Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-16 00:00:00

В липні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 19.03.2007р. банк та відповідач уклали договір № НМXRRX11581753 про надання кредиту в сумі 870,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом терміном погашення до 18.03.2008р. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 02.07.2013р. утворилась заборгованість 22699,31 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складається між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 19.03.2007р. банк та відповідач шляхом підписання заяви позичальника № НМXRRX11581753 відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») уклали договір про надання кредиту в сумі 870,00 грн. на термін до 18.03.2008р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 02.07.2013р. утворилась заборгованість 22699,31 гривень, яка складається з 733,67грн. - тіло кредиту, 7680,03грн.- проценти за користування кредитом, 191,88грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 12536,62грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 500,00грн.- штраф (фіксована частина), 1057,11грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до п. 1.7.32 Умов строк позовної давності відносно вимог повернення кредиту, відсотків, неустойки, штрафів та пені становить 50 років. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня, штраф. Сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Положеннями розділу 5 Умов надання споживчого кредиту передбачена відповідальність за порушення позичальником зобовязання з повернення кредиту: сплата пені та штрафу. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved