Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.01.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIUPGK0000000001, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 13 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.01.2028 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 31.01.2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачка, забезпечуючи свої зобов'язання за кредитним договором, передала в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок загальною площею 75.50 кв.м., житловою площею 19.30 кв.м., що розташований за адресою: Вінницька область Тростянецький район, [ADDRESS]. Відповідачка ухиляється від взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, оскільки прострочує платежі за графіком, чим порушує умови договору. Станом на 30.04.2013 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 31 851,06 доларів США, що еквівалентно 254 585, 52 грн., та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 12 897,57 доларів США, що еквівалентно 103 090,28 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7 806,89 доларів США, що еквівалентно 62 400,47 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 244,16 доларів США, що еквівалентно 1 951,57 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 9 355,92 доларів США, що еквівалентно 74 781,87 грн., а також штрафів у фіксованій частині - 31,29 доларів США, що еквівалентно 250,10 грн., процентної складової - 1 515,23 доларів США, що еквівалентно 12 111,23 грн. Враховуючи те, що заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не сплачена, позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом, та просить звернути стягнення на нерухоме майно належне на праві власності [PERSON] житловий будинок загальною площею 75.50 кв.м., житловою площею 19.30 кв.м., що знаходиться за адресою: Вінницька область Тростянецький район, [ADDRESS] та передане в заставу [PERSON] за договором іпотеки №VIUPGK0000000001 від 31.01.2008 року; виселити [PERSON] із зазначеного будинку; стягнути з відповідачки судові витрати. Представник позивача Тимчик Б.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив суд за обставин викладених в позові його задовольнити в повному обсязі. Встановити початкову ціну вартості реалізації предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Проти винесення судом заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином - судовими повістками, направленими за її зареєстрованим місцем проживання (а.с.104,110-111,115-116,117-118,119,120). Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. Суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечив щодо такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIUPGK0000000001, за умовами якого позивачем було надано відповідачці кредит в сумі 13 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.01.2028 року (а.с.22-27). В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 31.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачка, забезпечуючи свої зобов'язання за кредитним договором, передала в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок загальною площею 75.50 кв.м., житловою площею 19.30 кв.м., що розташований за адресою: Вінницька область Тростянецький район, [ADDRESS] (а.с.36-41). Відповідно п.п. 1.1 кредитного договору щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 149,11 доларів США, згідно графіку погашення кредиту (додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Згідно п.п. 1.4,2.3.7 вказаного договору при порушенні зобов'язання із погашення кредиту, позичальник сплачує пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. Банк має право стягнути кредит до настання дати передбаченої п. 1.1 договору, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбаченим п.2.3.3. Згідно п.п. 5.1,5.3,6.4 даного договору у випадку невиконання погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п.1.4 договору за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит виплат видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті курсу НБУ на дату сплати виплати. При порушенні позивальником строків по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більше ніж 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 259 грн. + 5% від суми позову. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про іпотеку». Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання і сплата неустойки ( ст.ст. 610, 611 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 ч.1 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.п. 16.7.1, 16.7.2, 22 Договору іпотеки, у випадку настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.16.9 договору іпотеки та ч.2 ст.589 ЦК України, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються в момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрат на утримання предмету іпотеки, а також на здійснення забезпечених іпотекою вимог. Відповідачка [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов'язання. Згідно розрахунку наданого позивачем борг відповідачки перед банком станом на 30.04.2013 року борг складає 31 851,06 доларів США, що еквівалентно 254 585, 52 грн., та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 12 897,57 доларів США, що еквівалентно 103 090,28 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7 806,89 доларів США, що еквівалентно 62 400,47 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 244,16 доларів США, що еквівалентно 1 951,57 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 9 355,92 доларів США, що еквівалентно 74 781,87 грн., а також штрафів у фіксованій частині - 31,29 доларів США, що еквівалентно 250,10 грн., процентної складової - 1 515,23 доларів США, що еквівалентно 12 111,23 грн. (а.с.9-14). Відповідачка отримувала вимоги банку про погашення заборгованості за кредитним договором, але існуюча заборгованість нею погашена не була (а.с.16-21). Таким чином, в силу Закону, кредитного та іпотечного договору, у зв'язку із невиконанням відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору, у банку виникло право пред'явлення вимоги про звернення стягнення на предмет застави, шляхом самостійного продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, встановивши початкову ціну вартості реалізації предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Згідно довідки від 29.10.2013 року №138 Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] та її сім'я по [ADDRESS] Тростянецького району Вінницької області не зареєстрована та не проживає (а.с.91). Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. За ст. 40 названого Закону звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.4 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок [ADDRESS] Тростянецького району Вінницької області, виселити відповідачку із зазначеного будинку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати в сумі 2 659,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved