Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові вказувала, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2007 року. Рішенням Вижницького районного суду від 18 лютого 2013 року шлюб між ними розірвано. За час подружнього життя у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її матеріальному утриманні . Відповідач на протязі тривалого періоду часу не надає матеріальної допомоги на утримання дитини знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги, допомоги, а також постійного піклування та догляду, він фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначала, що відповідач працює офіційно і отримує пристойні доходи, які повністю витрачає на свої потреби, і не виконує вказану вимогу Закону та участі в утриманні та вихованні дитини на протязі тривалого часу взагалі не приймає, а дитина потребує щоденного догляду і матеріальної підтримки. Відповідач є здоровою та абсолютно працездатною особою, матеріально він забезпечений і отримані ним доходи витрачає виключно на себе, забувши при цьому про існування його рідної, малолітньої дочки, яка потребує від нього допомоги і підтримки, бодай хоча б матеріальної. На його утриманні інших осіб не має, , а отже він має змогу надавати допомогу, потрібну дитині у розмірі, необхідному для її нормального розвитку. Просила, стягувати з [PERSON], [INFO] аліменти на її користь на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO] розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов позивача підтримала, посилалася на обставини викладені в позові. Відповідач в судову засіданні заявлений позов визнав, згідний сплачувати аліменти. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2007 року. Рішенням Вижницького районного суду від 18 лютого 2013 року шлюб між ними розірвано. За час подружнього життя у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, що підтверджується в суді належними доказами: довідкою Карапчівської сільської ради Вижницького району № 2677 від 19.11.2013 року. Відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. З ст. 181 Сімейного Кодексу України одним із способів утримання дитини є кошти у необхідному розмірі для її утримання. При цьому на підставі ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно позивачу на утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість, оскільки працевлаштований, інших осіб на утриманні в нього не має, за таких обставин суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір . На підставі ст.ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved