Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 квітня 2012 року ПАТ АБ «Експрес-Банк» уклав з відповідачем кредитний договір № 92638/07/к4, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в розмірі 25 000, 00 грн., строком на 36 місяців, з 19 квітня 2012 року по 19 квітня 2015 року зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Банком було виконано свій обов’язок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, у зв’язку з чим в нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05 серпня 2013 року складає 26 449, 69 грн., а саме: сума боргу за кредитом – 20 236, 75 грн.; сума боргу за відсотками – 3 712, 94 грн.; сума штрафу за порушення умов договору – 2 500 грн. Представник позивача у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2012 року ПАТ АБ «Експрес-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 92638/07/к4, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в розмірі 25 000, 00 грн., строком на 36 місяців, з 19 квітня 2012 року по 19 квітня 2015 року зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 5.2.1 кредитного договору відповідач зобов’язався використовувати кредит на зазначені у договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором. На виконання умов договору позивач виконав взяті на себе зобов’язання за п.п. 1.1, 2.4 кредитного договору та 19 квітня 2012 року надав [PERSON] кредит у сумі 25 000, 00 грн. шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № 2245 та №2246 від 19 квітня 2012 року. Також доведено, що з грудня місяця 2012 року відповідачем не було сплачено кошти в розмірі 23 949, 69 грн., з яких – 20 236, 75 грн. – заборгованість за кредитом, 3 712, 94 грн. – заборгованість за відсотками. Пунктом 6.4 кредитного договору передбачено право Банку у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-якої умови кредитного договору зазначеного в п.п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, 5.2.6, 5.2.7 договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту за кожний випадок порушення будь-яких умов кредитного договору. Так, ПАТ АБ «Експрес-Банк» стало відомо, що [PERSON] змінив номер поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється нарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було на момент укладення кредитного договору та є на даний час роботодавцем відповідача. Таким чином, відповідач порушив вимоги п. 5.2.7 кредитного договору. Також судом встановлено, що 21 травня 2013 року та 04 червня 2013 року [PERSON] Банком направлялись вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Однак [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, у зв’язку з чим в нього виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05 серпня 2013 року складає 26 449, 69 грн., а саме: сума боргу за кредитом – 20 236, 75 грн.; сума боргу за відсотками – 3 712, 94 грн.; сума штрафу за порушення умов договору – 2 500 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання [PERSON] кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 264, 50 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved