Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його бабка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. 29.12.1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на момент смерті і на що матиме право, зокрема житловий будинок зі всіма господарськими будівлями, заповіла позивачу [PERSON] Позивач [PERSON] спадщину прийняв у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця шляхом подання до Тростянецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] [PERSON] у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. Так як іншого способу захисту своїх прав позивач не має, він звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин, викладених в позові, просила його задовольнити. Представник відповідача Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.34). Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог кожен окремо не заперечили, суду пояснили, що від своєї обов'язкової частки у спадщині після смерті матері відмовилися на користь позивача, про що нотаріусу подали заяву. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, співвідповідачів відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України розглянути справу у відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що останній скористався своїми процесуальними правами. Вислухавши пояснення представника позивача, співвідповідачів, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №139/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON], оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що за [PERSON] до дня її смерті рахувались земельні ділянки в [ADDRESS], загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2062 га (а.с.16-17). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.03.2013 року виконавчим комітетом Новободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При житті, 29.12.1996 року [PERSON], склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на момент смерті і на що матиме право, зокрема житловий будинок зі всіма господарськими спорудами, заповіла позивачу [PERSON] Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінений і не скасований (а.с.9). Після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON], спадщину прийняв у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця шляхом подання до Тростянецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] позивачу [PERSON] у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок, тому позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с.15). Факт належності спадкодавцеві [PERSON] на праві власності житлового будинку «А» загальною площею 88,9 кв.м, житловою площею 41,3 кв.м, допоміжною житловою площею 47,6 кв.м з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що складається з веранди «а», вхідного майданчика «а1», сараю «Б», погребу «Б/п», убиральні «У», огорожі 1-3, підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.10-13), довідкою, виданою Новоободівською сільською радою Тростянецького району, згідно якої зазначений будинок відноситься до суспільної категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року до складу його двору входила лише [PERSON] і була останнім її членом (а.с.18). Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Згідно ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року), у разі смерті члена колгоспного двору спадщина на майно двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Враховуючи, що станом на 15.04.1991 року [PERSON] була власником майна колгоспного двору (ст.120 ЦК 1963 р.), на момент прийняття Закону України «Про власність» не втратила цього права, на час її смерті інших членів двору не залишилося, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на спадкування за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON], а тому його вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved