Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

позивач за основним позовом [PERSON] звернувся до суду, вказавши, що його батько - [PERSON] помер [INFO] року. Позивач підтримував родинні стосунки із батьком, який фактично утримував позивача, а останні роки життя батька позивач проживав разом із ним, доглядав його тощо, а після смерті батька позивач [PERSON] отримав Свідоцтво про смерть, державну грошову допомогу на поховання та ніс усі витрати з його поховання. Після смерті батька позивача - [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. А-1), тамбуру (літ. а-1), сараю (літ. Б-1), вбиральні (літ. В-1), огорожі (№1). Батько позивача мав намір скласти заповіт, за яким залишити сину після своєї смерті наведене домоволодіння, але, коли він з цього приводу звернувся до нотаріуса, йому пояснили, що це зробити неможливо, оскільки вказане домоволодіння вважалося самовільно збудованим і право власності на нього за батьком позивача не було встановленим чином зареєстроване. За клопотанням шахти «Лідієвка», де батько позивача працював з 1975 року, Рішенням виконкому Кіровської райради народних депутатів батьку було виділено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] для індивідуального житлового будівництва. На цій ділянці [PERSON] збудував у 1984 році домоволодіння, але не ввів його в експлуатацію та не зареєстрував своє право власності. Незважаючи на це, [PERSON] уклав із КП «Донецькміськводоканал» договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, застрахував вищевказане домоволодіння в Інспекції державного страхування по Кіровському району м. Донецька. Позивач [PERSON] не оспорює того факту, що його мати - відповідач за справою [PERSON] теж має право на спадщину, що відкрилася після смерті його батька, але вважає, що має переважне право на вказану спадщину, оскільки він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Про відмову від спадщини позивач не заявляв, але не міг нотаріально оформити право на спадкове майно з причини, що право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] не було зареєстроване. Коли позивач звернувся до нотаріуса із зазначеним питанням, йому було запропоновано звернутися для його вирішення до суду із відповідним позовом. Просив суд визнати за ним право на спадщину у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що відкрилася після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO] року, та визнати за ним право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що належало його батьку - [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зустрічний позов третьої особи визнав та просив його задовольнити в повному обсягу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала суду заяву із проханням розглянути справу у її відсутність, задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсягу та винести рішення на користь позивача. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, вказавши, що вважає за необхідне залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, оскільки між ним та представником позивача за довіреністю [PERSON] була укладена угода про придбання ним у [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною розпискою, складеною [PERSON] Згідно вказаної угоди [PERSON] придбав у [PERSON] за 8000 доларів США домоволодіння за адресою: [ADDRESS], але, через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння, нотаріальне посвідчення фактично укладеного договору купівлі-продажу домоволодіння виявилося неможливим Просив суд визнати договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS], укладений 21 жовтня 2013 року між ним та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], дійсним та визнати за ним, [PERSON], право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. А-1), тамбуру (літ. а-1), сараю (літ. Б-1), вбиральні (літ. В-1), огорожі (№1). У судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] року батько позивача - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. А-1), тамбуру (літ. а-1), сараю (літ. Б-1), вбиральні (літ. В-1), огорожі (№1). Батько позивача мав намір скласти заповіт, за яким залишити сину після своєї смерті наведене домоволодіння, але, коли він з цього приводу звернувся до нотаріуса, йому пояснили, що це зробити неможливо, оскільки вказане домоволодіння вважалося самовільно збудованим і право власності на нього за батьком не було встановленим чином зареєстроване. Позивач [PERSON] має переважне право на вказану спадщину, оскільки він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Про відмову від спадщини позивач не заявляв, але не міг нотаріально оформити право на спадкове майно з причини, що право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] не було зареєстроване. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті його батька [PERSON], він розпорядився спадковим майном на свій розсуд, тобто довірив своєму представнику [PERSON] продати успадковане домоволодіння [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS], укладений 21 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. А-1), тамбуру (літ. а-1), сараю (літ. Б-1), вбиральні (літ. В-1), огорожі (№1). На підставі викладеного,

Outcome: approved