Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її мати – [PERSON], яка померла 18.11.1996 року, мала право на земельну частку (пай) розміром 5.2 умовних кадастрових гектарів, вартістю 14409 грн., яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Прогрес», що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0238159, виданим 27.09.1996 року Бахмацькою РДА. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері за заповітом у встановленому законодавством порядку, проте, при оформленні спадщини у вигляді права на земельну частку (пай), яке мала мати позивачки і яке посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0238159, виданим 27.09.1996 року Бахмацькою РДА, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на дану спадщину, оскільки, у позивачки відсутній вищевказаний сертифікат по причині того, що за життя мати не одержала його у відділі Держземагенства в Бахмацькому районі. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду за захистом своїх прав, тому вона просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), що належало її матері [PERSON] і посвідчується вищевказаним сертифікатом. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача – Бахмацької сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позов згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Судом встановлено, що після померлої 18.11.1996 року [PERSON], яка є рідною матір»ю позивачки [PERSON], остання є спадкоємицею за заповітом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку на земельну частку (пай) у зв»язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно – сертифікат на право на земельну частку (пай) від 27.09.1996 року не був отриманий спадкодавицею за життя. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 337265, виданого 18.11.1996 року, свідоцтва про народження позивачки серії ІІ-ЕЛ № 388989, виданого 03.07.1984 року, свідоцтва про укладення шлюбу позивачки серії ІІ-ОН № 290250 від 13.03.1986 року, копією заповіту від 19.05.1995 року, повідомленнями відділу Держземагенства № 01-25/5867 від 19.11.2013 року, № 01-22/3590 від 24.12.2013 року. Матеріалами справи підтверджено, що за життя мати позивачки – [PERSON], на підставі рішення Бахмацької РДА № 350 від 18.09.1996 року, мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Прогрес», розміром 5.2 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, вартістю 14409 грн., яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0238159, виданим 27.09.1996 року Бахмацькою РДА і зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 159. Проте, у зв»язку з тим, що даний документ не був виданий спадкодавиці за життя, то нотаріус не може видати позивачці свідоцтво про право на дану спадщину, посилаючись на ст.1297 ЦК України та п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки, для оформлення спадкових прав на нерухомість спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Згідно повідомлення Бахмацької районної державної нотаріальної контори №2386/01-16 від 27.12.2013 року, вбачається, що за заявою позивачки, була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], але свідоцтво про право на дану спадщину не видавалось. Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Земельний пай відповідно до указів Президента України: від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Судом встановлено, що право на земельну частку (пай) [PERSON] підтверджувалося сертифікатом серії ЧН № 0238159, виданим 27.09.1996 року Бахмацькою РДА і зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 159. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на земельну частку (пай), яке належало її померлій матері [PERSON] і посвідчується сертифікатом серії ЧН № 0238159, виданим 27.09.1996 року Бахмацькою РДА підлягають задоволенню. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved