Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

28.08.2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, вказуючи, що відповідно до кредитного договору № ЕД 067-07 від 22.11.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 125000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.11.2022 року. У забезпечення кредиту між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки, предметом якого є: нежиле влаштоване приміщення, загальною площею 56.70, яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Дзержинськ, вул.Стаханова, буд.6, прим.49. Відповідно до договору іпотеки, зазначене нерухоме майно передається банку в іпотеку разом з усіма його при належностями. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не виконав передбачених договором зобов'язань щодо поетапного повернення кредиту та сплати відсотків, а саме станом на 19.06.2013 року має заборгованість 145474, 50 грн., позивач звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на вищевказане нежитлове приміщення. Враховуючи викладене, позивач просив витребувати у відповідача та передати в заклад банку вказаний предмет іпотеки, а також відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ЕД 067-07 від 22.11.2007 року на отримання кредиту у розмірі 125000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.11.2022 року. У забезпечення повернення кредиту між сторонами був укладений договір іпотеки№ 196 ЕД від 22.11.2007 року, предметом якого є: нежиле влаштоване приміщення, загальною площею 56.70, яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Дзержинськ, вул.Стаханова, буд.6, прим.49. У зв'язку з невиконанням відповідача передбачених договором зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків станом на 19.06.2013 року у відповідача утворилась заборгованість 145474, 50 грн. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж трицятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Матеріалами справи встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено письмову претензію щодо виконання зобов'язань за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що у добровільному порядку відповідач за вказаним договором зобов'язання не виконує, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачем надані документи, що стверджують понесені витрати, тому вони підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі, а саме витрати судового збору в розмірі 1454,75 грн.

Outcome: approved