Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-10 00:00:00

21 травня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 27 липня 2012 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої входить домоволодіння № 4 по вулиці Чапаєва у селі Глибоке, Бориспільського району Київської області, до складу якого входить: житловий будинок; веранда; літня кухня; сарай-гараж; погріб; шийка; сарай; туалет; погріб; огорожа; ворота; калитка; огорожа; тротуар; колодязь, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,2950 га. За життя спадкодавець склав заповіт, в якому, все своє майно заповів [PERSON]. Відразу після смерті батька позивач вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, користуючись домоволодінням та присадибною земельною ділянкою. У встановлений законом термін він звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа, видано свідоцтва право на спадщину на іменні паї, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене домоволодіння та земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця за життя правовстановлюючих документів на них. У звязку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння № 4 по вулиці Чапаєва у селі Глибоке, Бориспільського району Київської області та земельну ділянку площею 0,2950 га., яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель і споруд домоволодіння № 4 по вулиці Чапаєва у селі Глибоке Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Відповідач направив до суду письмову заяву, згідно якої проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши подані заяви, матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 27 липня 2012 року помер [PERSON] батько позивача, про що в Книзі реєстрації смертей виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області 27 липня 2012 року зроблено відповідний запис за № 18. /а. с. 5/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить домоволодіння № 4 по вулиці Чапаєва у селі Глибоке Бориспільського району Київської області, що складається із: житловий будинок; веранда; літня кухня; сарай-гараж; погріб; шийка; сарай; туалет; погріб; огорожа; ворота; калитка; огорожа; тротуар; колодязь, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,2950 га. Згідно довідки № 270 від 12.04.2013 року виданої Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, особовий рахунок на домоволодіння в с. Глибоке по вулиці Чапаєва, 4 по день смерті, був відкритий на [PERSON], а також значиться, що для обслуговування вищезазначеного домоволодіння була відведена і земельна ділянка площею 0,2950 га. на яку спадкодавець не встиг оформити право власності у відповідності з вимогами законодавства./а. с. 11,12/ Відповідно до даних технічного паспорта на домоволодіння затвердженого Бориспільським БТІ Київської області, [PERSON] впродовж 1965-1982 рр. були побудовані та зареєстровані: житловий будинок; веранда; літня кухня; сарай-гараж; погріб; шийка; сарай; туалет; погріб; огорожа; ворота; калитка; огорожа; тротуар; колодязь./а.с.14-17/ За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON], яким все своє майно де б воно не було і з чого о воно не складалося і взагалі все те, що належало б йому на день смерті і на що за законом він міг мати право заповідав своєму сину - [PERSON]./а. с. 9/ Таким чином єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, який прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Бориспільської районної державної нотаріальної контори /а. с. 31,34,35/. Домоволодіння існує, має вартість, факт належності будинку [PERSON] ніким не оспорюється. Від спадщини позивач не відмовлявся, спору відносно обєкту спадкування немає. Частиною 1 статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначене домоволодіння та земельна ділянка на якій воно розташоване входить до складу спадкового майна, а позивач як спадкоємець, після смерті батька має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мав право за життя оформити належним чином домоволодіння та земельну ділянку, отримати правовстановлюючі документи на них, а позивач в свою чергу набув право власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини, однак не може його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved