Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі належним чином уповноважених представників [PERSON] та [PERSON] 08.05.2013 року звернулася в суд із позовною заявою, уточненою у ході судового розгляду справи 02.08.2013 року, в якій просить визнати за нею право власності на 1/6 ідеальну частину житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її батько за життя разом із своєю дружиною - [PERSON] (матір'ю позивача) володів вказаним вище житловим будинком з господарськими будівлями на праві спільної сумісної власності, який обоє батьків збудували за час перебування у шлюбі, на законних підставах, однак свідоцтва про право власності на нього виготовити не встигли і, відповідно, реєстрацію своїх прав на об'єкт нерухомого майна не здійснили. Батько [PERSON] за життя заповіту не складав, у зв'язку з чим спадкування повинно відбуватись за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] були вона, її сестра - [PERSON] та матір [PERSON]. Матір позивача - [PERSON] померла [INFO] року, зробивши відповідне розпорядження своїм майном (1/2 частина домоволодіння) у користь внуків гр. [PERSON] та [PERSON] - дітей сестри [PERSON], так як та померла ще [INFO] року. Таким чином, на даний час вона вправі претендувати на 1/6 частину спірного житлового будинку (1/3 частину з половини будинку, що був предметом спадкового майна після смерті батька), оскільки у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак оформити право власності на належну їй частину у нерухомому майні вона не може у зв'язку із відсутністю свідоцтва про право власності на таке та відмовою державного нотаріуса з цього приводу. З огляду на вказане, вона була змушена звертатися до суду із даним позовом для захисту своїх порушених прав та інтересів. Належним чином уповноважені представники позивача [PERSON] - гр. [PERSON] та адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в уточненій позовній заяві (а. с. 60-64), просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні наведеним в уточненому позові. Відповідач [PERSON], яка також є належним чином уповноваженим представником відповідача [PERSON], їх представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що позивач [PERSON] фактично не вступила в управління та володіння частиною майна, що залишилось після смерті її батька [PERSON] і протягом встановленого законом шестимісячного терміну не звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Факт реєстрації позивача [PERSON] у спірному житловому будинку на момент смерті батька [PERSON] у 2002 році не підтверджує її вступу в управління та володіння спадковим майном, так як фактично остання проживала за іншою адресою, а згодом, перебувала за кордоном, жодної участі в утриманні спірного майна ніколи не приймала. За таких обставин, просили у позові відмовити. Належним чином уповноважені представники третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області - Дидик І.В. та Лепесевич М.І. у судовому засіданні при вирішенні спору поклалися на розсуд суду, просили ухвалити законне рішення у справі. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області явку компетентного представника у судове засідання не забезпечила, однак на адресу суду подала клопотання вх. № 3534 від 05.08.2013 року (а. с. 72), в якому просила проводити розгляд справи у відсутності такого за наявними у матеріалах справи доказами, а при вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого потворно 01.07.1959 року Сколівським Райбюро ЗАГС Львівської області (а. с. 8), [INFO] року народилася гр. [PERSON], а її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 19.04.1980 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 9а. с. 9), гр. [PERSON] 19.04.1980 року зареєструвала шлюб з гр. [PERSON], про що було зроблено актовий запис за № 6. Після укладення шлюбу гр. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Таким чином встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] є рідною дочкою [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що батько позивача [PERSON] - [PERSON], після смерті якого вона має намір оформити спадщину, помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 23.10.2002 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області (а. с. 20). Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності до вимог ст. 525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Заповіту [PERSON] не складав. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відразу після смерті батька [PERSON], а тому прийняла спадщину, так як на час смерті батька була зареєстрованою та проживала разом з ним у спірному домоволодінні. Факт реєстрації позивача [PERSON] у спірному домоволодінні підтверджується відміткою у паспорті останньої серії [NUMBER], виданому Сколівським РВ УМВС України у Львівській області 11.12.2001 року (а. с. 7). Позивач [PERSON] володіла та користувалася спадковим майном у межах своїх потреб, заяви про відмову від спадщини ані до виконавчого комітету селищної ради, ані до нотаріальної контори не подавала. Факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті її батька [PERSON] також стверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], наданими у судовому засіданні. Спадковим майном, що залишилося після смерті батька позивача [PERSON] - [PERSON] і на яке він за життя мав право, була 1/2 частина житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] (стара адреса - [ADDRESS]). Вказаний будинок збудований батьками позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі на законних підставах, а, відтак, не вважається самочинним будівництвом. З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] Львівської області, виготовленого КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 03.09.2009 року (а. с. 17-19) вбачається, що житловий будинок збудований у 1970 році із добудовами до нього господарських будівель та споруд у 1982 та 1992 роках. Відповідна відмітка про самочинне будівництво на вказаному документі відсутня. Позивач [PERSON] вправі претендувати на 1/6 частину спірного житлового будинку, виходячи з наявності на момент смерті її батька [PERSON] ще двох спадкоємців першої черги за законом, а саме - сестри [PERSON], яка померла [INFO] року та матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Відтак, 1/2 частина спірного домоволодіння, що належала батькові позивача [PERSON] - [PERSON] на момент смерті останнього, ділиться на три частини (по 1/6 частині домоволодіння кожному спадкоємцю). Обставини щодо прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON], а також розмір її частки у спадковому майні, що є предметом даного спору, встановлені також рішенням апеляційного суду Львівської області, ухваленим 26.04.2013 року у цивільній справі № 1320/141/12 р. (провадження № 2/1320/249/12 р.) за позовом [PERSON] та [PERSON] до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом (а. с. 73-76). Рішення суду у вказаній цивільній справі набрало законної сили. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Виходячи з того, що участь у даній справі беруть ще й інші особи, які не були залучені до розгляду вказаної вище справи, суд у повній мірі навів обґрунтування прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] та її права на 1/6 частину спірного житлового будинку. На підставі вказаного вище, враховуючи преюдиціальність рішення апеляційного суду Львівської області від 26.04.2013 року, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/6 ідеальну частину житлового будинку [ADDRESS]

Outcome: approved