Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що з 06 серпня 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги не надає, ухиляється від матеріального забезпечення сина, самостійно утримувати дитину немає змоги через низький рівень доходів. А тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в своїй заяві від 24.04.2013 року вимоги позову визнав, розгляд справи просив проводити у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про шлюб Серії І-ЕГ № 004217 вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року (а.с. 4). Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 5) Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №015803 сторони є батьками [PERSON]. (а.с. 23). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини, аліментів не сплачує. Неповнолітній [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері, яка не в змозі самостійно в повній мірі матеріально забезпечити дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка самотужки утримує дитину та згоду відповідача при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, а тому, суд вважає, що він спроможний надавати допомогу своєму неповнолітньому сину в розмірі 500 грн. щомісячно. Разом з тим, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму встановленого з 01.01.2013 року для дітей відповідного віку, згідно Закону України Про державний бюджет України на 2013 рік, а саме для дітей віком від 6 до 18 років 1210 грн. та встановлений ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину 30% від прожиткового мінімуму. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і досягнення нею повноліття, підлягає до задоволення. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved