Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою до Територіальної громади в особі Родниківської сільської ради Сімферопольського району АР Крим, про визнання права власності на земельну ділянку у [ADDRESS], площею 3,7466 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0124785800 08 0010050, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, має право на спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки, проте, у з тим, що державний акт не спадкодавець не встигла отримати, вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позовної заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Родниківської сільської ради Сімферопольського району АР Крим, в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання належним чином, та відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного. На підставі державного акту серії КМ № 037426, [PERSON] була власником земельної ділянки у [ADDRESS], площею 3,7466 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0124785800 08 0010050. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 01.06.2007 року, реєстровий № 3-1341, [PERSON] отримала у спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, земельну ділянку у [ADDRESS], площею 3,7466 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0124785800 08 0010050. Державний акт не отримувала. Таким чином судом безспірно встановлено, що спірна земельна ділянка дійсно належала на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON], не зважаючи на те, що вона не встигла отримати державний акт, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка входить до складу спадщини і є спадковим майном у розумінні ст. 1218 ЦК України. За життя 16.06.2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно, що буде належати йому на момент смерті вона заповіла [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.08.2011 року). З відповіді з нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, заведено спадкову справу № 735/2011, відповідно до якої єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Інші спадкоємці відсутні. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ( ч.1 ст.1220 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1270 ЦК України). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним захистити права позивачки шляхом визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: approved