Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-29 00:00:00

26 березня 2013 року позивач звернувся до суду із цивільним позовом в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] суму позики в розмірі 1788 гривень 67 копійок відповідно контракту №2462164 та №24162183, а також витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень та сплату судового збору в розмірі 229 гривень 41 копійки. Позивач у своєму позові також просив слухати справу без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка на виклики суду в судові засідання не з’являлася без поважних на те причин, а направлені повторні виклики до суду ігнорувала та відмовлялася їх отримувати. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є учасниками системи обліку трансферту майнових прав вимог цифровими титульним знаками «WebMoney Transfer», яка представляє собою систему онлайн платежів та середовищем для ведення електронного бізнесу між учасниками в мережі Інтернет. Кожний учасник системи «WebMoney Transfer» має унікальний цифровий ідентифікатор (мінімум один) – WMID: - WMID позивача: 186529131511; - WMID відповідачки: 384723443789. Для взаєморозрахунків між учасниками в системі «WebMoney Transfer» використовуються титульні знаки, які є еквівалентом обміну в товарообороті, який відбувається в мережі Інтернет. Таким чином, WM Debt Service - це сервіс системи «WebMoney Transfer», що дозволяє давати та брати займи титульних знаків (що йменуються WMZ, та еквівалентні доларам США) учасникам системи на певний час та під певний відсоток. 15 грудня 2012 року відповідачка [PERSON] взяла у позивача позику в розмірі 135,00 WMZ по контракту №2462164, а також 4,86 WMZ по контракту №2462183, що засвідчується контрактами та виписками по операціям за 15.12.2012 року долученими до матеріалів справи. Вказаними діями відповідачка також взяла на себе зобов'язання погасити борг до 14 січня 2013 року в розмірі 216,00 WMZ по контракту № 2462164 та в розмірі 7,78 WMZ по контракту № 2462183. Сума боргових зобов'язань склала: 216,00 + 7,78 = 223,78 WMZ (що еквівалентно 223,78 доларам США). Контракти (угоди позики титульних знаків) були укладені згідно правил проведення операцій в борговому сервісі (Debt Service) WebMoney Transfer і скріплені за допомогою аналога власноручного підпису. Крім того, 16 грудня 2012 року відповідачка через WebMoney Keeper звернулась до позивача із проханням позики 125 WMZ на один день, проте отримала відмову. В подальшому відповідачка [PERSON] відмовилась повернути позику взяту раніше в розмірі 223,78 WMZ еквівалентну 223,78 доларів США та сума якої склала в національній валюті 1788 гривень 67 копійок. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1,2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений законом, іншим нормативно-правовим актом, або договором. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ст.3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Таким чином, договір, укладений в електронній формі, має таку ж юридичну силу як і письмовий. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Офіційний курс долара США до української гривні, встановлений НБУ станом на 14.01.2013 р. складає 799,3000 гривень за 100 доларів США (газета «УК» № 7(4893) від 12.01.2013 р.), тобто сума боргу виходячи із підрахунку 223,78 доларів США х 7,993 грн. у національній валюті України складає 1788,67 гривень. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сторони не передбачали при укладенні договорів сплату відсотків відповідно до ст.1048 ЦК України у будь-якій сумі, тому з відповідачки підлягає стягненню згідно до ст.625 ЦК України три відсотка річних з простроченої суми згідно заявлених вимог з 14.01.2013 р. по 14.03.2013 р. (6О днів) в розмірі 1,10 доларів США, що еквівалентно 8,79 гривням (223,78 х 3 % : 365 х 6Одн. = 1,10 доларів США х 7,993 грн. = 8,79 грн.). Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи на виклики суду жодного разу не з'явилася так само як і не направила до суду будь-яких заяв чи заперечень з приводу пред'явлених позовних вимог, що свідчить про визнання нею фактів і обставин викладених у позовній заяві, а також суми нарахованої заборгованості. На основі вищевикладеного суд знаходить вичерпний перелік доказів на підтвердження позовних вимог позивача, а тому його позов є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов позивача задовольняється, то у відповідно до ст.ст.84,88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 229,41 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень відповідно договору про надання правової допомоги від 23.01.2013 року та квитанції №027133 від 23.01.2013 року.

Outcome: approved