Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

У серпні 2013 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: КП ЖЕП № 6 про усунення перешкод в користуванні квартирою. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 15.08.2008 року. Відповідач був зареєстрований у квартирі як чоловік доньки позивача. Відповідач проживає за іншою адресою, добровільно зніматися з реєстрації не бажає та комунальні послуги не сплачує. Тому позивач просила усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON], а також просив стягнути на свою користь судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа КП ЖЕП № 6 свого представника у судове засідання не надала, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторони відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалити справі заочне рішення. Так як розгляд справи здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу квартири [NUMBER] посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованому у реєстрі за № 3394, копія якого наявна в матеріалах справи. Крім того, судом встановлено, що факт непроживання відповідачем у квартирі позивача підтверджується відповідним актом комунального житлово - експлуатаційного підприємства № 6, згідно якого зазначено, що громадянин [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 01 грудня 2009 року не проживає та копією постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2012 року, згідно якої вбачається, що відповідач з 2010 року та по теперішній час (07.06.2012 року) проживав за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідач - громадянин [PERSON] фактично не проживає з 2010 року в квартирі [ADDRESS] суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved