Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, третя особа - [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 16.10.1993 року вона уклала шлюб з відповідачем, який 26.08.1999 року було між ними розірвано. [INFO] року в них народився син [PERSON]. В теперішній час їх син - [PERSON] з 01.09.2013 року навчається в ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище» по 22.03.2015 року денної форми навчання. В теперішній час вона працює у ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот». Інших матеріальних джерел (доходів) вона не має, так як фізична особа - підприємець вона не зареєстрована. ЇЇ син [PERSON] матеріальних джерел доходів не має, так як фізична особа - підприємець не зареєстрований. Отже її син потребує матеріальної допомоги від свого батька, який на даний момент працює в ПП «Великая китайская стена» на посаді інженера відповідно отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду з даним позовом, де в своїх вимогах просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків від встановленого законодавством прожиткового мінімуму, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення сином 23 років. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила доводи, що викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків від встановленого законодавством прожиткового мінімуму, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення сином 23 років. Додаткових пояснень не мала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку. У нього є матеріальна можливість сплачувати аліменти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочки, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст. 182 СК України. Частиною першою ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.06.1994 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народився [INFO] року, в графі батько вказаний [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої директором ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» № 369 від 05.09.2013 року, [PERSON] дійсно навчається у ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» з 01.09.2013 року пр. № 3-«3-4ДЗ» від 28.08.2013 року по 22.03.2015 року та знаходиться на неповному держзабезпеченні, денна форма навчання. Згідно довідки про доходи № 17628 від 11.12.2013 року ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», [PERSON] з 01.01.2005 року дійсно працює в ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на посаді апаратника та розмір нарахованої заробітної плати за переод з червня 2013 року по листопад 2013 року становить 17 596 грн. 58 коп., до сплати - 14418 грн. 63 коп. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача [PERSON] у зв'язку з навчанням син [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що його матеріальний стан дозволяє надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові [PERSON], який продовжує навчання. З огляду на зазначене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи матеріальний стан сторін, матеріальний стан дитини, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи потреби [PERSON], вважає можливим позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина -[PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду - 11.09.2013 року, до моменту закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого винесено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved