Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пояснивши суду, що 08.04.2013р. о 06.30 год. відповідач перебуваючи в сатані алкогольного сп'яніння, керуючи ТЗ Хюндай д/н [NUMBER] в м. Хмельницькому по вул. Вінницькій 8 здійснив виїзд на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем Тойота Рав-4 д/н [NUMBER] під керуванням позивачки, в результаті чого позивачці нанесено моральну та матеріальну шкоди у вигляді пошкодження її транспортного засобу. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 188/13 про оцінку автомобіля Тойота Рав-4, номерний знак [NUMBER], від 16.04.2013 року, вартість відновлювального ремонту Тойоти Рав-4 складає 114 477,66 грн. Страховою компанією позивачці сплачено 45 660,00 грн., та отримано за продаж пошкодженого автомобіля 28 000,00 грн., а тому позивачка просить стягнути залишок суми пошкодженого автомобіля 40 817,66 грн. з відповідача, а також 950,00 грн. вартості медичного обстеження, та просить стягнути моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., а також покласти на відповідача судові витрати по справі в сумі 518,00 грн. В судовому засіданні позивач просить позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивачки 40 817,66 грн. відшкодування вартості знищенням автомобіля, 950,00 грн. вартості медичного обстеження, та 10 000,00 грн. моральної шкоди, а також покласти на відповідача сплачені нею судові витрати по справі в сумі 518,00 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, та подані докази, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. З положення ч. 1 ст. 1187 ЦК України випливає, що діяльність пов'язана з використанням транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Також, як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-траненортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Також, ст. 29 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що страховою компанією позивачці сплачено 45 660,00 грн., та нею отримано за продаж пошкодженого автомобіля 28 000,00 грн. Крім того Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року, №4 „Про судову практику в справах про відшкодувшшя моральної (немайнової) шкоди" - „Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб ". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодувапня. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає що з [PERSON] на користь позивачки слід стягнути матеріальну шкоду в сумі 40 817,66 грн., 950 грн. вартості медичного обстеження, та 518 грн. 00 коп. судових витрат. Крім того, заявлена позивачкою сума стягнення з відповідача в розмірі 10 000,00 грн. моральної шкоди, є необґрунтованою, та такою що не може бути задоволена, а тому її слід зменшити, та стягнути з останнього на користь позивачки 1 000,00 грн. моральної шкоди.

Outcome: approved