Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] грошових коштів за договором позики, мотивуючи це тим, що 10 листопада 2009 року [PERSON] позичив у позивачки гроші в сумі 5000 євро, що відповідно до офіційного курсу гривні до євро становить 55050 грн. [PERSON] зобов'язався повернути борг на першу вимогу позивачки, однак за першою вимогою позивачки [PERSON] грошові кошти не повернув. [PERSON] просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 5000 євро в національній валюті України з урахуванням офіціального курсу гривні по відношенню до євро, встановленого Національним банком України на дату розгляду справи, та сплачену при подачі позовної заяви суму судового збору. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивачки [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, не заперечує факт отримання 10 листопада 2009 року від [PERSON] грошей в сумі 5000 євро, однак вказує, що дану суму [PERSON] передала йому як повернення боргу від її матері [PERSON] Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1046 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 Цивільного Кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Представник позивачки посилається на те, що 10 листопада 2009 року [PERSON] позичила [PERSON] гроші в сумі 5000 євро без встановлення строку повернення позики, які [PERSON] зобов'язувався повернути по першій вимозі позивачки, що підтверджується власноручною розпискою [PERSON] Сам [PERSON] підтвердив, що гроші у вказаній сумі від [PERSON] отримав, розписка написана ним власноручно. Згідно ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Представник позивачки посилається на те, що в серпні 2013 року за відомими місцями перебування [PERSON] [PERSON] направлялась письмова вимога про повернення позичених коштів в сумі 5000 євро, яку [PERSON] отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про доставку, проти чого не заперечував і сам відповідач. Позичені кошти [PERSON] не повернув до цього часу, що підтверджується поясненнями як представника позивачки, так і самого відповідача. Відповідач [PERSON] вказує, що ніякого договору позики з [PERSON] не укладав, оскільки позивачка передала йому кошти, які [PERSON] заборгувала матір позивачки [PERSON], однак будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів не надав, повідомив суд, що ніяких письмових документів про наявність перед ним у [PERSON] боргових зобов'язань він не має. [PERSON] повідомив суд, що [PERSON] ніяких боргових зобов'язань перед ним не має. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка правомірно вимагає від відповідача повернення суми позики. Суд приходить до висновку, що, враховуючи вимоги позивача, суму боргу слід стягнути у національній валюті України з урахуванням офіціального курсу гривні по відношенню до євро, встановленого Національним банком України станом на 06 грудня 2013 року на рівні 1086,5684 грн. за 100 євро відповідно до наданої представником позивача інформації. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченої при подачі позовної заяви суми судового збору.

Outcome: approved