Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач - Харківська міська рада Харківської області, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір дарування нежитлових приміщень №№ 60-1, 60-2, 60-3, загальною площею 61,2 кв. м, що розташовані по [ADDRESS] від 03.09.2007 р. (зареєстрований в нотаріальному реєстрі під номером 8182), визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №№ 60-1, 60-2, 60-3, загальною площею 61,2 кв. м, що розташовані по [ADDRESS] від 13.09.2007 р. (зареєстрований в нотаріальному реєстрі під номером 2895), зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею, орієнтовно, 0,0020 га в тому числі шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до колишньої квартири № 60 (нежитлові приміщення №№ 60-1, 60-2, 60-3) в житловому багатоквартирному будинку по [ADDRESS] та повернути самовільно зайняту земельну ділянку за належністю Харківській міській раді, зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] привести нежитлові приміщення №№ 60-1, 60-2, 60-3 по [ADDRESS] в житловий стан (відновити квартиру №60 у житловому будинку по [ADDRESS], судові витрати стягнути з відповідачів на користь Харківської міської ради. В обгрунтування доводів позовної заяви уповноважений представник позивача зазначає, що відповідачем [PERSON] в 2006-07 рр. було здійснено самочинну реконструкцію квартири №60 в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] та змінено цільове призначення житлових приміщень квартири. Влаштовано в даній квартирі офіс з будівництвом прибудови на земельній ділянці комунальної власності, який на час звернення до суду використовується під розміщення відділення банку ПАТ КБ«Правекс-банк». На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2007 р. за [PERSON] було визнано право власності на нежитлові приміщення №№ 60-1, 60-2, 60-3, загальною площею 61,2 кв. м по [ADDRESS]. Право власності на зазначені нежитлові приміщення на підставі договору дарування від 03.09.2007 р. (зареєстрований в нотаріальному реєстрі під номером 8182) та витягу про державну реєстрацію права власності від 07.09.2007р. №15842682 перейшло до [PERSON] На теперішній час згідно договору купівлі-продажу від 13.09.2007р. (зареєстрований в нотаріальному реєстрі під номером 2895) право власності на вказані нежитлові приміщення перейшло до [PERSON] Згідно даних акту обстеження земельної ділянки від 14.09.2011 р. №2520/11, обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] загальною площею, орієнтовно, 0,0020 га використовується [PERSON] для експлуатації та обслуговування прибудови до колишньої квартири №60. Право користування зазначеною земельною ділянкою в установленому порядку не оформлено, земельна ділянка використовується з порушенням вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України. Приміщення квартири [ADDRESS] самочинно реконструйовано під нежитлові та влаштовано прибудову, в результаті чого самовільно зайнято земельну ділянку комунальної власності. Власник земельної ділянки - Харківська міська рада заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, це порушує права третіх осіб, а тому майно підлягає знесенню. Харківська міська рада як власник самовільно зайнятої земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею, орієнтовно, 0,0020 га, згоду [PERSON] на її використання не надавала, а тому має беззаперечне право на звільнення такої ділянки. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. 27.05.2011 р. до Харківської міської ради надійшла заява за підписом [PERSON] та інших мешканців будинку щодо порушення їхніх прав при здійсненні вказаної реконструкції квартири №60. В судовому засіданні уповноважений представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Свої заперечення мотивує тим, що вона ніяких дій щодо будівництва ( перебудови) та реконструкції нежитлового приміщення не здійснювала. Вказане приміщення було нею придбано вже в стані звершеної реконструкції. Приміщення не займає земельну ділянку комунальної власності. Права Харківської міської ради, як власника земельної ділянки комунальної власності, не було порушено. Просила прийняти до уваги той факт, що раніше судом розглядалася справа за позовом [PERSON] Рішеннями судів України було встановлено, що порушення прав третіх осіб не було. Відповідачі [PERSON] и [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи. Представник ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" подав до суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, в якій зазначив, що до спірного приміщення не має ніякого відношення, відділення Банку закрито в березні 2012 року. 16.05.2013 року за клопотанням уповноваженого представника позивача третю особу виключено з кола учасників процесу. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позивача та просила їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування заявлених вимог та заперечень на позовні вимоги, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу. Згідно зі ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені даною нормою, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 12 та Перехідних положень Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад відносяться повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів (які не перебувають у державній або приватній власності). Харківська міська рада, є органом, що здійснює повноваження власника земельних ділянок комунальної власності в м. Харкові і відповідно до вимог ст. 317 ЦК України їй належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Стаття 153 ЗК України гарантує недоторканість права власності на земельну ділянку. Власник вправі вимагати відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав є визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення . Статтею 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання угоди недійсною. Позивач зазначає, що первинною підставою для набуття [PERSON] права власності на нежитлові приміщення №№ 60-1, 60-2, 60-3, загальною площею 61,2 кв. м, що розташовані по [ADDRESS], було рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2007 року. Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, тому що це порушує права третіх осіб, а тому вказане майно підлягає знесенню. [PERSON] самовільно зайнято земельну ділянку комунальної власності та без відповідної правової підстави змінено функціональне призначення квартири. Самочинне будівництво прибудови порушує права Харківської міської ради, що полягає у позбавленні можливості володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, що перебувають у комунальній власності, на свій розсуд і в своїх інтересах. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Третя особа [PERSON] зверталась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про усунення порушення в здійсненні права користування житловим приміщенням, зобов"язання вчинення певних дій, відновлення стану земельної ділянки , анулювання реєстрації права власності, визнання угод недійсними. Рішенням суду від 18.02.2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Судовим рішенням було встановлено, що дійсно [PERSON] самочинно без дотримання Порядку вирішення питань, пов"язаних з самочинним будівництвом, які затверджені рішенням Харківської міської ради, здійснив перепланування належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] під нежитлове приміщення та добудував прибудову. Об"єкт самочинного будівництва було обстежено та зроблено висновок про можливість збереження та подальшої експлуатації реконструйованих приміщень за призначенням. Порушень прав позивача або третіх осіб не встановлено. Позивач [PERSON] не погодившись з вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 19.04.2011 року апеляційну скаргу відхилено. В травні 2011 року [PERSON] звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.10.2011 року касаційну скаргу відхилено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19.04.2011 року залишено без змін. Рішення суду 1 інстанції набрало законної сили. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відтак, судовим рішенням встановлено, що порушення прав третіх осіб здійсненням відповідачем [PERSON] зазначеної реконструкції належної йому квартири не порушує права власників інших квартир в даному житловому будинку. Позивачем не надано доказів, щодо порушення його прав при проведенні самочинного будівництва приміщення квартири її власником. Відповідач [PERSON] набула право власності на нежитлові приміщення за договором купівлі-продажу та має право розпоряджатися своїм майном незалежно від волі інших осіб. Позивач не є стороною в зазначеній угоді, доказів щодо порушення його прав не надано. Доводи позивача в частині того, що при здійсненні реконструкції квартири [ADDRESS] порушено права не тільки Харківської міської ради, а й інших власників квартир у даному будинку, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи та спростовані сукупністю інших доказів, які зібрано в рамках вирішення спору в судовому порядку. Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області відповідно до вимог ст..ст.6 та 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] при використанні східців, які прибудовано до нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] Відповідачем [PERSON] до матеріалів справи надано акт № 74 ( 534) від 25.11.2013 року перевірки дотримання вимог земельного законодавства зі змісту якого вбачається, що до нежитлового приміщення, яке розташоване на першому поверсі будинку [ADDRESS] прибудовані сходці. Відповідно до вимог ч. 1 ст..79 ЗК України , у власність або у користування може бути надана земельна ділянка для обслуговування всього будинку, а не його частини, оскільки установити на місцевості межі ділянок для обслуговування окремих приміщень в багатоквартирному будинку не можливо. Ознак порушень земельного законодавства з боку [PERSON] не виявлено. Аналогічна позиція Державного комітету України із земельних ресурсів стосовно того, що надати в оренду або у власність земельну ділянку для обслуговування вбудованого чи прибудованого приміщення в багатоповерховому будинку не можливо, оскільки не можливо створити об"єкт земельних відносин. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, доводи позивача- Харківської міської ради, як власника самовільно зайнятої земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею, орієнтовно, 0,0020 га, в частині того, що він згоду [PERSON] на використання земельної ділянки не надав, а тому має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним та, має беззаперечне право на звільнення такої ділянки, не ґрунтуються на вимогах чинного земельного законодавства України. Вимогами ст. 321 ЦК України передбачено , що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, право власності є непорушним. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Самочинне будівництво прибудови не порушує права Харківської міської ради, можливості володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, що перебувають у комунальній власності, на свій розсуд і в своїх інтересах. Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження законності та обгрунтованості заявлених ним позовних вимог. Відповідно до ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Користування відповідачем [PERSON] частиною земельної ділянки, на якій розміщені прибудовані східці, не призводить до порушення права власності Харківської міської ради на земельну ділянку . Таким чином, законних підстав для захисту майнових прав позивача у сфері відновлення порушеного права власності на земельну ділянку, шляхом визнання недійсним договорів дарування та купівлі-продажу, не вбачається, тому що його права не порушено. Відповідач [PERSON] надала суду достатньо доказів, які свідчать про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним договору дарування нежитлових приміщень №№60-1, 60-2, 60-3 загальною площею 61,2 кв м , що розташовані по [ADDRESS] від 03.09.2007 року , укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 8182 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №№60-1, 60-2, 60-3 загальною площею 61,2 кв м , що розташовані по [ADDRESS] від 13.09.2007 року , укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 2895, про зобов"язання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по [ADDRESS] , загальною площею, ориєнтовно, 0,0020 га шляхом знесення самочинно побудованої прибудови до колишньої квартири № 60 ( нежитлові приміщення №№60-1, 60-2, 60-3 у житловому багатоквартирному будинку по [ADDRESS] та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки за належністю , про зобов"язання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] привести нежитлові приміщення №№60-1, 60-2, 60-3 по [ADDRESS] в житловий стан шляхом відновлення квартири [ADDRESS], не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed