Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

14 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог, після їх уточнення, заявник вказує на те, що свою трудову діяльність вона розпочала в 1975 року електромонтером в електроремонтному цеху Криворізького металургійного заводу ім. Леніна, де їй виписали трудову книжку на її дівоче прізвище - [PERSON] (що є неправильним), а слід писати - [PERSON]. У 1979 році вона вийшла заміж і змінила прізвище на [PERSON], про що є відповідна відмітка у трудовій книжці. При внесенні записів у її трудову книжку працівник відділу кадрів металургійного заводу ім. Леніна неправильно написав її дівоче прізвище, внаслідок чого, при її зверненні до Пенсійного фонду в Софіївському районі працівники Фонду поставили під сумнів належність їй, [PERSON], трудової книжки виданої 23.07.1974 року на ім'я [PERSON]. До теперішнього часу вона не зверталася до відділу кадрів металургійного заводу ім. Леніна з проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки по тій причині, що помилка при записі її прізвища в належній їй трудовій книжці виданій 23.07.1974 року відділом кадрів Криворізького металургійного заводу ім. Леніна на ім'я [PERSON] не створювала їй ніяких незручностей і вона не надавала цьому факту ніякого правового значення. 09.08.2013 року коли заявник звернулася до адміністрації металургійного заводу ім. Леніна із проханням про внесення до її трудової книжки відповідних змін, то отримала довідку про те, що організацію, де вона працювала реорганізовано та перейменовано і зміни до записів у трудовій книжці внести неможливо. Встановлення факта належності правовстановлюючого документа, а саме: належність заявнику трудової книжки виданої 23.07.1974 року відділом кадрів Криворізького металургійного заводу ім. Леніна на ім'я [PERSON] потрібне їй для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії, а тому заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає, просить розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі, проти заяви не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали відповідну заяву. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких кожен окремо пояснили, що досить давно знають заявника і їм відомо, що її дівоче прізвище «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено в трудовій книжці. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви заявника, свідків, заінтересованої особи, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на отримання пенсії. Як встановлено в судовому засіданні, свою трудову діяльність заявник розпочала в 1974 року електромонтером в електроремонтному цеху Криворізького металургійного заводу ім. Леніна, де їй виписали трудову книжку на її дівоче прізвище - [PERSON] (що є неправильним), а слід писати - [PERSON] (а.с. 6-8). У 1979 році вона вийшла заміж і змінила прізвище на [PERSON], про що є відповідна відмітка у трудовій книжці (а.с. 9). При внесенні записів у її трудову книжку працівник відділу кадрів металургійного заводу ім. Леніна неправильно написав її дівоче прізвище, внаслідок чого, при її зверненні до Пенсійного фонду в Софіївському районі працівники Фонду поставили під сумнів належність їй, [PERSON], трудової книжки виданої 23.07.1974 року на ім'я [PERSON] (а.с. 12). До теперішнього часу вона не зверталася до відділу кадрів металургійного заводу ім. Леніна з проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки по тій причині, що помилка при записі її прізвища в належній їй трудовій книжці виданій 23.07.1974 року відділом кадрів Криворізького металургійного заводу ім. Леніна на ім'я [PERSON] не створювала їй ніяких незручностей і вона не надавала цьому факту ніякого правового значення. Той факт, що дівоче прізвище заявника [PERSON] а не [PERSON] і те, що трудова книжка від 23.07.1974 року виписана на її ім'я і належить їй підтверджується: копією свідоцтва про її народження (а.с. 4), копією свідоцтва про восьмирічну освіту (а.с. 5), копією атестата (а.с. 5), копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 9), архівною довідкою (а.с. 11). Факт встановлення належності заявнику трудової книжки потрібно для нарахування пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Софіївському районі, яке відмовляє у цьому в зв'язку з розбіжностями в прізвищі в трудовій книжці та в свідоцтві про укладення шлюбу (а.с. 12). 09.08.2013 року коли заявник звернулася до адміністрації металургійного заводу ім. Леніна із проханням про внесення до її трудової книжки відповідних змін, то отримала довідку про те, що організацію, де вона працювала реорганізовано та перейменовано і зміни до записів у трудовій книжці внести неможливо (а.с. 11). Свідки [PERSON] та [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких кожен окремо пояснили, що досить давно знають заявника і їм відомо, що її дівоче прізвище «[PERSON]», а не «[PERSON]», як зазначено в трудовій книжці. Суд визнає достовірність цих пояснень з урахуванням того, що вказані свідки знають заявника та спілкуються тривалий час. Не протирічать пояснення свідків і іншим зібраним по справі доказам. В судовому засіданні встановлено, що при оформлені трудової книжки була допущена помилка при написанні дівочого прізвища заявника, замість «[PERSON]», було записано «[PERSON]». При зверненні заявника до суду з даною заявою нею було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством - сплачено 229,40 грн. судового збору, хоча Законом України «Про судовий збір» за розгляд цивільної справи даної категорії встановлено суму судового збору, яка складає 114,70 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а тому судовий збір у розмірі 114,70 грн. підлягає поверненню позивачу. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved