Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду з позовною заявою про стягнення боргу, моральної шкоди, втрати від інфляції та процентів за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. На протязі жовтня 2012 року в якості позики позивач передав [PERSON] для його потреб 5500 доларів США та 1000 гривень, а 04 лютого 2013 року він передав для його потреб 10000 гривень. Факт передачі відповідачу грошових коштів та його обов'язок повернути ці кошти підтверджуються розписками відповідача, в яких зазначено, що відповідач отримав від позивача у якості позики вищевказані кошти та зобов'язується повернути їх після спливу двомісячного строку користування. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між позивачем та відповідачем 23 жовтня 2012 року, 31 жовтня 2012 року та 04 лютого 2013 року були укладені договори позики. В порушення договірних зобов'язань, що виникли між Позивачем та Відповідачем, Відповідач до обумовленого строку суму позики Позивачу не повернув. Неодноразові нагадування Відповідачу про необхідність повернення грошей результату не дали: На момент подання позовної заяви до суду Відповідач гроші Позивачу так і не повернув, пояснюючи це складним матеріальним становищем. При цьому, факт наявності зобов'язання повернути Позивачу гроші за договором позики Відповідач не заперечує і заявила, що виконає грошове зобов'язання тільки на підставі судового рішення. Представник позивачки та сама позивачка свої позовні вимоги підтримала, просили суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за доцільне розглянути справу заочно. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Таким чином, Відповідач зобов'язана сплатити Позивачу залишок за договором позики в сумі 5500,00 доларів США, 1000,00 гривень та 10000 гривень, а всього в гривневому еквіваленті заборгованість становить 54 945,00 гривень, однак не виконує своє зобов'язання, що призвело до необхідності звернутися до суду з метою відновленням порушеного права Позивача та стягнення з Відповідача грошових коштів за договором позики в судовому порядку. Між порушенням умов зобов'язань Відповідача та наявністю завданої Позивачу шкоди мається причинний зв'язок. Розмір матеріальної шкоди визначений на підставі розписки і її розмір становить 54945,00 гривень. У відповідності із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду України № 62-97 р від 03.04.97 р. при розгляді судових справ втрати Позивача від інфляції становлять 631,50 гривень, а проценти за користування коштами (3 % річних) складають 589,45 гривень. Всього на 30 травня 2013 року вимоги становлять 55579,31 гривень. Окрім цього, відверте ігнорування звернення Позивача до Відповідача про повернення грошових коштів завдало Позивачу додаткових душевних страждань, яких Позивач зазнала внаслідок порушення її прав. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надав роз'яснення, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних фізичній особі у кожному конкретному випадку. Таким чином, у зв'язку з тим що, Відповідач не повернула вчасно суму боргу, то Позивач вимушена була позичати грошові кошти у своїх дітей та знайомих для лікування своїх пристарілих батьків та для проведення завершення ремонту своєї квартири. При цьому Позивач рідним та знайомим пояснювала, що має боржницю, а ті в свою чергу посміювались та говорили Позивачу, що вона нічого вже не отримає від Відповідача. І ці обставини викликали у Позивача сильний емоційний стрес, чим було завдано йому моральну шкоду. Проте, заподіяні Позивачу моральні страждання неможливо відшкодувати в матеріальній формі. Однак, деяка грошова компенсація в певній мірі може зменшити вплив негативних наслідків на його особисте і суспільне життя. Таким чином, діями Відповідача завдані матеріальні збитки та завдана моральна шкода Позивачу, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою Відповідача і у зв'язку з не поверненням грошей. З приводу цього, на підставі засад виваженості Позивач визначив суму моральної шкоди та розмір такої компенсації з урахуванням наслідків отриманої шкоди може складати 55579,00 гривень. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного, відповідно до ст. 625, 1050, 1046 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215, 224,226 ЦПК України, суд

Outcome: approved