Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного їм майна. Просять стягнути із відповідачів на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 4355 грн., витрати на лікування в сумі 608 грн.,72 коп., та 3500 грн. моральної шкоди, а всього 8463 грн. 72 коп., а на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 800 грн., 1500 грн. моральної шкоди, а всього 2300 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що 13 червня 2012 року близько 13 години [PERSON] приїхала до дачного будинку по вул. Гагаріна,19 в с. Миколаївка Смілянського району Черкаської області, власником якого є її син [PERSON], де виявила знищеними навмисними діями відповідачів квіти, вирощені нею протягом кількох років. 14 червня 2012 року [PERSON], приїхавши до цього ж дачного будинку, виявила на його подвір’ї звалену та пошкоджену пачку цегли та бетонне кільце, що завдало матеріальної та моральної шкоди [PERSON] По даному факту [PERSON] було подано заяви до Смілянського МВ УМВС про пошкодження майна, однак 19 червня 2012 року було винесено постанову про відмову в порушені кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПУ України ( в редакції 1963 р.), а посадовою особою Смілянського МВ УМВС листом №5930 від 19 червня 2012 року роз’яснено, що в порушенні кримінальної справи відмовлено через незначну шкоду, що завдана їй. Вважають, що діями відповідачів їм було заподіяно матеріальної шкоди, а саме пошкоджено цеглу та бетонне кільце, які належать [PERSON] на загальну суму 800 грн., з яких 500 грн. – пошкоджена цегла, а 300 грн. – пошкоджене кільце, пошкоджено квіти, які належать [PERSON] на загальну суму 4355 грн. При цьому, [PERSON] вказує, що через завдану їй матеріальну шкоду вона вимушена була звертатись за медичною допомогою та понесла витрати на лікування в сумі 608 грн. 72 коп. Також позивачі вважають, що діями відповідачів їм заподіяно і моральної шкоди, яка виразилася у втраті сну та головному болю, неможливістю нормального спілкування із оточуючими, змусило надавати додаткових зусиль для відновлення звичайного способу життя. Завдану моральну шкоду позивачі оцінюють в розмірі 3500 грн. для [PERSON] та 1500 грн. для [PERSON] Відповідачі та їх представник надали суду заперечення на позов, в якому зазначили, що позов не визнають повністю через його безпідставність, вказавши, що вони ніколи не вчиняли протиправних дій щодо майна позивачів, і їх причетність до заподіяння будь-якої шкоди позивачам не доведена жодним із наданих позивачами доказами. При цьому відповідачі пояснили, що між позивачкою [PERSON] та [PERSON], яка є матір’ю [PERSON] та бабою [PERSON], протягом 2011-12 років виникали сварки та бійки щодо межі, яка поділяє домоволодіння №19 по вул. Гагаріна в с. Миколаївка Смілянського району, належного [PERSON], та домоволодіння №21 по вул. Гагарін в с. Миколаївка, що належало померлій 08 грудня 2012 року [PERSON] 12 червня 2012 року їм у м. Смілу зателефонувала [PERSON] та схвильованим голосом повідомила, що її побила сусідка [PERSON] Приїхавши до маминої садиби в с. Миколаївку застала там маму, яка плакала, та двох сусідок. Мама розповіла, що між нею та [PERSON] в черговий раз виникла сварка за межу, [PERSON] її вдарила, а коли [PERSON] із чоловіком на велосипедах поїхали додому, вона, [PERSON], з пересердя, сапою позбивала квітки у квітнику [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як на підтвердження своїх позовних вимог, позивачі посилаються на данні акту від 15 липня 2012 року, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також дані матеріалів перевірки за їх зверненням до міліції. Так, згідно акту, складеного 15 липня 2012 року, на подвір’ї [PERSON] 12 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] знищено 27 найменувань квітів на загальну суму 5155 грн., а 14 липня 2012 року пошкоджено цеглу та бетонне кільце. Разом з тим, суд критично ставиться до інформації, викладеній в зазначеному акті. До участі в складенні акту не залучалися незацікавлені сторонні особи, зокрема, представники сільської ради, сусіди та ін. [PERSON] складений безпосередньо позивачами по справі, членом їх родини - [PERSON] , а також [PERSON], яка тривалий час мала конфлікти із померлою [PERSON], а в подальшому і на даний час із відповідачкою [PERSON] До того ж, цей акт складений майже через місяць, після безпосередніх подій, і, крім цього, в акті зазначено, що пошкодження майна відбулося 12 та 14 липня 2012 року, що взагалі не відповідає обставинам справи. З цих же підстав суд критично ставиться до показань свідків [PERSON], [PERSON], так як вони перебувають в родинних стосунках з позивачами і є зацікавленими в наслідках розгляду справи, при цьому жоден із них не був очевидцем пошкодження квітів, цегли і бетонного кільця. Допитана за клопотанням позивачів свідок [PERSON] показала суду, що вона проживає в садибі №23 по вул. Гагаріна в с. Миколаївка, тобто по сусідству із садибою №21, власником якого раніше була померла [PERSON], а зараз господарюють сім’я [PERSON]. Раніше вона проживала із чоловіком, який помер. Із [PERSON] вони певний час мали добрі стосунки, але одного разу чоловік вигнав [PERSON] із їхнього двору і з того часу добросусідські відносини припинилися. Вона бачила як ввечері 12 червня 2012 року [PERSON] сапою, а [PERSON] лопатою вирубували квіти, що росли на клумбі садиби [PERSON], але ніяких зауважень їм не робила. Цеглу та кільце валяли [PERSON] та [PERSON] можливо в квітні, травні або червня 2012 року. 1 вересня 2013 року її побила [PERSON], в зв’язку із чим вона зверталася до міліції, проходила медичне освідування, але до кінця цю справу так і не довела за браком часу, станом здоров’я та через похилий вік. [PERSON] погрожувала їй і в подальшому. За таких обставини, через конфлікт та неприязні стосунки, що існував між [PERSON] та померлою [PERSON] , а зараз існує між [PERSON] та [PERSON] до показань останньої суд також ставиться критично. Більше того, показання свідка [PERSON] спростовуються показаннями іншого свідка [PERSON], яка проживає в домоволодінні №11 по вул. Гагаріна в с. Миколаївка, тобто є сусідкою сторін по справі, яка з жодною із сторін не конфліктує. Так, свідок [PERSON] показала, що до [PERSON] за життя вона майже щодня навідувалась, бо в тої було хворе серце. 12 червня 2012 року близько 20 год. 45 хв. вона прийшла на подвір’я до [PERSON], де крім неї була іще одна сусідка [PERSON]. На садибі сім’ї [PERSON] нікого не було. [PERSON] жалілася на розбиту ногу, що її побила [PERSON], а вона, щоб помститися, з пересердя, сапою позбивала квітки у квітнику [PERSON] Через деякий час приїхали дочка та онук [PERSON] – [PERSON] та [PERSON], забрали її на машині в м. Смілу, а вона із сусідкою пішли додому. Цегла та бетонне кільце були пошкодженні заздалегідь до описаних подій внаслідок несприятливих погодних умов та неналежного безгосподарного зберігання під відкритими небом. Щодо показань свідка [PERSON], допитаного за клопотанням позивачів, то ці показання самі по собі не несуть інформації стосовно протиправності дій з боку відповідачів та кількості знищених квітів, а зводяться лише до того, що він декілька разів перебував на садибі позивачів і бачив, що там на клумбі росли квіти. В судовому засіданні оглянуті, витребувані із Смілянського МВ УМВС України, відмовні матеріали №2263/12 за заявою [PERSON] по факту спричинення їй тілесних ушкоджень [PERSON] та №2329/12 за заявою [PERSON] по факту пошкодження її сусідкою [PERSON] майна. Із постанови дільничного інспектора Смілянського МВ УМВС від 04 жовтня 2012 року, затвердженої в.о. начальника Смілянського МВ УМВС, вбачається, що цим відділом міліції проводилася перевірка заяви [PERSON] щодо спричинення їй тілесних ушкоджень з боку [PERSON] та заяви [PERSON] щодо пошкодження квітів на клумбі її садиби з боку [PERSON] Проведеною перевіркою встановлено, що між вказаними особами, які живуть по сусідству, в період часу 2011-12 років постійно виникали конфлікти із-за межі, яка поділяє їх домоволодіння. 12 червня 2012 року близько 20 год. між цими особами виникла сварка, яка згодом переросла в бійку, в ході якої ці особи отримали тілесні ушкодження, а 13 червня 2012 року [PERSON] виявила пошкодженими квіти на клумбі, вказавши, що це зробила [PERSON] Згідно актів судово-медичних освідувань обидві вказані особи отримали легкі тілесні ушкодження. Оскільки в діях [PERSON] та [PERSON] відсутні склади злочинів, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство), ч.1 ст. 129 КК України (погроза вбивством), ч.1 ст. 194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна), а вбачається склад злочину, передбачений ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 129 та ч.1 ст. 194 КК України за відсутності в діях цих осіб складу злочину на підставі п.2 ст. 6 КПК України відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про порушення кримінальної справи за ст. 125 КК України. Дійсно, 13 червня 2012 року по заяві [PERSON] в зв’язку із пошкодженням квітів виїжджала оперативна група Смілянського МВ УМВС. За даними протоколу огляду місця події, складеного цього дня із 18-50 год. до 19-20 год. старшим слідчим О.В. Мартинюк, по території двору між домоволодіннями №19 (власник [PERSON]О.) та №21 (на той час власник [PERSON]Н.) паркан відсутній. В дворі між цими домоволодіннями є клумба довжиною 25м, шириною 1,2 м, на якій пошкоджені квіти, розкидані дерев’яні підпірки та порожні полімерні пляшки. З місця події нічого не вилучено, застосувалась фотозйомка. Проте, об’єктивні докази на підтвердження протиправної поведінки відповідачів щодо пошкодження або знищення майна позивачів, кількості цього майна, в матеріалах перевірки відсутні. Зважаючи на викладене, позивачами не надано доказів, на підтвердження того, що саме відповідачами знищено квітник позивачки [PERSON], пошкоджено цеглу та бетонне кільце позивача [PERSON], а також не надано доказів щодо кількості квітів, які росли на момент їх пошкодження, кількості пошкоджених квітів, а, відтак, достовірно не визначено і розмір матеріальних збитків. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складається з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч.1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідачкою понесені судові витрати по оплаті послуг адвоката [PERSON] в сумі 1500 грн., які відповідно до вказаних норм процесуального права, а також і відповідно до положень ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та постановою КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» підлягають стягненню в рівних частках, тобто по 750 грн. з кожного із позивачів, на користь відповідачки. На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1167, 1177,

Outcome: approved