Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач 17.12.2013 року звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 28.02.2013 року відкрилася спадщина від померлої -[PERSON], [INFO], яка є його рідною тіткою. Померла за життя 12.07.2006 року склала заповіт на його ім»я, який на даний час є дійсним і не був змінений, відмінений, або скасований, за життя померлою, ані в судовому порядку. В 6-ти місячний строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України він прийняв спадщину від померлої рідної тітки - [PERSON], звернувшись за останнім місцем її проживання, до Полтавської районної державної нотаріальної контори. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч. 1 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов»язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також, ті права та обов»язки, які можуть йому належати у майбутньому. Ч. 4 ст. 1236 ЦК України передбачено, що чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім нього, інших осіб, що мають намір прийняти спадщину за заповітом або законом, після померлої [PERSON] на протягом 6-ти місячного строку, передбаченого чинним законодавством України, і який закінчився 28.08.2013 року, за місцем відкриття спадщини зареєстровано не було. Тобто, він є єдиним спадкоємцем, який вчасно виявив бажання прийняти спадщину, після померлої [PERSON] Малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, непрацездатного вдівця та непрацездатних батьків, незалежно від змісту заповіту, а саме : половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, що мають право на обов»язкову частку, відповідно до положень абзацу 1 ч. 1 ст. 1241 ЦК України - не має. Однак, оформити право на спадщину після померлої, а саме : на житловий будинок літ. «А-1, а, а1»; сараї літ. «Б, В1, в1», літні кухні літ. «В, в»; гараж літ. «в2»; погріб літ. «б»; вбиральню літ. «Г»; хвіртку №1; огорожу №2, що знаходяться в домоволодінні в [ADDRESS], він не має можливості через відсутність право встановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до архітектурно-будівельного висновку КП «БТІ та містобудування Полтавського району» про технічний стан житлового будинку на [ADDRESS] - технічний стан основних конструктивних елементів будинку - задовільний. Ч. 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. В зв»язку з неможливістю оформити право на спадщину та зареєструвати за собою право власності на майно, що належало померлій в Полтавській районній державній нотаріальній конторі, порушуються його права передбачені Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч. 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ч. 1 ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Ч. 1 ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Прохав визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме : житловий будинок літ. «А-1, а, а1»; сараї літ. «Б, В1, в1», літні кухні літ. «В, в»; гараж літ. « в2»; погріб літ. «б»; вбиральню літ. «Г»; хвіртку №1; огорожу № 2, що в [ADDRESS]. Зобов»язати Реєстраційну службу Полтавського РУЮ Полтавської області зареєструвати за ним вказане право власності. В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позов підтримав із вказаних в ньому підстав, прохав задовольнити, а також, виключити із кола третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог реєстраційну службу Полтавського РУЮ, так вона не є юридичною особою ( а. с. 22, 27 ). Представники : відповідача - Ковлівської сільради Полтавського району та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Полтавської райдержнотконтори не висловили заперечень щодо позову ( а. с. 26, 28 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини на які послався в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 6 - 18. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що клопотання позивача про виключення із кола третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог - реєстраційну службу Полтавського РУЮ - підлягає задоволенню, так як вона не є юридичною особою. А позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 392 ЦК України, так як власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved