Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини [PERSON], [INFO], з померлим [INFO] року [PERSON] та визначити їй додатковий строк тривалістю у три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2006 року позивач фактично проживала та вела спільне господарство з [PERSON], по [ADDRESS]. Вказаний будинок був подарований [PERSON] батьком позивача 22.10.1984 року і відносився до типу робочого двору, головою якого став обдаровуваний. [INFO] року дарувальник помер, а [INFO] року помер обдаровуваний - [PERSON] Позивач та померлий [PERSON] прожили разом більше 7 років, вели спільне господарство, позивач доглядала останнього. Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку у спадщині померлого [PERSON] - відсутні. Вона є єдиною спадкоємицею за законом, як особа, що проживала з померлим не менше 5 років до дня відкриття спадщини, проте даний факт нічим не підтверджений. Тому позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту. Крім того, в процесі доведення спільного проживання, позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і просить його поновити. В судовому засіданні, представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі їхнього представника. Відповідач також зазначив, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. На підтвердження зазначених у позові обставин, позивач долучила до матеріалів справи договір дарування від 22.10.1984 року, згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] будинок, розташований в [ADDRESS]. (а.с. 7) Зі свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що позивач є рідною донькою [PERSON] (а.с. 4) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] року [PERSON] помер. (а.с. 8) До матеріалів справи також долучено свідоцтво про шлюб між батьками позивача. (а.с. 5) Зазначені докази є неналежними, оскільки жодним чином не підтверджують той факт, що [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] Ні позивач у своєму позові, ні її представник в судовому засіданні, не пояснили, яке відношення мають вказані докази до предмета позову. Позивачем не було долучено як доказ свідоцтво про смерть [PERSON], проте в постанові нотаріуса від 25.06.2013 року зазначено, що [PERSON] надала свідоцтво при зверненні до нотаріуса і згідно свідоцтва [PERSON] помер [INFO] року. (а.с. 9) Згідно позову, підставою для звернення до суду стала постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2013 року. Виходячи зі змісту постанови, нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, одночасно по трьох підставах: 1. У зв'язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини; 2. За відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок; 3. За відсутністю підтвердження факту проживання однією сім'єю більше 5 років. (а.с. 9) Звертаючись до суду з метою встановити факт спільного проживання з померлим [PERSON], [PERSON] зазначила свідків, які можуть підтвердити даний факт. В якості свідків в судовому засіданні було допитано [PERSON] (а.с. 11), [PERSON] (а.с. 12) та [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] пояснила, що проживає в с. Куми, трохи далі від померлого [PERSON], добре знає позивача і знала померлого. Свідок зазначила, що позивач та померлий дійсно проживали однією сім'єю протягом останніх п'яти років до дня смерті [PERSON] Зі штампу в паспорті [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована в [ADDRESS]. (а.с. 38) [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що проживає через три хати від померлого [PERSON] (на одній вулиці) і може підтвердити той факт,що позивач доглядала померлого, вела з ним спільне господарство та проживала однією сім'єю протягом останніх 5 років до дня смерті [PERSON] При цьому в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують той факт, що [PERSON] є сусідкою померлого [PERSON] Долучена до матеріалів справи копія паспорта свідка, не містить штампа про місце реєстрації. (а.с. 39) В якості свідка в судовому засіданні допитано також [PERSON], який зазначив, що проживає в одному селі з [PERSON] та на даний час померлим [PERSON] і підтверджує зазначені іншими свідками обставини. При цьому, згідно штампа про місце реєстрації в паспорті [PERSON], останній проживає в [ADDRESS]. (а.с. 36) Показання вищевказаних свідків є єдиними доказами, які свідчать на користь зазначених позивачем обставин. При цьому, суд скептично ставиться до показань [PERSON] та [PERSON], оскільки названі ними джерела отриманої інформації (проживання в одному селі з померлим та позивачем), в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, для подальшого винесення законного та обґрунтованого рішення, судом було направлено запити до приватного нотаріуса, яким винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також до Ланнівської сільської ради на території якої проживав померлий. (а.с. 25, 24) Приватному нотаріусу, судом було направлено запит встановленої законом форми - про надання витягу (інформаційної довідки) зі спадкового реєстру. (а.с. 25) Нотаріус відповіді на запит суду не надала. Постанова нотаріуса від 25.06.2013 року, не містить інформації щодо кола спадкоємців після померлого [PERSON] (а.с. 9), яка має важливе значення для визначення кола учасників справи за позовами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З відповіді на запит, наданої Ланнівською сільською радою вбачається, що [INFO] року помер [PERSON] і поховання останнього здійснив [PERSON] (а.с. 33) В довідці №02-27/1270 зазначено, що [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Згідно даної довідки, з 25.09.1994 року і по день смерті, [PERSON] проживав один. (а.с. 35) Крім того, позивачем було надано довідку, згідно якої будинковолодіння, розташоване в [ADDRESS], станом на 01.07.1990 року, відносилося до типу робочого двору головою та єдиним членом якого був [PERSON] (а.с. 6) Вищевказані обставини, суперечать тим, що зазначені у позові. Посилання позивача на те, що вона доглядала померлого протягом останніх років його життя, суперечать тому факту, що поховання [PERSON] здійснила інша особа. Проти доводів позивача свідчить також той факт, що згідно даних сільської ради, померлий проживав один з 1994 року. Сільською радою було надано довідку №02-27/1269, в якій зазначено, що сусідами померлого були [PERSON] та [PERSON] Дані особи не були залучені позивачем в якості свідків, з метою доведення позову. Таким чином, в судовому засіданні не було доведено факт спільного проживання позивача з померлим [PERSON] Суд не може робити висновок про задоволення позову, лише на підставі показань свідків, зазначених позивачем. Дослідивши всі вищезазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині - за недоведеністю. Посилаючись на відмову нотаріуса від 25.06.2013 року, позивач також просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини, підлягає доказуванню в судовому засіданні. Позовна заява [PERSON], не містить обґрунтування в цій частині. Лише в одному абзаці позовної заяви [PERSON] зазначила, що 6-місячний термін з дня відкриття спадщини пропущено, оскільки нотаріусу не доведений факт спільного проживання з померлим. Зазначена причина не є поважною, оскільки при зверненні до нотаріуса, позивач мала подати лише заяву про прийняття спадщини, на підставі якої заводиться спадкова справа, а уже потім всі інші документи. Та обставина, що позивачем не було встановлено факт спільного проживання з померлим, не перешкоджала [PERSON] подати заяву про прийняття спадщини. Посилання на вказану обставину, як на підставу пропущення строку є необґрунтованим іще й тому, що позивач поновлює строк та встановлює факт одночасно, отже вона пропустила строк не через те, що встановлювала факт. Інші причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачем чи її представником зазначені не були. Таким чином, позивачем не було доведено, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON], з поважних причин. Тому в задоволенні позову в цій частині також необхідно відмовити за недоведеністю. При винесенні рішення судом враховано положення ст. 174 ЦПК України, щодо визнання відповідачем позову. Оскільки законні підстави для задоволення позову відсутні, визнання відповідачем позову не може бути прийнято судом.

Outcome: dismissed