Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] подала позов до Рава-Руської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та позовної заяви [PERSON], [PERSON] до Рава-Руської міської ради, треті особи: [PERSON], КП "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації", Служба у справах дітей Жовківської РДА Львівської області про скасування рішень органів місцевої влади, договору купівлі-продажу житлового будинку, та про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у користуванні [PERSON] З жовтня 1997 року перебуває житловий будинок у [ADDRESS], де фактично постійно проживають донька [PERSON] - [PERSON], внучка - [PERSON], внуки - [PERSON], [PERSON], невістка доньки - [PERSON], правнуки [PERSON],[PERSON], [PERSON] В зазначеному будинку сім'я [PERSON] - [PERSON] фактично проживають з 1995 року. 12.05.1983 року на підставі рішення Рава-Руської міської Ради № 60, житловий будинок [ADDRESS] був визнаний нерентабельним, і не підлягає капітальному ремонту, і просив районну Раду затвердити рішення про продаж цього будинку. 13.04.1989 року виконком Рава-Руської міської Ради, прийняв рішення за № 123 "Про продаж будинку, який є не рентабельним, і не підлягає капітальному ремонту по [ADDRESS], громадянці [PERSON] матері [PERSON] . 17.08.1989 року між Рава-Руською міською Радою, в особі Чобіт Г.О. Та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку. [PERSON] проживала у вказаному будинку самостійно, умови проживання були незадовільні, так - як будинок потребував капітального ремонту. З 1990 року, [PERSON] допомогала [PERSON] вести спільне господарство, здійснювати ремонтні роботи в будинку, а з 1995 року спільно проживати із [PERSON] у вказаному житловому будинку, та доглядати за нею. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить Свідоцтво про смерть. На житловий будинок, [PERSON] заповіт не склала. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом, є її син [PERSON], який проживає в м.Боготол Красноярського краю, Росія. 3.03.1998 року [PERSON] подав письмову заяву до державної нотаріальної контори, що відмовляється від належного йому спадкового майна, яке залишилось після смерті його матері, на користь [PERSON], що доглядала за його матір'ю до смерті. Ця заява, була посвідчена нотаріально. Таким чином, з огляду на викладене, вказаним житловим будинком [PERSON], володіла відкрито, добросовісно та безперервно понад десять 10 років, про що добре було відомо всім сусідам, мешканцям [ADDRESS], та і керівникам міської ради та комунгоспу. 25 січня 2012 року позивач отримала повідомлення міської Ради, що житловий будинок в якому їй не було відомо, про те, що будинок визнано безхазяйним, та передано у власність територіальної громади міста. Відповідно до ч.І ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України встановлено, що правила ст. 344 Цивільного Кодексу України "Про набувальну давність" поширюється також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. 24.02.2012 року, був проведений аукціон про продаж будинку громадянину [PERSON] 28 лютого 2012 року міський голова видає розпорядження № 13 "Про затвердження переможця аукціону", де визнано переможця аукціону на право викупу житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] з подальшим затвердженням на сесії Рава-Руської міської Ради. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів викладених вище. Представник відповідача проти позову заперечив, оскільки позивач проживав у вищезгаданій квартирі без будь якого дозволу, а тому немають права на набуття права власності на квартиру за набувальною давністю, а щодо незаконності аукціону вказала, що такий було проведене відповідно до вимог чинного законодавства. заслухавши пояснення сторін оглянувши матеріали справи суд прийшов до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. 13.04.1989 року виконком Рава-Руської міської Ради, прийняв рішення за № 123 "Про продаж будинку, який є не рентабельним, і не підлягає капітальному ремонту по [ADDRESS], громадянці [PERSON] , а отже будинок належав їй на праві власності. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть. 3.03.1998 року [PERSON] написав письмову заяву до державної нотаріальної контори, що відмовляється від належного йому спадкового майна, яке залишилось після смерті його матері. Відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною. Відповідно дол вимог ст. 344 ЦК України умовою набуття права власності є добросовісне заволодіння майном на законних підставах. Цій умові відповідають випадки, коли володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим житлом, інакше кажучи, не знав про обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужим майном і які не залишали сумніву в правомірності набуття майна. У разі виникнення спору встановлювати характер володіння має тільки суд з урахуванням обставин справи. В даному випадку на дамку суду позивач лише проживав у квартирі спочатку з дозволу його власника, а пізніше самовільно, а ніяк недобросовісно ним володів. Як вбачається з довідки Рава-Руської міської ради позивач та члени його сімї зареєстровані за іншою адресою ніж адреса спірної квартири. 24.02.2012 року, Рава-Руською міською радою проведено аукціон про продаж будинку громадянину [PERSON] 28 лютого 2012 року міський голова видав розпорядження № 13 "Про затвердження переможця аукціону", де визнано переможця аукціону на право викупу житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] з подальшим затвердженням на сесії Рава-Руської міської Ради. Отже суд враховує, що на даний час власником вищезгаданої квартири є гр. [PERSON], що і не заперечує позивач,. На думку суду [PERSON] є добросовісним набувачем. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст. 388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). На момент проведення аукціону власником майна була Рава-Руська міська рада, а [PERSON] не набула права власності на вищезгадану квартиру. Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними.

Outcome: dismissed