Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

В листопаді 2013 року позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Кірово, вул. Привокзальна, 44, який належав її чоловіку [PERSON], який помер 11.02.2012 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 11.02.2012 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Кірово, вул. Привокзальна, 44. За життя спадкодавцем заповіт складено не було. У визначений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання сторони не зявилися. До початку судового засідання позивач надала заяву, згідно якої, просить слухати справу у її відсутність та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області направив до суду письмову заяву, в якій з позовом погоджується, та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2012 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 239909, видане виконкомом виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області 15 лютого 2012 року, та свідоцтвом про шлюб серії І-АБ № 388675 виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району, Київської області 23 травня 1969 року /а.с. 6-7/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Кірово, вул. Привокзальна, 44. Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок на імя [PERSON] не видавалося. Належність житлового будинку [PERSON] підтверджується виданим Бориспільським районним БТІ технічним паспортом на імя останнього та довідкою [PERSON] сільської ради №1529 від 21.11.2012 року /а.с. 9-12,14/. Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 1528 від 21.12.2012р., та запису в Державній земельно-кадастровій книги сільської ради площа земельної ділянки, яка перебувала в користуванні померлого [PERSON], що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, вул.Привокзальна, 44, становить 0,15 га /а.с. 13/. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач (його дружина) [PERSON], яка прийняла спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Бориспільської районної державної нотаріальної контори. Сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини. Шляхом подання до нотаріуса відповідної заяви. Домоволодіння існує, має вартість, факт належності будинку [PERSON] ніким не оспорюється. Від спадщини позивач не відмовлялася, спору відносно обєкту спадкування немає. Частиною 1 статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадкового майна, а позивач як спадкоємиця, після смерті чоловіка має всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року „Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна", у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку". «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мав право за життя оформити належним чином домоволодіння, отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набув право власності на спадковий будинок з часу відкриття спадщини, однак не можуть його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved