Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на частину житлового будинку як за забудовником та на частину житлового будинку в порядку спадкування. В своїй позовній [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», літ. «А2-2», загальною площею 109,10 кв.м, в тому числі житловою площею 74,70 кв.м, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], як за забудовником, та на 1/2частину літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», літ. «А2-2», загальною площею 109,10 кв.м, в тому числі житловою площею 74,70 кв.м, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. Сторони про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши [PERSON] повноваження представляти її інтереси в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що повністю підтримує позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати справу у його відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить проводити розгляд справи без її участі. Від Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду Харківської області надійшов лист, в якому зазначено, про можливість розгляду справи у відсутності їх представника відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Земельна ділянка, площею 600 кв.м, виділена [PERSON], що підтверджується рішенням виконкому Люботинської міської ради депутатів трудящих Харківської області №13 від 23 січня 1975 року ( а.с.21) Як вбачається з технічного паспорта, виготовленого КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташовано житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», льохом літ. «апд», прибудовою літ. «А2-2», ґанком літ. «а1», тамбуром літ. «а2», верандою літ. «а» та надвірні будівлі та споруди: літня кухня літ. «Б» з льохом літ. «бпд», літня кухня літ. «В» з сіньми літ. «в», сараї літ. «Г», літ. «Ж», літ. «З», гараж літ. «Д», майстерня літ. « Е», вбиральня літ. «И», літній душ літ. «Л»,зливна яма літ. «Я», зливна яма літ. «Я1» (а.с.21-26). Вказані будівлі побудовані в період 1975 по 1992 роки, тобто в період перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 21 березня 1966 року у Вільхівській селищній раді Звенигородського району Черкаської області на підставі актового запису № 9 від 21 березня 1966 року (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 22 КУпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. А отже, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], є спільною сумісною власністю подружжя, тому [PERSON] та [PERSON] мали рівні права володіти, користуватися і розпоряджатися спільним майном. Розглянувши матеріали справи, суд вважає встановленим той факт, що забудовниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON]. Тому, суд приходить до висновку, що 1/2 частина житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», літ. «А2-2», загальною площею 109,10 кв.м, в тому числі житловою площею 74,70 кв.м, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], має належить позивачці [PERSON], як забудовниці. Як вбачається з акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва об'єкта до експлуатації від 30 березня 2004 року вказаний житловий будинок введено в експлуатацію. Зазначений акт затверджено рішенням Люботинської міської ради № 294 від 13 квітня 2004 року. Право власності на житловий будинок рекомендовано оформити в судовому порядку (а.с.11-14). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим [INFO] року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції на підставі актового запису № 89 від [INFO] року (а.с.10). Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 2003 року, в зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли після 01 січня 2004 року, тобто після набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. Згідно зі ст. 1220 ЦК України (в редакції 2003 року) внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а», надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою [ADDRESS]. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємцями першої черги на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), що відповідає вимогам ст. 1261 ЦК України (в редакції 2003 року), тобто у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець за заповітом та за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В частині 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (в редакції 2003 року), він не заявив про відмову від неї. А відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з відповіді Другої державної нотаріальної контори № 2510/01-16 від 16 грудня 2013 року після смерті [PERSON] померлого [INFO] року, який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS], до нотаріальної контори в шести місячний строк з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.36). Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], тобто виконала вимоги ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року). Донька спадкодавця [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON].) на день відкриття спадщини мешкала окремо за адресою: [ADDRESS], до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, тобто спадщину не прийняла. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судові витрати судом з позивачки не стягуються, так як вона сплатила судовий збір в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved