Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, у якому просить суд поділити земельну ділянку, придбану за час шлюбу, і виділити кожному по ? частині земельної ділянки за адресою проживання відповідачки. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що він і відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2006 року по 07.08.2013 року і за час шлюбу придбали земельну ділянку за адресою проживання відповідачки: [ADDRESS]. Вважає, що йому повинно належати ? частина земельної ділянки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав позов і доводи, викладені в ньому. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що за час шлюбу вони не придбали у власність земельну ділянку. В неї є у користуванні земельна ділянка, яка надавалася їй для ведення фермерського господарства до шлюбу у 1999 році. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2006 року по 07.08.2013 року, що підтверджується копією рішення Старобільського районного суду від 07.08.2013 року (а.с.18). За час шлюбу сторони не придбали земельної ділянки і позивач [PERSON] відповідно до вимог ст.ст.10-11 ЦПК України не надав суду доказів стосовно заявлених позовних вимог. Крім того позивач [PERSON] в своїй позовній заяві не вказав конкретно місце розташування земельної ділянки, її вартість. Відповідачка [PERSON] надала суду докази про те, що за час шлюбу з позивачем [PERSON] не було придбано земельної ділянки. З копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи вбачається, що 02.06.1999 року було зареєстроване фермерське господарство «Весна». (а.с.33). Копія державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ №2170200030, виданого 23.04.1999 року свідчить про те, що [PERSON] (дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON].) на підставі розпорядження голови Старобільської райдержадміністрації від 16.04.1999 року №188 надано в постійне користування земельна ділянка площею 97,7 га в межах згідно з планом на території Веселівської сільської ради. (а.с.34). З довідки Веселівської сільської ради №947 від 09.12.2013 року вбачається, що [PERSON] є главою фермерського господарства «Весна» і отримала державний акт на право постійного користування землею від 23.04.1999 року загальною площею 97,7 га. Більше земельних ділянок на території сільради вона не отримувала. (а.с.47). Довідка відділу Держземагенства у Старобільському районі від 24.12.2013 року №06-02-21/3250 свідчить про те, що [PERSON] передана в постіне користування земельна ділянка площею 97,7 га для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населених пунктів, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Веселівській сільській раді та зареєстрований державний акт на право постійного користування землею серії ЛГ №2170200030, виданого 23.04.1999 року. (а.с.54). З урахуванням вищевикладеного, суд в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON] не надав суду доказів в підтвердження свого позову. На підставі ст.ст.60-70 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed