Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] в червні 2013 року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. На час смерті йому належала на праві власності 1/2 частина квартири [ADDRESS], а інша 1/2 частина даної квартири - його дружині [PERSON]. Як спадкоємець за заповітом вона прийняла спадщину, хоч свідоцтво про право на спадщину їй було видано більш як через два роки, відповідно до якого вона отримала в спадщину 1/2 від належної спадкодавцю 1/2 частки квартири, а відповідачка [PERSON] - 1/2 від половини спірної квартири. Відповідачка скористалася її відсутністю в Україні і не зареєструвала своє право власності в порядку спадкування на дану частину квартири. За позовом [PERSON] до неї Червоноградським міським судом було ухвалено рішення від 15.04.2010 року про визнання її такою, що фактично прийняла у спадщину і належну їй, позивачці по даній справі, частину квартири. На підставі даного судового рішення [PERSON] зареєструвала за собою право власності і на частину квартири, що належала їй - позивачці і в подальшому подарувала дану частку [PERSON], якій до того подарувала належну їй свою частку 1/2 даної квартири. після цього [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частку квартири, а в подальшому вони обоє подарували свої частки [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18.06.2013 року рішення Червоноградського міського суду від 15.04.2010 року скасовано. Просить повернути від відповідача [PERSON] належну їй 3/8 частку спірної квартири, договори дарування визнати недійсними та стягнути з відповідачів 80 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідачі до суду не з'явилися, про час та місце слухання справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. [PERSON], батько позивачки, який перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON], помер [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.12), свідоцтвом про смерть (а.с.13) та свідоцтвом про народження (а.с.6). Під час подружнього життя [PERSON] та [PERSON] приватизували належну їм квартиру [ADDRESS] в спільну часткову власність, тобто по 1/2 частці кожному, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (а.с.20) та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.22). При житті [PERSON] 04.03.2004 року склав заповіт на імя своєї дочки - [PERSON], позивачки по справі, яким заповів їй належну йому частку квартири. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 15.04.2010 року визнано [PERSON] такою, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], а саме 1/2 спадкового майна, що становить 3/8 квартири [ADDRESS] та визнано за нею право власності на 3/8 частки даної квартири (а.с.23). На підставі договору дарування від 07.06.2010 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частки належної їй квартири. в свою чергу на підставі договору дарування від 23.03.2012 року [PERSON] подарувала [PERSON] цю ж 1/2 частки спірної квартири. В подальшому на підставі договору дарування від 20.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] належній їм частки квартири [ADDRESS] подарували [PERSON], таким чином остання набула право власності на всю спірну квартиру. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2013 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 15 квітня 2010 року скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] в м. Червонограді відмовлено. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2006 року [PERSON] продовжено строк для прийняття спадщини померлого батька - [PERSON], та надано - 3 місяці додаткового строку. [PERSON] 06.04.2006 року подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини померлого батька, в тому числі і частки спірної квартири, отримавши 19.11.2007 року свідоцтво про право на спадщину, а саме на 1/2 частки майна померлого [PERSON], в тому числі і на спірну квартиру. В даному свідоцтві вказано, що на 1/2 частку спадкового майна було видано [PERSON] свідоцтво про право на обов'язкову частку у спадковому майні 19.11.2007 року. Таким чином, прийнявши у спадок 3/8 частини спірної квартири, позивачка набула права власності на них незважаючи не те, що свідоцтво на спадщину вона отримала пізніше. Відповідно до ст. ст. 317, 328 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. В силу ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обтяжений у його здійсненні. Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що возовні вимоги про витребування від відповідача [PERSON] 3/8 частки спірної квартири та повернення її у володіння позивачки є обґрунтованими і підлягають до задоволення, вимоги про визнання договорів дарування недійсними - до часткового задоволення, а вимога щодо відшкодування моральної шкоди теж підлягає до задоволення на підставі п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, але частково на суму - 1000 грн., виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості.

Outcome: approved