Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

17.09.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Смотрики по вул. Свердлова, 23, Пирятинського району, Полтавської області в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка є спадкоємцем першої черги після померлого 29.08.2012 року її чоловіка [PERSON], однак вона позбавлена можливості оформити право на вказане спадкове майно, оскільки придбавши за життя вказаний будинок, чоловік не зареєстрував своє право власності на вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку. Позивачка прийняла спадщину після померлого чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину щодо земельної ділянки на якій розташоване вказане майно, однак нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо зазначеного будинку та господарських споруд у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, які зареєстровані у встановленому законом порядку, тому позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявились, до суду надійшла заява сільського голови про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №254196 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 8). Судом встановлено, що позивачка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ №282605 (а.с. 7). За змістом постанови Бучанської міської державної нотаріальної контори №549/02-31 від 31.07.2013 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо житлового будинку в с. Смотрики по вул. Свердлова, 23, Пирятинського району, Полтавської області, оскільки за даними КП «Лубенське МБТІ» право власності на цей будинок ні за ким не зареєстроване (а.с. 11). При цьому, належність зазначеного будинку померлому підтверджується: договором купівлі-продажу від 14.09.1990 року; копією технічного паспорту на домоволодіння; рішенням Смотриківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області №15 від 10.04.2013 року про присвоєння адреси житловому будинку; рішенням Смотриківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області №16 від 10.04.2013 року про присвоєння адреси земельній ділянці гр. [PERSON]; рішенням Смотриківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області №17 від 10.04.2013 року про присвоєння адреси земельній ділянці гр. [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивачка як дружина померлого має право на спадкування у першу чергу. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлий [PERSON] не встиг належним чином зареєструвати своє право власності на зазначений вище будинок у звязку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд вважає, що це майно належало йому на праві власності, а тому позивачка як спадкоємець першої черги за законом має право на його спадкування. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивач є спадкоємцем першої черги, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкоємця відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved