overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось в суд з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості вказавши, що відповідач не виконала зобов"язання по оплаті послуг по теплопостачанню та не сплатила позивачу 2 282 грн. 40 коп. за період з 01.09.2011р. по 31.08.2013р. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить позов задовольнити, стягнути на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.09.2011р. по 31.08.2013р. в сумі 2 282 грн. 40 коп. Відповідач в судовому засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є мешканкою квартири [ADDRESS], що знаходиться в м. Хмельницькому. Протягом періоду часу з 01.09.2011р. по 31.08.2013р. відповідач не сплачувала за надані послуги, що суперечить вимогам ст.20 ЗУ «Про комунальні послуги» та «Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630, згідно до яких платежі за надані послуги вносяться власниками квартир, наймачами та орендаторами щомісячно і є обов'язком останніх. Оскільки зобов'язання по оплаті послуг з теплопостачання відповідач не виконала, що підтверджується матеріалами справи, довідкою про розрахунок заборгованості, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

На підставі рішення Хмельницького міськрайоного суду Хмельницької області від 14.04.2008р. позивач виплачує на користь відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про зменшення стягнення розміру аліментів на її користь на утримання дитини, та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дитини в 403,33 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, вважає його надуманим та необґрунтованим, та просить в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Хмельницького міськрайоного суду Хмельницької області від 14.04.2008р. позивач виплачує на користь відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Це підтверджується копією рішення суду, яке знаходиться в матеріалах справи. Враховуючи те, що позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми, та на його утриманні знаходяться 2 малолітніх дітей, то суд вважає, що стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття на користь відповідачки є значним, а тому з позивача на користь відповідачки слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 403,33 грн. із всіх видів його заробітку (доходу), і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд не бере і до уваги пояснення відповідачки в тій частині, що позов є необґрунтованим та надуманим, і в його задоволенні слід відмовити, оскільки стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів в розмірі 30% частини заробітку (доходу) щомісячно, є досить велике, яке не дає йому можливості забезпечувати дітей які знаходяться на його утриманні. Оскільки обов'язок по утриманню дітей законом покладений на обох батьків, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

[PERSON], заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб. Свою заяву мотивує тим, що вона народилась [INFO] року, тобто на даний час є неповнолітня і не досягла шлюбного віку, а тому без рішення суду не може зареєструвати шлюб з [PERSON]. Заявник вагітна і батьком дитини є [PERSON] тому в її інтересах та інтересах майбутньої дитини потрібна дана реєстрація шлюбу. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву, просила надати право на шлюб з [PERSON] [PERSON] суду пояснив, що він має бажання зареєструвати шлюб з [PERSON] тому що хоче виховувати їх майбутню дитину разом. [PERSON] - матір заявника проти заяви не заперечувала, просила суд надати її дочки право на шлюб з [PERSON] Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року , тобто на даний час їй ще не виповнилося 18 років. Згідно довідки КЛПЗ «Добропільська районна ЦПМСД» ЦРА№7 від 23 вересня 2013 року, [PERSON] вагітна, строк вагітності становить 22 тижнів. Згідно вимог ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України - право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з наданих суду документів, заявник не досягла шлюбного віку, оскільки їй ще не виповнилося 18 років, але їй вже виповнилося 16 років, тому вона вправі звертатися до суду з даною заявою. Суду надано довідку про те, що [PERSON] перебуває у стані вагітності, батько майбутньої дитини згодний на реєстрацію шлюбу, тому суд вважає можливим надати заявнику право на реєстрацію даного шлюбу без досягнення шлюбного віку, оскільки це відповідає інтересам сторін та інтересам майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

У жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 червня 2009 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою. Від даного шлюбу дітей у сторін не має. Останнім часом їхні подружні взаємовідносини значно погіршали. Позивач зазначає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим через різні характери та погляди на життя. Це призвело до втрати почуттів одне до одного. Їхня сім'я стала носити формальний характер. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 03 (а.с.8). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам , а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у разі розірвання шлюбу посить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вказане клопотання підлягає задоволенню. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

25 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Позивач зазначає, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2011 року даний шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від подружнього життя у них народилися доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти після розірвання шлюбу залишились проживати разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання дітям матеріальної допомоги на утримання, тому вона змушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти стягнення аліментів на утримання доньок не заперечував, але просив суд при винесенні рішення, визначенні частки розміру аліментів врахувати, те що він являється тимчасово безробітнім та на його утриманні перебуває неповнолітній син від першого шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2011 року даний шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від подружнього життя у них народилися доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначене, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов мотивує тим, що на підставі виконавчого листа № 2-7196/2007 року від 12.11.2007 року, [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки. Однак відповідач не сплачує систематично аліменти на утримання доньки, що заподіює шкоду інтересам дитини. Отже, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 23 535,80 грн. Вважає, що відповідач умисно не сплачував аліменти в повному розмірі, а тому на підставі вимог ч. 1 ст. 196 СК України повинен сплатити неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а тому просить стягнути з відповідача 85 902,75 грн. неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є підставним і підлягає задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що згідно виконавчого листа № 2-7196/2007 року від 12.11.2007, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки. З 01.08.2012 року по 01.08.2013 року [PERSON] не сплачує систематично аліменти на утримання доньки, що заподіює шкоду інтересам дитини. Отже, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 23 535,80 грн. Згідно довідки № 27542 від 29.08.2013 р. вбачається, що станом 01.08.2013 року існує заборгованість відповідача по сплаті аліментів на дитину та складає 23 535,80 грн. Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в повному обсязі, так як в судовому засіданні не було встановлено підстав для звільнення боржника від сплати пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, передбачених ч. 2 ст.196 СК України.. На підставі ст.ст.191, 194, 196, 197 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Слов'яносебрського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 116, 12 листопада 2010 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем не підтримують у зв'язку з тим, що втратили розуміння одне до одного, спроби зберегти сім'ю не дали позитивних результатів. На примирення не згоден та переконаний, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не має. Просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Слов'яносебрського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 116. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Строк для примирення йому не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, однак надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 12 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Слов'яносебрського районного управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 12 листопада 2010 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 116. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

У серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 07.02.2007 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрію Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №30. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони у шлюбі з 07.02.2007 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 07.023.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 14 вересня 2009 року та зареєстрований у Головківській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №08. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу мають донь [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони у шлюбі з 14.09.2009 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають донь [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сім'я розпалася, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в суді позов визнала, на розлучення згодна, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 листопада 2008 року, в відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, в шлюбі мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], вже на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, сторони спільного господарства не ведуть, мають окремі сімейні бюджети, в сім»ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, в сім»ї постійно виникають сварки, примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені ним судові витрати, а саме: 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved