Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з Кредитної спілки «Україна» вкладу та несплачених відсотків за договором депозиту, вказуючи на те, що 23.04.2008 року між нею та Кредитною спілкою «Україна» було укладено угоду про внесення додаткового пайового внеску у розмірі 1000 грн., 30.04.2008 року 3000 грн., 19.06.2008 року 3000 грн., тобто, на загальну суму у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, під 27 % річних, що підтверджується квитанціями, строк повернення яких дванадцять місяців. Однак, після закінчення терміну дії Договорів, відповідач відмовився повернути позивачу суму основного внеску та сплатити відсотки, посилаючись на свої фінансові труднощі. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути суму вкладу та відсотки за його користування. В судове засідання сторони не зявилися, в письмовій заяві позивач просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила суд справу розглянути заочно, відповідач про час, дату та місце розгляду справи був належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, 23.04.2008 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Україна» було укладено угоду про внесення додаткового пайового внеску у розмірі 1000 грн., на підставі заяви, 30.04.2008 року 3000 грн., 19.06.2008 року 3000 грн., тобто, на загальну суму у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, що підтверджується квитанціями, строк повернення яких дванадцять місяців, під 27 % річних. Вказане вище підтверджується членською книжкою № 2563. Також позивачем було отримано Свідоцтво про внесення додаткового пайового внеску від 23.04.2008 року АВВ № СВ 230408Б. До теперішнього часу вклади позивачу не повернуті. Внесок (вклад) на депозитний рахунок - грошові кошти в готівковій або в безготівковій формі, внесені до кредитної спілки її членами на договірних умовах, на визначений строк або на вимогу та під процент на умовах видачі на першу вимогу або повернення зі сплином встановленого договором строку (Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України, Розпорядження «Про затвердження Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок (Положення, п.1.2) 16.01.2004 N 7). Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України - Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України - Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В ч. 1 ст. 625 ЦК України вказано - Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 3-4, 10, 15, 109, 118, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved