Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

28 листопада 2013 року позивач в особі представника ПАТ КБ «Приватбанк»гр. [PERSON] звернувся з позовом до відповідача гр. [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18531,17 гривень за кредитним договором від 13.03.2007 року та судових витрат у розмірі 229,40 гривень. В судове засідання представник позивача не прибув, звернувся з заявою про розгляд справи за відсутності представника та наполягає на стягнення суми боргу, заявленої до стягнення,розрахунок заборгованості з врахуванням нарахованих до стягнення сум , виходячи з того, що до стягнення заявлено суму 5215,83 гривні як заборгованість за кредитом, 7177,69 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 4779,02 гривні заборгованість з комісії за користування кредитом, та штрафів - в сумі 500 гривень( як фіксована частина) та 858,63 гривні штрафу( як процентна складова) та судових витрат в розмірі 229,40 гривень. В позовній заяві представник позивача вказав, що відповідач відповідно кредитного договору б/н 13.03.2007 року отримав кредит в розмірі 6000( шість тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік(1,9% за місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг , Правил користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, і вони додані до позовної заяви, вищевказаний договір за ст. 634 ч.1 є договором приєднання, дія договору передбачена на строк 12 місяців після підписання, та якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, представник позивача просить суд у зв'язку з порушенням умов кредитного договору , у відповідності до та п. 6.5.6.6,8.6 Умов надання банківських послуг, представник позивача просить суд стягнути загальну суму боргу станом на 31.10.2013 року в розмірі 18531,17 гривень та судові витрати за подачу позову, справу розглянути без участі представника позивача(а.с. 47). Відповідач гр. [PERSON] в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлений належним чином шляхом друкування оголошення в газеті «Наша газета» від 21.12.2013 року ( 189(3852)), у зв'язку з чим суд виніс ухвалу про розгляд справи без участі сторін без фіксації судового процесу та з винесенням заочного рішення у справі. Оглянувши подані докази у справі, суд приходить до висновку, що позов може бути задоволеним тільки частково, оскільки за матеріалами справи( а. с. 7,8-11) позивач за заявою відповідача дійсно надав відповідачу гр. [PERSON],який зареєстрований в [ADDRESS]( за попередньою реєстрацією проживав на [ADDRESS]( а.с.12, 28) кредит в розмірі 6000 гривень на платіжну карту ( оборот а.с.12) строком на 12 місяців з наступною пролонгацією договору в разі відсутності заперечень за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 22,80 відсотків річних з залишку заборгованості по кредиту, до повного погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також штрафів в разі порушення порядку погашення кредиту згідно з Умовами. За Умовами,а саме за п.2.1 банк був зобов'язаний надати позичальнику шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству (далі ТСП) коштів. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період оплати платежів були визначені в заяві позичальника, підписанням якої Клієнт та Банк , що свідчить про укладення кредитно - заставного договору . Розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцятимісячним відсотковим ставкам. За п. 4.1 за користування Кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту, позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах та заяві. За п.4.3 нарахування відсотків та винагород здійснюється в останню дату сплату відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості користування кредитом -360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань , передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень як фіксовану частину та 858,63 гривні як процентну складову. Та за цих обставин суд вважає, що в даному випадку за останнє одне й те саме порушення в виді штрафу двох різних видів за порушення зобов'язання відповідачем позивачем була передбачена подвійна відповідальність одного виду, яку суд вважає безпідставною, також суд не може стягнути комісію, розмір якої встановити неможливо з причин ненадання позивачем оригіналів документів,з яких можливо встановити її договірний розмір та з причин тієї ж подвійної відповідальності , тому що в ст. 61 Конституції зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки відповідач борг не сплатив , суд вважає, що заявлена до стягнення сума в 500 гривень та 858,63 гривень та 4779,02 гривні комісії( не передбаченої як забезпечення виконання зобов'язання за ЦК України, окрім з нарахуванням суми процентів за кредит за договором в розмірі 1,9% щомісячно) є подвійними видами відповідальності як відповідальність за порушення одного й того самого зобов'язання та безпідставне нарахування комісії ще й в розмірі, яка перевищує збитки від невиконання зобов'язання, які б були забезпечені за нормами ЦК) , тому суми 858,63 гривні та 4779,02 гривень не повинні бути стягненими з відповідача, оскільки стягненню підлягає , окрім основної суми боргу, відсотків та фіксованої частини штрафу, як сума штрафу за невиконання зобов'язання - фіксована частина в розмірі 500,0 гривень. Суд при цьому виходить з того, що ЦК України передбачено забезпечення виконання зобов'язання неустойкою,порукою, гарантією, заставою, притриманням , завдатком( ч.1 ст. 546).Неустойкою( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення зобов'язання; штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання; пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання( ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшеним за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків , та за наявності інших обставин, які мають істотне значення ( ч.3 ст. 551 ЦК України) Також, виходячи з інших Умов договору щодо нарахування суми боргу за кредитом в розмірі 5215,83 гривні, заборгованості за відсотками в сумі 7177,69 гривень, та штрафу в сумі 500 гривень, то всі перелічені суми в загальному розмірі 12893,52 гривні повинні бути стягнутими з боржника, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином до часу розгляду справи по суті відповідно до вимог ст.526,599 ЦК. Однак, суд виходить з вимог ст. ст. 10,11 ЦПК України, та розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вищевикладених обставин, окрім 12893,52 гривень загального боргу, підлягає стягненню з відповідача як судові витрати , або ще 229,40 гривень на користь позивача у справі як судовий збір та витрати на виклик відповідача в судове засідання в межах їх реальної середньої вартості з причин неподання позивачем квитанції про вартість оплати виклику відповідача у справі в судове засідання . Стосовно строків позовної давності щодо стягнення суми боргу , відповідач своїх заперечень не висловлював, від обов'язкової участі в розгляді справи свідомо ухилився, з зустрічним позовом до позивача не звертався, тому суду необхідно виходити з тих позовних вимог, які були підтримані у заявах представника позивача щодо підтримання позову та з умов його поновлення за договором. Суд застосовує в даному випадку ст.267 ч.2 ЦК України та вважає, що строк позовної давності не є пропущеним, оскільки відповідач ухилився від явки в суд , також цей строк не є порушеним за умов, що в Умовах договору передбачено, що разі відсутності заперечень відповідача строк дії спірного кредитного договору щорічно поновлюється за новий строк . На основі викладеного,

Outcome: partial