Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

16.06.2010 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] і [PERSON], просив встановити юридичні факти: що він прийняв спадщину у вигляді 12,5/100 частини будинку по [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON], встановити, що батько [PERSON], який помер [INFO], прийняв спадщину у вигляді 12,5/100 частини будинку по [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON]; визнати недійсним заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON]; визнати за ним право власності на 13/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] відповідно до договору дарування посвідченого Гайсинською державною нотаріальною конторою 18.11.1992 року. Свої вимоги обґрунтовував тим , що 18.11.1992 року батько [PERSON] подарував, а він прийняв у дар 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], договір дарування був посвідчений Гайсинською державною нотаріальною конторою 18.11.1992 року. Одночасно між ним та батьком був укладений договір користування житловим будинком по [ADDRESS] , відповідно до якого в його користування відійшло 37/100 частини будинку, а в користування батьків 63/100 частини цього будинку, що стало помилковою підставою для реєстрації за ними права власності на будинок у такому співвідношенні. Після смерті матері [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на належну їй частку у будинковолодіння 25/100 частин, яку вони з батьком [PERSON] прийняли до свого фактичного володіння і управління , кожний по 12,5/100 частини, відповідачка сестра [PERSON] на спадщину не претендувала. [INFO] після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на 37,5/100 частини житлового будинку по [ADDRESS], яку він прийняв до свого управління. У лютому 2010 року при зверненні із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини він дізнався, що [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON], цей заповіт є недійсним через підроблення підпису спадкодавця.. В ході судового розгляду 02.07.2010 року позивач збільшив позовні вимоги, просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом , видане Гайсинською державною нотаріальною конторою 19.06.2010 року за р/№1-657 на ім»я [PERSON] після померлого [PERSON], оскільки воно видано на підставі сфальсифікованого підпису спадкодавця в заповіті. 22.07.2010 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], посилаючись на те , що він є співвласником успадкованої після померлого [PERSON] частини житлового будинку по [ADDRESS], погоджувався що відповідачу належить 50/100 частини цього будинку, просив виділити в натурі належну йому 1/2 частину будинковолодіння та встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою площею 600м2 по [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] просив задовольнити позов, посилався на обставини викладені в позовній заяві, зустрічні вимоги позову заперечував. В своїх доводах про фальсифікацію підпису від імені [PERSON] у заповіті на користь [PERSON] посилався на те, що батько йому ніколи не повідомляв про заповіт, хоча вони спільно проживали і він йому при необхідності допомагав складати документи при зверненні в різні організації, що підпис за своїми ознаками не схожий на підпис спадкодавця. Вважав , що суд має прийняти до уваги первісні висновки проведених у справі почеркознавчих експертизи від 17.12.2010 року і 06.05.2011 року про те , що підпис у заповіті та у реєстрі нотаріальних дій від імені [PERSON] на користь [PERSON] виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON]. З огляду на ці обставини та, те, що він постійно проживав із спадкодавцем у спадковому будинковолодіння ,і з часу відкриття спадщини фактично володіє і управляє спадковим будинком, просив суд з цих підстав встановити юридичні факти прийняття спадщини та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане [PERSON], відмовити у поділі житлового будинку та земельної ділянки. [PERSON] визнав вимоги позову [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] , просив суд провести реальний розподіл цього будинковолодіння, виділивши йому в натурі належну в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] 1/2 частину цього будинковолодіння. Вважав, що реальний розподіл має бути проведений відповідно до запропонованого висновком судової будівельно - технічної експертизи першого варіанту із виділенням йому частини будинку першому співвласнику, а [PERSON] частину будинку другому співвласнику та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту експертизи. Доводи [PERSON] про підроблення підпису у заповіті на його користь вважав безпідставними, заперечував у задоволенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини після померлих [PERSON] і [PERSON] Представник [PERSON], адвокат [PERSON], вважав вимоги позову [PERSON] безпідставними, а вимоги позову [PERSON] такими , що підлягають задоволенню. Свої доводи обґрунтовувала тим , що спадщину після померлої [INFO] [PERSON] прийняв [PERSON] і нотаріально оформив своє право на спадкове майно, а [PERSON] нотаріально оформив прийняття спадщини після спадкодавця [PERSON] за заповітом , який комісійним висновком експерта визнаний таким, що складений спадкодавцем. Представник Гайсинської міськради подав в судове засідання заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши сторони та дослідивши подані ними та витребувані за їх клопотанням докази, суд вважає, що вимоги позову сторін підлягають задоволенню частково. До таких висновків суд прийшов з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування складеного 18.11.1992 року і посвідченого нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2644, а [PERSON] прийняв у дар 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] від [PERSON], право власності якого на це будинковолодіння було зареєстровано на підставі договору забудови . Право власності за [PERSON] на 1/2 частину цього будинку згідно договору дарування було зареєстровано 27.12.1992 року Гайсинським МБТІ в інвентарну справу №31 за №2644. (а.с.9,11-12 т.1) 09.12.1992 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено і нотаріально посвідчено договір про порядок користування житловим будинком по [ADDRESS]. За умовами цього договору сторони визнали, що кожному належить рівна частина будинку і погодились на виділення в користування [PERSON] житлових кімнат площею 19,4 м2, 12,2 м2, тамбура 12,9 м2, кладової 7,4 м2, погреба А2/под.8х3, що складало 37/100 частин, а в користування [PERSON] виділено веранду 13,3 м2, житлові кімнати 14,2 м2, 11,4 м2, передню 9,7м2, кухню-котельну 10,6м2, ванну 4,7м2, сарай Б, туалет В, що складає 63/100 частини будинку (а.с.13т.1). [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до спадкування якої закликались чоловік [PERSON] і діти [PERSON] і [PERSON].(а.с.6,7,26 т.1) Спадщину після померлої [INFO] [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], про що 28.10.2000 року нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий спадковий житловий будинок в [ADDRESS]. (а.с.21 т.1) [INFO] внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до спадкування якої закликались діти [PERSON] і [PERSON] та спадкоємець за заповітом [PERSON](а.с.5,26,61). За складеним 12.04.2001 року і посвідченим приватним нотаріусом, зареєстрованим в реєстрі за №1172 заповітом, [PERSON] на випадок смерті заповів все своє майно і взагалі те що йому буде належати на день смерті і на що він буде мати право [PERSON] (а.с.37т.1). 09.06.2010 року державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-657, за яким визначено, що спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом складеним 12.04.2001 року є [PERSON], спадкове майно складається з 63/100 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель в [ADDRESS]. (а.с.36т.1) . Постановою державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори від 17.06.2010 року за №233/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] з тих підстав, що в наявності є заповіт [PERSON], яким він все майно заповідає [PERSON] (а.с.34 т.1). При дослідженні питання про те чи посвідчений особистим підписом [PERSON] складений 12.04.2001 року і посвідченим приватним нотаріусом , зареєстрований в реєстрі за №1172 заповіт [PERSON] на користь [PERSON] проведено ряд експертиз. За висновком №1891 від 17.12.2010 року Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, предметом дослідження якого був оригінал заповіту складений 12.04.2001 року , підпис від імені [PERSON] на заповіті на користь [PERSON] виконаний не самим [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням якомусь підпису [PERSON]. До такого висновку експерт прийшов при порівняні підпису у оригіналі заповіту із наданими зразками підпису [PERSON] за 1974,1975,1992 і 1993 роки. (а.с.110-111т.1) Відповідно до висновку додаткової судово - почеркознавчої експертизи №943 від 06.05.2011 року Вінницького відділення КНДІСЕ підпис від імені [PERSON] у складеному 12.04.2001 року першому і другому примірниках заповіту та в реєстрі нотаріальних дій виконаний не самим [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON].(а.с.56-157т.1). При вирішенні питання про проведення додаткової комісійної судової почеркознавчої експертизи Київським НДІСЕ 28.12.2011 року надано повідомлення №999/11-11 про неможливість надання експертного висновку через відсутність достовірних вільних зразків почерку та підпису [PERSON]. Проведеною повторною судово - почеркознавчою експертизи призначеною для виконання іншій експертній установі - Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру м. Київ, висновком №339 від 14.01.2013 року було встановлено, що неможливо встановити чи виконаний підпис самим [PERSON] у складеному 12.04.2001 року заповіті та в реєстрі нотаріальних дій через недостатню кількість зразків підписів, а надпис прізвища не можливо через відсутність достовірного матеріалу для порівняння. (а.с.22-25 т.2) За висновком повторної комісійної судової почеркознавчої експертизи проведеної Київським НДІСЕ 06.06.2013 року за №1394/1395/13-32 після зібрання і подання експертам додаткових вільних зразків підпису та записів [PERSON], комісія експертів прийшла до висновку про те, що підписи у двох примірниках заповіту від 12.04.2001 року від імені [PERSON] на ім»я [PERSON] та у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1172 про реєстрацію заповіту [PERSON] виконані рукописним способом кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки і використання технічних засобів, виконані самим [PERSON] (а.с.58-67 т.2) Згідно технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] спірне будинковолодіння складається з житлового будинку "А", житлових прибудов А1,А2, веранди, а/під- погріба, А2/під.- погріба, сараїв Б,Г,ганку, убиральні, огорожі , воріт з хвірткою. Житловий будинок розділено на дві окремих неізольованих частини з окремими входами та благоустроями .(а.с.47-59). Відповідно до рішення виконкому Гайсинської міськради №13 від 12.07.1966 року [PERSON] під будівництво житлового будинку по [ADDRESS] було виділено земельну ділянку площею 600м2, рішенням виконкому Гайсинської міськради №167 від 24.09.1992 року для обслуговування житлового будинку у постійне користування [PERSON] закріплено земельну ділянку пплощею 896м2.. Висновком № 1401від 29.11.2013 року будівельно - технічної експертизи запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку і господарських будівель. За першим варіантом співвласникам виділяється по 50/100 частин будинковолодіння, за другим варіантом першому співвласнику 49/100 частин, другому співвласнику 51/100 частин будинковолодіння. Для ізольованого користування виділеними дольовими частинами необхідно провести будівельні роботи закласти два дверні отвори між приміщеннями житлових кімнат (а.с.108-130т.2 ). Гайсинська міська рада надає дозвіл на перепланування і переобладнання будинку згідно запропонованих варіантів висновку експертизи (а.с.165т.2). Варіанти порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] визначені висновком будівельно - технічної експертизи відповідно до варіантів розподілу будинку та пропорційно до розміру ідеальної частки у власності на будинок, 1,2,3 варіанти порядку користування земельною ділянкою до першого варіанту поділу будинку і 4,5,6 варіанти порядку користування земельною ділянкою до другого варіанту поділу будинку. Площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні сторін становить 896м2, розмір ідеальної частки кожного із співвласників становить 448м2 (а.с.123-128,131-136.2). Відповідно до чинного на час складання заповіту законодавства, ст. 541 ЦК України (в ред. 1963 р.), заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Підстави визнання заповіту на час виникнення спору визначені ст. 1257 ЦК Украни за змістом якої, заповіт, складений особою , яка не мала на це права, а також складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Оскільки встановлені обставини свідчать, що заповіт [PERSON] був складений у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, особисто ним підписаний, посвідчений приватним нотаріусом, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі, будь-яких доказів про те, що на нього чинився тиск, чи він не розумів значення своїх дій суду не було надано, то суд вважає, що немає підстав для визнання недійсним заповіту від 12.04.2001 року, за яким спадкодавець [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] Доводи [PERSON] про те , що заповіт підписаний іншою особою, а не самим [PERSON] спростовуються висновком почеркознавчої експертизи комісійної судової почеркознавчої експертизи проведеної Київським НДІСЕ 06.06.2013 року за №1394/1395/13-32, зробленим на підставі повного, комплексного дослідження вільних зразків підпису [PERSON] поданих позивачем та вилучених судом, про те що підписи у двох примірниках заповіту від 12.04.2001 року від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] та у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1172 про реєстрацію заповіту [PERSON] виконані рукописним способом кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки і використання технічних засобів, виконані самим [PERSON] Про відсутність ознак підроблення заповіту також свідчать дані книги реєстрації нотаріальних дій відповідно до якої даний заповіт зареєстрований в реєстрі після чого зареєстровано цього ж числа, хронологія та порядок записів нотаріальних дій у книзі не порушені. Доводи позивача [PERSON] про правильність первісних висновків почеркознавчих експертиз, за якими експерти прийшли до висновку про виконання підпису на заповіті від імені [PERSON] іншою особою не заслуговують на увагу , оскільки до такого висновку експерти прийшли без дослідження другого примірника заповіту і реєстру вчинення нотаріальних дій та при дослідженні незначної кількості вільних зразків підпису [PERSON], які були виконанні у період часу , що не відповідає часу складання заповіту, задовго до складання заповіту. Так як підстав для визнання недійсним заповіту, складеного [PERSON] 12.04.2001 року, немає і спадкоємець за заповітом [PERSON]. не позбавляється права на спадкування після [PERSON] , то вимоги про встановлення факту прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], який відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України має право на спадкування тільки в разі неприйняття спадщини чи відмови від прийняття спадкоємцем за заповітом, не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню. Безпідставними є також доводи [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] так як спадщину прийняв [PERSON], з часу прийняття спадщини вся спадщина належить спадкоємцю, свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не оспорював. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. Вище встановлені обставини свідчать що [PERSON] є власником 1/2 частини будинковолодіння по [ADDRESS], набуття ним права на цю частину будинку зареєстровано в уставновленому законом порядку, тому видача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом у якому зазначено , що спадкове майно складається з 63/100 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель в [ADDRESS] порушує права [PERSON] . Задля усунення порушеного права необхідно визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Гайсинською державною нотаріальною конторою 19.06.2010 року, на ім'я [PERSON] частково на 13/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в [ADDRESS], недійсним, визнати, що спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 1/2 частини цього житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та визнати за [PERSON] право приватної власності на 13/100 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в [ADDRESS], що була передана йому у власність відповідно до договору дарування . Згідно ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження спільною земельною ділянкою, здійснюється за згодою всіх співвласників залежно від розміру належної йому частки, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. При розподілі в натурі будинковолодіння по [ADDRESS] та встановлені порядку корисування земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні співвласників будинку, суд виходить із рівності часток сторін у спільній власності та двох можливих варіантів розподілу будинку і відповідних їм варіантів користування земельною ділянкою. Найбільш прийнятним з огляду на рівнозначність по структурі житлових і господарських приміщень і можливості безперешкодного користування ними, є розподіл будинку за першим варіантом висновку експертизи. Цей варіант розподілу порівняно з другим варіантом експертизи відповідає плануванню будинку та порядку користування будинком визначеному раніше договором, дозволяє раціонально використовувати приміщення і відповідає засадам справедливості з огляду на відповідність ідеальним часткам сторін і відповідність будівельним нормам щодо забезпечення сторін повноцінними квартирами, складовими яких є житлові, господарські і допоміжні приміщеннями і споруди. З огляду на ці обставини доводи [PERSON] про виділення йому частини будинку першому співвласнику за цим варіантом є обрунтованими. За цим варіантом [PERSON] необхідно виділити в натурі на праві приватної власності 50/100 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в [ADDRESS], що складається з частини житлового будинку «А» загальною площею 25,6 м2 до складу якої входять кімната 1-2 площею 13,9 м2, кімната 1-3 площею 11,7 м2; прибудова «А1» площею 15,5 м2 до складу якої входить ванна 1-4 площею 4,9 м2, кухня-котельна 1-5 площею 10,6 м2; веранда «а» площею 23 м2 до складу якої входять веранда 1-1 площею 13,3 м2, передня 1-6 площею 9,7 м2; погріб "а/під"; 1/2 частина сараю «Б»; [PERSON] виділити в натурі на праві приватної власності 50/100 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в [ADDRESS], що складається з частини житлового будинку «А» загальною площею 31,6 м2 до складу якої входять приміщення 2-5 площею 12,2 м2, приміщення 2-6 площею 19,4 м2; прибудова «А1» площею 19,3 м2 до складу якої входить приміщення 2-1 площею 6,1 м2, приміщення 2-2 площею 3,3 м2 , приміщення 2-3 площею 2,6 м2, приміщення 2-4 площею 7,3 м2; ганок; погріб»А2/під»; 1/2 частина сараю «Б», убиральня "В". Порядок користування земельною ділянкою необхідно встановити відповідно до першо варіанту за висновком судової будівельно-технічної експертизи, так як цей варіант відповідає першому варіанту полділу житлового будинку земельні ділянки, що виділяються сторонам за розміром відповідають ідеальним часткам, сторони можуть безперешкодно користуватись частинами будинку і господарськими будівлями, що їм виділяються. Вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту експертизи судом відхиляються так як за цим варіантом сторони не зможуть повноцінно використовувати за призначенням та обслуговувати господарські приміщення, так як доступ до них буде обмежений шириною земельної ділянки у загальному користуванні всього 1,1м. Судові витрати по справі віднести на сторони в обсязі понесених. На підставі наведеного,

Outcome: partial