Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 грудня 2013 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 5 липня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № DN14CC9GK33009, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 800 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 20 листопада 2013 року склав 28 944 грн. 70 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у сумі 28 944 грн. 70 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 232 грн. 99 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6 грн. 77 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 746 грн. 76 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 20 103 грн. 67 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 354 грн. 51 коп., а також судовий збір у розмірі 289 грн. 45 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримував, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання був повідомлений у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 76 ЦПК України, у судове засідання не з'явився. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 5 липня 2011 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 20), та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN14CC9GK33009, шляхом підписання заяви позичальника, відповідно до умов якого отримав кредит у розмірі 6 800 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, терміном 36 місяців до 4 липня 2014 року (а.с. 5). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 20 листопада 2013 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 28 944 грн. 70 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 232 грн. 99 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6 грн. 77 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 746 грн. 76 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 20 103 грн. 67 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 354 грн. 51 коп., а також судовий збір у розмірі 289 грн. 45 коп. (а.с. 3-4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі п. 1.5.20. Умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язан сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картами, відкритими в валюті USD) + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Абз. 1 ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно з п. 1.7.31. Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності стосовно вимог повернення кредиту, оплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафов, витрат банку по розділам 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 2.5., 2.5.1., 2.5.2., 2.16., 3.1., 3.17. Умов та правил складає 50 років. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З матеріалів справи вбачається, що при розрахунку заборгованості пені банком не було враховано положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, де встановлено спеціальну позовну для стягнення неустойки (штрафу, пені) строком в один рік. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого до позову (а.с. 3-4), стягненню підлягає пеня за порушення строків погашення кредитної заборгованості у розмірі 19 104 грн. 38 коп., з урахуванням сплаченої пені у розмірі 1 грн. 31 коп. Ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір заборгованості за кредитом та процентами складає 5 239 грн. 76 коп., а розмір пені навіть з урахуванням річного строку позовної давності - 19 104 грн. 38 коп., тобто розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом і процентами. Зменшуючи розмір пені, судом приймається до уваги час від часу часткове погашення відповідачем наявної у нього заборгованості. За таких обставин, суд вважає можливим зменшити пеню до розміру 5 239 грн. 76 коп. У задоволенні інших вимог в цій частині позивачу слід відмовити. У відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно у повному обсязі не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 14 080 грн. 79 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 232 грн. 99 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6 грн. 77 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 746 грн. 76 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 5 239 грн. 76 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 354 грн. 51 коп. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 289 грн. 45 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 279 грн. 45 коп. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 14 310 грн. 19 коп. (14 080 грн. 79 коп. + 229 грн. 40 коп. = 14 310 грн. 19 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial