Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-29 00:00:00

Позивач ПАТ "Інвестиційно - фінансовий консалтинг" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 11718,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.06.2008 року відбулася ДТП, за участю автомобілів ВАЗ 21083, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 210994-20 реєстраційний номер [NUMBER] власником якого є [PERSON] під його ж керуванням. В результаті ДТП завдано шкоду автомобілю ВАЗ 210994-20, власником якого є [PERSON] Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2008 року, згідно з якою ДТП сталося внаслідок порушення відповідачами правил дорожнього руху, провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 03.07.2007 року між ЗАТ "ВУСО"та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 51386-20-02. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності із Законом України "Про страхування на підставі заяви страхувальника , страхового акту та листа вигодонабувача за договором страхування АКІБ "Укрсіббанк", платіжним дорученням № 11857 від 28.07.2008 року відшкодування сплачено у повному обсязі. Згідно з договором відступлення права вимоги від 23.12.2009 року ПАТ "Інвестиційно-фінансовий консалтинг" набуло належне ЗАТ СК "ВУСО"право вимоги, яке виникло у останього на вищевказаних підставах. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не реагують на вимоги ЗАТ СК "ВУСО", тому позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. В своїх запереченнях зазначив, що його автомобіль не причетний до завданої [PERSON]. матеріальної шкоди. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Треті особи: [PERSON], [PERSON], ТОВ «Хартія» в судове засідання не з»явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та усі наявні у справі докази, приходить до наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що 09.06.2008 року відбулася ДТП, за участю автомобілів ВАЗ 21083, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 210994-20 реєстраційний номер [NUMBER] власником якого є [PERSON] під його ж керуванням. В результаті ДТП завдано шкоду автомобілю ВАЗ 210994-20, власником якого є [PERSON] Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2008 року, згідно з якою ДТП сталося внаслідок порушення відповідачами правил дорожнього руху, провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказана постанова набрала законної сили. Ніким не оскаржувалась. 03.07.2007 року між ЗАТ "ВУСО" та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 51386-20-02. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності із Законом України "Про страхування на підставі заяви страхувальника , страхового акту та листа вигодонабувача за договором страхування АКІБ "УкрСіббанк", платіжним дорученням № 11857 від 28.07.2008 року відшкодування сплачено у повному обсязі. Згідно звіту №781-20 ЗАТ СК «ВУСО» розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобілю ВАЗ 210994-20, держномер [NUMBER], в результаті ДТП 09.06.2008 року складає 11718,00 гривень (а.с.13-15). Вказану суму згідно платіжного доручення сплачено [PERSON] (а.с.19). Згідно з договором відступлення права вимоги від 23.12.2009 року ПАТ "Інвестиційно-фінансовий консалтинг" набуло належне ЗАТ СК "ВУСО" право вимоги, яке виникло у останього на вищевказаних підставах. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За загальними правилами страховик, який виплатив страхове відшкодування, набуває право вимоги (регресу чи суброгації), яку страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічне положення міститься і в ст. 27 Закону України «Про страхування». Як вбачається з матеріалів справи, учасникам процесу роз'яснювалось право заявити клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, однак відповідачі такою можливістю не скористалися, тобто розпорядилися своїми процесуальними правами на власний розсуд, а інших доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявленого розміру відшкодування шкоди не надали. (а.с.230-231). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АД №305109, 09.06.2008 року о 07 годині 45 хв. [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2109, держномер [NUMBER], рухався по пр.- ту Гагаріна, в районі б. 48 в м. Харкові не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, так щоб при виникненні перешкоди безпечно зупинити автомобіль, чим здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ 2109994-20, держномер [NUMBER], які рухались попереду, чим наніс матеріальних збитків (а.с.50). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АД №305110, 09.06.2008 року о 07 годині 45 хв. [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21083, держномер [NUMBER], рухався по пр. - ту Гагаріна, в районі б. 48 в м. Харкові не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, чим здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER] та наніс матеріальних збитків. Як вбачається з пояснень [PERSON], 09.06.2008 року він рухався по пр.-ту Гагаріна на автомобілі ГАЗ -3110 зі сторони вул. Державінської. В районі буд. №48 на нерегульованому пішохідному переході спереду зупинились автомобілі та він теж зупинився для пропуску пішоходів. Потім почув удар в задню частину автомобілю. В результаті чого його автомобіль накотився на стоячий автомобіль ВАЗ -99. Після першого удару був другий. Коли він вийшов з машини, то побачив, що в його автомобіль в»їхав автомобіль ВАЗ-093, а в нього ще один автомобіль ВАЗ-2108. Згідно пояснень [PERSON], 09.06.2008 року він рухався по пр.- ту Гагаріна. Не доїжджаючи до перехрестя з вул. Кірова, перед пішохідним переходом, рухаючись по другій полосі пр.-ту Гагаріна, в»їхав у задній бампер автомобіля ВАЗ 2109, який несподівано зупинився. При зіткненні автомобіль ВАЗ 2109 ні на 1 мм не просунувся уперед. Він в»їхав в ВАЗ 2109, після чого ВАЗ 2109 в»їхав у «Волгу». Згідно пояснень [PERSON], він їхав по пр-ту Гагаріна, автомобілі спереду почали зупинятися, так як по пішохідному переходу рухались пішоходи. Автомобіль «Волга» теж почав зупинятися, однак позаду нього автомобіль ВАЗ-2109, не дотримуючись дистанції, врізався у «Волгу», яка внаслідок удару, вдарила його автомобіль ВАЗ-21099. Останній автомобіль ВАЗ 21083 (яким керував [PERSON]) зіткнувся з ВАЗ 2109 під керуванням [PERSON] вже після зіткнення з ВАЗ 2109 та ГАЗ 3110 під керуванням [PERSON] та ВАЗ 210994, тобто в стоячий автотранспорт, коли автомобіль [PERSON] вже був на відстані 1 м від зіткнувшихся позаду автомобілів. В заяві [PERSON] про виплату страхового відшкодування вказано, що винним у ДТП є водій ВАЗ 2109 - [PERSON] Дані стосовно [PERSON] взагалі відсутні в даній заяві. З довідки ТОВ «АІС-ТАКСІ» також вбачається, що до водія ВАЗ 21083 [PERSON] претензій з приводу ДТП не мають та мати не будуть. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль під керуванням [PERSON] рухався першим. За ним рухався автомобіль під керуванням [PERSON], а за ним - автомобіль під керуванням [PERSON]Останнім рухався автомобіль під керуванням [PERSON] Під'їжджаючи до пішохідного переходу зупинилася перша машина, а друга - «Волга» під керуванням [PERSON], здійснила наїзд на автомобіль під керуванням [PERSON] Автомобіль, який рухався третім, під керуванням [PERSON], здійснив наїзд на автомобіль під керуванням [PERSON], а автомобіль під керуванням [PERSON] здійснив наїзд на автомобіль під керуванням [PERSON] Виходячи з викладеного та механізму ДТП, автомобіль ВАЗ 2109 ніяким чином не міг спричинити пошкодження автомобілю [PERSON], адже при зіткненні з ГАЗ 3110 автомобіль ВАЗ 210994-20 відкотився на відстань в 1 м, а автомобіль ГАЗ 3110 набагато важчий ніж ВАЗ 2109, та ніяким чином не міг рушити з міста після зіткнення. Схема ДТП також підтверджує непричетність водія [PERSON] та [PERSON] до нанесення матеріальних збитків [PERSON] Суд критично оцінює пояснення водія [PERSON] та [PERSON], оскільки вони протирічать один одному, іншим матеріалам справи та схемі ДТП. Їх показання носять, виходячи з їх аналізу, умисний і упереджений характер, вони направлені саме на « встановлення» начебто вини [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність вини водіїв [PERSON] та [PERSON] в спричиненні матеріальних збитків водію [PERSON] Згідно узагальнень судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, ч.3 ст. 61 ЦПК України не дає підстав за будь-яких обставин вважати не винною у ДТП особу, відносно якої не складався протокол про адміністративне правопорушення. Так само суд не може прийняти як беззаперечний доказ і протокол складений відносно [PERSON] і [PERSON] У цьому випадку вину цієї особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними та допустимими доказами, передбаченими ЦПК України. Згідно досліджених у судовому засіданні доказів: протоколів, схеми ДТП, пояснень учасників ДТП у їх сукупності, між діями водія ГАЗ 3110 [PERSON] та фактом ДТП, внаслідок якої завдано шкоди автомобілю [PERSON], наявний причинний зв'язок, оскільки дії водія [PERSON] не відповідають вимогам п. 12.3, 13.1 ПДР України. Виходячи з вищевикладеного, вина водія [PERSON] в даному ДТП підтверджена. [PERSON] перебуває у трудових правовідносинах з ТОВ «Хартія». Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов*язків. Таким чином у позивача на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, з моменту виплати страхового відшкодування, виникло право вимоги до ТОВ «Хартія» по відшкодуванню спричиненого збитку. Позивачу в судовому засіданні роз'яснювались вимоги ст. 33 ЦПК України щодо можливості заявити клопотання про залучення в якості відповідача ТОВ «Хартія», однак позивач цим правом не скористався. Суд при постановленні рішення не може вийти за межі позовних вимог, відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed