Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

19 листопада 2013 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд, з урахуванням уточнень, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1300,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалась на те, що 02 жовтня 2010 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів громадського стану управління юстиції м.Дніпропетровська між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з чим не має змоги працювати і отримувати заробітну плату для належного утримання дитини. Відповідач в добровільному порядку не надає належної допомоги на утримання малолітньої дитини та дружини, хоча має таку можливість. 27 грудня 2013 року позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та обґрунтовуючи їх доказами, наявними в матеріалах справи. 27 грудня 2013 року відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 30% відсотків від своєї заробітної плати, а на утримання дружини - 20% від своєї заробітної плати. Так, відповідач просив суд визначити сукупний розмір аліментів на утримання ним дитини та дружини не вище 50 відсотків від його заробітної плати. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02 жовтня 2010 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02 жовтня 2010 року (а.с. 14). [INFO] народилася [PERSON], батьком, якої є [PERSON], матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 2011 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 13). Відповідно до довідки про склад сім'ї від 11 листопада 2013 року, за адресою: [ADDRESS], проживають та зареєстровані, зокрема, позивач з донькою (а.с. 12). Відповідачем було надано до суду довідку з місця роботи від 23 грудня 2013 року, відповідно до якої [PERSON] працює у ТОВ «Кліффорд Груп» на посаді бармена з 01 березня 2013 року. Посадовий оклад становить 1165,00 гривень та заробітна плата за останні шість місяців склала 7592,00 гривень (а.с. 21). Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік». Так, відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини. Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до ст. 183 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, судом було встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак разом не проживають, мають спільну малолітню дочку, яка проживає разом з матір'ю. Відповідач добровільно коштів на утримання ані дитини, ані дружини не надає, проте є працездатною особою, має постійний заробіток, в той час як дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З урахуванням викладеного, відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про дитину, утримувати її, надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини - [PERSON], до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дружини аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення малолітньою дитиною, - дочкою [PERSON], трьох років, з огляду на наступне. Частиною 1 статті 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частиною 2 статті 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 цього Кодексу. Відповідно до ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги на своє утримання та на утримання дитини, яка проживаю разом з нею. З огляду на те, що відповідач є чоловіком позивача та батьком їх спільної дитини та зобов'язаний приймати участь в забезпеченні дитини та дружини на час перебування останньої у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного вік з урахуванням їх окремого проживання, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial