Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, про визнання права власності. В обґрунтуванні позовних вимог позивач у своїй позовній заяві вказала, що їй на праві власності належить ? частина житлового будинку літ. А-1 по [ADDRESS]. ? частина належить [PERSON] та [PERSON] (нині померлим). Після смерті співвласників житловий будинок літ. «А-1» прийшов у повну непридатність до мешкання та зруйнувався. Протягом 1993-1994 року позивач за власні кошти на земельній ділянці яка законно перебувала у її володінні, але без належним чином затвердженого проекту збудувала житловий будинок та надвірні споруди. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд анулювати правову реєстрацію на 14 частину житлового будинку літ."А-1" по [ADDRESS] на ім'я [PERSON], на 1/4 частину на ім'я [PERSON], та на 12 частину житлового будинку літ."А-1" по [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. Визнати право власності на житловий будинок літ. «К-3» з підвалом "Кп" житловою площею 246,3 кв.м., загальною площею 1086,1 кв.м. з надвірними будівлями по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, надав до суду заяву в якій просить суд позов задовольнити та слухати справу за її відсутності. Представник відповідача ХМР в судове засідання не з'явився, повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені судом належним чином, згідно з ст.74 ч.9, 10 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд установив факти та відповідні до них правовідносини. Позивачу [PERSON], на праві власності належить ? частина житлового будинку літ. А-1 по [ADDRESS] (правові документи додаються) в м. Харкові. 1/2 частина належить [PERSON] та [PERSON]. Після того як [PERSON] та [PERSON] перестали мешкати у житловому будиноку літ. А-1, він прийшов у повну непридатність до мешкання та зруйнувався. Протягом 1993-1994 р. [PERSON] займалася будівництвом нового житлового будинку. Будівництво житлового будинку проводилось [PERSON] власною працею, за власні кошти. Спеціалізовані роботи проводилися робітниками будівельних професій, які мають досвід будівельних робіт та володіють належне оформленими ліцензіями. У травні 1994 року будівництво будинку та надвірних споруд було закінчено, однак внести зміни до технічної документації МЕТІ [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим , що збудований будинок є самовільним будівництвом , оскільки вона не має робочого проекту на будівництво. Відповідно до ст.331 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Формально будівництво нового будинку та надвірних споруд є самовільним, оскільки проводилось без належним чином затвердженого проекту. Однак, будівництво нового будинку, відповідно до ст.375 ЦК України, проводилось на земельній ділянці, яка законно перебувала в користуванні [PERSON] Будівництво проводилось з дотриманням усіх будівельних норм та правил. Конструкції споруд зведені належно, відповідають вимогам Сніп, протипожежним та санітарним нормам і придатні до експлуатації, що підтверджується Технічним висновком, складеним ТОВ «МОДУЛОР -СЕРВІС». Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам. Відповідно до ст.. 376 ч. 5 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про власність» власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Мін'юсту № 7/5 від 07.02.2002 р., є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до ст. 346 ч. 4 та ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved