Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок №61 з надвірними спорудами, розташованими по вул. Некрасова в с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, який належав померлій 27.04.2011 року [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явилися. Позивач направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника (а.с.22). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок №61 з надвірними спорудами, розташованими по вул. Некрасова в с.Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджується довідками Новонекрасівської сільської ради за вих.№1163 від 12.12.2011 року та за вих.№1044 від 02.12.2013 року; земельна ділянка №133' площею 0,58 га, передана для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №955749, виданого 12.06.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.521.00092, кадастровий номер 5122083200:01:004:0044; земельна ділянка №133 площею 0,58 га, передана для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №955749, виданого 12.06.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.521.00092, кадастровий номер 5122083200:01:004:0043; грошові кошти на рахунках №915510928, №3848, №057700489, які знаходяться в ТВБВ №10015/0473 Філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 7-9, 13, 48). 10.12.1999 року [PERSON] залишила заповіт, зареєстрований за №106, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося – [PERSON] (а.с. 14, 41). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №255071 від 28.04.2011 року, виданого Новонекрасівською сільською радою, [PERSON] померла 27.04.2011 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 24.01.2013 року [PERSON] визначено додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 27.04.2011 року (а.с.17). Судом встановлено, що у встановлений вищезазначеним рішенням додатковий строк [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 24.12.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] на ім’я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку №133' площею 0,58 га, передану для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №955749, виданого 12.06.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.521.00092, кадастровий номер 5122083200:01:004:0044; земельну ділянку №133 площею 0,58 га, передану для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №955749, виданого 12.06.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.521.00092, кадастровий номер 5122083200:01:004:0043; грошові кошти на рахунках №915510928, №3848, №057700489, які знаходяться в ТВБВ №10015/0473 Філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.39-47). Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №374/06/2013 від 18.12.2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №61 з надвірними спорудами, розташованими по вул. Некрасова в с.Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього (а.с.38). Осіб, які мають право на обов’язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved