Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

У травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», стверджуючи що на підставі договору позики №78/10 ФК(с) від 18.10.2008 року вона отримала у позику від ТОВ «Стройтехснаб» 307521,50 грн. строком на двісті орок місяців з 28.10.2008 року по 28.10.2028 року. 28.05.2009\~року була\~укладена додаткова\~угода №1\~до договору\~позики №78/10\~ФК(с)\~від20.10.2008 року, згідно п.1 якого сторони підтвердили, що заборгованість позичальника перед позикодавцем на\~дату складання\~Угоди складає\~291070,79\~грн.,\~що еквівалентно\~55975,15\~доларамСША. Позивачка вказує, що підписуючи додаткову угоду №1 до договору позики вона не усвідомлювала, що ця угода за своїм змістом суперечить вимогам закону та є нікчемною, оскільки даною угодою було визначено заборгованість у доларовому еквіваленті та збільшено суму боргу за позикою. Також позивачка в позові зазначає, що додаткова угода №2 від 19.08.2009 року була кладена між нею та ТОВ «Стройтехснаб» та ТОВ «ФК Іпотека та інвестиції», пунктом 2 якої визначено її (позивачки) заборгованість перед новим кредитором у розмірі 280994,91 гри., що еквівалентно 55627,53 доларам США за курсом НБУ. Позивачка вказує, що через збільшення курсу доларового еквіваленту додатково збільшився розмір її заборгованості приблизно на 2%. Позивачка також вважає, що угода №4 від 01.04.2011 року до Додаток №1 до неї від 01.04.2011 року теж є нікчемними, бо в них визначена сума боргу у доларовому еквіваленті. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд: -визнати нікчемною п.1,4, 5 додаткової угоди №1 від 28.05.2009 року до договору позики 78/10 ФК(с) від 28.10.2008 року та Додаток №1 (Графік погашення позики) до неї від 28.05.2009 року; -визнати нікчемною додаткову угоду №4 від 01.04.2011 року до договору позики 78/10 ФК(с) від 28.10.2008 року та Додаток №1 (Графік погашення позики) до неї від 01.04.2011 року; -визнати нікчемним п.2 додаткової угоди №2 від 19.08.2009 року до договору позики 78/10 ФК(с) від 28.10.2008 року у частині визначення зобов`язань позичальника у розмірі еквівалентному 55727,53 доларам США за курсом НБУ +2%; -зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» здійснити перерахунок заборгованості на\~початкових умовах\~договору позики\~№78/10\~ФК (с)\~від 28.10.2008\~року зі\~змінами відповідно\~до п.2\~додаткової угоди\~№1\~від 06.05.2009\~року та\~зарахувати надмірно\~сплачені [PERSON] \~щомісячні платежі\~для зменшення\~сумиз щомісячним перерахунком процентів відповідно щомісячного залишку суми заборгованості з 19.08.2009 року по день виконання рішення; -\~зобов`язати Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Іпотека\~таінвестиції» скласти акт звірки платежів з 19.08.2009 року по день виконання рішення та новий, погашення позики на початкових умовах договору позики №78/10 ФК (с) від 28.10.2008року зі мінами відповідно до п.2 додаткової угоди №1 від 28.05.2009 року. В судовому\~засіданні представник\~позивача підтримав\~позов в\~повному обсязі\~з підстав,наведених в позові та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» був належним сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.78-79). В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія\~«Іпотека та\~інвестиції» Тучкова\~Л.Л.\~заперечила проти\~задоволення позову,просила в задоволенні позову відмовити та надала письмові заперечення (а.с.50-54, 73-75), мотивуючи тим, що позов безпідставний, вимоги не підтверджені жодною нормою матеріального права. Також представник відповідача надав до суду заяву про застосування строку позовної тості (а.с.55-56) до вимог про визнання про визнання нікчемною додаткової угоди №4, частково додаткових угоди №1, 2 до договору позики 78/10 ФК(с) від 28.10.2008 року та застосування наслідків нікчемного правочину, мотивуючи тим, що позивач пропустив строк позовної давності,\~просив суд\~відмовити у\~позові в\~цій частині\~у зв`язку\~зі спливом\~строкуповної давності. Заслухавши присутніх представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції». Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» визнання додаткових угод, часткового додаткових угод до договору позики нікчемними та застосування наслідків нікчемного правочину слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 жовтня 2008 року між ТОВ «Іпотека та інвестиції» та [PERSON] було укладено договір позики №78/10 ФК(с) від 28.10.2008 року, згідно до якого останній було укдено позику від ТОВ «Стройтехснаб» 307521,50 грн. строком на двісті сорок місяців з 08.10.2008 року по 28.10.2028 року (а.с.9-14). \~ \~ \~ \~28.05.2009\~року була\~укладена додаткова\~угода №1\~до договору\~позики №78/10\~ФК(с)\~від20.10.2008 року, згідно п.1 якого сторони підтвердили, що заборгованість позичальника перед позикодавцем на дату складання Угоди складає 291070,79 грн., що еквівалентно 55975,15 доларам США (а.с.15-18). Також додаткова угода №2 від 19.08.2009 року була укладена між [PERSON] та ТОВ «Стройтехснаб» та ТОВ «ФК Іпотека та інвестиції» (а.с. 19), пунктом 2 якої визначено заборгованість [PERSON] перед новим кредитором у розмірі 280994,91 грн., що еквівалентно 55627,53 доларам США за курсом НБУ. Сторони погодилися, що поверненню підлягає 55627,53 доларів США за грошовим еквівалентом у національній валюті відповідно до комерційного курсу, встановленого позикодавцем на дату оплати. Позичальник здійснює сплату повернення позики та відсотків в національній валюті України, при цьому сума, що підлягає сплаті, визначається згідно графіку погашення від 28 травня 2009 року (додаток №1 до Договору), за грошовим еквівалентом у доларах США по комерційному курсу, встановленому позикодавцем на дату оплати. Відповідно до\~ч.2\~ст.553\~ЦК України,\~якщо у\~зобов`язанні\~визначено грошовий\~еквівалент віноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не визначений договором або іншим нормативно-правовим актом. Зобов`язання позивача, про повернення позики за грошовим еквівалентом у національній валюті до долару США відповідно до комерційного курсу, виникли при укладанні додаткової угоди № 1 від 28.05.2009 року до договору позики від №78/10 ФК(с) від 28.10.2008 року та додатку № 1 (графік погашення) від 28.10.2009 року (а.с. 15-18), яким також встановлювався погоджений сторонами розмір заборгованості, що підтверджується підписом [PERSON] у зазначеній угоді. Згідно пп.4, 5 даної угоди сторони погодили викласти додаток №1 до договору «Графік погашення і позики згідно договору позики №78/10 ФК(с) та погодилися здійснення оплати платежів проводити згідно Додатку №1 до Договору за грошовим еквівалентом доларах\~США по\~курсунаціонального банку України +2% від цього курсу, встановленого на дату оплати (а.с.15). Суд приймає до уваги, що ні позивачем, ні представником ТОВ «Стройтехснаб» не заперечувався факт\~виконання позивачем\~зобов`язання\~по оплаті\~позики ТОВ\~«Стройтехснаб»(первісному кредитору) у еквіваленті до долару США за комерційним курсом згідно з додатком № 1 (графік погашення) від 28.10.2008 року у період з 28.10.2008 року по 28.05.2009 року. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо д інше не встановлено договором або законом. Отже до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія отека та інвестиції» при укладенні додаткової угоди № 2 перейшли усі права, які були у первісного кредитора - ТОВ «Стройтехснаб» (а.с.19). Додаткова угода № 2 по суті є угодою про заміну кредитора у зобов`язанні, і п.2 цієї угоди не підтверджує залишкову заборгованість у грошовому еквіваленті 55627,53 доларів США за комерційним курсом, встановленим позикодавцем на день оплати (а.с.19). 24 листопада 2010 року між ТОВ «Іпотека та інвестиції» та [PERSON] була укладена додаткова угода №3 до Договору позики, відповідно до умов якої сторони змінили п.4.2.6 Договору позики, який встановлює умови щодо страхування предмету іпотеки (а.с.20). 01 квітня 2011 року між ТОВ «ФК Іпотека та інвестиції» та [PERSON] була укладена додаткова угода №4, згідно п.1 якого: «Сторони домовились, що у зв`язку з заборгованістю по сплаті Позичальником за Графіком позики викладеному у додатку№1 від 28.05.2009 року до договору позики №78/10 ФК(с) від 28 жовтня 2008 року, загальна сума позики збільшується на суму 779,03 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ+2% від цього курсу, що спадає 5302,35 грн.(а.с.21-23). Відповідно до п.2 вказаної угоди вказано, що заборгованість позичальника перед позикодавцем на 01.04.2011 року складає суму 54462,00 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ+2% від цього курсу, на дату розрахунків, здійснення платежів та сплати відсотків за користування позикою (а.с.21). Отже вказана угода підтверджує залишкову заборгованість у грошовому еквіваленті 54462,00 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ+2% від цього курсу, на дату розрахунків. За правилами, передбаченими ст.ст.202-204, 215, 216 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. \~ \~ \~ \~Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).\~У цьому\~разі визнання\~такого правочину\~недійсним судом\~не вимагається. Якщонедійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути ний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків,\~крім тих,\~що пов`язані\~з його\~недійсністю.\~У разі\~недійсності правочину\~кожна із\~сторінзобов`язана\~повернутидругій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки недійсності нікчемного ті встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою стороною. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, які містяться\~в п.п.4,\~5\~Постанови Пленуму\~Верховного СудуУкраїни від 06.11.09 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види\~недійсності правочинів:\~нікчемні правочини\~-\~якщо їх\~недійсність мовлена\~закономвстановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224, тощо та оспорюванні - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина та статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Зі змісту ст.ст.204, 215 ЦК України, роз`яснень пленуму Верховного Суду України витікає, нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Зокрема, нікчемними є правочин: а) що обмежують можливість фізичної особи мати на заборонені законом цивільні прав та обов`язки (ч.1 ст.27 ЦК України); б) вчинені з недодержанням вимоги закону про їх нотаріальне посвідчення (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220 ЦК України); в) вчинені малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності або недієздатною фізичною особою без належного схвалення (ч.2 ст. 221, ч.1 ст.226 ЦУ України) тощо. Статтею 229 ЦК України передбачено, що якщо особа вчинила правочин, помилялася щодо «стави н, які мають значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижають її цінність або можливість використання за цільовим визначення. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків встановлених законом. Відповідно до\~п.19\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06.11.09\~р.\~№9\~"Просудову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про визнання правочинів недійсними" обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. \~ \~ Помилка внаслідок незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. В судовому засіданні встановлено, та не спростовується сторонами, що зміст та форма оспорюваного правочину не суперечить закону, вчинюючи зазначені правочини позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішньої волі та було спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлені угодою. За правилами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Коли учасник нікчемного правочину не визнає його недійсності до суду може бути поданий позов, предметом якого є вимога про встановлення нікчемності правочину. Така вимога може бути заявленою як без вимоги про застосування наслідків нікчемного правочину, так і разом з такою вимогою.\~Подання позову\~про визнання\~правочину недійсним\~і подання\~позову про\~встановлення нікчемності\~правочину це\~різні способу\~захисту.\~У першому\~випадку це\~спосіб,\~який передбачено\~іі.2\~ч.2\~ст.16\~ЦК України,\~а в\~другому -\~п.1\~ч.2\~ст.16\~ЦК України. Враховуючі викладене, суд вважає, що підстав для визнання додаткових угод, часткового додаткових угод до договору позики нікчемними та застосування наслідків нікчемного правочину у суду не має. Вимоги про\~застосування наслідків\~недійсності нікчемного\~правочину є\~похідною від\~вимоги про\~встановлення правочину\~нікчемним,\~тому в\~задоволенні цієї\~вимоги також\~необхідновідмовити. Безпідставні позовні вимоги не підлягають захисту, а тому суд не досліджує доводи преддставника відповідача щодо пропуску строку позовної давності.

Outcome: dismissed