overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

[PERSON] 11 вересня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись, що вони з відповідачем 20 квітня 2007 року зареєстрували шлюб в Білецьківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який з ним проживає. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили. Причиною розпаду сім'ї є зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутність взаєморозуміння, на грунті чого постійно виникали сварки, які призвели до взаємного відчуження, втрати почуття поваги та любові. Відповідач нехтує батьківськими обов'язками та не приймає участі в вихованні дитини. Вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Просив позов задовольнити, розірвати їх шлюб, визнати місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] з ним. Сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації і ці заяви розглянуті судом та задоволені, як такі, що не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів та не суперечать чинному законодавству. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу та пояснила, що не заперечує проти встановлення місця проживання сина з позивачем за умови, що позивач не буде чинити перешкоди в її спілкуванні з сином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20 квітня 2007 року зареєстрували шлюб в Білецьківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 07. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з батьком. Шлюбні відносини сторони не підтримують з травня 2013 року по причині зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутності взаєморозуміння, на грунті чого постійно виникали сварки, які призвели до взаємного відчуження, втрати почуття поваги та любові. Відповідач нехтує батьківськими обов'язками та не приймає участі в вихованні дитини. Сторони проживають окремо, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім'ї, тому шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

У липні 2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 24 липня 1989 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] року. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з грудня 2010 року через постійні сварки на побутовому рівні. Подальше спільне життя є неможливим через втрату почуття любові та поваги один до одного та відсутності згоди з його сторони. Спору про поділ майна немає. Позивач у судове засідання не прибув, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував, на примирення не погоджувався. Представник позивача за довіреністю [PERSON] також подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував. Відповідачка у судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи була двічі повідомленою рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 24 липня 1989 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 1397 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 29.06.2005 року) (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] року (а.с. 9). Питання про майновий спір позивачем не ставилося. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися. Позивач вказує, що сторони проживають окремо з грудня 2010 року і він не бажає надалі продовжувати підтримувати шлюбні стосунки з відповідачкою. [PERSON] в судове засідання не прибула та жодних заперечень проти позовних вимог [PERSON] суду не надала. Відповідно до ст. 21 та 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка та жінки, який ґрунтується на їх вільній згоді. Враховуючи відсутність такої згоди в позивача суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить його інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. В силу ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. На підставі встановлених фактів позов підлягає повному задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення цивільного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], державного нотаріуса [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради про визнання договору купівлі-продажу житла недійсним, переведення прав покупця, припинення права власності на квартиру, витребування квартири з володіння, зазначаючи, що судовим рішенням по вказаній справі [PERSON] у позові відмовлено, тому необхідність у забезпеченні позовних вимог відпала. Судове рішення по зазначеній справі набрало законної сили. Сторони у судове засідання не з’явилися, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. Заява про скасування заходів забезпечення позову розглядається судом у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши подану заяву та матеріали цивільної справи №2-726/2010 з оригіналами судових рішень по справі, суд дійшов до наступних висновків. Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 10 листопада 2010 року [PERSON] у задоволенні позову до [PERSON], [PERSON], державного нотаріуса [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради про визнання договору купівлі-продажу житла недійсним, переведення прав покупця, припинення права власності на квартиру, витребування квартири з володіння - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 14 грудня 2010 року рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 10 листопада 2010 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2011 року рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 10 листопада 2010 року та ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 14 грудня 2010 року - залишені без змін. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22 січня 2010 року накладено арешт на кімнату №10 у квартирі №27, розташовану по вул. Гоголя/вул. Спера, 71/14 у м. Сімферополі, яка належить на праві власності [PERSON] - на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 травня 2005 року, реєстровий № 1-1713 (а.с. 60). Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. З аналізу положень цивільного процесуального законодавства убачається, що вжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідача здійснюється судом, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Як убачається з матеріалів цивільної справи позивачці [PERSON] у задоволенні позову по вищезазначеній цивільній справі - відмовлено, судове рішення набрало законної сили. У зв’язку з викладеним, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений на кімнату №10 у квартирі №27, по вул. Гоголя/вул. Спера, 71/14 у м. Сімферополі, яка належить на праві власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 2005 року, реєстровий № 1-1713, оскільки немає і правових підстав для подальшого арешту зазначеного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Управління державної казначейської служби України у м. Сімферополі АР Крим звернулося до суду із заявою про роз’яснення рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя по цивільній справі №2-33/2005 за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] міської ради, Управління по справам неповнолітніх, сім’ї та молоді, фізичної культури, Міського притулку для неповнолітніх про стягнення сум, мотивуючі заяву тим, що боржники [PERSON] міська рада, Управління по справам неповнолітніх, сім’ї та молоді, фізичної культури, Міський притулок для неповнолітніх в Управлінні державної казначейської служби України у м. Сімферополі не обслуговуються, а Управління у справах сім’ї, молоді, туризму і спорту [PERSON] міської ради є безпосереднім боржником та розпорядником бюджетних коштів. Сторони у судове засідання не з’явилися, повідомлені відповідно до вимог діючого законодавства, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Судове засідання проводиться у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя від 01.02.2005 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнено з бюджету [PERSON] міської ради на розрахунковий рахунок у справах неповнолітніх, сім’ї, молоді, фізичної культури та спорту [PERSON] міської ради для виплати [PERSON] надбавки за вислугу років у сумі 242 грн., пособія на оздоровлення у сумі 78 грн. та компенсацію у розмірі 63,74 грн. (а.с. 327-331) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Однак, Управління Державної казначейської служби України у м. Сімферополі АР Крим не було стороною по вищезазначеній цивільній справі, державним виконавцем, тобто не володіє процесуальним право на звернення до суду із заявою про роз’яснення судового рішення. Також, постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому роз’яснення судового рішення не допускається якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред’явлене до виконання. Рішення суду по зазначеній цивільній справі винесено 01.02.2005 року, а строк пред’явлення виконавчого листа до виконання складає три роки, тобто на теперішній час цей строк сплив. Враховуючи усе вищевикладене у сукупності, суд дійшов до висновку про відмову заявнику у задоволенні заяви про роз’яснення рішення суду, з підстав ч.2 ст. 221 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що 13 серпня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, просила суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 1000 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь, на утримання сина, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно не заперечував та просив розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 13 серпня 2005 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб (а.с.2). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, оскільки відповідачем надано заяву в якій останній не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, а також з урахуванням вимог ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

[PERSON], 30 серпня 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19 грудня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося по причині взаємного непорозуміння, спільного господарства вони не ведуть, мешкають окремо. Спору з приводу майна подружжя у сторін немає. Позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності без проведення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Строк для примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності без проведення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позов визнав у повному обсязі, строк для примирення просив не надавати. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2011 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №04. /а.с. 7/ Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис №04, видане виконавчим комітетом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області. /а.с. 8/ Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, примирення між сторонами неможливе, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу для сторін не відбулося. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно та місце проживання дитини між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не цікаве для сторін. Відповідо до ст.88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

З огляду на положення ст.209 ЦПК України, щодо допустимості відкладення виготовлення змісту рішення суду у повному обсязі суд, вважає за необхідне проголосити рішення у справі в обсязі його вступної та резолютивної частин. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає за необхідне відкласти складання рішення у повному обсязі на строк п'ять днів, проголосивши вступну та резолютивну частини рішення. На підставі п. 3 ст. 209 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

ПАТ „АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до кредитного договору № AB4СRX22930527 від 08.05.2008р. позивачем були надані відповідачеві кредитні кошти на загальну суму 5 558,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов"язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти. У відповідності до Договору, позичальник зобов"язаний повернути кредит та плату за його користування (відсотками). Відповідач станом на 18.06.13р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 33923,73 грн. Уклавши з ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов"язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Таким чином, станом на 18.06.13р. за відповідачем по укладеному з ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" кредитному договору № AB4СRX22930527 від 08.05.2008р. рахується заборгованість на загальну суму 33923,73 грн. Оскільки відповідач відмовляється добровільно погасити борг, то позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства „АКЦЕНТ-БАНК" не зявився, направив заяву із змісту якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується повідомленням про отримання повістки, клопотань та заяв не надходило, тому справу можливо розглянути без його участі. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає вимоги банку обгрунтованими.Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 18.06.13р. за відповідачем по укладеному з ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" кредитному договору № AB4СRX22930527 від 08.05.2008р. рахується заборгованість на загальну суму 33923,73 грн. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Ст. 1050 ч 2 ЦК передбачає право позикодавця, в разі прострочення повернення чергової частини позики, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому відсотків. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості посилаючись на те, що згідно з кредитним договором №804/6/05/2008/980к/22 від 22 серпня 2008 року (далі Кредитний договір) [PERSON], [INFO]. ідентифікаційний код [NUMBER] (у подальшому -Відповідач-1), було надано кредит в сумі 15000,00 на строк до 22 серпня 2009 року зі сплатою 27% річних. В якості забезпечення виконання Позичальником Відповідачем-1 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором було укладено відповідні договори поруки №804/6/08/2008/980к/22 від 22.08.2008 року з [PERSON] [INFO] ідентифікаційний код [NUMBER] (у подальшому - Відповідач-2), та №804/6/08/2008/980к/22 від 22.08.2008 року з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] (у подальшому -Відповідач-3). Позивач вимагає виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів.У судовому засіданні представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву із якої вбачається, що позов підтримує і просить справу розглянути у його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON], не зявився був належно повідомлений. У судове засіданні відповідачка [PERSON], не зявилась була належно повідомлена. У судовому засіданні відповідач [PERSON], суду пояснив, що він є поручителем по кредиту [PERSON] він взяв кредит в сумі 15000 грн., і вчасно не повернув кошти, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню: є кредитний договір №804/6/05/2008/980к/22 від 22 серпня 2008 року та договора поруки №804/6/08/2008/980к/22 від 22.08.2008 року з [PERSON] та №804/6/08/2008/980к/22 від 22.08.2008 року з [PERSON]. Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.Ураховуючи той факт, що Відповідачі мають солідарну відповідальність перед Позивачем, та ураховуючи положення статті 559 ЦК України, Позивач вважає за необхідне звернутися до суду за захистом своїх законних прав стосовно визнання за Відповідачами суми заборгованості по Кредитному договору та задоволення своїх вимог по Кредитному договору та Договору поруки. Відповідачем порушено умови договору, в звязку з чим виникла заборгованість. Згідно кредитного договору у разі невиконання боржником зобовязань перед кредитором поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved