Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним рішення Куяльницької сільської ради № 16 від 13.01.1994 р. відповідно до якого [PERSON] надано у власні сть земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,0800 га, за адресою: [ADDRESS], визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 670450 виданий на ім'я [PERSON] 02.11.2007 р. Свої вимоги мотивував тим, що в січня 2008 року він придбав у відповідачки розпочатий будівництвом житловий будинок готовністю 12 % за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Котовського міськрайонного суду від 23.01.2009 року, на підставі згаданого договору за ним було визнано право власності на розпочатий будівництвом житловий будинок готовністю 12 % за адресою: Котовський р-н, [ADDRESS]. Будинок він добудував, проте не може зареєструвати право власності на вказане нерухомість, тому що на земельну ділянку розміром 0,0800 га, за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд був виданий державний акт на ім'я [PERSON]. До початку розгляду судом справи по суді позивач змінив позовні вимоги, та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,0800 га, кадастровий № 5122983800:02:001:0028 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], так-як відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку, або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Позивач до судового засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, за місцем реєстрації повістки не отримала і до відділення зв'язку за отриманням судової повістки не з'явилася, у зв'язку з чим суд відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до рішення Куяльницької сільської ради від 13.01.1994 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 800 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] 02.11.2007 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №670450, відповідно до якого посвідчено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер 5122983800:02:001:0028, що розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно рішення Котовського районного суду Одеської області від 23.01.2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS], готовністю 12 % укладений між [PERSON] та [PERSON] 22 січня 2008 року. Визнано право власності за [PERSON] право приватної власності на незавершений будівництвом житлового будинку [ADDRESS], готовністю 12 %, який розташований на земельній ділянці розміром 800 кв.м. Відповідно до ст..120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст..377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Дані норми підтверджені в п.18 п.п. ґ Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки за позивачем рішенням Котовського районного суду Одеської області від 23.01.2009 року визнано право власності на незавершений будівництвом житлового будинку [ADDRESS], готовністю 12 %, який розташований на земельній ділянці розміром 800 кв.м, то до нього, відповідно до ст..120 ЗК України, ст..377 ЦК України, перейшло право на земельну ділянку, а тому позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved