overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

[PERSON] 13 серпня 2013 року звернулася до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на ? ідеальну частку автомобіля FORD Sierra, 1991 року випуску, з шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. 04 вересня 2013 року позивачкою подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль. Своє клопотання мотивує тим, що зазначений автомобіль використовується відповідачем і може бути проданий ним в будь-який момент, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Такий вид забезпечення позову вважає співрозмірним та адекватним позовним вимогам і здатним запобігти намаганням відповідача продати автомобіль до розгляду справи по суті. Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Положенням п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Як встановлено, до клопотання про накладення арешту на майно позивачкою не додано жодних доказів того, що автомобіль FORD Sierra, 1991 року випуску, з шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], про накладення арешту на який ініційовано клопотання, належить на праві власності відповідачу. В додатках до позову таких доказів теж немає. Викладене свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання позивачки про накладення арешту на вказаний вище автомобіль. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], що зареєстрований 22 листопада 1997 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 25. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судове засідання представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я сторін розпалася повністю, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не збираються, їх спільне життя суперечить інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], що зареєстрований 19 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 128. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В судове засідання представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та не явки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я сторін розпалася повністю, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не збираються, їх спільне життя суперечить інтересам позивача, а збереження сім'ї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

06 серпня 2013 року у суд із позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі [PERSON] зареєструвала шлюб 5 вересня 2008 року. Від данного шлюбу мають одну дитину: малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку належних грошових коштів на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій просить справу розглядати в її відсутність, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Згідно довідки виконкому Бригинцівської сільської ради, Козелецького району Чернігівської області від 05 серпня 2013 року № 436 (а.с. 4), син [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідно до норми Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Судом встановлено, що відповідач не виконує цього обов'язку, а тому позивачка звернулась до суду із позовною заявою. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню і стягненню аліментів з відповідача на користь позивачки у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

20 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 листопада 1994 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції - актовий запис № 72. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], також подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

20 серпня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 липня 2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Київ - актовий запис № 727. У судове засідання позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON], також подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю. Стверджуючи про неможливість примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. В суді позивачка позов підтримала. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі припинила шлюбні стосунки з відповідачем. Шлюб носить формальний характер. Відповідач в суді позов визнав, вказавши про те, що дійсно шлюбні стосунки перервані і поновлювати їх немає підстав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного: між сторонами існують правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи шлюб між сторонами зареєстрований 16 березня 2002 року у Цвітоській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Сторони втратили почуття любові. Шлюбних стосунків не підтримують. Сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. З врахуванням завантаженості та необхідності викладення значного за обємом друкованого тексту у мотивувальній частині рішення, суд визнав за необхідне постановити вступну та резолютивну його частини. Повний текст рішення виготовити протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання п'ятеро дітей. З врахуванням завантаженості та необхідності викладення великого за об'ємом друкованого тексту у мотивувальній частині рішення, суд визнав за необхідне постановити вступну та резолютивну його частини. Повний текст рішення виготовити протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка, в обґрунтуванні своїх позовних вимог, вказує на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не проживає спільно із сім'єю, а також не займається вихованням сина та не виділяє кошти на його утримання. Посилаючись на небажання відповідача у добровільному порядку надавати кошти на утримання дитини, просить задовольнити її вимоги, і стягувати до повноліття дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання даного позову до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду письмову заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в телефонному режимі повідомив про часткове визнання позову, вказавши, що не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 600 гривень, просив розглянути справу у його відсутності, посилаючись на те, що не може прибути в судове засідання в зв'язку з перебуванням за межами області. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданих заяв та на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено факт укладення та реєстрації шлюбу між сторонами. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. З даних свідоцтва про народження дитини батьком вказаний відповідач [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи майнове становище відповідача, інтереси обох подружжя, їх участь в утриманні дитини, самі потреби на утримання, визнав позов підлягаючим частковому задоволенню. З відповідача по справі підлягають стягненню судові витрати по розгляду справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю. Подружжя не підтримує шлюбних відносин та кожен окремо веде домашнє господарство. Стверджуючи про неможливість примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду письмову заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Відповідач в телефонному режимі повідомив про визнання позову, не заперечує щодо розірвання шлюбу, просив розглянути справу у його відсутності, вказавши, що не може прибути на вказаний день та час в судове засідання в зв'язку з перебуванням за межами області. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як слідує з матеріалів справи шлюб між сторонами зареєстрований 25 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області за номером в книзі реєстрації актів про одруження № 80. Від спільного шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2011 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, взаємини між ними зіпсувалися. Шлюбних стосунків не підтримують, сім'я розпалась і збереження її неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя, що суперечило б інтересам подружжя,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаної з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність. В судове засідання відповідачка не з'явилась, але надала заяву про визнання позову та просила справу слухати в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила 14/25 частин житлового будинку [ADDRESS], в цілому житловий будинок складається з: літ."А" - ячеїсто-бетонний житловий будинок, житловою площею - 58,3 кв.м., який скаладається з: 1-1 - коридор; 1-2 - житлова; 1-3 - житлова; крильце з козирком; літ."Б" - саманна літня кухня з верандою літ "б"; №6 - доля водопроводу; І - доля замощення; доля огорожи; літ."В" - цегляна вбиральня; літ."Г" - ячеїсто-бетонний гараж; №1-6 - споруди, який розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м.. Договір було складено за №877/Б від 23.07.1997 року в представництві Одеської товарної біржі в м.Білгород-Дністровському. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона - продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Нотаріально договір не був укладений, позивачка повністю виконала умови угоди, а відповідачка ухиляються від нотаріального оформлення. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного і

Outcome: approved