Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 26 травня 2011 року було укладено договір позики № 06/05/11, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 100000 гривні, з кінцевим терміном повернення протягом 24-х місяців з дати отримання позики. Заочним Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року ухваленому у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради(Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов було задоволено та стягнуто на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради(Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» суму заборгованості за договором кредиту з врахуванням суми судових витрат у розмірі 102456 гривень 22 копійки. Позивач зазначає, що відповідач продовжує користуватися кредитними коштами не сплачуючи боргу, а тому у зв'язку з цим з нього підлягає до стягнення сума пені за період з 01 жовтня 2012 року по 28 лютого 2013 року у розмірі 4236 гривень 95 копійок. З посиланням на правила ст. 625 ЦК України, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму індексу інфляції за період з 01 жовтня 2012 року по 28 лютого 2013 року у розмірі 282 гривні 84 копійки та три проценти річних від простроченої суми за той же період у розмірі 847 гривень 40 копійок, а всього 5367 гривень 19 копійок та вирішити питання про судові витрати, які становлять 229 гривень 40 копійок. Позивач надіслав до суду клопотання слухати справу у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення судової повістки. Про причини неявки суду не повідомляв. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причини неявки суд не повідомив. Позивач у не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем 26 травня 2011 року було укладено договір позики № 06/05/11, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 100000 гривні, з кінцевим терміном повернення протягом 24-х місяців з дати отримання позики. Заочним Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року ухваленому у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради(Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позов було задоволено та стягнуто на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради(Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» суму заборгованості за договором кредиту з врахуванням суми судових витрат у розмірі 102456 гривень 22 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання стронами. Відповідно до п. 6.2 договору позики № 06/05/11 від 26 травня 2011 року, при простроченні повернення позики(її частини) відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення повернення. Пеня розраховується від неповерненої в строк суми. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів розрахунку, наданого представником позивача в додатку до позовної заяви вбачається, що позивачем було нараховано відповідачу пеню за період з 01 жовтня 2012 року по 28 лютого 2013 року у розмірі 4236 гривень 95 копійок, а всього 152000 гривень 19 копійок, суму індексу інфляції за період з 01 жовтня 2012 року по 28 лютого 2013 року у розмірі 282 гривні 84 копійки та три проценти річних від простроченої суми за той же період у розмірі 847 гривень 40 копійок. Таким чином, аналізуючи вищезазначені періоди та ставки розрахунку процентів за користування кредитом і розмір пені, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм у сукупності з проаналізованими матеріалами справи, суд бере до уваги та погоджується з позиціє позивача, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення, суми інфляції та суми пені в межах нарахувань в один рік, що прямо передбачено правилами статті 258 Цивільного кодексу України, яка регламентує спеціальну позовну давність. Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд бере до уваги наявність того факту, що відповідачем не повернуто Комунальному підприємству виконавчого органу Київради(Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» суму грошового зобов'язання за договором позики № 06/05/11 від 26 травня 2011 року і покладає в основу мотивування рішення суду розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем, вважаючи його вірним і таким що доводиться матеріалами справи дослідженими в ході розгляду справи. Суд дійшов категоричного висновку, що посилання позивача на наявність підстав для задоволення позовних вимог є правомірними і в конкретному випадку такі посилання в розумінні системного аналізу статті 625 ЦК України, умов укладеного договору позики № 06/05/11 від 26 травня 2011 року у сукупності з аналізом наданих сторонами спору доказів, що були ретельно досліджені та перевірені судом в ході слухання справи, надають суду можливість дійти переконливого висновку, що позов ґрунтується на вимогах Закону та є таким, що пред'явлений за наявності вірних правових підстав, а твердження представника позивача на його обґрунтування є переконливо доведеними перед судом і такими, що заслуговують на увагу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного-процесуального кодексу України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 229 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved