Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22333,72 гривень, а також судовий збір в розмірі 223,34 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 004-20202-230607, відповідно до умов якого позивач відкриває [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає на надає платіжну картку з ПІН-кодом до неї, здійснює обслуговування Держателя на умовах, що містяться в додатку №1 до вказаного договору, при цьому ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно, а відповідач, у свою чергу, зобов'язався щомісяця, в строки, встановлені договором, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Однак відповідач порушив свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим, станом на 07.05.2012 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 22333,72 гривень,з яких: тіло кредиту - 7367,73 гривень, заборгованість за відсотками - 5264,98 гривень, заборгованість за комісіями - 9701,01 гривень та пеня 300 гривень. Представник позивача Марченко І.Г., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, - в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у сумі 924 гривень та, не заперечуючи проти укладення кредитного договору та наявності зазначеної заборгованості за ним, пояснив, що у грудні 2008 року, після оформлення зазначеного кредитного договору, в його сім'ї склалося скрутне матеріальне становище, викликане тяжким станом здоров'я дружини в зв'язку з пологами та вагітністю, з цієї підстави 22.02.2010 року відповідач звернувся до позивача із заявою про розстрочку сплати заборгованості за кредитним договором, однак йому було в цьому безпідставно відмовлено, у зв'язку з чим, всі нарахування за кредитним договором, проведені після вказаної дати вважає неправомірними. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 23 червня 2007 року на підставі заяви-анкети фізичної особи [PERSON] від 23.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» в особі кредитного інспектора Григор'єва Віталія Петровича та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-20202-230607 та додаток до нього щодо тарифів на обслуговування платіжних карток Delta Visa Classic тарифний пакет «Класичний», затверджених Рішенням тарифного комітету банку протоколом №9 від 20 березня 2007 року, відповідно до умов яких банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 гривень та на день укладення вказаного договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень для розрахунків за товари зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 29,9% річних, при цьому ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно та не може перевищувати загальної суми Кредитної лінії, Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії. Факт підписання кредитного договору, заяви [PERSON] від 23.06.2007 року та Тарифів відповідачем у судовому засіданні був визнаний. У вказаному кредитному договорі та додатках до нього визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з анкети позичальника [PERSON], яка також підписана останнім особисто, 23 червня 2007 року був відкритий рахунок [NUMBER], що свідчить про виконання Банком своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. Згідно п. 2.5. договору, відповідач зобов'язався щомісячно, в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування Кредитною лінією та /або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом, крім того здійснювати оплату вартості послуг, які надаються Банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування Рахунку у розмірі 2,99% щомісячно. Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору та не виконував належним чином свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, у зв'язку з чим станом на 07.05.2012 року за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 22333,72 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 7367,73 гривень, заборгованість за відсотками 5264,98 гривень, заборгованість за комісіями 9701,01 гривень. Згідно зі ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з п.2.6. кредитного договору, у разі порушення Держателем строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом, Держатель сплачує банку пеню в розмірі, визначеними Правилами та Тарифами. Відповідно до вищевказаного пункту кредитного договору, позичальнику було нараховано пеню у розмірі 300 гривень. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді відповідачем не була погашена вказана сума заборгованості. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у строк, відповідно до умов договору та вимог закону, а згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому посилання відповідача на те, що у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем він не мав можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором, суд не приймає до уваги, оскільки зазначена обставина не є підставою, що звільняє позивальника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Підстави припинення зобов'язання визначені законодавцем у статті 598 ЦК України. Відповідно до частини першої вказаної правової норми зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно п. 4.2. кредитного договору, він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи ту обставину, що станом на 22.02.2010 року відповідачем не виконані зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що банк правомірно нараховував відповідачу проценти за користування кредитом, оплату вартості послуг та пеню за період, вказаний в позовній заяві. Безпідставними є доводи відповідача про те, що він звертався до позивача із заявою про розстрочку суми заборгованості за кредитним договором та про неправильне нарахування виплат за кредитним договором після його звернення до банку із заявою про розстрочку виплати заборгованості за кредитом, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, неправильності наданих позивачем розрахунків суми боргу, а також обов'язку банку здійснити реструктуризацію кредитної заборгованості за заявою позивача, в ході судового розгляду відповідач не забажав скористатися будь-якими засобами захисту своїх інтересів і доведення обставин, на які він посилається в своїх запереченнях. Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо одностороннього списання грошових коштів банком на інший рахунок, що в подальшому призвело до наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у значному розмірі, оскільки п.2.13 кредитного договору передбачено, що держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів Договром та /або Кредитними договорами, укладеними Сторонами, в тому числі і плати за надані Банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами, у зв'язку з чим суд погоджується із розрахунком заборгованості за кредитним договром, наданим в ході судового розгляду позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог у розмірі 22333,72 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (згідно статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», затвердженого рішенням Загальних Зборів учасників банку від 15 вересня 2009 року протокол №29). Згідно платіжного доручення № 24383018 від 07 червня 2012 року, позивачем при пред'явленні позову до суду було сплачено судовий збір у сумі 223,34 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягується сума судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved