overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] року померла її рідна мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, однак реалізувати своїх спадкових прав - отримати свідоцтво на право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, вона не може, оскільки в свідоцтві про її народження ім'я матері записано «[PERSON]», а не «[PERSON]». Свідоцтво про народження матері не збереглося, актовий запис про її народження в Ізяславському відділі ДРАЦС також відсутній, тому вона і звертається до суду з даною заявою. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала. Представник Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши заявницю, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, наявна у матеріалах справи. З довідки, виданої Білівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області від 12.02.2013 року №126, встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступила донька [PERSON], яка була зареєстрована в спадковому будинку. В судовому засіданні встановлено, що у свідоцтві про народження заявниці у графі мати записано - «[PERSON]», замість правильного - «[PERSON]». У зв'язку із даними розбіжностями, а також у зв'язку із тим, що свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося, відсутній також і актовий запис про її народження в Ізяславському відділі ДРАЦС, заявниця [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права як спадкоємиця за законом після смерті матері. Жителі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] ствердили те, що [PERSON], яка проживала в с.Припутні та померла [INFO] року, являлася рідною матір'ю [PERSON], [INFO]. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно являлася рідною матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 грудня 2005 року у Тубільцівській сільській раді, актовий запис № 19. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та перебуває на повному її утриманні. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, тому що сторони мають різні погляди на життя і вони не можуть порозумітися. Позивач вважає, що сім'я розпалась, а юридичне збереження даного шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, строк на примирення сторонам не потрібний. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явився, проте до суду надіслав письмову заява про розгляд справи без його присутності та уточнивши свої позовні вимоги відмовившись від позовних вимог, що стосуються стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Ухвалою Черкаського районного суду від 20.12.2013 року була прийнята відмова позивача [PERSON] від позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та провадження по справі в цій частині було закрите. В судове засідання відповідач [PERSON], не заявилась, проте надала суду письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, на розірвання шлюбу згідна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення обсязі, оскільки вони визнаний відповідачем. Визнання уточнених позовних вимог не суперечить вимогам закону, не порушує права і законні інтереси інших осіб, тому суд розриває шлюб між сторонами, зареєстрований 25 грудня 2005 року у Тубільцівській сільській раді, актовий запис № 19. Під час реєстрації шлюбу відповідачка [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідачка виявила бажання не змінювати прізвище після розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] вказавши в ньому, що 10.08.1985 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Старожадівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 23. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивачка зазначає, що шлюб фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки з грудня 2010 року шлюбні відносини з відповідачем вони припинили, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Позивачка вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечитиме їх інтересам, примирення вважає неможливим, оскільки кожен з них живе самостійним відокремленим життям. В добровільному порядку через органи РАЦСу відповідач відмовився розірвати шлюб. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у передбаченому законом порядку, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.08.1985 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Старожадівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 23 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін дітей - немає. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також судом встановлено, що шлюб сторін фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки з грудня 2010 року шлюбні відносини сторони припинили, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини, вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. В добровільному порядку через органи РАЦСу відповідач відмовився розірвати шлюб. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільне підприємство «Азовмашпром» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, в якому зазначив, що з 01.01.2012 року по 08.10.2013 року він працював у ТОВ «БП «Азовмашпром» в якості охоронця. На час його звільнення, у відповідача виникла перед ним заборгованість за невикористану відпустку в сумі 1097 гривень 73 копійки. Просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільне підприємство «Азовмашпром» на його користь компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1097 гривень 73 копійки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільне підприємство «Азовмашпром» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільне підприємство «Азовмашпром» з 01.01.2012 року охоронцем та 08.10.2013 року звільнився за згодою сторін, на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України. На час звільнення, товариство з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільне підприємство «Азовмашпром» не виплатило позивачу грошову компенсацію за невикористану ним відпустку в розмірі 1097 гривень 73 копійки. У відповідності зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум заробітної плати здійснюється у день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію за невикористану ним відпустку в розмірі 1097 гривень 73 копійки. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 229 гривень 40 копійок, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON], зацікавлена особа виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Заявник в судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої заяву підтримав в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність. Представник виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання не з'явився, представивши заяву згідно якої не заперечує проти задоволення заяви та просив розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. В заяві заявник [PERSON] посилається на те, що починаючи з 1997 року він почав мешкати разом як чоловік та жінка з [PERSON], вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, проводили спільно ремонт житлового будинку, надавав їй матеріальну та фізичну допомогу, мали взаємні права та обов'язки, але до органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу не звертались. Довідка, видана «ЖЕО-№1» №527 від 19.04.2013 року та акт «ЖЕО-№1» від 18.04.2013 року підтверджують, що заявник [PERSON] постійно проживав однією сім'єю з [PERSON] по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 грудня 2012 року. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення вказаного факту заявнику [PERSON] необхідно для прийняття, оформлення спадщини яка відкрилась після смерті померлої дружини. Таким чином, суд вважає що заява [PERSON], зацікавлена особа виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

В листопаді 2013 року Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзежринськтепломережа» (надалі - Позивач) звернулось в Баглійський районний суд з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (надалі - Відповідач), що є власником квартири [ADDRESS] заборгованості за послуги теплопостачання, за період з 01.11.2007 року по 01.11.2013 року у розмірі 5 424,78 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, в межах строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачка, [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS]. Квартира в центральному порядку забезпечується теплопостачанням. Згідно з п.3,9-23,29,31 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінета Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно не пізніше 20 числа наступного за розрахунком. В порушення вищезазначеного зобов'язання, відповідачка оплату, наданих їй комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа», послуг не здійснює. Заборгованість за період 01.11.2007 року по 01.11.2013 року. Складає 5 424,78 грн., в тому числі в межах строків позовної давності 478,66 грн. Суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання із застосуванням ст. 257 ЦК України в сумі 478,66 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

В листопаді 2013 року Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзежринськтепломережа» (надалі - Позивач) звернулось в Баглійський районний суд з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (надалі - Відповідач), що є власником квартири [ADDRESS] заборгованості за послуги теплопостачання, за період з 01.01.1996 року по 01.11.2013 року у розмірі 17 480,61 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи, причину неявки суду не повідомила, тому суд вважає за можливе у відповідності зі ст.224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому роз'яснити позивачу наслідки постановлення заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачка, [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS]. Квартира в центральному порядку забезпечується теплопостачанням. Згідно з п.3,9-23,29,31 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінета Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно не пізніше 20 числа наступного за розрахунком. В порушення вищезазначеного зобов'язання, відповідачка оплату, наданих їй комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа», послуг не здійснює. Заборгованість за період 01.01.1996 року по 01.11.2013 року. Складає 17 480,61 грн., в тому числі в межах строків позовної давності 7 767,95 грн. Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання з 01.01.1996 року по 91.11.2013 року, що складає 17 480,61 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання її батька [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що він внаслідок психічного розладу здоров'я, не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними, тому просить визнати його недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном батька її. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити. Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, подання органу опіки і піклування підтримує та вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Відповідно до висновку № 522 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ТОКПНЛ від 11.10.2013 року, [PERSON], 1937 р.н. року народження страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку звичайного гезезу з вираженим зниженням рівня інтелектуально-мнестичної сфери, що досягає рівня вираженого недоумства, внаслідок чого не може керувати своїми діями та потребує постійного догляду. Згідно подання органу опіки і піклування погодженого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради № 4241/13/2 від 05.12.2013 року - [PERSON] може бути призначена опікуном над батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За нормами ч.1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Приймаючи до уваги, що згідно висновку № № 522 амбулаторної судово-психіатричної експертизи ТОКПНЛ від 11.10.2013 року, [PERSON], 1937 р.н. року народження страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку звичайного гезезу з вираженим зниженням рівня інтелектуально-мнестичної сфери, що досягає рівня вираженого недоумства, внаслідок чого не може керувати своїми діями та потребує постійного догляду, суд вважає, що заява [PERSON] про визнання її батька недієздатним та встановлення над ним опіки підлягає до задоволення, шляхом визнання недієздатним [PERSON],[INFO], жителя [ADDRESS] та призначення [PERSON] його опікуном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON], посилаючись на те, що він на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.06.2006 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 833 є власником житлового будинку [ADDRESS], Право його власності на спірний житловий будинок зареєстровано в КП «Алчевське БТІ» 22.06.2013 року за реєстраційним № 3092230. Спірний житловий будинок він купив у відповідача по справі [PERSON]. В спірному житловому будинку відповідач [PERSON] зареєстрований але не мешкає з 15.06.2006 року, що підтверджується довідкою голови комітету мікрорайону «Південно-західний». Ніякого майна відповідача в спірному житловому будинку немає, але зняти його з реєстрації він не може, тому що відповідач [PERSON] виїхав з міста в невідомому йому напрямку, а тому позивач [PERSON] звернувся до суду та просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірному житловому будинку, як такого, що не проживає в ньому понад 7 років. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, залишив заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити; справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення (а. с. 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом оголошення в газеті «Наша газета» (а. с. 23). Суд, , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню та приймаючи до уваги, що відповідач належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи шляхом оголошення в газеті, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечував позивач. Згідно ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення в випадках та в межах строків, передбачених частиною першою, пунктами 1 та 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Ксерокопія договору купівлі-продажу, витяг з Державного реєстру правочинів та з реєстру прав власності від 22.06.2006 року свідчать про те, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу [PERSON], який він купив у відповідача [PERSON] (а. с. 5 - 8). Довідки голови мікрорайону «Південно-Західний» у м. Алчевську від 21.11.2013 року, свідчать про те, що в будинку [ADDRESS] разом із сім'єю зареєстрований та проживає позивач [PERSON]; відповідач [PERSON]зареєстрований в указаному будинкуз 16.12.2003, але не проживає з 15.06.2006 року, його майна в спірному житловому будинку не має, місце його знаходження власнику будинку не відомо (а. с. 9). Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не проживає у спірному житловому будинку понад 7 років без поважних причин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною заявою і вказала, що 17.11.2001 року уклала з відповідачем шлюб в Липовеньківській сільській раді Голованівського району актовий запис № 07. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] року. Разом з відповідачем проживали разом по жовтень 20013 року. Після припинення сумісного проживання син живе біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Відповідно до ст.180 СК України відповідач зобов»язанний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частин з усіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала письмову заяву про слухання справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, св. ободи чи інтересів інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, підстав для збереження сім"ї немає, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували з 17.11.2001 року у шлюбі, який було зареєстровано в Липовеньківській сільській раді Голованівського району актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року. Разом сторони проживали разом по жовтень 20013 року. Після припинення сумісного проживання син живе біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач, як батько дитини, зобов»язаний приймати участь в утриманні дитини та її вихованні.. Викладене підтверджується копією свідоцтва про одруження, а/с-6, свідоцтва про народження, а/с-7, копією паспорта, а/с -4-5, копією пенсійного посвідчення, а/с-8 довідкою про склад сім»ї а/с-9, не викликає сумніву, є достовірними.

Outcome: approved