Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] будучи опікуном малолітньої [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що відповідач, будучи батьком малолітньої [PERSON], [INFO], вихованням, фізичним, духовним та моральним розвитком дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не працює. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав викладених у позові. Відповідач до суду не з'явився, фактичне його місцезнаходження невідоме, у зв'язку з чим про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення у пресі, що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку. Представник органу опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради позов підтримала, надала суду висновок органу опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради від 03.12.2013 року №5-38/389. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження наявною в матеріалах справи (а.с. 5). Батьки [PERSON] розлучилися в 2008 році. Мати дитини, [PERSON] померла [INFO] року. (копія свідоцтва про смерть додається а.с. 6) Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2009 року [PERSON] був засуджений до семи років та одного місяця позбавлення волі. Рішенням виконкому Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради від 24.05.2013 року №145 [PERSON], [INFO], був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач [PERSON], [INFO], рішенням виконкому Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради від 21.06.2013 року №170 «Про встановлення опіки над [PERSON], [INFO]» призначена опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], і займається вихованням та розвитком підопічної дитини, її матеріальним утриманням, слідкує за її станом здоров'я та оздоровленням. 08.08.2013 року [PERSON] умовно-достроково звільнився з Синельниковської виправної колонії №94. Батько дитини, [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не спілкується з донькою, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує та не намагається утримувати дитину. 20 листопада 2013 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, за зверненням управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради, було розглянуте питання про можливість та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно доньки [PERSON], [INFO]. 11 грудня 2013 року органом опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради надано висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тому випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що відповідач [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги позицію органу опіки та піклування, суд доходить висновку про наявність передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав не звільняє особу від обов'язків щодо утримання дитини. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів є такими, що засновані на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний дохід, суд вважає за необхідне присудити аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру та порядку стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення відповідача та те, що відповідач є особою працездатного віку. В України станом на час пред'явлення позову встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: дітей віком з 6 до 18 років - 1286 гривень. Тобто законом визначено мінімальну суму необхідно для щомісячного утримання дитини такого віку. Таким чином, оскільки права і обов'язки батьків щодо утримання дітей є рівними, кожен з них повинен забезпечити утримання дитини в розмірі не меншому ніж половина встановленого державою прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що в даному випадку становить 643 гривень (1286 : 2 = 643). Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Судові витрати у справі згідно ст. 88 ЦПК України покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved