Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], заінтересована особа - професійно-технічне училища № 34, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач з народження не турбуються про свого сина [PERSON], неодноразово судима та не має постійного місця проживання та ігнорує свій батьківський обов'язок. Також просить стягувати з відповідача аліменти на утримання даної дитини в твердій грошовій, що складає 350 грн. в місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. У судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилась та не надіслала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, хоча своєчасно повідомлялась про час і місце судового розгляду, відтак, за згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Прокурор підтримав вимоги позивача та просила суд, в інтересах [PERSON], з метою забезпечення належного її розвитку і виховання позбавити відповідача батьківських прав та стягувати з неї аліменти у вказаному розмірі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідач є матірю [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 2366 від 11 листопада 1996 року. Запис про батька здійснений з слів матері, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 801 від 21 листопада 1996 року [PERSON] влаштовано у будинок дитини. Відповідно до рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 546 від 29 травня 2001 року [PERSON] переведено у Коропецьку школу-інтернат. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 2536 від 19 грудня 2008 року [PERSON] надано соціальний статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Підставою для цього стало те, що його мати 26 серпня 2008 року засуджена Тернопільським міськрайонним судом. З 01 вересня 2012 року вказана дитина навчається у ПТУ № 34 смт Коропці Монастирського району Тернопільської області та перебуває на повному державному забезпеченні. 22 травня 2013 року [PERSON] звільнена з Збаразької виховної колонії і з 27 травня 2013 року тимчасово проживає у центрі соціально-психологічної допомоги «Родина». Дані факти підтверджуються довідкою про звільнення № 04618, виданої начальником ВКВСР та довідкою Тернопільського обласного центру соціально-психологічної допомоги «Родини» № 60 від 12 липня 2013 року. Згідно інформації Тернопільського обласного наркологічного диспансеру № 3828/1 від 20 серпня 2013 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. З заяви [PERSON] від 02 серпня 2013 року вбачається, що остання просить позбавити її батьківських прав, відносно свого сина [PERSON] та зазначає, що останній перебуває на повному державному забезпеченні, а у неї відсутні кошти на його утримання. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, що є додатком до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1093 від 17 жовтня 2013 року [PERSON] рекомендовано позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON], оскільки вона не виконують батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги пропозиції органу опіки та піклування, зважаючи на те, що відповідач не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, не цікавляться його життям, не займаються його вихованням та не надає матеріальної допомоги на його утримання, суд вважає, що з метою захисту прав дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав стосовно [PERSON] Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що неповнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов'язана йому її надати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. А ст. 184 Сімейного кодексу України регулюється процедура визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто посилання представника позивача на необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з умовою за якої їх розмір слід приводити до рівня не меншого 30% прожиткового мінімуму не ґрунтується на вимогах закону і до задоволення не підлягає. Таким чином суд, враховуючи викладене приходить до висновку, що із відповідача в користь дитини на його утримання слід стягнути аліменти, у твердій грошовій сумі, що складає 350 грн. щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 344,10 грн. судового збору.

Outcome: approved