Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати недостовірною та такою що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію поширену у статті випуску періодичного видання газета "Експрес" №? 30 від 22.03.2012-29.03.2012 року на сторінці 9 під назвою "Великі гроші", зобов'язати редакцію (видавництво) та автора статті в строк, що не перевищує одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, опублікувати спростування шляхом розміщення спростування під заголовком: "Спростування" тим же шрифтом і на тому ж місці шпальти, де містилася стаття під назвою "Великі гроші в упаковці" наступного змісту: "Інформація викладена у статті під назвою "Великі гроші в упаковці", що опублікована в черговому випуску Газети "Експрес" №? 30 від 22.03.2012-29.03.2012року (6251) на сторінці 9 та стосувалась Державного підприємства "Укрекоресурси" є недостовірною , такою, що не підтверджена фактами відтак, принижує честь , гідність та ділову репутацію Державного підприємства "Укрекоресурси". Товариство з обмеженою відповідальністю "Друк медіа Плюс" та автор статті [PERSON] спростовують інформацію, що була опублікована у статті під назвою "Великі гроші в упаковці"." Окрім того просить покласти на відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у випуску періодичного видання газета "Експрес" №?30 від 22.03.2012-29.03.2012 року на сторінці 9 опубліковано статтю під назвою "Великі гроші в упаковці", зі змісту якої випливає, що на державному рівні існує "механізм" схвалений Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого, всі суб'єкти господарювання, які імпортують товари на територію України та мають на меті отримати дозвіл на їх ввезення, змушені укласти угоду на збирання, сортування та утилізацію упаковки від товару із Державним підприємством "Укрекоресурси" (і лише з ним), яке у свою чергу нібито не має матеріально технічної бази для здійснення такої діяльності, а лише скеровує імпортерів до інших підприємств. На підтвердження наводять наступні цитати із статті: 1. "На упакуванні , яке вже є сміттям, підприємство "Укрекоресурси" заробляє мільярди "під дахом кабміну" 2. "...кожен імпортер зобов"язаний укласти угоду з державним підприємством "Укрекоресурси " (і лише з ним) і заплатити кошти за збирання, сортування й утилізацію використаної упаковки від його товару. Інакше не отримуєш дозвіл на його ввезення через кордон". 3. "..."Укрекоресурси" безпосередньо не займаються послугами , за які отримують кошти.Вони лише скеровують підприємців до конкретних підприємств...". Вважають, що неправомірними діями відповідачів-поширенням недостовірної інформації в друкованому засобі масової інформації, порушено немайнове право позивача на недоторканість своєї ділової репутації. Поширена інформація містить в собі ганебні, неправдиві висловлювання, намагання спотворити в суспільстві думку та уявлення про професійні якості позивача. Представник позивача вказує, що ДП "Укрекоресурси" на загальнодержавному рівні організовує систему збирання, заготівлі та утилізації відходів як вторинної сировини та реалізовує державну політику в галузі поводження з відходами щодо створення загальнодержавної системи роздільного збору. Цитата про те, що кожен імпортер зобов'язаний укласти угоду з ДП "Укрекоресурси" (і лише з ним) і заплатити кошти за збирання сортування й утилізацію використаної упаковки від його товару спростовується постановою КМУ від 26.07.2001 року № 915 "Про впровадження системи збирання, заготівлі та утилізації відходів як вторинної сировини", згідно якої підприємства, установи та організації усіх форм власності, які використовують в Україні тару і пакувальні матеріали або імпортують їх разом з продукцією, зобов'язані самостійно з дотриманням вимог законодавства забезпечити приймання та утилізацію використаних тари і пакувальних матеріалів, або у класти з позивачем договори про організацію їх збирання, заготівлі та утилізації з оплатою послуг за тарифами, затвердженими постановою. Щодо цитати:… "Укрекоресурси" безпосередньо не займаються послугами, за які отримують кошти. Вони лише скеровують підприємців до конкретних підприємств…", то така спростовується постановою КМУ від 17.09.2002 року № 1393 "Про затвердження Статуту Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною та складу його наглядової ради", згідно якої ДП "Укрекоресурси", відповідно до покладених на нього завдань (створення і забезпечення належного функціонування систем збирання , заготівлі та утилізації відходів як вторинної сировини, її постійне вдосконалення) здійснює будівництво, реконструкцію, а також забезпечує своєчасне освоєння нових виробничих потужностей та якнайшвидше введення в експлуатацію придбаного обладнання. Щодо цитати: "На упакуванні, яке вже є сміттям, підприємство "Укрекоресурси" заробляє мільярди "під дахом Кабміну", така спростовується постановою КМУ від 20.01.2010 року № 39 "Про затвердження порядку використання коштів, що надходять як плата за послуги з організації збирання, заготівлі та утилізації використаних пакувальних матеріалів і тари", згідно якої напрями та обсяги використання коштів відображаються у фінансовому плані державної компанії "Укрекоресурси", що затверджується КМУ. 19.06.2013 року представник відповідача ТзОВ "Друк Медіа Плюс" подала до суду заперечення на позов, згідно яких вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, а тому просить суд відмовити у задоволенні такого позову. В обґрунтування заперечень покликається на те, що стаття, яка є джерелом виникнення та предметом даного спору не була спрямована на заплямування ділової репутації Позивача. Метою публікації такої було привернення уваги громадськості на проблеми, пов'язані із імпортуванням товарів у тарі та пакувальних матеріалах. Звертає увагу, що вимога позивача визнати недостовірною і такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію не підлягає до задоволення, оскільки частина інформації, що міститься у статті не стосується позивача, а тому не може порушувати його права та принижувати ділову репутацію. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. Просить задовольнити уточнений заявою про зменшення позовних вимог позов. Представник відповідача "ТзОВ "Друк Медіа Плюс" в судовому засіданні позов заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вважає позов безпідставним, просить у задоволенні такого відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд переконаний, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Згідно ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ч.3 ст.227 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Згідно ч.4 ст.277 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно ч.6-7 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила та у такий же спосіб, у який вона була поширена. В судовому засіданні встановлено, що дійсно у випуску періодичного видання газета "Експрес" №?30 від 22.03.2012-29.03.2012 року на сторінці 9 опубліковано статтю під назвою "Великі гроші в упаковці" , зазначену позивачем у позові, зі змісту якої вбачаються підстави для звернення до суду із позовом про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Разом з тим, відомості, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію повинні містити інформацію щодо конкретних фактів поведінки певної особи або конкретних обставин її життя, стосуватися певної сфери життя чи діяльності громадянина або організації, а саме інтимної сфери, професійної діяльності, містити загальну оцінку поведінки особи або конкретних обставин такої поведінки. Відповідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2010 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи"Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2010 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Відповідно до п.4 Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Суд приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що стаття, яка є джерелом виникнення та предметом даного спору не була спрямована на заплямування ділової репутації Позивача. Метою публікації такої було привернення уваги громадськості на проблеми, пов'язані із імпортуванням товарів у тарі та пакувальних матеріалах. Наданими суду доказами представником відповідача доведено, що альтернатива у виборі способу утилізації імпортованих тари та пакувальних матеріалів є лише формальною, на підтвердження покликається на п.5 Постанову КМ України №915 "Про впровадження системи збирання заготівлі та утилізації відходів як вторинної сировини", яка була прийня 26.07.2001р. , якою надано право на самостійне збирання та утилізацію використаних тари та пакувальних матеріалів, однак, оскільки для самостійного здійснення утилізації тари та пакувальних матеріалів потрібно створити інфраструктуру , що на практиці виконати практично неможливо, Указом Президента України від 08.09.2009р. "Про зупинення дії окремих положень Постанови КМ України № 508" дію п. 5 Постанови " 508 тимчасово зупинено чим фактично зобов"язано виробників і імпортерів укладати контракти з єдиним підприємством ДК "Укрекокомресурси".Крім цього покликається на те, що інформація про те, що кожен імпортер повинен укласти з ДК "Укрекокомресурси" угоду відповідно до якої підприємство зобов"язується відшукати, відсортувати, й утилізувати упаковку його товару, була подана директором ДП"Укрекоресурси"в інтерв"ю з Газетою"День".

Outcome: partial