Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом та просить визнати за ним право власності на гараж № 11 в ряді № 24 загальною площею 28,2 м. кв., який розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Лісова поляна», що у с. Модричі, Дрогобицького району, Львівської області. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2004 року його було прийнято у члени гаражно-будівельного кооперативу «Лісова поляна», що знаходиться у с. Модричі, Дрогобицького району, Львівської області, де у нього на момент вступу у вищевказаному кооперативі знаходився недобудований гараж. У 2004 році йому було передано у користування земельну ділянку площею 0,0029 га., яка розташована в ряді № 24 за місцем № 11 у гаражно-будівельному кооперативі «Лісова поляна» для будівництва вищевказаного гаража, що підтверджується довідкою виданою головою кооперативу від 3 серпня 2009 року за вих. № 35/2. 13.09.2013 року він звернувся в органи БТІ та виготовив технічну документацію (технічний паспорт) на вищевказаний гараж. На плані умовне позначення гаража 1/28.2, а його загальна площа становить 28.2 кв.м. Самочинно збудований ним гараж не зачіпає та не порушує права третіх осіб, збудований в межах закріпленої за ним земельної ділянки та відповідає усім нормам. На його прохання зареєструвати в органах БТІ вказаний гараж, йому повідомили, що його зареєструвати не можуть, так як у нього відсутні правовстановлюючі документи, про що видано відповідну довідку від 16.09.2013 року за вих. № 1462, а тому він змушений звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник відповідача голова гаражно-будівельного кооперативу «Лісова поляна» [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення даного позову, вказав, що вказане самочинне будівництво здійснено з дотриманням будівельних та протипожежних норм та правил і не порушує прав інших осіб. Представник третьої особи Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду даної справи. Подав суду клопотання з якого вбачається, що Модрицька сільська рада як орган місцевого самоврядування не має будь якого відношення до даної цивільної справи, оскільки Модрицькою сільською радою не видавались документи, які стосуються даного спору, а також права Модрицької сільської ради ніким не порушені та у Модрицької сільської ради не виникають зобовязання щодо учасників процесу, їх прав та обовязків. Вислухавши пояснення позивача його представника, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки виданої гаражно-будівельним кооперативом «Лісова поляна», код: 30061916, № 35/2 від 03.08.2009 року, вбачається, що [PERSON] являється членом ГБК «Лісова поляна» і за ним закріплена земельна ділянка площею 0,0029 га, та яка розташована у ряді № 24, місце № 11. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а в ст. 55 Конституції України записано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається даною особою. Особа, яка виготовила річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК). Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК). Враховуючи наведене, той факт, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна позивачем здійснено на закріпленій за ним земельній ділянці, без порушення будівельних норм і правил, а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved