Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до Соломянського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що 17.06.2006 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що за час перебування у шлюбі сторонам не вдалося створити сімю, оскільки виявилось, що сторони мають несумісні характери, психологічно не підходять один одному, мають різні погляди на життя. У звязку з цим, а також через постійні побутові суперечки, між позивачем та відповідачем виникали сварки та конфлікти, які віддали сторін одна від одної. Сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач, також зазначив, що подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сімя сторін фактично розпалась та поновити її неможливо. Позивач в судове засідання не зявився про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд не надавати строку для примирення у звязку з тим, що з листопаду 2012 року не проживає разом з відповідачем, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних відносин. Дітей віком до одного року з відповідачем не має. Також, просив справу розглядати за його відсутності у звязку із зайнятістю. Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, просила суд не надавати строку для примирення, у звязку з тим, що з листопада 2012 року не проживає разом з позивачем, вони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних відносин. Вагітності та дітей віком до одного року не має. Також, просила справу розглядати за її відсутності у звязку із зайнятістю. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 17 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільног № 858, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БК № 029900 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БК № 078425 (а.с.5). Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. В контексті ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved