Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що вони проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], жила площа кімнат становить 29,80 кв.м. Вказані кімнати були надані в користування дружині [PERSON] - [PERSON] та її сім'ї ВАТ «Київхімволокно» на підставі розпоряджень № 1556 від 15.09.1997 року та № 1697 від 26.11.1998 року. Він ([PERSON]) проживав і був зареєстрований у вищевказаній квартирі з 18.09.1997 року по 16.03.2000 року, тобто до моменту отримання ним та його сім'єю - дружиною [PERSON], дочкою [PERSON] і сином [PERSON], в користування квартири [ADDRESS]. Подружні відносини між ним та [PERSON] погіршилися, і 12.07.2001 року шлюб між ними було розірвано. В 2000 році він знявся з реєстрації [ADDRESS] та переїхав проживати в квартиру [ADDRESS], де продовжувала та продовжує проживати його мати - [PERSON], де згодом він був зареєстрований. В 2008 році його колишня дружина [PERSON] приватизувала квартиру [ADDRESS] на себе, сина - [PERSON] та дочку - [PERSON] в рівних долях. Тобто на даний час, він ([PERSON]) не має ніякого права на володіння та користування вказаною жилою площею за адресою: [ADDRESS]. До цього часу особовий рахунок на квартиру [ADDRESS], де проживають вони (позивачі) оформлений на [PERSON], хоча вона знята з реєстрації, та не проживає в даній квартирі з 16.03.2000 року. Вони (позивачі) неодноразово звертались до ЖРЕО № 404 УЖГ Дніпровського району м. Києва щодо переоформлення особливого рахунку на кімнати [NUMBER] та [NUMBER] в квартирі [ADDRESS] на них, оскільки вони там проживають та зареєстровані, однак, їм в цьому було відмовлено по причині відсутності у них ордера на вказані кімнати. Після цього, вона ([PERSON]) неодноразово зверталася до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації з приводу видачі ордера на вищевказані кімнати, однак розпорядженням № 158 від 31.03.2011 року їм в цьому було відмовлено. Підставою для відмови було: нібито не проживання в кімнатах [PERSON] та [PERSON], та забезпечення жилою площею згідно з нормами за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, підставою для відмови було те, що [PERSON] не перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов. Нею ([PERSON]) у зв'язку з такою відповіддю була подана заява до Дніпровської РДА м. Києва про включення її сина, [PERSON] до квартирної справи. Однак в цьому було також відмовлено, посилаючись на те, що [PERSON] забезпечений жилою площею [ADDRESS]. Вони (позивачі) вважають, що вказана відмова є безпідставною, тому що, як було вказано вище, зазначена квартира приватизована в рівних долях на [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] Вона ([PERSON]) хоча й перебуває на квартирному обліку у пільговій черзі, як учасник війни для поліпшення житлових умов (справа квартобліку № 32845), однак їй також відмовлено у видачі ордера на вищевказані кімнати. Крім того, вона ([PERSON]) дуже хвора людина і не могла раніше звернутись до суду для захисту своїх прав. Комісією ЖРЕО-404 були неодноразово проведені обстеження житлово - побутових умов кімнат [ADDRESS]. Згідно актів обстеження в кімнатах на момент обстеження дійсно проживають [PERSON] та [PERSON] Згодом статус будинку [ADDRESS] був змінений зі статусу гуртожитку на статус будинку державного житлового фонду. Вони (позивачі) не мають іншого житла, а проживають в комунальній квартирі [ADDRESS], та є особами різної статі, тому вони не можуть проживати в одній кімнаті, і потребують для проживання кожний окремої кімнати. Крім того, вони систематично сплачують за вказану квартиру квартирну плату та комунальні послуги, хоча після залишення вказаної квартири [PERSON] особовий рахунок й досі оформлений на неї. Вважають, що діями Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації грубо порушено їх права та діюче законодавство України. Враховуючи те, що вони зареєстровані і постійно проживають в м. Києві вже більше ніж п'ять років, а також те, що вони проживають в комунальній квартирі [ADDRESS] на законних підставах, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація не мала жодних правових підстав для відмови у взятті на квартирний облік [PERSON], та знятті з квартирного обліку [PERSON]. У зв'язку з чим, були змушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачів підтримав усі обставини викладені в позовній заяві та уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що позивачі не мають іншого житла, вони є особами різної статі. Вони постійно сплачують комунальні платежі, роблять ремонт. Колишня дружина позивача в спільній квартирі не проживає, тоді як позивачі проживають там постійно. Зауважив, що [PERSON] на засідання по квартирному обліку не запрошувалася, жодного повідомлення їй не надходило. Про те, що вона знята з квартирного обліку дізналися лише тоді, коли звернулися до адміністрації. До цього часу особовий рахунок на спірну квартиру оформлено на колишню дружину позивача, переоформити його немає можливості, оскільки відсутній ордер. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що на квартирний облік беруться громадяни, які постійно проживають. Але є акти, де зазначено, що позивачі не проживали за місцем реєстрації, а тому [PERSON] знята з обліку, а [PERSON] отримав квартиру на чотири особи (сім'ю) по вулиці Милославській, яка надана на поліпшення житлових умов. Те, що він розлічився, він погіршив свої житлові умови, та прописався до матері. Обидва розпорядження від 28.12.2011 року прийняті на підставі акту про не проживання позивачів, такий акт був лише один. З проводу того, що позивача не було запрошено на засідання комісії зазначила, що якщо питання є безспірним, сторін не запрошують. Підтвердила, що [PERSON] з 18.06.2004 року була на квартирному обліку, як учасник війни у пільговій черзі. В судовому засіданні були допитані свідки зі сторони позивача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачів, суду показала, що вона знає позивачів, вони живуть в гуртожитку, бачить їх на вулиці. Раніше будинок був гуртожитком сімейного типу, зараз має статус загального будинку. В цьому будинку вона проживає з 1983 року, а позивач [PERSON] після розлучення з дружиною. Він проживає в квартирі [ADDRESS]. Він живе з мамою, живе постійно. Вона була у нього в кімнаті, питала як зробити перегородку. Крім того, бачила його в касі, він там теж сплачував за квартиру як і вона. Мати [PERSON] маленька, старенька, зимою її вона не бачить, а інший час бачить. Місяці два тому вона заходила до них, вони були обоє в квартирі. Про те, що вони здають кімнати вона такого не бачила, і не чула. Свідок [PERSON], який є сусідом позивачів, суду показав, що він знає позивача років 25, це хороші люди, часто зустрічаються. [PERSON] і його мама живуть в спірній квартирі, він (свідок) часто їх бачить. Десь в 2010-2011 році [PERSON] робив ремонт в квартирі, він (свідок) йому допомагав, міняв опалення. Позивачі проживають в квартирі вже багато років. [PERSON] він часто бачить, вона старенька жінка. Сторонніх людей у позивачів він не бачив. Свідок [PERSON], який є сусідом позивачів, суду показав, що знає позивачів з дня свого народження. Вони сусіди по поверху. Цей будинок був гуртожитком сімейного типу, з відкритим коридором. Він бачить [PERSON] кожен день, [PERSON] не так часто, оскільки за станом свого здоров'я вона не так часто виходить. Позивачі проживають постійно, крім них нікого немає, до них приходять гості. Зауважив, що з позивачами у нього добросусідські відносини, коли потрібно приходить за допомогою, як і [PERSON] до нього приходить. Він бував у позивачів в кімнатах, це їх постійне місце проживання. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено, що Розпорядженням № 1556 від 15.09.1997 року [PERSON] отримала право на заняття житлової площі в сімейному гуртожитку, який знаходився в відомчому будинку ЖВК ВАТ «Київхімволокно», а саме кімнату [ADDRESS], кімната надавалася на неї та її сім'єю - [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син чоловіка), [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка). Розпорядженням № 1697 від 26.11.1998 року [PERSON] в цьому ж будинку була надана ще одна кімната [ADDRESS]. [PERSON] проживав і був зареєстрований у спірній квартирі з 18.09.1997 року по 16.03.2000 року, тобто до моменту отримання ним та його сім'єю - дружиною [PERSON], дочкою [PERSON] і сином [PERSON], в користування квартири [ADDRESS]. 12.07.2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В 2000 році [PERSON] знявся з реєстрації [ADDRESS] та переїхав проживати в квартиру [ADDRESS], де проживала його мати - [PERSON], та яка зареєстрована в даній спірній квартирі з 25.11.1999 року. В 2008 році [PERSON] приватизувала квартиру [ADDRESS] на себе, сина - [PERSON] та дочку - [PERSON] в рівних долях, про що видано свідоцтва про право власності на житло від 01.07.2008 року. З акту від 17.12.2012 року складеного комісією ЖРЕО № 404 слідує, що в в кімнатах [NUMBER], [NUMBER] квартири [ADDRESS] сім'я [PERSON], яка зареєстрована за вказаною адресою, тривалий час не проживає. У зв'язку з чим [PERSON] була знята з квартирного обліку. [PERSON] був знятий з квартирного обліку у зв'язку з забезпеченням житловою площею. З актів від 07.04.2011 року та 18.04.2011 року,, складених комісією ЖРЕО № 404, слідує, що в спірній квартирі дійсно проживають [PERSON] та [PERSON] Проживання позивачів за спірною адресою підтверджується і договорами, які укладалися [PERSON] на отримання послуг СКПТ від 01.09.2001 року, послуг електрозв'язку від 04.05.2001 року, кабельного телебачення і/чи Інтернет від 01.02.2012 року, В 2010 році за спірною адресою було здійснено ремонтні роботи. Крім того, як вбачається з копій квитанції на оплату комунальних послуг та телекомунікаційних послуг, оплата за отримані послуги здійснювалася постійно, заборгованість відсутня. Відповідно до ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Відповідно до ст. 128 ЖК України жила площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. Відповідно до ст. 42 ЖК України жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як було встановлено, дане спірне приміщення було надано [PERSON], яка працювала в ВАТ «Київхімволокно». Право на заселення отримав і її чоловік [PERSON] Зі згоди наймача була зареєстрована і [PERSON] У зв'язку з чим [PERSON] та [PERSON] набули права користування даним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчій комітет районної, міської, районної в м. Києві видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім'ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім'ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. Відповідно до Постанови виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів президії Київської міськради профспілок 4234 від 30.04. 1991 року «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому міськради і президії міськради профспілок від 15.07.1985 року №582» «Про порядок застосування у м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Український PCP», на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають та прописані в м. Києві не менш, як п'ять років. Пунктом 26 вищевказаної Постанови визначено, що громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української PCP; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Заперечення сторони відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки жодного доказу на підтвердження своїх заперечень надано не було. Враховуючи, що позивачі зареєстровані і постійно проживають в м. Києві вже більше ніж п'ять років, а також те, що вони проживають в комунальній квартирі [ADDRESS] на законних підставах Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація не мала жодних правових підстав для відмови у взятті на квартирний облік [PERSON] та зняття з квартирного обліку [PERSON]. Крім того, іншого житла позивачі не мають. Квартира, яка була отримана [PERSON] на поліпшення житлових умов, приватизована, і [PERSON] в приватизації не приймав участі, оскільки не був зареєстрований. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved