Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту № б/н від 15 червня 2006 року в сумі 27'383,71 грн., посилаючись на те, що відповідач порушив взяті на себе згідно кредитного договору зобов'язання щодо своєчасного погашення боргу щомісячними платежами, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість яку і слід з нього стягнути. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши на адресу суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і розгляд справи просить провести без його участі. Відповідач 20 листопада 2013 року надіслав на адесу суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, однак заперечує проти розгляду справи за його відсутності, а у заяві від 05 грудня 2013 року зазначає, що з позовом не згідний та без його присутності справу просить не розглядати. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до укладеного кредитного договору, у формі заяви позичальника № б/н від 15 червня 2006 року і умов та правил надання банківських послуг, позивач надав відповідачу строковий кредит у розмірі 4'000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 48% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідач погодився з умовами та правилами користування платіжною карткою та базовою процентною ставкою за вказаним кредитом і розміром щомісячної комісії, що ствердила своїм підписом. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг, з якими була ознайомлена відповідач, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відомостей про те, що сторони, чи хоча б одна з них, подавала іншій інформацію про бажання припинити дію договору у суду відсутні, отже він дійсний. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальника) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання процентів від суми позики. (ч.1 ст. 1048 ЦК України) Станом на 05 вересня 2013 року відповідач заборгувала позивачу 27'383,71 грн., і даний борг складається з наступного: · 3'996,25 грн. - заборгованість за кредитом; · 21'607,28 грн. - заборгованість з процентів за користування кредитом; · 500 грн. - штраф (фіксована частина); · 1'208,18 грн. - штраф (процентна складова). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. (ч. 3 ст. 267 ЦК України) Такої заяви жодною із сторін подано не було. Пояснення відповідача, викладені ним у заявах від 20 листопада та 05 грудня 2013 року в частині відношення до суті позовних вимог діагонально протилежними і оцінені судом як механізм захисту. Суд вважає остаточними пояснення [PERSON] де він позовних вимог не визнає, однак вважає їх неспроможними, позаяк вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Таким чином, у даному випадку має місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з нього заборгованості у вказаній сумі та понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved