Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автогараж розміром 24,7 кв.м та земельної ділянки площею 0.0030 га, для його ж обслуговування, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово повідомив суд про те, що заявлені вимоги підтримує та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача позов визнав подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника . Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] (Позивач) та [PERSON] (Відповідач) уклали між собою письмовий попередній договір купівлі-продажу автогаража розміром 24,7 кв.м та земельної ділянки площею 0.0030 га, для його ж обслуговування, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався і угода ніде не реєструвалася так як на той момент у Відповідача не було всіх правовстановлюючих документів на автогараж, але які Відповідач зобов'язався оформити до 01.04.2013 року, та посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу автогаража і земельної ділянки для його ж обслуговування. На підтвердження укладення майбутнього договору купівлі-продажу [PERSON], 27.08.2012 року, надала Позивачеві оригінал рішення Костопільської міської ради від 07.09.1976 р, №282 згідно якого гр.[PERSON](батько Відповідача) виділено земельну ділянку площею 30 м.2 під будівництво гаража за рахунок зменшення земельної ділянки будинку [ADDRESS], оригінал плану земельного участка [NUMBER] від 18.11.1976 року, оригінал договору дарування земельної ділянки від 24.09.2008 року, згідно якого [PERSON] подарувала земельну ділянку [PERSON], площею 0,003 га за адресою: [ADDRESS]., цільове призначення: для обслуговування автогаража, оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №381878 від 27.07.2009 р. виданий на ім'я [PERSON], цільове призначення : для обслуговування автогаража, копія рішення Костопільської міської ради від 28.12.2011 року, про присвоєння поштового номеру., оригінал технічного паспорта на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, Відповідач відмовила Позивачеві у нотаріальному оформленні договору, посилаючись на відсутність часу та коштів, для дооформлення правовстановлюючих документів. За змістом ст. 655 ЦК України зазначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає те, що між [PERSON] та [PERSON] 27.08.2012 року укладено попередній письмовий договір купівлі-продажу автогаража розміром 24,7 кв.м. та земельної ділянки для його ж обслуговування, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Нотаріальне посвідчення зазначеного вище договору купівлі-продажу не відбулось. Відповідно до ст.328 ЦК України, набуття права власності вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Суд вважає, що позивач набув право власності на вказане приміщення автогаража та земельної ділянки на законних підставах, що стверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.3 та ч.1 чт.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України серед інших способів захисту передбачено і визнання права власності. Стаття 392 ЦК України передбачає, що у разі відсутності у власника документа, який засвідчує його право власності, він має право пред'явити позов про визнання його права власності. Враховуючи наведені норми закону, суд вважає, що позов про визнання права власності на об'єкт - автогараж розміром 24,7 кв.м., та земельної ділянки площею 0.0030 га, для його ж обслуговування (державний акт Серія ЯГ №381878 від 27.07.2009 р.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS],є обґрунтованим . На підставі викладеного,

Outcome: approved