Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, розірвати договір реструктуризації заборгованості по платі за житлово-комунальні послуги; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за надані комунальні послуги станом на 01 вересня 2013 року на загальну суму 14 937,43 гривень та судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS]. Квартира є однокімнатна, не приватизована, ізольована, житлова площа 19,20 кв.м. Заборгованість по квартплаті та комунальним послугам з 01 вересня 2003 року складає загальну суму 14937,43 гривень. На неодноразові бесіди з працівниками ЖРЕО № 411 на предмет повної оплати заборгованості відповідачі не реагували, але частково сплачували борг. Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва виконує функції з утримання будинку та при будинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Відповідачі заключили договір про реструктуризацію заборгованості по платі за житлово-комунальні послуги № 1133 від 09 серпня 2011 року строком на 60 місяців, але умов договору не дотримуються. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечуються. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно довідки по формі 3 № 461 від 11 травня 2012 року, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією №411 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі по справі: [PERSON], [INFO] - з 14 липня 1994 року; [PERSON], [INFO] - з 14 липня 1994 року; [PERSON], [INFO] - з [INFO]. Будинок знаходиться на балансі ЖРЕО № 411, власником особистого рахунку житла є [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Квартирна плата та палата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Зі змісту п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги. 09 вересня 2011 року між [PERSON] та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, в особі начальника ЖРЕО № 411 [PERSON] було укладено договір реструктуризації № 1133, відповідно до якого Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва надав розстрочку у погашенні заборгованості з квартирної плати та плати за комунальні послуги, що утворилась станом на 01 вересня 2011 року на суму 10461 гривень 21 копійку з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2016 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підстави для зміни або розірвання договору визначені в ст. 651 Цивільного кодексу України. Як вбачається з розрахунку заборгованості по комунальним послугам та квартплаті по квартирі [ADDRESS], наданого позивачем, заборгованість відповідачів за квартплату та плату за комунальні послуги за період з вересня 2003 року по вересень 2013 року становить 14937 гривень 43 копійки (а.с. 27-29). Таким чином, відповідачами порушено умови зазначеного договору, не проводяться щомісячні платежі і рахунок погашення боргу за житлово-комунальні послуги, згідно встановленого графіку, не сплачуються обов'язкові щомісячні платежі за житлово-комунальні послуги, що дає підстави суду вирішити питання про розірвання даного договору, укладеного між сторонами у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачами заперечень щодо вимог позивача подано не було, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва підлягає задоволенню в повному обсязі, укладений 09 вересня 2011 року договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає розірванню, а заборгованість на загальну суму 14937 гривень 43 копійки стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved