Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В обґрунтування позову позивач за первісним позовом вказав, що домоволодіння [ADDRESS], розпочало своє існування після виділення його батькам, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (помер в 1993 р.). в користування земельної ділянки для будівництва, як робочий двір в 1956 р., його батьки збудували житловий будинок А-1, а2 з прибудовами та надвірними спорудами в 1959 р„ про що свідчить копія технічного паспорту від 25.03.1996 р., який погашений 1.03.2005р. в зв'язку з отриманням іншого технічного паспорту від 01.03.2005 року на його ім'я. Цей будинок не побудований за спільні вшити подружжя, тобто позивачем та відповідачем [PERSON], і не перепланований. Цей будинок з надвірними спорудами був дарований позивачу відповідно до Договору дарування від 10.04.1996 року його матір'ю, як власницею - спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON], і його колишня дружина (відповідач по справі), - відношення ніякого не мають. Це особиста власність позивача. Позивач перебував у шлюбі з [PERSON] з 15.10.1983 р. по 23.06.2009 р. В 2003 році спільно позивач з відповідачем розпочали будувати на земельній ділянці біля подарованого позивачу батьківського будинку, новий будинок. В той час про дозвіл різних інстанції на виготовлення проектної документації на будинок мови не йшло, а тому з 2003 по 2006 рік був збудований другий будинок на місці старого сараю, що на технічному паспорті позначено під літ. Л-2. Рішенням Червонослобідської сільської ради від 28.10.2008 року за №182, сторонам по справі було надано дозвіл на оформлення права власності на все домоволодіння, яке було вписане на ім'я позивача. 13 листопада 2008 року, позивачу було видано свідоцтво №144330 про право власності на нерухоме майно, яке складається з жилого будинку з прибудовами літ .А- . жилого будинку літ.Л-2, літньої кухні-сараю літ. К та іншого нерухомого майна яке було зареєстровано в ЧООБТІ. На підставі викладеного позивач просив суд: Визнати за [PERSON] право власності на 3/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS]. Виділити [PERSON], відповідно до 3/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS] та визнати право власності на житловий будинок літ А-1, а-2 з прибудовами та надвірними спорудами, що були подаровані 10.04.1996р.; на 1/2 частини житлового будинку літ. Л-2. л-2 з господарськими будівлями та спорудами, згідно висновку експертизи №11/СЕ від 22.05.2012р. (варіант № 2), а саме: - приміщення на першому поверсі будинку літ. Л-2: №1 гараж, площею 64.4 кв.м., №2 майстерня - 15,0 кв.м, №3 кладова - 7,5 кв.м, 50% №4 коридору - 1,7кв.м, 50% №5 котельні - 1,8кв.м. - приміщення на другому поверсі будинку ліг. Л-2: №7 житлова кімната площею 20,8кв.м, №6 житлова кімната - 21,6 кв.м, №5 житлова кімната - 14,8кв.м - 50% убиральні, 50% літ. К (сарай - літня кухня), ворота №3 - огорожа №4, 50% водоколонки, 50% зливної ями. Виділити [PERSON] відповідно до 2/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS] та визнати право власності на: - приміщення на першому поверсі будинку літ. Л-2: 50% № 4 коридору - 1,7 кв.м, 50% №5 котельні - 1,8м.кв, частина №1 гаражу - 24 кв.м. - приміщення на другому поверсі будинку літ. Л-2 та прибудови ліг л-2 №6 коридор - 17,5 кв.м., №1 хол - 17,5кв.м. №2 коридор - 7,0 кв.м, №3 туалет - 1,0 квм, №4 ванна - 6,5 кв.м, №8 вітальна - 27,6 кв.м. №9 кухня - 14,4 кв.м. - погріб під літ. К. 50% убиральні. 50% літ. К (сарай - літня кухня), 50% водоколонки, 50% зливної ями. Встановити порядок володіння та користування земельною ділянкою, площею 1215 кв.м будинковолодіння [ADDRESS], згідно висновку експерта № 11 /СН від 22.05.2012р. (варіант №2), виділивши [PERSON] в особисту власність 483 кв.м земельної ділянки та 246 кв.м земельної ділянки в спільне користування з [PERSON], а відповідачу [PERSON] в особисту власність 240 кв.м земельної ділянки та 246 кв.м земельної ділянки в спільне користування з [PERSON]. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом в обгрунтувуання якого вказала, що знаходилась в шлюбі з [PERSON] з15 жовтня 1983 року по 23 червня 2009 року. В період шлюбу на спільні кошти подружжя ними був побудований житловий будинок по [ADDRESS]. Рішенням Виконкому Червонослобідської сільської ради №182 від 28 жовтня 2008року [PERSON] був наданий дозвіл на оформлення права власності на вищевказані житлові будинки з господарськими спорудами, розташовані по [ADDRESS]. 13 листопада 2008року [PERSON] було видано свідоцтво Серії САВ №144330 про право власності на нерухоме майно, яке складається з жилого будинку з прибудовами літ.А-1, жилого будинку літ.Л-2, літньої кухні-сараю літ.К, погребів літ.Ж.З, вбиральні літ.Е, огорожі 1-4. Право власності зареєстроване в Черкаському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20961636 від 18.11.08року. На момент дарування житловий будинок літ.А-1 з прибудовами коштував 27719,90гривень, що підтверджується договором дарування. В теперішній час вартість цього майна істотно збільшилась і згідно висновку експертизи складає 108578гривень. Вказане майно було перебудоване ними спільно після оформлення договору дарування, вважає що вказане майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу між нами. Крім того, в період шлюбу сторонами були зроблені заощадження коштів в сумі 70000 гривень. Вказані кошти за договором позики ними були передані громадянці [PERSON]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг в сумі 70000 гривень. Вказане рішення суду набрало законної сили і в теперішній час виконується. Позивач вказала, що разом з нею проживають повнолітній син [PERSON], [INFO] та неповнолітній син (інвалід дитинства) [PERSON], 1997 року народженя. На неповнолітнього сина відповідач по справі сплачує аліменти яких недостатньо для забезпечення фізичного та духовного розвитку неповнолітного сина. За таких обставин, вважає, що її частка може бути збільшена до 55%. На підставі викладеного просила суд визнати за нею право власності на 55% будинковолодіння по [ADDRESS], провести його реальний розподіл між сторонами по справі, та стягнути з [PERSON] на її користь кошти в сумі 38500 гривень.До початку розгляду справи по суті [PERSON] позовні вимоги збільшила, вказала що під час шлюбу з [PERSON] ними було на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2008 року набуто житловий будинок [ADDRESS], просила визнати даний будинок спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за нею право власності на ? вказаного будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] за первісним позовом та його представник свій позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти задоволення зустрічного позову заперечували, вважає що хоч в даний час і видано свідоцтво на 2 будинки на його ім'я проте вважає що будинок під літерою А-1 є його особистою власністю оскільки був подарований йому його матір'ю і не може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя, щодо стягнення з нього грошових коштів заперечив повністю оскільки незважаючи на існування законного рішення про стягнення вказаних коштів на його користь вказане рішення до цього часу не виконане, кошти на його користь не стягнуті. Також повністю заперечив проти визнання будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та визнання за [PERSON] права власності на його ? частину оскільки хоч даний будинок і був набутий ними під час шлюбу, проте він належним чином на час розгляду справи не зареєстрований. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник проти первісного позову заперечили повністю, зустрічний позов просили задовольнити з підстав, викладених в позові. Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з15 жовтня 1983 року по 23 червня 2009року. Під час шлюбу мати [PERSON] подарувала йому житловий будинок по [ADDRESS] який ним було зареєстровано в ЧОБТІ та отримано технічний паспорт. В період шлюбу на спільні кошти подружжя ними був побудований житловий будинок по [ADDRESS]. Рішенням Виконкому Червонослобідської сільської ради №182 від 28 жовтня 2008року [PERSON] був наданий дозвіл на оформлення права власності на вищевказані житлові будинки з господарськими спорудами, розташовані по [ADDRESS] - а саме на подарований [PERSON] будинок та на будинок який сторони збудували під час шлюбу. 13 листопада 2008року [PERSON] було видано свідоцтво Серії САВ №144330 про право власності на нерухоме майно, яке складається з жилого будинку з прибудовами літ.А-1, жилого будинку літ.Л-2, літньої кухні-сараю літ.К, погребів літ.Ж.З, вбиральні літ.Е, огорожі 1-4. Право власності зареєстроване в Черкаському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20961636 від 18.11.08року. Також на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2008 року сторонами набуто житловий будинок [ADDRESS]. Крім того, в період шлюбу сторонами були зроблені заощадження коштів в сумі 70000гривень. Вказані кошти за договором позики ними були передані громадянці [PERSON]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг в сумі 70000 гривень. Вказане рішення суду набрало законної сили і в теперішній час виконується. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України та ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте на підставі договору дарування. Згідно ст. 62 СК України Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що як первісний так і зустрічний позови підлягають до часткового задоволення. Визнанню об'єктом спільної сумісної власності підлягає наступне майно: будинковолодіння з земельною ділянкою для його обслуговування по [ADDRESS] яке було побудовано сторонами по справі за виключенням будинку під літ.А-1 з прибудовами які були подаровані [PERSON] 10.04.1996 року і є його особистою приватною власністю. житловий будинок [ADDRESS] який набуто під час шлюбу сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2008 року Суд відхиляє доводи [PERSON] з приводу того, що житловий будинок під літ. А-1 є спільною сумісною власністю подружжя оскільки як було встановлено в судовому засіданні право власності на нього виникло у [PERSON] на підставі договору дарування і є його особистою власністю, те що в 2008 році на ім'я позивача було видано одне свідоцтво про право власності на два будинки для вирішення справи не має значення. Не доведено також позивачем того, що за час шлюбу вартість подарованого [PERSON] будинку істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. Не підлягає також задоволенню позовна вимога [PERSON] про збільшення її частки в спільному сумісному майні подружжя на підставі того, що з нею проживають двоє дітей один з яких є інвалідом дитинства. Жодних доказів про підтвердження факту проживання дітей з нею не надано, з клопотаннями про витребування доказів з цього приводу вона до суду не зверталась. Не підлягає до задоволення і позовна вимога [PERSON] про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя грошових коштів в сумі 70000 гривень, оскільки як було встановлено вказана сума коштів за договором позики була передана [PERSON] і хоч в даний час і існує рішення суду про стягнення на користь [PERSON] вказаної суми рішення до цього часу не виконано, тобто в даний час фактично відсутній об'єкт права власності, і лише в разі виконання рішення суду [PERSON] матиме право на звернення до суду з даною позовною вимогою. При вирішенні позовних вимог про реальний розподіл домоволодіння по [ADDRESS] суд покладає висновки судової будівельно-технічної експертизи №11/СЕ від 22.05.2012 року яка була проведена при розгляді цивільної справи між цими ж сторонами з приводу цього ж домоволодіння провадження в якій було закрите ухвалою Апеляційного суду Черкаської області, оскільки сторони наполягали на реальний розподіл домоволодіння, клопотання про проведення експертиз в рамках розгляду даної справи сторонами не заявлялось. Відповідно до висновків вказаної експертизи при розподілі побудованого майна після 1996 року 50%до50%- частка [PERSON] враховуючи 19% подарованого майна становитиме 60%=60/100=3/5, частка [PERSON] не враховуючи 19% подарованого майна становитиме 40%=40/100=2/5. При розподілі домоволодіння внатурі суд обирає варіант № 2 розподілу житлового будинку та земельної ділянки так-як при даному варіанті сторони нестимуть найменші будівельні затрати, цей варіант враховує інтереси обох сторін, дає можливість користуватися майном за призначенням без перешкод та ущемлень інтересів одна одної та членів їх сімей, без суттєвих витрат на сплату компенсацій. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial