Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

В листопаді 2009 року представник АБ «Український комунальний банк» (позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська дана позовна заява, після зміни назви на Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк» до [PERSON] повернута позивачеві з тих підстав, що позовна заява банку підписана особою без зазначення своїх реквізитів. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 2409.2013 року ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31.12.2009 року скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. 02.10.2013 року ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська відкрито провадження у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.03.2008 року між АБ «Український комунальний банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 208/08-0301 (далі - Кредитний договір), за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 20 000 грн. на строк по 06.03.2010 року зі сплатою 24% річних за використання кредиту, та щомісячної комісійної винагороди в розмірі 1,5% від суми основного кредиту з метою ремонту житла. Факт видачі грошових коштів відповідачу підтверджено заявою на видачу готівки № 2_1 від 07.03.2008 року. Позичальник порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного погашення кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені Кредитним договором терміни, у зв'язку з чим станом на 16.11.2009 року виникла заборгованість у розмірі 23 487 грн. 15 коп., з яких: заборгованість по кредиту 14 474 грн. 26 коп., заборгованість процентній винагороді 8 121 грн. 42 коп., пеня за прострочення виконання зобов`язання складає 891 грн. 47 коп. (п.5.1, 5.3 кредитного договору). На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23 487 грн. 15 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання на слухання по справі не з'явився, надіслав заяву в якій просив справу розглядати за їх відсутності, прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено згідно правил ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між АБ «Український комунальний банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № 208/08-0301 (далі - Кредитний договір), за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 20 000 грн. на строк по 06.03.2010 року зі сплатою 24% річних за використання кредиту, та щомісячної комісійної винагороди в розмірі 1,5% від суми основного кредиту з метою ремонту житла (а.с. 15,16). Факт видачі грошових коштів відповідач підтверджено заявою на видачу готівки № 2_1 від 07.03.2008 року (а.с. 18). Позичальник порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного погашення кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені Кредитним договором терміни, у зв'язку з чим станом на 16.11.2009 року виникла заборгованість у розмірі 23 487 грн. 15 коп., з яких: заборгованість по кредиту 14 474 грн. 26 коп., заборгованість процентній винагороді 8 121 грн. 42 коп., пеня за прострочення виконання зобов`язання складає 891 грн. 47 коп. (п.5.1, 5.3 кредитного договору).(а.с. 8,9) 04.11.2009 року на виконання умов п. 3.5 договору позивачем направлено на адресу відповідача лист, відповідно до якого банк повідомив про дострокове припинення своїх зобов»язань за кредитним договором та вимагав повернути усю заборгованість, включаючи борг за кредитом, відсотки за користування кредитом та пеню (а.с. ). Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні наявними в матеріалах справи довідками-розрахунками заборгованості (а.с. 10). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній цивільній справі врегульовані нормами Цивільного кодексу України, положеннями кредитного договору. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Як встановлено ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, та приймаючи до уваги те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме не виконані зобов'язання стосовно погашення кредиту та сплати процентів за його користування, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved