих представником позивача та представником ВАТ НАСК «Оранта» у судовому засіданні вбачається, що останнім в якості страхового відшкодування було виплачено [PERSON] 8 808,78 грн. Згідно з висновком судового експерта № 009/12 від 01 лютого 2012 року вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, спричинено власнику автомобіля «ВАЗ-2107», д/н [NUMBER], складає 18 109,27 грн. (а. с. 13-15). Вартість проведення даного дослідження становить 350,00 грн. (а. с. 12). Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний: повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про страхування» умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страхувальника. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача ВАТ НАСК «Оранта» стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування у сумі 9 300,49 грн., приймаючи до уваги, що цим відповідачем було виплачено [PERSON] 8 808,78 грн., в той час як розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДПТ від 26 січня 2012 року та встановлений автотоворознавчим висновком становить 18 109,27 грн., суд вважає їх обґрунтованими, доведеними, отже - такими, що підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 9 300,49 грн., а також стягнути з ТОВ ВКФ «Пропозиція» на користь позивача витрати пов'язані із встановленням вартості матеріальної шкоди у сумі 350,00 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок ДТП, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою позивача, перебуванні у стані стресу, витраті часу та зусиль для відновлення належного їй транспортного засобу, враховуючи ступінь душевних страждань позивача, суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з власника ТОВ ВКФ «Пропозиція» на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000, 00 грн. У задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди з боку ВАТ НАСК «Оранта» суд вважає за необхідне відмовити, оскільки не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача 229,40 грн. судового збору за вимоги майнового характеру, з відповідача ТОВ ВКФ «Пропозиція» - 114,70 грн. судового збору за вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, сплата вказаних коштів позивачем підтверджується квитанціями про сплату судового збору, наявними в матеріалах справи (а. с. 19). На підставі викладеного,

Outcome: partial