Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

У листопаді 2013 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючі тим, що сторони проживають разом без реєстрації шлюбу на протязі близько 9 років. Від спільного проживання мають двох дітей- доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка позовні вимоги підтримала . Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду лист з проханням про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що від спільного проживання сторони по справі мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком дітей записаний відповідач ( ас.7-8) . Діти сторін проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Славгородської сільської Ради Краснопільського району ( ас.9). Позивач [PERSON] не працює, доглядає за дитиною інвалідом, отримує пенсію ( ас.10-12). Відповідно до ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. За ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи те, що діти сторін знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча за станом здоровя спроможний це робити, інвалідом не являється, інших утриманців не має , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи з 14 листопада 2013 року до досягнення дітьми віку повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 229,40 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат.

Outcome: approved