Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 вересня 2013 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області, про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після смерті її матері – [PERSON]. Ухвалою суду від 23 жовтня 2013 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Лисогірську сільську раду Кодимського району Одеської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (адвокат, діє відповідно до угоди про надання правової допомоги від 05 вересня 2013 року) позов підтримав та пояснив, що 05 липня 2012 року померла мати позивача – [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.51 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області. Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини матері за законом, однак оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, який втрачено. У зв’язку з цим просив позов задовольнити. Представники відповідачів – Шершенецької та Лисогірської сільських рад Кодимського району Одеської та третьої особи – відділу Держземагенства в Кодимському районі, в судове засідання не прибули, попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без них (заяви представників відповідача №338 від 04 листопада 2013 року та №364 від 25 листопада 2013 року, а також заява представника третьої особи №12-12-05/2222 від 02 жовтня 2013 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв’язку з цим, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників відповідачів та третьої особи. Вислухавши представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 05 липня 2012 року померла мати позивача – [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №301005, виданим 05 липня 2012 року Лисогірською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №12 від 05 липня 2012 року. Місце відкриття спадщини – с.Лисогірка Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №50/905, загальною площею 2.51 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078348, виданого 13 грудня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №682 від 07 жовтня 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому позивач [PERSON], як її донька, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем спадкового майна померлої за законом першої черги. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, як між донькою та матір’ю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача V-УР №0756466, виданим 10 жовтня 1964 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом на підставі довідок Шершенецької сільської ради Кодимського району №№756, 757, 758 та 759 від 04 вересня 2013 року встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] проживала разом з нею в одному помешканні – по вул.Братів Мельників, буд.17 в с.Шершенці Кодимського району Одеської області, після смерті і до цього часу продовжує проживати у вказаному помешканні, у зв’язку з цим за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину померлої матері. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов’язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У зв’язку з цим, позивач [PERSON] 29 грудня 2012 року звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини матері та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно померлої, а саме оригіналу державного акту на землю, який втрачено, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №37 від 14 вересня 2013 року (відмова нотаріуса №821/02-14 від 18 вересня 2013 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача щодо спадкування земельної ділянки померлої матері в позасудовому порядку, зокрема шляхом видачі їй дублікату втраченого державного акту на землю (неможливість видачі позивачеві дублікату державного акту на землю підтверджується листом відділу Держземагенства в Кодимському районі №12-12-05/2459 від 22 жовтня 2013 року), тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у зв’язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона прийняла спадщину померлої матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved