Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із відповідною заявою до відповідачів, який згодом уточнив, в обґрунтування якої зазначив, що відповідачі користаючись послугами позивача, оплату за надані послуги не здійснювали, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, внаслідок чого просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.07.1996 року по 01.12.2013 року в сумі 5390,60 гривень основного боргу; 4316,75 гривень - втрати від інфляційних процесів; 1551,49 гривень - 3% річних, а всього - 11258,84 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача ЛМКП «Теплокомуненерго» - Тагієва О.С. у судове засідання не з'явилася та до початку розгляду справи на адресу суду від неї надійшла заява, в якої вона підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі та провести розгляд справи за її відсутністю. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали та заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. Таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів без участі відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], відповідно до довідки № 91 від 15 листопада 2012 року, виданої ДУ № 3 МКП «Жилсервіс» /а. с. 6/. Теплопостачання будинку, у якому проживають відповідачі, робить позивач. Відповідачі зобов'язані робити щомісячну оплату за теплопостачання квартири, однак, своїх обов'язків належним чином не виконували, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.07.1996 року по 01.12.2013 року в сумі 5390,60 гривень, відповідно до фотокопії розрахунку заборгованості за житлово - комунальні послуги на о/р [NUMBER]. Судом встановлено, що між сторонами склалися житлові правовідносини. Статтями 64, 68, 162 ЖК України встановлено обов'язок наймача (наймачів), (власника) житлового приміщення сплачувати комунальні послуги, у тому числі і послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання. Плата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим в встановленому порядку тарифам. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вноситься щомісяця в строки, встановлені діючим законодавством. Відповідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки,платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач послуги відповідачу надав, і має право вимагати від відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] оплати наданих послуг. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість утворилася з 01.07.1996 року по 01.12.2013 року в сумі 5390 грн.60 коп. Таким чином, на думку суду, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає солідарному стягненню заборгованість за надані послуги. Що стосується вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних і інфляційних нарахувань, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржники, які прострочили виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає виключне право надавача послуг - пред'явлення вимоги про оплату наданої послуги від виконавця, право заявника на стягнення заборгованості із урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції не передбачено. Закон не передбачає такого поняття, як «інфляційні нарахування»; позивач посилається на ст. 625 ЦК України, в якій таке поняття відсутнє. Позивачем невірно витлумачені норми і поняття даної статті закону. Крім того, дана норма закону розповсюджується на випадки наявності грошових зобов'язань, зокрема з послуг фінансового характеру або виниклих з інших законних підстав. В даному ж випадку мова йдеться про поточну оплату комунальних послуг, які не є послугами фінансового характеру. Тому відсутні підстави для застосування даної норми закону до даних правовідносин. Згідно Постанови КМУ, що регулює питання нарахування плати за комунальні послуги, за несвоєчасну сплату комунальних послуг передбачено нарахування пені; інші нарахування на комунальні послуги не передбачені. Договору між сторонами, яким би було передбачено такі наслідки, також не укладалось. Крім того, суд враховує, що позивач не довів правильності поданих ним розрахунків і не зміг їх належним чином обґрунтувати. Враховуючи, що зазначеними нормативними актами передбачена інша відповідальність сторін у правовідносинах з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК Україні, є необґрунтованим та безпідставним. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed