Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду із уточненою позовною заявою про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, у якій зазначила, що 06 червня 1996 року було розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2007 року присуджено стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на користь позивача до повноліття дитини. Відповідач протягом тривалого часу не сплачує аліменти, які присуджені. З довідки розрахунку заборгованості по виплаті аліментів [PERSON] заборгованість останнього зі сплати аліментів складає станом на 01 березня 2013 року 15\~ 517 гривен 50 копійок. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач у в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відомості. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від позивача заперечень не надійшло і тому суд вважає можливим постановити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав Відповідно до статті 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів або у звязку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість по аліментам, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до статті 196 Сімейного Кодексу України при виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає задоцільне задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідно до статті 60 ЦПК України в судовому засіданні знайшли підтвердження викладені позивачем доводи та обставини по справі. На підставі викладеного, відповідно до ст.194, 196 СК України,

Outcome: approved