Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи державного нотаріуса Кодимського районного нотаріального округу про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, перерозподіл спадщини та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивують тим, що подружжя [PERSON] та [PERSON] мали на правах спільної власності житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Балта вул. Крупскої №27, який числився за [PERSON] У подружжя було двоє дітей син [PERSON] та донька [PERSON] (у шлюбі - [PERSON]) [PERSON]. В 1984 році батьки прописали [PERSON] в вищевказаному будинку з надією щоб він їх доглядав, будинок був поділений на дві половини, де він проживав разом з дружиною [PERSON], та двома доньками [PERSON] та [PERSON], які являються позивачами по справі. Як вказують позивачі, - [PERSON] батьки забезпечили іншим житлом. 12.04.2001 року [PERSON] помер, після чого [PERSON] постійно проживаючи з ним на час смерті, фактично прийняв спадщину, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м.Балта вул. Крупскої №27. На думку позивачів, [PERSON] на спадщину не претендувала, оскільки на той час уже мала власне житло, яке збудували батьки. Дружина покійного, - [PERSON], звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій повідомила про те, що інших спадкоємців немає, та 12.12.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на весь будинок з господарськими будівлями серії ВАВ №327860 (Р-4623), яке видано державним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], та зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №33561527. На думку позивачів, це сталося через те, що [PERSON] тяжко хворів, був інвалідом 2-ї групи і йому було тяжко їздити до державного нотаріуса для оформлення своєї частки спадщини, а [PERSON] мала достатньо часу і можливості для оформлення спадщини. На думку позивачів [PERSON] набула право власності на весь будинок, хоча мала право лише на 3/4 його частину, так як 1/4 частину фактично прийняв батько позивачів [PERSON], але документально не оформив. 07.02.2009 року [PERSON] помер, позивачі (тобто діти та дружина) фактично прийняли 1/4 частину спірного будинку, так як постійно проживали з ним, крім того з відповідною заявою звернулися вчасно до нотаріуса. 30.04.2010 року померла [PERSON], після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, яку відповідно до заповіту вона поділила між донькою [PERSON] та сином [PERSON] в рівних долях. На підставі вище наведеного та з урахуванням заповіту [PERSON], житловий будинок після смерті [PERSON] повинен бути поділений, в наступному порядку на думку позивачів: - 3/8 частини будинку, тобто половина від 3/4 частин будинку має належати [PERSON] відповідно до заповіту, що склала [PERSON]; - 3/8 частини будинку, відповідно до ст. 1266 ЦК України, має бути поділена між спадкоємцями по закону: 3/16 частин [PERSON] та 3/16 частин позивачам. В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги, і просять внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, і визнати право на спадщину за законом за [PERSON] 5/48 часток житлового будинку з господарськими будівлями, за [PERSON] визнати право на спадщину за законом на 5/48 часток житлового будинку з господарськими будівлями, за [PERSON] визнати право на спадщину за законом на 1/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями, за [PERSON] визнати право на спадщину за законом та заповітом на 5/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями. Позивачі підтримали уточнені позовні вимоги і просять їх задовольнити. Тобто позивачі позовні вимоги просять задовольнити на підставі двох обставин, а саме: - визнати факт проживання разом з батьками [PERSON] на момент смерті [PERSON], а відтак, що він фактично прийняв спадщину; - а також, що [PERSON] не реалізував своє право на спадщину після батька з обєктивних причин, оскільки важко хворів, що було перешкодою для звернення до нотаріуса. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що спадщину прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину у встановленому порядку, спадщина розділена згідно закону та заповіту. З братом, т.т. з [PERSON] вона знаходилася в дружніх стосунках. І вона, і брат погодились на те, щоб після смерті батька, мати оформила будинок на себе, оскільки вони знали, що мати має скласти заповіт, яким розділить будинок порівну між ними. Тому, і вона, і брат не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, оскільки їхні дії були узгоджені, та при житті матері вони ніколи не підіймали це питання, вони знали про наявність заповіту матері, яким вона поділила житловий будинок між ними в рівних долях, про що мати їм повідомила. Також пояснила, що батьки її будинком не забезпечували, але дійсно є будинок, який належить їй та її чоловікові на праві спільної власності, який вони побудували під час зареєстрованого шлюбу. Крім того пояснила, що дійсно її брат хворів на цукровий діабет, був інвалідом другої групи, але вів нормальний спосіб життя, працював в м.Одеса, де і проживав на час смерті їхнього батька, мав свій автомобіль, на якому їздив, та мав можливість звернутися до нотаріуса, якби цього бажав, але не звертався по вищевказаним причинам. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та в установленому законом порядку. Суд, заслухавши осіб, що брали участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних обставин,які встановлені в судовому засіданні. [PERSON] та [PERSON],- являлись подружжям, та мали на правах спільної власності житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в м. Балта вул. Крупскої №27, який числився за [PERSON]А.(а.с. 95-101 цив. справи № 2/1503/80/12р.). [PERSON] та [PERSON] (у шлюбі - [PERSON]) [PERSON],- являються сином та донькою [PERSON] та [PERSON] 12.04.2001 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). 12 грудня 2002 року,- [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок (ВАВ №327860) видане Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області, державним нотаріусом [PERSON] (а.с. 105 цив. справи № 2/1503/80/12р.). 23 жовтня 2008 року,- [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, за виключенням грошових вкладів заповіла в рівних долях своїм дітям, т.т. [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). 07.02.2009 року [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 28 цив. справи № 2/1503/80/12р ). 30.04.2010 року [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина, яка складається з цього ж житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.13); Відповідно до копій свідоцтв про народження ( а.с. 25-26) [PERSON] та [PERSON] являються його доньками. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с. 24),- [PERSON] являється дружиною [PERSON] 05.05.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], видано [PERSON] свідоцтво про спадщину за заповітом (Р-1326) на 1/2 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області. 05.05.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про спадщину за законом (Р-1327) на 1/4 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області. 03.06.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про спадщину за законом (Р-1635) на 1/8 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області. 06.06.2011 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про спадщину за законом (Р-1653) на 1/8 частину спадщини, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області. [PERSON] був зареєстрований та проживав у вищевказаному будинку (а.с. 112-113), який розташований в м. Балта, по вул. Крупської №27 Одеської області, однак він працював в м. Одеса, і приїздив приблизно раз на місяць, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та поясненнями позивачів. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] хоча і хворів, але вів нормальний спосіб життя, в нього був автомобіль «Жигулі», на якому він їздив, та мав реальну можливість вирішити спадкові справи у нотаріуса. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] були в дружніх стосунках, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] доповнили, що вони знали зміст заповіту. Протиріч у показах свідків в судовому засіданні не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що хоча [PERSON] і працював в м. Одеса, та там проживав тимчасово, але його постійне проживання було в будинку батьків, куди він приїжджав, де був прописаний, та де проживали його діти.(а.с. 112-113). Але разом з тим в судовому засіданні позивачами не доведено, та судом не встановлено факт неможливості вчасно реалізувати право [PERSON] щодо оформлення спадщини, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON], його син був працездатний, хоча і хворів, мав свій автомобіль, мав реальну можливість оформити спадщину, але не оформив в звязку з їхньою домовленістю між матірю, ним і сестрою, проте що спадщину після смерті батька оформить їхня мати - [PERSON], що підтверджується поясненнями свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які дали пояснення в судовому засіданні. Оскільки ні [PERSON], ні [PERSON] не мали ніяких заперечень з приводу оформлення спадку після смерті батька на матір, тому і в заяві, яку [PERSON] писала нотаріусу зазначено, що «інших спадкоємців немає» (а.с.96 цив. справи № 2/1503/80/12р), отже суд констатує, що дана вказівка хоча і не відповідає дійсності, але не порушує дійсне волевиявлення [PERSON] та [PERSON], направлене на те, щоб мати оформила спадкоємство на житловий будинок на себе, що також підтверджується фактом, що на протязі восьми років, т.т. після смерті батька та до смерті [PERSON]П,- останній при своєму житті дане питання не підіймав. Також [PERSON] було відомо, що мати [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, йому та сестрі мати заповіла будинок в рівних долях. Крім того, він з сестрою знаходився в дружніх стосунках, і ніякого спору щодо заповіту, який склала мати не було, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не мав бажання оформляти спадщину після смерті батька, оскільки між ним, матірю та сестрою була домовленість, що мати оформляє спадок на себе, а вони з сестрою фактично відмовляються від спадщини, а будинок вона поділить між ними порівну. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. В судовому засіданні не встановлено жодної обставини, яка б вказувала причину для визнання свідоцтв недійсними або частково недійсними, розподіл спадщини та видача свідоцтв про право на спадщину проведено відповідно до чинного законодавства. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed