Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] 06.11.2013 пред'явили позов до Великоозиминської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності, а саме: по ? частини садиби (будинку з надвірними будівлями) по [ADDRESS] як частку в майні колишнього колгоспного двору та про визнання за [PERSON] право власності на ? частину будинку з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилалися на те, що вказане будинковолодіння відносилося до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON], а вони, позивачі, членами цього двору і тому кожному із них належить по ? частині майна колгоспного двору. [INFO] року помер [PERSON], котрий був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] і [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. При житті, [PERSON] заповіт не склав, а тому спадкоємцями першої черги за законом були вони, позивачі. [PERSON] спадщину прийняла, а [PERSON] та [PERSON] свідомо не подавали заяви про прийняття спадщини після сметрі батька, так як її повністю прийняла їх мати [PERSON] Самбірської державна нотаріальна контора відмовила їй, [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, оскільки дане домоволодіння належить до колгоспного двору та відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Під час судового розгляду позивачі у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Великоозиминської сільської ради Самбірського району у судове засідання не з'явився, від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та визнання позову. Вислухавши пояснення позивачів, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтв про народження відомо, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6, 7, 8, 28). Із свідоцтва про смерть та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі видно, що [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 5, 14). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Великоозиминської сільської ради Самбірського району від 12.03.2013 року № 57 та технічного паспорта, виготовленого 27.11.2012 року Самбірським МБТІ, вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав у [ADDRESS] та даний двір був колгоспний, в якому станом на 1990-1991 роки були зареєстровані: [PERSON] - голова домогосподарства та члени двору: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Житловий садибний будинок по [ADDRESS], до складу якого входить житловий будинок, сарай і криниця, побудований у 1983 році і його житлова площа становить 60, 6 кв. м., загальна площа - 134,92 кв. м., тобто він збудований до 5 серпня 1992 року (а.с. 9-13, 15). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Отже, на момент припинення колгоспного двору його членам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], котрі не втратили право на частку у його майні, вказане майно належало на праві спільної власності у рівних частках, а саме, по 1/4 частині і після смерті [PERSON], котрий помер [INFO] року, відкрилася спадщина на 1/4 частину майна. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за законом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що не надані оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Із довідок, виданих виконавчим комітетом Великоозиминської сільської ради Самбірського району, відомо, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку у шість місяців не заявила про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняли, так як заяву про прийняття спадщини не подали.

Outcome: approved