Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд стягнути з відповідача на їх користь матеріальну шкоду в сумі 50000 грн. у зв'язку з неправомірним відключенням їх квартири за адресою: [ADDRESS], від енергопостачання яке було здійснено з 09.07.2009 року по 25.08.2009 року, вдруге з 28.10.2009 року по 31.12.2010 року, судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування заявлених вимог вказують, що їм на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. До 01.07.2006 року вони користувалися електроенергією без приладів обліку і сплачували за неї згідно встановленим нормативам. З 01.07.2006 року у під'їзді встановили електронні прилади обліку споживання електроенергії, але доступу до них вони не мають, а тому сплачували за електроенергію на підставі повідомлень, які вивішувались щомісячно на під'їзді. З початку 2009 року до них стали заявляти вимоги про погашення заборгованості у сумі 297,65 грн., яка виникла ще до 01.01.2002 року. 09.07.2009 року перший раз без будь-якого попередження їх відключили від енергопостачання. Після усної вказівки прокуратури міста енергопостачання їм було поновлено 25.08.2009 року з оплатою за таке підключення. 28.10.2009 року вдруге і до 31.12.2010 року їм відключили енергопостачання без попередження. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.12.2010 року ухвалено рішення яким визнано неправомірними дії посадовців ДДКРЕМ з відключення їх квартири від електропостачання, яке було здійснено 28.10.2009 року. Зазначають, що неправомірними діями відповідача, створювалась загроза їх здоровью, відсутність елекроенергії створювало для них порушення всього життєвого укладу. Вважають, що за незаконне пред'явлення їм заборгованості та незаконне відключення їх квартири від енергопостачання з посадових осіб ДДКРЕМ на їх користь потрібно стягнути 40000 гривень з розрахунку 2500 гривень х 16 місяців. Послуги адвокатів та слухання позовних заяв судами нанесли їм матеріальні збитки на суму 10000 грн. Позивач [PERSON] діючий в своїх інтересах та в інтересах співпозивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнав повністю, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що позивачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS]. З 09.07.2009 року по 25.08.2009 року і з 28.10.2009 року по 31.12.2010 року, відповідачем було здійснено відключення квартири позивачів від енергопостачання внаслідок заборгованості за спожиті послуги електроенергії. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.12.2010 року дії відповідача з відключення квартири позивачів від електропостачання 28.10.2009 року визнані неправомірними, та з позивачів стягнуто на користь відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 101,55 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2011 року з відповідача на користь позивачів стягнуто штраф в сумі 1699,13 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2012 року змінено рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2011 року, та стягнуто штраф з відповідача на користь позивачів в сумі 1534,47 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог позивачів за позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди та зобов'язання зробити перерахунок. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.06.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.09.2012 року, відмовлено в задоволені позову позивачів до відповідача про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за неналежне виконання умов договору. Ці обставини підтверджуються рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.07.2009 року по цивільній справі № 2-1814/07, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.12.2010 року по цивільній справі № 22ц-15578/2010, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.06.2011 року по цивільній справі № 1512/11, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.09.2011 року по цивільній справі № 22ц-9792/2011 року, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2011 року по цивільній справі № 2-2551/11, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2011 року по цивільній справі № 2-2666/11, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2012 року по цивільній справі № 22-ц/490/2272/12, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.06.2012 року по цивільній справі № 2-847/2571/2011, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.09.2012 року по цивільній справі № 22-ц/490/9433/2012. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючі виниклі між сторонами договірні правовідносини, наявність рішень судів, що набрали законної сили, про стягнення з відповідача на користь позивачів штрафних санкцій за відключення електричної енергії без попередження позивачів, та про відмову у відшкодуванні позивачам матеріальної шкоди, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини завдання позивачам матеріальної шкоди або пошкодження їх майна тощо зі сторони відповідача, оскільки позивачами не доказані і не підтверджені докази завдання матеріальної шкоди, не надані докази на підтвердження розміру завданої шкоди та відсутній розрахунок. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed