Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Представник позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 05.08.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 029 448,48 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 12.07.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ODVIGK00000061, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 218 400 доларів США, строком користування з 12.07.2007 року по 12.07.2037 року, за яким відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування щомісячно у складі ануїтетного платежу відповідно до графіку погашення кредиту. Банк свої зобов'язання виконав та надав [PERSON] кредитні кошти. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань у [PERSON], станом на 03.04.2013 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 253 998,56 дол. США, що відповідно до курсу НБУ від 03.04.2013 року складає 2 029 448,48 грн.. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON] про що 12.07.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір поруки № ODVIGK0061/P2, та порукою [PERSON] про що 12.07.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір поруки ODVIGK0061/P1, відповідно до яких зазначені особи несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за невиконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідачам були надіслані вимоги про необхідність виконання взятих на себе зобов'язань та погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимоги відповідачами не були задоволені. В судове засідання 19.12.2013 року не з'явилася представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Бенсман О.О. (діє на підставі довіреності від 18.03.2013р), але 19.12.2013 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх пояснення та думку по суті. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (надалі Кредитор, Позивач) та [PERSON] (надалі Позичальник, Відповідач 1) був укладений кредитний договір № ODVIGK00000061, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 218 400 доларів США, строком користування з 12.07.2007 року по 12.07.2037 року, за яким відповідач зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування щомісячно у складі ануїтетного платежу відповідно до графіку погашення кредиту (а.с.18-23). Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис на останній сторінці договору (а.с.12). На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року та за рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року, ЗАТ КБ «Приватбанк» було перейменовано в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується наявною у матеріалах справи копією статуту Позивача (а.с.45). У зв'язку з цим 17.07.2009 року було зроблено заміну свідоцтва про державну реєстрацію (а.с.44). З матеріалів справи вбачається, що Позивач має Банківську ліцензію за № 22 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про Банки і Банківську діяльність» (а.с.43). З позову вбачається, що Позивач умови кредитного договору виконав та надав відповідачу [PERSON] кошти, які зазначені у кредитному договорі. Наданий кредит відповідач [PERSON] повинен був повертати у порядку, сумах і строках встановлених п. 7.1 та 2.3.3 кредитного договору. Згідно п. 2.2.2. кредитного договору [PERSON] повинен сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.7.1., 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 3.1., 3.2. даного Договору. Згідно п.3.1. договору за користування Кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення Кредиту, Позичальник щомісяця в період сплати сплачує відстоки в розмірі, зазначеному в п. 7.1. змінної частини даного Договору (а.с.20). Згідно п.7.1. договору Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 12.07.2007 року по 12.07.2037 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 285 012,00 дол. США на наступні цілі: у розмірі 218 400 дол. США на придбання нерухомості, а також у розмірі 66 612 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,2% від суми виданого кредиту щомісячно у період сплати, комісія за розрахунково-касове обслуговування 1% у момент отримання кредиту, та відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з 12 по 17 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в періоди сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти у сумі 2 389 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за тілом кредиту, відсоткам, винагороди за надання фінансового інструменту. У разі порушення вищевказаних термінів оплати на 120 календарних днів, Позичальник зобов'язаний повернути суму кредиту (його залишок), відсотків, винагороди, пені в повному обсязі в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Згідно п.7.3. договору забезпеченням виконання Позичальником зобов'язань за даним договором виступає три кімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов'язань за договором. Також судом встановлено, що 04.12.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано Додатковий договір № 1 до кредитного договору № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року, відповідно до якого сторонами було узгоджено погашення кредиту щомісячними платежами сумі 3 811,25 дол. США, а також внесені зміни у п.7.4. та п.4.1. кредитного договору (а.с.31). 28.12.2009 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано Додаток № 1 до кредитного договору № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року, яким між сторонами було узгоджено погашення кредиту (а.с.24-30). 28.12.2009 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано Додаткову угоду № 2 до кредитного договору № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року, якою між сторонами було узгоджено додаткове забезпечення кредит майном, яке вказано в цій угоді. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною вказаного кредитного договору (а.с.32). 28.12.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано Додатковий договір № 3 до кредитного договору № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року відповідно до якого були внесені зміни у п. 7.1. та п.7.9. кредитного договору, за новою редакцією яких погашення заборгованості за вказаним кредитним договором здійснюється згідно Додатку № 1 а також те, що невід'ємними додатками до даного договору є Додаток № 1 «Графік погашення кредиту» (а.с.33). В забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року, між ЗАТ КБ «Приватбанк» з одного боку та [PERSON] (надалі Поручитель 1, Відповідач 2) з іншого боку 12.07.2007 року було укладено Договір поруки № ODVIGK0061/P2, відповідно до якого [PERSON] виступила Поручителем та поручилася відповідати за невиконання [PERSON] умов кредитного договору № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року. Зі змістом, умовами та правовими наслідками договору поруки відповідачка [PERSON] була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис на останній сторінці договору поруки (а.с.35-36). Також в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року, між ЗАТ КБ «Приватбанк» з одного боку та [PERSON] (надалі Поручитель 2, Відповідач 3) з іншого боку 12.07.2007 року було укладено Договір поруки № ODVIGK0061/P1, відповідно до якого [PERSON] виступила Поручителем та поручилася відповідати за невиконання [PERSON] умов кредитного договору № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року. Зі змістом, умовами та правовими наслідками договору поруки відповідачка [PERSON] була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис на останній сторінці договору поруки (а.с.37-38). Згідно п.3 договорів поруки Поручителі з умовами кредитного договору ознайомлені. Згідно п.2 договорів поруки Поручителі відповідають перед Кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п.4 договорів поруки у випадку невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, Боржник і Поручителі відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Згідно ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України, уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. З позову вбачається, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань кредитним договором № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року у відповідача [PERSON], станом на 03.04.2013 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості становить - 253 998,56 дол. США, що за курсом НБУ від 03.04.2013 року (7.99 грн. за 1 дол. США) складає 2 029 448 (два мільйони двадцять дев'ять тисяч чотириста сорок вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок, з яких: - заборгованість за кредитом - 130 018,85 дол. США; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 48 644,69 дол. США.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 14 932,80 дол. США; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 48 277,25 дол. США; - штраф - 31,29 дол. США (фіксована частина); - штраф - 12 093,68 дол. США (процентна складова). Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи (а.с.5-12). Судом встановлено, що кредитним договором передбачено в разі невиконання зобов'язань стягнення штрафів, пені та комісії. На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення штрафів, пені та комісії заявлені обґрунтовано. З матеріалів справи вбачається, що Банк направляв Боржникам письмове повідомлення за Вих. № 30.1.0.0/2-117 від 19.03.13 року, щодо погашення заборгованості за кредитним договором, про що в матеріалах справи є відповідні відомості та підтверджуючі документи (а.с.13-17), однак заборгованість так і не була погашена. Отже, допустивши прострочення кредиту, Відповідачі порушив не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , за вимогою Кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено Договором або Законом. Відповідно до ч.2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. На момент розгляду справи доказів погашення Відповідачами кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". При цьому згідно із ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачами умов кредитного договору № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року, Позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору на суму 3 219 (три тисячі двісті дев'ятнадцять) гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № IHM91B01L3 від 11.06.2012 року (а.с.47). При цьому, суд вважає за необхідне відмовити у позовних вимогах Позивача щодо стягнення з Відповідачів судових витрат у солідарному порядку на підставі наступного. Цивільно-процесуальним законом - ст.ст.. 79, 88, 81 ЦПК України - не передбачено стягнення судового збору та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи у солідарному порядку. Солідарний обов'язок - це матеріально-правова категорія (ст. 541 ЦК України), а не процесуальна. За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат, у тому числі судового збору, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 81 ЦПК України), здійснюється у дольовому порядку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial