Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд усунути їй перешкоди у користуванні належним їй на праві власності майном, шляхом виселення відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, їй, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], у якій мешкає колишня власниця вказаної квартири - відповідачка [PERSON] При цьому, відповідачка [PERSON] утримує квартиру в антісанітарному стані, зловживає спиртними напоями, та відмовляється у досудовому порядку звільнити спірне приміщення, чим порушує права власника позивача, та змушує її звернутися до суду із позовом про виселення відповідача на підставі ст.319, 391 ЦК України. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі, та просить провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, і не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно договору дарування квартири від 26.06.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданого ОКП «Дніпродзержинське БТІ», 18.07.2012р. позивачка [PERSON] зареєструвала за собою право приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 06.12.2013р. право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за позивачкою [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] З наведеного суд вбачає, що, позивачка, у встановленому законом порядку набула право власності на спірне житло. Згідно ст.317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Разом з цим, як стверджує позивачка, будучи колишнім власником спірної квартири, відповідачка [PERSON] продовжує мешкати у належній позивачці на праві власності квартирі, чим порушує право позивачки на власний розсуд користуватись та розпоряджатись належним їй на праві власності майном. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, згідно ч.3 ст.98 ЖК України, тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що, відповідачка [PERSON], після набуття позивачкою права власності на спірне майно, набула статусу тимчасового жильця у спірній квартирі, і, на вимогу позивача, згідно ч.3 ст.98 ЖК України, зобов'язана негайно звільнити спірне приміщення, а, в разі відмовлення - підлягає виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Встановивши, таким чином, в судовому засіданні, що, відповідачка [PERSON] відмовляється у досудовому порядку звільнити спірне приміщення, суд, позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню на підставі ч.3 ст.98 ЖК України та ст. 391 ЦК України. Враховуючи, також, положення ст.88 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги позивача, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею, та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд,

Outcome: approved