Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальностю «Українська мікрофінансова мережа» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 6981,28 грн., з яких: 1400,00 грн. - розмір неповернутого фінансового кредиту; 392,00 грн. - проценти за користування фінансовим кредитом; 5089,28 - пеня за несвоєчасне повернення фінансового кредиту та несвоєчасне повернення нарахованих відсотків по фінансовому кредиту; 100,00 - штраф за несвоєчасне повернення фінансового кредиту. В обґрунтування вимог вказує, що 28.05.2013 року між ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № ТН01-00154, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 1400,00 грн. строком до 11 червня 2013 року зі сплатою 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Взяті на себе зобов»язання не виконує, у зв»язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник позивача Алхімова О.А. не з»явилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено, що 28.05.2013 року між ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № ТН01-00154, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 1400,00 грн. строком до 11 червня 2013 року зі сплатою 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Згідно п.2.2 Договору про надання фінансового кредиту передбачено, що кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, повертаються позичальником у касу Кредитодавця 11 червня 2013 року, єдиним платежем, що становить суму не менше 1792, 00 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів за відповідний період користування. Пунктом 2.3.2 договору Фінансового кредиту відмічено, що сплата кредиту та процентів є обов»язком відповідача, здійснюється ним самостійно, в порядку та на умовах, визначених договором, без окремої письмової чи усної вимоги Кредитодавця. Відповідно до п.3.4.2. договору фінансового кредиту відповідач зобов»язався своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов»язання за цим Договором і не пізніше терміну про який вказано в ньому, повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі будуть мати місце. Згідно п. 3.3.1 договору про надання фінансового кредиту, Кредитодавець зобов»язаний на умовах та в порядку передбаченому цим Договором надати Позичальнику кредитні кошти Судом встановлено, що ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» виконало свої зобов»язання в повному обсязі та видало [PERSON] кредит в сумі 1400,00 гривень. Відповідач належним чином не виконував свої зобов»язання згідно кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка складає 6981,28 грн., з яких: 1400,00 грн. - розмір неповернутого фінансового кредиту; 392,00 грн. - проценти за користування фінансовим кредитом; 5089,28 - пеня за несвоєчасне повернення фінансового кредиту та несвоєчасне повернення нарахованих відсотків по фінансовому кредиту; 100,00 - штраф за несвоєчасне повернення фінансового кредиту. Враховуючи наведене, ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» просить стягнути з позичальника заборгованість на загальну суму 6981,28 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пенею є сума неустойки, що обчислюється у відсотках від несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення платежу. (ч.3 ст. 549 ЦКУкраїни). Частина 3 ст. 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на зазначені обставини та той факт, що заявлена до стягнення сума пені значно перевищує суму самого кредиту та відсотків, судом слід застосувати ч.3 ст.551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, а тому суд вважає, що [PERSON] слід зменшити суму нарахованої пені до 1400 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3292грн., з яких: 1400,00 грн. - розмір неповернутого фінансового кредиту; 392,00 грн. - проценти за користування фінансовим кредитом; 1400,00 - пеня за несвоєчасне повернення фінансового кредиту та несвоєчасне повернення нарахованих відсотків по фінансовому кредиту; 100,00 - штраф за несвоєчасне повернення фінансового кредиту. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial