Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про встановлення факту належності на праві власності спадкодавцеві [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за правом представлення на 1/2 частини вказаної квартири. Позов обґрунтовувався тим, що його бабуся [PERSON] померла 27.06.2008 р., внаслідок чого відкрилась спадщина на 1/2 частини квартири [ADDRESS], яке спадкодавець набула на підставі рішення апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 р., однак за свого життя його державної реєстрації не здійснила. Після смерті спадкодавця [PERSON] сторони у справі є єдиними її спадкоємцями, оскільки її чоловік [PERSON] помер 25.06.1993 р., а її дочка [PERSON] померла 25.12.1998 р. Також позивач вказував, що державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної конторі йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], оскільки спадкодавець [PERSON] за житті не здійснила державну реєстрацію рішення суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири в бюро технічної інвентаризації. Позивач посилаючись на те, що він з відповідачем, що є його сестрою є єдиними спадкоємцями баби [PERSON] за законом по праву представлення, після її смерті та прийняв спадщину у передбаченому законом порядку, просить визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач будучи попередньо повідомленою судом про наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 27.06.2008 року у м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 098474, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського рай управління юстиції Житомирської області 27.06.2008 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Житомирською нотаріальною конторою м.Житомира від 15.10.1999 року [PERSON] є спадкоємцем майна померлої 25.12.1998 року [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно із рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 року визнано недійсним в 1/2 частині свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 8-9). Відповідно до матеріалів спадкової справи №1009/2008, заведеної Радомишльською нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлої 27.06.12.2008 року [PERSON], спадщину у встановлений законом шестимісячний строк прийняла її онука [PERSON], яка 25.12.2008 року подала заяву про прийняття спадщини та її онук [PERSON], який 21.03.2009 року подав заяву про прийняття спадщини за згодою [PERSON] до майна померлої [PERSON] за законом (а.с. 32, 33). Згідно із постановою державного нотаріуса Радомишльською нотаріальною конторою Житомирської області [PERSON] від 10.07.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] з огляду на те, що [PERSON] за життя, тобто до 27.06.2008 року не здійснила державної реєстрації у бюро технічної інвентаризації свого права власності на зазначену частину квартири, визнаного рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 року. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Згідно з правилами статті 1220 ЦК та статті 249 ЦПК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, і при цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи, що позивач прийняв спадщину у визначений законом строк шляхом звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, зважаючи на визнання відповідачем позову та неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі іншим чином, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири [ADDRESS] після смерті баби [PERSON]. Що стосується вимоги позивача про встановлення факту належності на праві власності спадкодавцеві [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS], то суд дійшов висновку, що у її задоволенні слід відмовити, оскільки зазначений факт належності вказаної частини квартири спадкодавцеві ніким не оспорюється, а також вже був предметом судового розгляду, що підтверджується рішенням апеляційного суду Житомирської області від 07.11.2007 року, яким за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], а тому додатного застереження не потребує.

Outcome: partial