Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв.м., житлова площа - 44,0 кв.м., посилаючись на те, що її чоловік [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-20» та повністю сплатив пайовий внесок в період шлюбу із позивачкою, в зв'язку із цим 1/2 частина спірної квартири їй належить на праві спільної сумісної власності, а 1/2 частина спірної квартири в порядку спадкування за законом, так як її чоловік [PERSON] [INFO]р. помер, однак за життя не встиг оформити право власності на зазначену квартиру. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просила суд справу слухати у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви про визнання позовних вимог, а саме про визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Надали до суду заяви, в яких просять задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та слухання справи проводити у їх відсутність. Представник від третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-20» в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтвердив наявність права власності на спірну квартиру у померлого [PERSON], та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [INFO]р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON], позивач, є дружиною померлого [PERSON] з 1974 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судом встановлено, що в 1983 році [PERSON] отримав кооперативну квартиру [ADDRESS], що підтверджується Ордером № 038390 серія Ж від 05.08.1983р., та проживав в ній по день смерті, що підтверджується Довідкою від 22.03.2013р. виданою ЖБК «Арсеналець-20». У 1997 році пай за зазначену квартиру було виплачено повністю, що підтверджується Довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-20», у зв'язку із чим [PERSON] фактично набув права власності на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, відповідно до ст. 15 закону України «Про власність» від 07.02.1991р., який діяв на той час, [PERSON], як член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набув право власності на дане майно. Аналогічні підстави набуття права власності на квартиру членом житлово-будівельного кооперативу також визначені ст. 384 ч. 3 Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 року. 13.10.1997 року був складений технічний паспорт на вказану квартиру, із якого також вбачається, що власником спірної квартири є [PERSON]. Однак у встановленому порядку свідоцтво про право власності на квартиру [PERSON] не отримав, за причини чого позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити спадщину на квартиру, оскільки свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» , якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Судом встановлено, що пайовий внесок на квартиру [ADDRESS] було повністю виплачено в період знаходження [PERSON] та [PERSON] в шлюбі,отже є підстави вважати, що пай виплачено у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів. Відповідно до Довідки ЖБК «Арсеналець-20», пайовий внесок було повністю сплачено [PERSON] в 1992 році. Відповідно до п.6 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»від N 9 від 18.09.87 року, при розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, судові слід керуватися ст.146 ЖК України, ст.15 Закону «Про власність», ст.ст. 22, 24, 28, 29 КпШС України, пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Відповідно до ст. 22 КпШС (чинного на час сплати пайових внесків) України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Оскільки пайовий внесок повністю сплачено у період сумісного проживання за квартиру, то [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв.м. На підставі вищезазначеного, враховуючи, що померлим [PERSON] як членом ЖБК «Арсеналець-20» 12.05.1992 р. було сплачено в повному обсязі пайовий внесок за квартиру, то суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину квартири. Судом встановлено, що у встановленому порядку свідоцтво про право власності на квартиру [PERSON] отримано не було. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. 3 Цивільного кодексу України,спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачка відповідно до документів в матеріалах справи, постійно мешкала та була зареєстрована в спірній квартирі. Відповідно, фактично прийняла спадщину. Суд приходить до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] частку у спільному майні подружжя, а також право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON], тобто визнати право власності на всю квартиру [ADDRESS], загальною площею 67,4 кв.м., а житловою площею - 44,0 кв.м.

Outcome: approved