Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із заявленими вимогами в обґрунтування позову зазначили, що [INFO] під час виконання трудових обов'язків на шахті «Південна» ДП «Дзержинськвугілля» загинув їх син [PERSON]. Після смерті сина відділенням ФСС м. Дзержинська було призначено їм щомісячні виплати, як особам які є непрацездатними, не перебували на утриманні загиблого, але мали на це право. Оскільки син фактично до часу своєї загибелі мешкав разом з ним, забезпечував їх, допомагав, а, отже, був членом їх сім'ї то вони мають право на єдиноразову допомогу, як членам сім'ї загиблого в розмірі його п'ятирічного заробітку на сім'ю та однорічного заробітку кожному. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги, суду пояснив, що [PERSON] постійно мешкав з батьками за адресою [ADDRESS]. Зареєстрований був за адресою [ADDRESS], але в зазначеному будинку не мешкав з-за непридатності його для проживання. З батьками загиблий мешкав однією сім'єю, мав заробіток, який витрачався на нужди батьків, вів з батьками сумісне господарство, допомагав в побуті, одружений не був, дітей не мав. Батьки [PERSON] мають захворювання, є особам похилого віку та потребували від нього допомоги, а, отже, фактично , знаходились у нього н утриманні. Просив суд встановити факт сумісного проживання однією сім'єю [PERSON] зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] та перебування останніх на його утриманні. Зобов'язати ФСС м. Дзержинська призначити та виплатити [PERSON] та [PERSON] одноразову допомогу як членам сім'ї загиблого в розмірі його п'ятирічного заробітку а сім'ю та однорічного заробітку кожному. Представник позивачів [PERSON] суду пояснила, що є сестро загиблого. Тривалий час до смерті [PERSON] мешкав разом з батьками за адресою [ADDRESS]. [PERSON] зустрічався з жінкою на ім'я [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS], за декілька місяців до загибелі [PERSON] у 2012 році ця жінка мешкала разом з ним в будинку їх батьків за адресою [ADDRESS]. Вони жили в окремій кімнаті, разом відпочивали, проводили сумісний час, бували за адресою проживання [PERSON] в [ADDRESS]. [PERSON] допомагав батькам, вів з ними спільне господарство. Його похорони здійснювали батьки. Представник відповідача ФСС. м. Дзержинська із заявленими вимогами не погодився, суду пояснив, що після смерті [PERSON] його батькам були призначені щомісяні виплати як особам які не перебували на утриманні загиблого, але мали на це право. Під час розслідування нещасного випадку та зустрічі з сімєю загиблого було встанволено, що [PERSON] мав співмешканку [PERSON], які також було надано допомогу шахтою після загибелі [PERSON] В, звязку з чим, останній не може вважатися членом сімї своїх батьків. Просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачів. [PERSON] допомагав батькам, був на заробітках в Москві та надавав гроші батьку для операції. За деякий час до загибелі [PERSON] зустрічався з [PERSON], яка часто приходила до позивачів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є заступником голови ОСП «Доброта», надавала довідку сестрі згиблого [PERSON] щодо місця його реєстрації за її проханням. В довідці від 11.06.2012р. визначено місце реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS], а не місце його фактичного проживання. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює головою профспілкового комітету шахти «Південна». Після нещасного випадку, що стався з [PERSON] він особисто відвідував [PERSON] та батьків загиблого, які мешкали за різними адресами. Зі слів співробітників шахти знає, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом по [ADDRESS], оскільки [PERSON] також працювала на шахті. На теперішній час [PERSON] померла. Коли були похорони [PERSON], то з моргу м. Горлівки трудну з його тілом було доставлено спочатку за місцем мешкання [PERSON] по [ADDRESS], а потім за місцем проживання батьків по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює юрисконсультом шахти «Південна» з листопада 2013р. Після загибелі [PERSON] була надана допомога як батькам загиблого, так і його співмешканці [PERSON], яка працювала на той час на шахті «Південна». Допомога надавалась у добровільному порядку, гроші збирались робітниками різних дільниць. Заслухав пояснення сторін, свідків, дослідив письмові докази п справі, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що не оспорюється сторонами, позивачі по справі є батьками [PERSON] який знаходився у трудових відносинах з відокремленим підрозділом "Шахтою "Південа" державного підприємства "Дзержинськвугілля". 08.06.2012 року з сином позивачів по справі стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він загинув, про що свідчить свідоцтво про смерть. За наслідками нещасного випадку був складений акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 9 від 18.07.2012. Після смерті [PERSON], його батьки, звернулись до відповідача із заявою про по призначення їм страхових виплат та постановою ФСС їм призначено щомісячні страхові виплати в розмірі 565,73. грн. на кожного, як непрацездатним особам, які не перебували на утриманні померлого, але мали на це право, що вбачається з матеріалів, наданих відповідачем. У відповідності до ст.ст. 256, 259 ЦПК України суд може встановити юридичний факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З наданих позивачами доказів вбачається, що [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] не мешкав, але був зареєстрований, що підтверджується актом від 22.08.2012р., на час загибелі мешкав з батьками за адресою [ADDRESS] та останні чотири роки здійснював догляд за своїми батьками похилого віку, допомагав їм матеріально, купував ліки, що відображено в акті вуличного комітету від 21.08.2012р. Відповідно до довідки № 4420 від 26.06.2012р. [PERSON]. яка мешкає за адресою [ADDRESS] знаходилась на утриманні сина [PERSON] та на час його смерті мешкала сумісно з ним за вказаною адресою. З акту вуличного комітету від 20.10.2012р. вбачається, що [PERSON] мешкала за адресою [ADDRESS] сама, співмешканця не мала, за будинком доглядала сама. Відповідно до акту обстеження матеріально- побутових умов від 08.10.2009р. [PERSON] перенесла важку операцію в м. Донецьку та потребує матеріальної допомоги на лікування та реабілітаційний догляд. Комісією вирішено питання щодо надання матеріальної допомоги [PERSON] В той же час представником відповідача надані суду наступні докази: довідка про склад сім'ї від 11.06.2012р., з якої вбачається, що до складу сім'ї [PERSON] на час загибелі [PERSON] входять батьки загиблого [PERSON] та [PERSON] Відповідно до протоколу засідання комісії з спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.06.2012р. на шахті «Південна» ДП «Дзеринськвугілля» по прийому сім'ї загиблого [PERSON] від 13.06.2012р. на засіданні були присутні батьки загиблого, « цивільна дружина» загиблого [PERSON] та сестри загиблого. Як вбачається з протоколу, на засіданні вирішувалось питання надання матеріальної допомоги , а, отже, вирішено виплатити батьками загиблого допомогу за колективним договором, заробітну плату, яку не отримав загиблий та призначити щомісячні страхові виплати в розмірі 565,73 грн., «цивільній дружині» загиблого [PERSON] вирішено надати матеріальну допомогу- добровільно зібрану суму колективом та надати допомогу в ремонті даху за адресою [ADDRESS] Докази надані суду сторонами є досить суперечливими та протирічать один одному, щодо визначення фактичного місця проживання загиблого [PERSON] та кола осіб, з яким він мешкав. Вирішуючи це питання суд виходить з наступного. Судом встановлено та підтверджено сторонами, що на час смерті [PERSON] мав відносини з жінкою [PERSON], яка на час розгляду справи в суді померла. Представник позивач [PERSON], яка є сестрою загиблого підтвердила в суді, що [PERSON] та [PERSON] зустрічались, деякий час проживали у позивачів за адресою [ADDRESS], мешкали в окремій кімнаті, відвідували разом місце поживання [PERSON] [ADDRESS], де мали спільних друзів. Свідок [PERSON] пояснив, що труну з тілом [PERSON] під час його похорон спочатку привезли за адресою [ADDRESS], а потім за місцем проживання батьків по [ADDRESS]. Акти вуличного комітету, довідки та інші докази, надані позивачами свідчать про проживання [PERSON] з батьками, але не є доказом проживання [PERSON], як члена сім'ї позивачів, адже відносини між [PERSON] та [PERSON] на час його загибелі не були припинені, остання відвідувала [PERSON] за місцем мешкання батьків як жінка, з якою у загиблого сталися тривалі, взаємні стосунки, пов'язані спільним побутом, що на думку суду унеможливлює визнання [PERSON] членом сім'ї своїх батьків, незважаючи на сумісне проживання. Рішення Дзержинського міського суду від 26.10.2012р. за яким на користь позивачів стягнуто моральну шкоду внаслідок загибелі сина на виробництві не є доказом факту проживання [PERSON] з батьками як члена сімї, адже вказані обставини розглядались в межах іншого предмету спору. Відповідно до записів в протоколі засідання комісії з розслідування нещасного випадку від 13.06.2012р. щодо виплати [PERSON] зібраної працівниками шахти матеріальної допомоги, остання визначена як « співмешканка» [PERSON] Вказаний документ хоч і не містить прямих відомостей про проживання [PERSON] та [PERSON] разом, але свідчить про згоду батьків загиблого, які були присутні під час вирішення питання розподілення допомоги, із встановленням вказаних обставин.Отже, вимоги позивачів щодо проживання [PERSON] разом з батьками однією сімєю є недоведеними. За змістом ст. 28 Закону України від 23 вересня 1999 року " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страхові виплати, які ФСС України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Згідно із ч. 7 ст. 34 Закону України від 23 вересня 1999 року " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Відповідно до ст. 33 Закону України від 23 вересня 1999 року " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Згідно з пп. 1.2, 6.1.4, 6.1.8 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління ФСС України від 27 квітня 2007 року, у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції ФССУкраїни в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції ФСС в районах та містах обласного значення зобов'язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право: 1) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 2) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; 3) щомісячну страхову виплату в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого (щомісячна страхова виплата); 4) страхову виплату потерпілому у розмірі його середньомісячного заробітку при тимчасовому переведенні його на легшу нижче оплачувану роботу; 5) страхову виплату потерпілому під час його професійної реабілітації; 6) щомісячну страхову виплату особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого; 7) відшкодування вартості ритуальних послуг, пов'язаних з похованням померлого. Отже. із загального аналізу викладених норм вбачається, що право на страхові виплати у разі смерті потерпілого мають особи, визначені ст.. 33 цього Закону. Непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право (незалежно від того, разом вони проживали чи окремо) - мають право тільки на призначення страхових виплат, а , отже, встановлення факту перебування їх на утриманні померлого, не має жодних юридичних наслідків, в звязку з чим, в задоволені вимог, щодо встановлення факту знаходження позивачів на утриманні [PERSON] на час його смерті, слід відмовити. Враховуючи, що відповідачем вже призначені позивачам щомісячні страхові виплати як непрацездатним особам, що не перебували на утриманні померлого, але мали на це право, та враховуючи вищенаведені судом висновки, суд приходить до висновку , що в задоволенні вимог позивачів слід відмовити.

Outcome: dismissed