overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

ПАТ [PERSON] Аваль в особі Сумської обласної дирекції звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0236/82/0079270 від 10 жовтня 2012 року, згідно з яким позивач надавав кредит у сумі 9\~ 325 грн. 23 коп. терміном до 10 жовтня 2016 року зі сплатою 41,1% річних. Однак, [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не зявився, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без участі їх представника. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно з кредитним договором № 014/0236/82/0079270 від 10 жовтня 2012 року позивачем був наданий кредит [PERSON] у розмірі 9\~ 325 грн. 23 коп. зі сплатою за його використання 41,1 % річних та кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2016 року (а.с.5-7). Станом на 31 травня 2013 року [PERSON] допустив заборгованість перед ПАТ [PERSON] Аваль в особі Сумської обласної дирекції у сумі 14 915 гривень 25 копійок, з яких: - сума заборгованості за кредитом 9\~ 325 грн. 23 коп.;. - сума заборгованості за відсотками 2\~ 444 грн. 21 коп.; - пеня 3\~ 145 грн. 81 коп.(а.с.10). Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, допустивши таким чином заборгованість перед ПАТ [PERSON] Аваль в особі Сумської обласної дирекції. Враховуючи викладене, необхідно стягнути зі [PERSON] на користь ПАТ [PERSON] Аваль в особі Сумської обласної дирекції 14\~ 915 гривень 25 копійок заборгованості за кредитним договором, а також стягнути зі [PERSON] на користь позивача 229 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач у серпні 2013 року звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В позові зазначала, що 21.05.2008 року Вільнянським районним управлінням юстиції Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №50. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають. Вони розірвали свій шлюб та разом не проживають. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач у судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила задовольнити, додатково пояснивши, що вони 21 чи 22 серпня 2013 року розірвали свій шлюб, проте копію рішення ще не отримувала. Син відвідує дитячий садок, вона працює без працевлаштування продавцем на ринку, має дохід 1300 грн. на місяць. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 500 грн. щомісяця, пояснивши, що на даний час він офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярний дохід приблизно 100 грн. на день. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.05.2008 року, який розірвали за рішенням суду у серпні 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, поясненнями сторін. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження . Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем в [ADDRESS], що підтверджується копією довідки КПЖитлосервіс-2А №1327 від 15.08.2013 року та не заперечується відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що відповідач офіційно не працює, аліменти з нього слід присудити в твердій грошовій сумі відповідно до положень ст.184 СК України. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає можливим задовольнити позов повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 25.06.2013 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно набутого у шлюбі майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа- Фісун А.А., про поділ спільного майна подружжя задоволений частково; у задоволені позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, [PERSON] до [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на матеріали та інше майно, яке було використано в процесі будівництва незавершеного будівництвом жилого будинку з готовністю 29% за адресою: м.Миколаїв, вул.295 Стрілецької дивізії, 71,- відмовлено. 25.06.2013 р. по вказаній цивільній справі було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Складання повного тексту рішення було відкладено. Рішення суду не набрало законної сили, справа знаходиться на розгляді в апеляційній інстанції. 02 вересня 2013 р. ухвалою апеляційного суду Миколаївської області справа повернута до Корабельного районного суду м.Миколаєва відповідно до вимог ч.7 ст.297 ЦПК України. В судове засідання сторони не зявилися, але їх присутність не є обовязковою. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що у вступній та резолютивній частині рішення не зазначено до складу майна, на яке визнано право власності за [PERSON], відеоплеєр „LG вартістю 400 гривень. Такі позовна вимога заявлалася, досліджувалася в судовому засіданні, проте судом не зазначена в резолютивній частині рішення, що відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України є підставою для винесення додаткового рішення. У звязку з тим, що з врахуванням вартості доданого до складу [PERSON]А відеоплеєру „LG, змінилася підсумкова вартість всього майна, на яке визнане право за [PERSON], а отже підлягає перерозподілу грошова компенсація за таке виділене майно. Оскільки за [PERSON] визнане право власності на майно на загальну суму 3000 гривень та, враховуючи залишену за ним земельну ділянку вартістю 8000 гривень, загальна сума складає 11000 гривень, а за [PERSON] визнано право власності на майно з урахуванням відеоплеєру на загальну суму 11300 гривень, отже грошова компенсація за різницю у вартості майна, що складає 300 гривень, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

У листопаді 2012 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що йому належить квартира [ADDRESS]. Проте, у вказаній квартирі залишаються бути зареєстрованими відповідачки, які не проживають за зазначеною адресою та виписуватись не збираються. На підставі викладеного просив суд, усунути перешкоди у користуванні квартирою № 20 по вул. Г. Корольової, 15 в м. Дніпропетровську шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідачок. Позивач надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідачки в судове засідання у справі не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенні з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу, на підставі договору купівлі продажу від 26 червня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1584, належить квартира [ADDRESS], жилою площею 27,5 кв.м., загальною площею 46,1 кв.м. З відповідачкою [PERSON] позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2000 року. За рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2011 року шлюб між ними розірвано. З липня 2010 року відповідачка [PERSON] у спірній квартирі не проживає, особистих речей не має, комунальні послуги не сплачує. Відповідачка [PERSON], яка була попередньою власницею спірної квартири, з 1997 року, тобто з моменту продажу квартири, в ній не проживає, особистих речей не має. Факт реєстрації відповідачок у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки остання оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. А також суд вважає, що з відповідачок на користь позивача слід стягнути витрати пов?язані з оголошенням про виклик в пресі в розмірі 150,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивачка у серпні 2013 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2008 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, не бере участі у її вихованні, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 07 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 104300, виданого Індустріальним ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 100. Згідно свідоцтва про народження у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивачки до суду та до повноліття дитини, тому що відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний його матеріально утримувати. Таку допомогу він може надавати, тому що є працездатним. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229,40. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач у серпні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 26\~ 685,08 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 12.01.2006 р. [PERSON] отримав кредит у сумі 4\~ 000 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 26\~ 685,08 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявився, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 12.01.2006 р. [PERSON] отримав кредит у сумі 4\~ 000 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 31.07.2013 р. за ним склала 26\~ 685,08 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 4\~ 862,36 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 20\~ 075,81 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1\~ 246,91 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач у серпні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 25\~ 809,52 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.04.2004 р. [PERSON] отримала кредит у сумі 2\~ 500 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 25\~ 809,52 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судові засідання у справі не зявилася, про час і місце їх проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.04.2004 р. [PERSON] отримала кредит у сумі 2\~ 500 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 31.07.2013 р. за ним склала 25\~ 809,52 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 7\~ 690,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 18\~ 119,18 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач у серпні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 38\~ 660,13 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNI0RK01170843 від 18.12.2006 р. [PERSON] отримав кредит у сумі 3\~ 756,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 38\~ 660,13 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № DNI0RK01170843 від 18.12.2006 р. [PERSON] отримав кредит у сумі 3\~ 756,00 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 29.07.2013р. за ним склала 38\~ 660,13 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 3\~ 484,56 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9\~ 997,68 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 304,20 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 24\~ 873,69 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач у серпні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив, стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 24\~ 261,42 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 17.05.2007 р. [PERSON] отримав кредит у сумі 2000 грн. зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. З урахування викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 24\~ 261,42 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не зявився, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 17.05.2007 р. [PERSON] отримав кредит у сумі 2000 грн. зі сплатою за користування ним відсотків. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 31.07.2013 р. за ним склала 24\~ 261,42 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 6\~ 976,88 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 11\~ 816,69 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 3\~ 836,35 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1\~ 131,50 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved