Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») звернувся до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 04.12.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю, правонаступником яких є ПАТ "Ідея Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0258/Н11/95/0063423, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 5 924,75 грн., зі сплатою за користування кредитом у розмірі 0,08216 % за кожен день користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 04 червня 2010 року. Відповідачка [PERSON] не виконує кредитні зобов'язання належним чином. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 640,76 грн., яка станом на 15.10.2013 року складається з наступного: - 2 782,43 гривень - прострочений борг; - 2 482,38 гривень - простроченні проценти; - 47,62 гривень - строкові проценти; - 250,16 гривень - нарахована плата за кредитне обслуговування; - 984,37 гривень - прострочена плата за кредитне обслуговування; - 5258,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення платежів; - 2 885,00 гривень - віндікаційні витрати. У судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" Семенюк С.Я.., що діє за дорученням юридичної особи, у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] за викликом до суду не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила у частини позовних вимог про стягнення з неї віндікаційних витрат відмовити. Ухвалою суду від 24 вересня 2013 року витребуваний уточнений розрахунок суми заборгованості за кредитним договором № 0258/Н11/95/0063423 від 04 грудня 2008 року з вказанням періоду та підстав її утворення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. 04 грудня 2008 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» та ТОВ «Аккорд Плюс», правонаступником яких є ПАТ "Ідея Банк", і [PERSON] укладений кредитний договір № 0258/Н11/95/0063423, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» надає відповідачу кредит на споживчі потреби у сумі 5 924,75 грн., зі сплатою за користування кредитом у розмірі 0,08216 % за кожен день користування кредитом, з кінцевим терміном повернення по 04 червня 2010 року. Згідно з п.1.1. кредитного договору, кредитодавець зобов'язується надати позичальникові у кредит грошові кошти в сумі 5 924 грн. 75 коп. на строк 18 місяців з 04 грудня по 04 червня 2010 року, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом і інші платежі, передбачені цим договором. Позивачка [PERSON] отримала від ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» суму розмірі 5 000,00 грн., що підтверджено копіє ордера № 6 від 04.12.2008 року. Пунктом 4.1 передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,08216 % за кожен день користування кредитом з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту нараховується на початкову суму кредиту з розрахунку 0,99 % за кожний місяць користування кредитом. Щомісячна комісія за перерахунок заборгованості за договором нараховується на початкову суму кредиту з розрахунку 0,69 % за кожний місяць користування кредитом. Згідно з п.5.1. кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту, передбачених обов'язковим графіком платежів, кредитодавець має право нарахувати пеню, а позичальник обов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення. Із копій довідки-розрахунку заборгованості за договором № 0258/Н11/95/0063423 від 04.12.2008 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс», ТОВ «Аккорд Плюс» та [PERSON] вбачається, що станом на 29.03.2013 року заборгованість [PERSON] складає: - 2 782,43 гривень - прострочений борг; - 2 482,38 гривень - простроченні проценти; - 47,62 гривень - строкові проценти; - 250,16 гривень - нарахована плата за кредитне обслуговування; - 984,37 гривень - прострочена плата за кредитне обслуговування; - 5258,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення платежів; - 2 885,00 гривень - віндікаційні витрати. Відповідно до копії генерального договору від 06 жовтня 2008 року, ТОВ «Аккорд Плюс», ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» відступили, а ВАТ «Плюс Банк» прийняло права кредитодавця за кредитними договорами. Із копії статуту ПАТ «Плюс Банк» вбачається, що ПАТ «Плюс Банк» змінило назву на ПАТ «Ідея банк». У зв'язку з укладанням договору кредиту 0258/Н11/95/0063423 від 04.12.2008 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс», ТОВ «Аккорд Плюс», правонаступником яких є ПАТ "Ідея Банк", і [PERSON] виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно зі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач погашення відповідно до умов надання споживчого кредиту фізичної особи у встановлені договором строки не здійснював, у зв'язку з чим має заборгованість, яка складається з наступного: - 2 782,43 гривень - прострочений борг; - 2 482,38 гривень - простроченні проценти; - 47,62 гривень - строкові проценти; - 250,16 гривень - нарахована плата за кредитне обслуговування; - 984,37 гривень - прострочена плата за кредитне обслуговування; - 5258,80 гривень - пеня за несвоєчасне погашення платежів; - 2 885,00 гривень - віндікаційні витрати. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалу суду від 24 вересня 2013 року про витребування уточненого розрахунку та підстав її утворення позивач по суті не виконав. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] в однобічному порядку не виконувала покладені на неї умови кредитного договору по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, у зв'язку з чим сума заборгованості разом з належними відсотками, штрафом у сумі 11 755,76 гривень (2 782,43 + 2 482,38 + 47,62 + 250,16 + 984,37 + 5 258,80 = 11 755,76) підлягає стягненню з неї на користь позивача. Проте, суду не наданні докази, щодо утворення заборгованості [PERSON] по віндікаційним витратам, умовами кредитного договору зобов'язання по ним також не передбаченні, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню у розмірі 11 755,76 гривень. В частині стягнення зі [PERSON] заборгованості по віндікаційним витратам у сумі 2 885,00 гривень слід відмовити. Позивачем документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., які у відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial