Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

25.09.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 712/1002/2012 від 02.04.2012 року, яке набуло законної сили 18.04.2012 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо їх малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 12.01.2012 року за клопотанням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 18 від 10.01.2012 року, на підставі путівок управління освіти і науки Закарпатської обласної державної адміністрації № 9 та № 10 від 11.01.2012 року, дітей влаштовано до Перечинської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради. Зазначає, що відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідачів аліменти на утримання їх малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], в розмірі 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідачі та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, не з'явились, причини неявки суду не повідомили, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглянув справу в їх відсутності, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], наявними в матеріалах справи. Згідно довідки служби у справах дітей Ужгородської міської ради № 16 та № 17 від 10.01.2012 року неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] в м. Ужгород житла та майна не мають, проживали за адресою: [ADDRESS]. 10.01.2012 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради надіслано до облдержадміністрації клопотання про надання неповнолітній [PERSON] та малолітньому [PERSON], які залишились без батьківського піклування, путівок для влаштування в навчальний заклад інтернатного типу. 11.01.2012 року неповнолітній [PERSON] та малолітньому [PERSON] тимчасово до встановлення статусу надано путівки № 9 та № 10 до Перечинської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 712/1002/2012 від 02.04.2012 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо їх малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки служби у справах дітей Ужгородської міської ради № 173 та № 174 від 03.05.2012 року неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей, як діти позбавлені батьківського піклування. 17.05.2012 року неповнолітній [PERSON] та малолітньому [PERSON] надано путівки № 81 та № 82 до Перечинської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради. З довідок Перечинської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради № 01-30/960 та № 01-30/961 від 24.09.2013 року вбачається, що неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] навчаються в 9 класі та 6 класі відповідно, виховуються, проживають та знаходять на повному державному утриманні у школі-інтернат з 12.01.2012 року. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] не працюють, мають нерегулярний дохід, який отримують з підробітків, інших джерел доходів у них немає. Приймаючи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з чим із [PERSON] та [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25 вересня 2013 року, до досягнення ними повноліття, на їх особисті рахунки у відділені ПАТ «Ощадбанк» в м. Перечин.

Outcome: approved