Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, уточнивши його 22.11.2012р., у якому вказує, що 30 травня 1983 року згідно ордеру № 503, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської Ради, його бабуся [PERSON] разом зі своєю родиною вселилась у квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з родинним обміном квартир 26.03.1994р. [PERSON] вселилась у двокімнатну квартиру [ADDRESS], а батько позивача - [PERSON] і його родина переїхали у квартиру [ADDRESS]. 01.03.2001 р. шлюб між батьками позивача було розірвано, а [INFO] помер батько позивача - [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина на вказану кооперативну квартиру, оскільки пай за квартиру було сплачено батьком ще до розірвання шлюбу, батько як член ЖБК викупив дану квартиру, в силу чого згідно ч.3 ст. 384 ЦК України став її власником. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є позивач та мати спадкодавця [PERSON]. В установлений законом шестимісячний термін позивач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як йому було невідомо, що після смерті батька залишилась спадщина. Усе життя його мати - [PERSON] казала позивачу, що вищезазначена квартира належить [PERSON] Позивач мешкав у спірній квартирі до листопада 2011 року. Після того, як позивач не зміг потрапити до квартири, так як його матір змінила вхідні замки, він звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про вселення, при розгляді якого йому стало відомо, що його мати звернулася до цього ж суду з позовом про визнання його - [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою, не дивлячись на той факт, що до листопада 2011 року він постійно проживав разом зі своєю дружиною та сином у спірній квартирі. Під час розгляду по суті вказаного позову позивач дізнався, що 10.04.2012 р. рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя за [PERSON] було визнано право власності на спірну квартиру. Проте, згідно пояснень [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], остання ввела суд в оману, надавши недостовірну інформацію з приводу спірної квартири і що фактично власником квартири був батько позивача - [PERSON] З наведених підстав позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив його з поважних причин. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просить суд задовольнити позов з наведених вище підстав, визначивши йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлого батька. Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа - [PERSON], її представник проти позову заперечували, вказуючи, що зазначені позивачем обставини, через які він пропустив строк для прийняття спадщини, не є поважними. Крім того, 18.09.2012р. між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири. Позивач тривалий час проживав зі своєю бабусею, яка знала, хто є власником квартири, тобто у нього була наявна можливість отримати інформацію щодо наявності або відсутності спадщини. Третя особа [PERSON], її представник проти позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість. Третя особа [PERSON] просила позов задовольнити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. і ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПІК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від №30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що 30 травня 1983 року згідно ордеру № 503, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської Ради, бабуся позивача [PERSON] разом зі своєю родиною вселилась у квартиру [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 03.03.1994р. №65/1 затверджено рішення зборів уповноважених членів ЖБК 270 «Протон-6» від 22.02.1994р. (протокол №48) про прийняття в члени ЖБК [PERSON], передачу паю і закріплення за ним трьохкімнатної квартири [ADDRESS], на склад сім'ї з трьох осіб у зв'язку з родинним обміном (а.с.12). У зв'язку з родинним обміном квартир 26.03.1994р. [PERSON] вселилась у двокімнатну квартиру [ADDRESS], а батько позивача - [PERSON] і його родина переїхали у квартиру [ADDRESS]. Доводи позову, що пай за квартиру вносився [PERSON] при обміні, свого підтвердження не знайшли. Згідно довідки ЖБК «Протон-6» від 10.11.2011р., [PERSON] являється власником паю на кооперативну квартиру [ADDRESS], балансова вартість квартири повністю виплачена 10.06.1992р. (а.с.9). Згідно листа №11 від 26.02.2013р. ЖБК 270 «Протон-6», спростовано інформацію про те, що [PERSON] вносилися кошти на погашення паю за [ADDRESS]. Довідка про погашення паю на суму 100000 від 26.03.1994р. ЖБК 270 «Протон-6» [PERSON] не видавалась. До вказаного листа додано квитанцію на ім'я [PERSON] про оплату 10000 з написом «погашення паю у зв'язку з обміном». Довідкою ЖБК 270 «Протон-6» від 05.09.2013р. щодо цієї квитанції додатково повідомлено, що 15.03.1994р. [PERSON] на користь ЖБК 270 «Протон-6» був внесений платіж у сумі 10000 купонів. По курсу гривні, введеної у обіг в 1996 році, даний платіж еквівалентний 10 грн. 01.03.2001 р. шлюб між батьками позивача - [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2004р. позов [PERSON] задоволений, [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з тих підстав, що він з літа 1999 року не проживав за вказаною адресою. У поновленні строку на оскарження цього рішення суду [PERSON] було відмовлено та роз'яснено, що обставини, на які він посилається у скарзі, є підставою для перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами. З набранням рішенням законної сили, 27.05.2004р. [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою. З позовом про поділ майна подружжя [PERSON] не звертався. [PERSON] була прийнята в члени ЖБК 270 «Протон-6», що підтверджується випискою з протоколу №15 від 20.03.2008р. (а.с.100). [INFO] батько позивача [PERSON] - помер. Позивач [PERSON] був зареєстрований за спірною адресою з 23.05.1995р. У зв'язку зі здійсненням [PERSON] з листопада 2011 року перешкод у користуванні квартирою позивачу [PERSON] і його сину [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2012р. задоволено позов [PERSON] до ЖБК 270 «Протон-6», визнано за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. При розгляді даної справи було в тому числі взято до уваги довідку ЖБК 270 «Протон-6» №1 від 10.02.2012р. про те, що членом кооперативу і власницею квартири є [PERSON], а також підтверджено, що пай виплачений повністю 10.06.1992р. (а.с.99). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2013р. вказане рішення суду першої інстанції скасоване, у задоволенні позову [PERSON] до ЖБК 270 «Протон-6» про визнання права власності на квартиру відмовлено, оскільки [PERSON] не було залучено до участі у справі, чим порушено його право на спадщину. Як зазначалося, [PERSON] помер [INFO], згідно повідомлення у Другій Запорізькій державній нотаріальній конторі станом на 07.11.2012р. спадкова справа після його смерті не заводилася (а.с. 7, 59). Листом від 01.06.2013р. №250/02-14 на ім'я [PERSON] приватний нотаріус [PERSON] повідомила, що нею заведена спадкова справа після померлого [PERSON] №95/2012. За наслідками перевірки наявності спадкового майна встановлено, що майно, зареєстроване на ім'я спадкодавця, відсутнє, у зв'язку з чим підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину не вбачається. В позовній заяві про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і вселення від 01.12.2011р. [PERSON] вказував, що йому не відомо, хто є власником спірної квартири, що суперечить його поясненням, що він вважав весь час власником квартири [PERSON] При цьому судом приймається до уваги, що в судовому засіданні позивач пояснив, що приблизно через 3 місяці після смерті батька він в якості спадкоємця забирав належний батьку автомобіль, оскільки мати не відносилася до кола спадкоємців, але в подальшому від оформлення спадщини відмовився, оскільки автомобіль був придбаний в розстрочку, а батько задовго до смерті припинив погашати вартість автомобіля і здійснювати оплату процентів. Вказані обставини підтверджуються листом ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» №581 від 12.07.2011р., згідно якого [PERSON] 13.05.1999р. по договору №112041-1-262А був проданий автомобіль Таврія в розстрочку на 36 місяців. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за договором, утворилася заборгованість, яка рішенням суду від 26.04.2006р. стягнута з боржника. Рішення суду станом на 12.07.2011р. не виконане. Таким чином, посилання позивача на приховування його матір'ю [PERSON] того, що після смерті батька позивача залишилось майно, яке належало останньому і було спадковим, не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини. З наведених підстав позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed