Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-21 00:00:00

В травні місяці 2013 року, позивач звернувся до суду зазначивши ,що являється власником житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Ватутіна № 23 в с.Великі Канівці Чорнобаївського р-ну Черкаської області яке дісталось їй в порядку спадкування після смерті його колишнього власника гр-ки:[PERSON]. При виготовлені працівниками Чорнобаївського відділку бюро технічної інвентеризації технічного паспорта 04.06.2010 року на даний будинок ,на території належного їй домоволодіння ,відповідачем № 2 /[PERSON]В./ самочинно побудовано гараж який вказано в технічному паспорті,а рішеннями від 31.05.1996 року та від 03.11.2009 року відповідачу № 2 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0.4005 га.з чим не погоджується позивач ,оскільки на підставі даних рішень винесених відповідачем № 1 до відповідача № 2 відійшла частина земельної ділянки ,що належала спершу спадкодавцю , а потім і позивачу , як спадкоємцю та відповідачами оформляючи право власності на земельну ділянку не було узгоджено з нею меж даних ділянок. Позивач вважає ,що діями відповідачів порушено її право власності на земельну ділянку площею -0.25 га. ,яка належала померлому спадкодавцю ,а тепер повинна перейти їй у приватну власність ,що й спонукало її звернутись до суду з відповідними позовними вимогами.Просить визнати незаконними дії відовідача № 1 ,щодо затвердження технічної документації на виготовлення державного акта відповідачу № 2 по вул.Ватутіна № 21 в с.Великі Канівці Чорнобаївського р-ну Черкаської області та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку відповідача № 2 . В судове засідання позивач не зявився ,надав повноваження представляти його інтереси своїм представникам ,які підтримали позов в повному обсязі та просять його задоволити. Відповідачі позов не визнали ,подали заперечення стосовно заявлених позовних вимог та просять відмовити позивачу оскільки право останнього не порушено. Суд заслухавши сторони , дослідивши матеріали справи вважає,що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.1218 ЦК України закріплено положення про те,що до складу спадщини входять всі права та обов,язки ,що належали спадкодавцю на час її відкриття . Диспозицією ст.ст.125 та 126 ЗК України визначено виникнення права власності на земельну ділянку ,підстави його набуття та обумовлено те ,що документом який посвідчує право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею,являється Державний акт. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі та отримання Державного акта забороняється. Пунктом 18 під-т ,,В,,Постанови № 7 Пленума Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ,, та змін внесених Постановою Пленума Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року до постанови № 7 від 2004 року ,право користування земельною ділянкою виникає в особи лише після отримання власником відповідного правоустановчого документа на неї, а органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої рішення на підставі яких виникли правовідносини повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. В даному ж випадку матеріалами справи встановлено ,що в померлого в березні місяці 2004 році спадкодавця :-[PERSON] перебував на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Ватутіна № 23 с.Великі Канівці Чорнобаївського р-ну Черкаської області .Правоустановчі документи на нього не видавались та ,який був розташований на земельній ділянці площею 0.25 га ,що перебувала у власності сільської ради та була надана спадкодавцю в тимчасове користування . У відповідності до наявної в матеріалах справи довідки № 677 від 02.06.2010 року /а.с.-19/ рішенням сільської Ради № 11 від 25.06.1996 року ,на підставі звернення спадкодавця щодо приватизацію землі останній /[PERSON] /було надано дозвіл на приватизацію лише -0.20 га.З пояснень в судовому засіданні представника відповідача № 1 ,тобто сільського голови ,0.05 га.земельної ділянки відійшло до приберегової зони.Дане рішення спадкодавцем за життя не оскаржувалось ,а земельна ділянка площею 0.20 га. для ведення особистого підсобного господарства так і не була нею приватизована. Факт не приватизації за свого життя спадкодавцем земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства підтверджено і наявним в справі рішення суду за № 2-799/10 /а.с.-25/ про визнання права власності на спадкове житло та свідоцтвом про прийняття спадщини позивачем яким підтверджується право власності позивача лише на грошові вклади та на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного вироництва площею3.10 га./ас.11 /. Відповідач № 2 ,вже після смерті [PERSON] на земельній ділянці площею 0.05 га. що відійшла до приберегової зони та була в користуванні [PERSON]О.і розташована впритул біля його земельної ділянки ,по вул.Ватуніна № 23 в с.Великі Канівці Чорнобаївського р-ну здійснив самочинне будівництво гаража ,а рішенням відповідача № 1 № 31-2/5 від 03.11.2009 року було відповідачу № 2 передано в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею-0.4005 га. та виготовлено 21.12.2009 року відповідний державний акт серії ЯІ № 759954. Право ж власності за позивачем на житловий будинок померлого спадкодавця в с.Великі Канівці по вул.Ватутіна № 21 Чорнобаївського р-ну ,було визнано рішенням суду лише в 2010 році .З цього ж часу позивач вважає ,що відповідачу № 2 за рішенням відповідача № 1 відійшла частина земельної ділянки ,що була в користуванні спадкодавця на якій відповідач самочинно побудував гараж та на яку вона має право як спадкоємець,що не відповідає дійсності. Оскільки ж земельна ділянка площею 0.20 га по вул.Ватутіна № 21 в с.Великі Канівці Чорнобаївського р-ну не була за життя приватизована спадкодавцем то останній і не набув на неї права власності , межі земельної ділянки в натурі не визначались тому представниками відділку БТІ було вказано біля будинковолодіння спадкодавця на гараж збудований відповідачем № 2 ,як на самочине будівництво. Позивач ,якому на підставі рішень № 5-10/6 та № 22-1/УІ відповідача № 1 від 2011 та 2013 років ,надано дозвіл на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки на якому розташоване успадковане нею будинковолодіння земельної ділянки не приватизував ,що підтверджено довідкою відповідача № 1 за № 663 . Таким чином позивач ,як і спадкодавець не набули права приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0.20 га.розташовану по вул.Ватутіна №21 в с.Великі Канівці Чорнобаївського р-ну Черкаської області тому вимоги позивача безпредметні , а право не порушено ,що являється підставою для відмови в задоволенні позову.Самочинно збудований гараж розміщений на частці земельної ділянки площею 0.05 га.,що знаходилась в користуванні спакодавця і з 1996 року відійшла до берегової зони. Непогодження меж земельної ділянки відповідача № 2 з позивачем не може слугувати підставою для задоволення позову так ,як вже зазначено вище ,земельна ділянка нв спадкодавцем ні позивачем не приватизовані і її межі в натурі не виносились та не узгоджувались.Наявність же в прибережній зоні обєкта самовільного будівництва , являється підставою для звернення до суду саме відповідача №1 про зобовязання відповідача № 2 знести даний обєкт ,а не позивача по справі. Приймаючи до уваги вище викладене,

Outcome: dismissed