Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

05 червня 2013 року Комунальне підприємство „Макіївтепломережа" (далі - КП "Макіївтепломережа") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за відпущену теплову енергію, мотивуючи тим, що відповідач, який мешкає у квартирі багатоквартирного будинку, в який позивачем подається теплова енергія для обігріву квартир, не вносить кошти за надані послуги. В судовому засіданні представник КП "Макіївтепломережа" - юрисконсульт Анісімова І.В. підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування яких пояснила, що відповідач, який є наймачем квартири [ADDRESS], з 01 травня 1996 року не сплачують надані комунальним підприємством послуги з теплопостачання, у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 13 000,00 гривень. Нарахування оплати за опалення позивачем виконувалось відповідно з Правилами надання населенню послуг по водо-,теплопостачанню та водовідводу за тарифами, що були встановлені рішенням міського виконкому за відповідний період та відповідно температурного графіку якісного регулювання на котельній, який затверджений адміністрацією КП „Макіївтепломережа". В спірний період в випадках пониження температурного режиму, визнаного об'єктивними причинами, позивачем робився перерахунок нарахувань в сторону зменшення оплати. Посилаючись на наведені обставини, просить суд стягнути з відповідача наявну заборгованість із поточних платежів в сумі 13 000,00 гривень та понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 гривень. Відповідач [PERSON] позов КП „Макіївтепломережа" визнала частково, не заперечувала проти його задоволення. Згодна з сумою та періодом утворення заборгованості, пояснила, що поточні платежі не сплачувала у зв'язку зі скрутним матеріальним станом. Просила застосувати позовну давність. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Наймач житлового приміщення [PERSON], на підставі договору найму жилого приміщення (ст. 61 ЖК України) користується квартирою [ADDRESS]. Пільг з оплати комунальних послуг відповідно до законодавства відповідач не має. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний вчасно (щомісяця) вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Зазначений обов'язок споживачів також передбачений Правилами надання населенню послуг водо-, тепло- постачання і водовідведення (затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 р. № 1497) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630), згідно яких суб'єкт господарювання - КП "Макіївтепломережа" надає послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлені строки - щомісяця по нормам і тарифам відповідно розміру опалювальній площі квартири. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП „Макіївтепломережа" надавало відповідачам комунальні послуги з теплопостачання, які використовували їх для власних потреб, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов'язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації КП "Макіївтепломережа" убачається, що оплата витрат за надані послуги з централізованого теплопостачання по зазначеній квартирі відповідачем не провадиться з 01 травня 1996 року, і на 01 вересня 2011 року борг становить 13 000,00 гривень. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення по спірній квартирі, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Відповідач із заявою про незабезпечення нормативної температури повітря у приміщеннях квартири до КП „Макіївтепломережа" не зверталася. Разом з тим, згідно ст. 71 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. У відповідності до ст. 75 того ж Кодексу, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторони. Таким чином, враховуючи те, що поважних причин пропуску позивачем строків позовної давності за період до 01 січня 2004 року не встановлено, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності за період виникнення у відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання з 01 травня 1996 року по 01 січня 2004 року. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При судовому розгляді справи до винесення рішення, відповідач [PERSON] просить застосувати позовну давність. Представником позивача суду не надано доказів, поважності причин пропуску позовної давності, а тому позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 01 квітня 1996 року по 01 вересня 2008 року задоволенню не підлягає. Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд визнає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з теплопостачання, внаслідок чого за період з 01 вересня 2008 року по 01 вересня 2011 року КП "Макіївтепломережа" заподіяно шкоду із несплати щомісячних платежів у сумі гривень, яка підлягає стягненню з [PERSON] Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України на користь КП "Макіївтепломережа" підлягає стягненню з відповідача документально підтверджені судові витрати позивача у вигляді судового збору у сумі 229,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial