overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно кредитного договору № ДЛ-12005132 від 01 вересня 2012 р. позивач надав [PERSON] кредит в сумі 2 000 грн. Позивач цілком виконав зобов'язання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Оскільки, виконання зобов'язань з боку відповідача не здійснюється, станом на 04 вересня 2013 р. виникла заборгованість в сумі 15 991,27 грн., яка складається з: 1 980,00 грн. - заборгованість по кредиту, 633,60 грн. - заборгованість по процентах, 13 305,60 грн. - пеня, 72,07 грн. - три відсотка річних, які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір при подачі позовної заяви 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору шкоду, що є підставою для стягнення суми заборгованості. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, боржник повинен виплатити кредиторові пеню, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності зі ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про надання кредиту, позивач надав відповідачу кредит в сумі 2 000,00 грн. Позивач цілком виконав зобов'язання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Виконання зобов'язань з боку відповідача не здійснюється. Умови договору до теперішнього часу не виконанні, і станом на 04 вересня 2013 р. виникла заборгованість за кредитом, яка складає 15 991,27 грн. Таким чином, аналіз вищенаведених доказів переконує суд у тому, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно кредитного договору № ДЛ-12000242 від 28 квітня 2012 р. позивач надав [PERSON] кредит в сумі 1 600 грн. Позивач цілком виконав зобов'язання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Оскільки, виконання зобов'язань з боку відповідача не здійснюється, станом на 04 вересня 2013 р. виникла заборгованість в сумі 17 523,05 грн., яка складається з: 1 600,00 грн. - заборгованість по кредиту, 512,00 грн. - заборгованість по процентах, 15 328,00 грн. - пеня, 83,05 грн. - три відсотка річних, які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір при подачі позовної заяви 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору шкоду, що є підставою для стягнення суми заборгованості. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, боржник повинен виплатити кредиторові пеню, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності зі ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про надання кредиту, позивач надав відповідачу кредит в сумі 1 600,00 грн. Позивач цілком виконав зобов'язання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Виконання зобов'язань з боку відповідача не здійснюється. Умови договору до теперішнього часу не виконанні, і станом на 04 вересня 2013 р. виникла заборгованість за кредитом, яка складає 17 523,05 грн. Таким чином, аналіз вищенаведених доказів переконує суд у тому, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, припинила з ним шлюбні стосунки та не бажає їх поновлення. В судовому засіданні позивач підтвердила позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Позивач проти цього не заперечує. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім’ї стали неможливими. В судовому засіданні встановлено, що 07 березня 1992 р. сторони зареєстрували шлюб у Петровському відділі РАЦСу м. Донецька, актовий запис № 114. Сімейне життя не склалось, сторони припинили шлюбні стосунки та не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

21.10.2013 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON], яка народилась [INFO] та просить суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав посилаючись на те, що вона веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки, не опікується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. За час мешкання на території Валуйської сільської ради та с. Вільхове, відповідачка зарекомендувала себе з негативного боку. Крім того, сама дитина відмовилась повертатися до матері додому . На теперішній час дитина проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі й наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило. Прокурор позов Органу опіки та піклування Валуйської сільської ради підтримав у повному обсязі, вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дочки [PERSON], яка народилась [INFO]. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Станично-Луганської РДА, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та одночасно зазначив про підтримання позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України переконався в ухиленні відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дочки. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] дійсно є матір'ю відносно неповнолітньої [PERSON], яка народилась [INFO], а [PERSON] - батьком дитини (арк. справи 10). З матеріалів справи також вбачається, що відповідачка [PERSON] характеризується з негативного боку, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається (а.с. 13, 14). Про відмову дитини від повернення до матері свідчить заява неповнолітньої [PERSON] (а.с. 18). На теперішній час дитина проживає зі своїм батьком, про що також свідчить висновок Служби у справах дітей Станично-Луганської РДА від 14.10.2013 р. №612 «Про доцільність повернення малолітньої [PERSON], яка народилась [INFO], до батька [PERSON]» (а.с. 20-23, 24), З наведених доказів слідує, що відповідачка вихованням та матеріальним забезпеченням дочки [PERSON] не займається, її життям не цікавиться. Також, наведені докази переконали суд в необхідності позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, тому що вона не переймається станом здоров`я своєї дочки, ухиляється від обов`язків по її вихованню та матеріальному утриманню, передбачених законом. На підставі викладеного, відповідно до ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який був укладений 14.02.1998 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 78. Від шлюбу сторони мають дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також в заяві позивач зазначає, що з березня 2013 року між ними фактично припинені сімейні відносини, припинено ведення спільного господарства, хоча фактично вони продовжують проживати за однією адресою разом із дітьми. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просила справу розглядати у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим і при цьому виходить з наступного. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14.02.1998 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 78. Сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Зважаючи на складність виготовлення повного тексту рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, оголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовити протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства згідно викладених у статті 15 ЦПК України правил цивільної юрисдикції. 20 грудня 2013 року до суду надійшла заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду. Згідно за положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у межах вирішуваного питання, суд вважає можливим задовольнити заяву про залишення позову без розгляду зважаючи на таке. Відповідно до положень статті 207, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2013 року звернулась до суду із заявою, з урахуванням наступних уточнень до якої, просила суд встановити факт, що вона була дружиною [PERSON], померлого [INFO] року. Вимоги заяви мотивовані тим, що заявник не може скористатись своїм правом на отримання соціальної допомоги після смерті чоловіка, через розбіжності в місцях народження подружжя, зазначені в свідоцтві про одруження та відповідними паспортними даними. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах заяви наполягала, пославшись на надані докази. Представник Головного управління Пенсійного фонду в АР Крим в суд не з'явився. Судом встановлено таке. [PERSON] помер [INFO] року, на що вказує свідоцтво про смерть. [PERSON] після смерті чоловіка звернулась до Головне управління пенсійного фонду в АР Крим із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою годувальника. Проте, рішення пенсійного органу від 18.01.2013р. №28/08-26 у вказаній виплаті заявнику було відмовлено. Підставою для відмови стали розбіжності щодо місця народження подружжя в свідоцтві про одруження та відповідних паспортних даних. Дані розбіжності знайшли своє підтвердження оглядом вказаних документів. Разом з тим, всі інші дані, щодо подружжя повністю узгоджуються, а також знаходять своє повністю чи частково підтвердження даними, що містяться в свідоцтвах про народження, свідоцтві про смерть [PERSON] Крім того, подружжя за паспортними даними зареєстровані за однією і тією ж адресою. За таких обставин, у суду не залишається сумнівів, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям до смерті останнього, а наведені розбіжності в їх документах суд відносить до описок. Відповідно до п.12 постанови КМ України від 17.07.1992 року «Про порядок нарахування вислуги років, призначення і виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям строкової служби і військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і членам їх сімей» члени сімей померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців мають право на одноразову грошову допомогу. Оскільки, вказані описки дійсно ставлять під сумнів родинні відносини заявника з померлим, і усунути ці розбіжності в іншому порядку не можливо через смерть чоловіка, то суд знаходить заяву обґрунтованою і такою, що може бути задоволена, на підставі і в порядку, передбаченому ст.256 ЦПК України. Судові витрати перерозподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 25.10.2002 року Відділом реєстрації актів про одруження м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1218. 20 грудня 2013 року до суду надійшла заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду. Згідно за положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у межах вирішуваного питання, суд вважає можливим задовольнити заяву про залишення позову без розгляду зважаючи на таке. Відповідно до положень статті 207, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Сімферополя звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа -ВК Сімферопольської міської ради, про виселення. 20 грудня 2013 року до суду надійшла заява представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду. Згідно за положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у межах вирішуваного питання, суд вважає можливим задовольнити заяву про залишення позову без розгляду зважаючи на таке. Відповідно до положень статті 207, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 23 грудня 2006 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 667. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітню доньку Ангеліну, [INFO], яка проживає з нею. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2013 року, вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім’ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки вони обоє створили нові сім’ї. Просила відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 23 грудня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 667. Від шлюбу мають малолітню доньку Ангеліну, [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім’ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, що має істотне значення згідно ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв’язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо відновлення дошлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Заявник звернувся з вказаною заявою посилаючись на те, що 24.11.2006р. ним було придбано земельну ділянку площею 0,0846га, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в садівничому товаристві «Будівельник-3» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки. При укладені даного договору було допущено помилку при зазначенні кадастрового номеру земельної ділянки, а саме було вказано «кадастровий номер 6522381000:05:020:0206» замість «кадастровий номер 6522381000:05:020:2060». Дана помилка перешкоджає заявнику в реєстрації земельної ділянки в реєстраційній службі. В судовому засіданні заявник підтримав заяву на вказаних в ній підставах та просив встановити факт належності йому на праві власності ділянки площею 0,0846га, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в садівничому товаристві «Будівельник-3», вид використання земельної ділянки - для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер 6522381000:05:020:2060. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений. Заслухавши пояснення заявника, проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Статтею 256 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності заявнику земельної ділянки площею 0,0846га, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в садівничому товаристві «Будівельник-3», вид використання земельної ділянки - для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер 6522381000:05:020:2060, на праві власності підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.11.2013р. Іншої можливості довести своє право власності на майно заявник не має. На підставі викладено та

Outcome: approved