Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 8830 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 100000 грн., посилаючись на те, що була незаконно притягнута до кримінальної відповідальності. Представники відповідача та третьої особи заперечень проти позову не надали. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено, що постановою від 20.3.2008 р. слідчого СВ Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області було порушено кримінальну справу за № 45200800138 за звинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст.309 КК України, що передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 8.9.2011 р. було задоволено скаргу на зазначену постанову слідчого, постанову від 20.3.2008 р. було скасовано, у порушенні кримінальної справи щодо [PERSON] за ст.309 ч. 1 КК України було відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області від 30.9.2011 р. постанова районного суду від 8.9.2011 р. про скасування постанови слідчого про порушення кримінальної справи стосовно [PERSON] залишено без змін. За наступними позасудовими скаргами [PERSON] на незаконні дії працівників міліції будь-які рішення керівництвом міліції та прокуратури не приймалися. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею передбачено, що майнова завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок незаконного притягнення її до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, відшкодовується державою в повному обсязі. У судовому засіданні за наданими доказами доведено факт матеріальних витрат позивача лише у сумі 1905 грн. 99 коп. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов’язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі внаслідок незаконного притягнення її до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади. Згідно з п. 9 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995 р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що, за наявними доказами, у відшкодування позивачеві моральної шкоди слід стягнути 1000 грн. Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», за надання зазначеної позовної заяви [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial