Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання права власності, посилаючись на те, що під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу сторонами була набута земельна ділянка та оформлена на відповідача. На даний час у позивача виникла необхідність в оформленні половини земельної ділянки на себе, проте відповідач проти цього заперечує, у зв'язку із чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та представник останнього позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач визнала позов в частині вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з позивачем та придбання сторонами під час спільного проживання земельної ділянки. Проте, відповідач зазначила, що грошові кошти за половину земельної ділянки позивач забрав від продажу нерухомого майна, а тому це має бути враховано при поділі земельної ділянки. Крім того, земельна ділянка була придбана для доньки сторін, а тому поділу не підлягає. Вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачем визнано, що сторони проживали однією сім'єю з 01.01.2004 року до вересня 2010 року без реєстрації шлюбу та під час спільного проживання 28.01.2008 року придбали земельну ділянку [ADDRESS] (далі - земельна ділянка) /а.с. 44/. Крім того, вказані обставини підтвердив свідок [PERSON] Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 70 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи те, що в період спільного проживання останні придбали земельну ділянку, при її поділі сторони мають право на ? її частину кожний. Оцінюючи належність допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вважає неспроможними доводи відповідача про те, що мета придбання земельної ділянки була для доньки сторін і половину коштів з продажу квартири відповідача позивач забрав собі, оскільки мета придбання майна у даному випадку, не впливає на можливість його поділу. В свою чергу, доказів, які б вплинули на можливість зарахування коштів в рахунок поділу майна, відповідач згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України суду не надала і відповідних вимог у передбачений законом спосіб не ставила. На підставі викладеного та

Outcome: approved