Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 15.06.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідчем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначила, що вона не має можливості працювати, оскільки займається вихованням малолітньої дитини, тому теж потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовною заяви та до досягнення дитиною трьох років. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, Через канцелярію суду надав заяву, в якій визнав позов в повному обсязі. Просив розглядати справу за його відсутності. Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що з 15.06.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2), від якого мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3). У позові зазначено, що сторони однією сім»єю не проживають, дитина проживає з позивачем; відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Визнавши позов у повному обсязі, відповідач підтвердив обставини, викладені в позові. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що дитина мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, приймаючи до увани визнання позивачем позову в повному обсязі. суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що позивач не працює, займається вихованням малолітньої дитини і тому потребує матеріальної допомоги відповідача, відповідач визнав позов в повному обсязі, чим підтвердив матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання позивача в заявленому розмірі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved