Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним позовом, де зазначив, що 25 листопада 2012 року на вулиці Хлібній в м.Житомирі, біля ринку «Житній», поруч з молочним павільйоном, відповідач [PERSON] вказала на його неповнолітнього сина [PERSON] як на такого що викрав у неї якусь річ. При цьому вона голосно викрикувала що він крадій. Сина затримали перехожі. Все це бачили працівники ринку та перехожі люди. Діями відповідача його сину була заподіяна моральна шкода, яка полягала в приниженні його честі і гідності. Посилаючись на те, що розповсюджена відповідачем інформація є недостовірною, її поширення ганьбить честь та гідність сина, позивач просив: «Визнати недостовірною інформацію, розповсюджену відповідачкою 25.11.2012 року та зобов'язати відповідачку [PERSON] спростувати перед співробітниками Житомирського кооперативного ринку, поширену нею недостовірну інформацію відносно мого сина, шляхом розміщення відповідної інформації на дошці об'яв ПО «Житомирський кооперативний ринок». Зробити це не пізніше 15-ти днів з моменту набрання рішенням суду законної сили. Стягнути з відповідачки - [PERSON] на користь сина, завдану йому моральну шкоду в сумі 10000 гр.» В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених підстав. Відповідач позов не визнала, на послідуючі судові засідання не з'являлась, про причини неявки не повідомляла. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України суд розглянув справу без участі відповідача та його представника на підставі наявних у с праві даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд задовольняє позов частково виходячи з наступного. Статтями 21, 28, 32 Конституції України встановлено - усі люди є вільними і рівними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожна людина має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Судом встановлено, що 25 листопада 2012 року на вулиці Хлібній в м.Житомирі, біля ринку «Житній», поруч з молочним павільойном, відповідач [PERSON] вказала на неповнолітнього [PERSON] як на такого що викрав у неї якусь річ. При цьому вона голосно викрикувала що він крадій. Перехожі громадяни затримали [PERSON]. Все це бачили працівники ринку та перехожі люди. Наведені обставини підтвердились показами свідків [PERSON], [PERSON], та матеріалами перевірки, проведеної Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області по зверненню [PERSON]. Беззаперечно, інформація розповсюджена відповідачем широкому колу осіб є негативною для неповнолітнього [PERSON], оскільки нею фактично стверджується про порушення [PERSON] загально-відомих норм чинного законодавства та принципів моралі щодо недопустимості вчинення протиправного, аморального вчинку та дає підстави для сумнівів у його добропорядності та законослухняності. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Факт розповсюдження даної інформації широкому колу осіб, є встановленим і доведеним вищезазначеними доказами. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів достовірності поширеної нею інформації про викрадення у неї [PERSON] будь-яких речей, а тому суд вважає недостовірною інформацію, розповсюджену відповідачем 25 листопада 2012 року, а саме те, що [PERSON] є крадієм та викрав у неї якісь речі. Також суд вважає обґрунтованим посилання позивача на те, що розповсюдженням вказаної недостовірної інформації його сину було завдано моральної шкоди. Суд приймає до уваги посилання позивача на те, що ця шкода полягала у приниженні його честі, гідності як громадянина перед широким колом громадян. Враховуючи вищенаведене, характер та тривалість моральних страждань понесених позивачем, а також ступінь їх доведеності в суді, суд вважає, що на відшкодування спричиненої шкоди на користь позивача підлягає стягненню 500 гривень. Такий розмір відшкодування буде відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт порушення особистих немайнових прав неповнолітнього [PERSON], внаслідок поширення про нього недостовірної інформації [PERSON] шляхом повідомлення такої інформації усно в громадському місті, яким є ринок «Житній», відповідно до статті 277 ЦК України, є обґрунтованою вимога позивача про визнання недостовірною даної інформації та зобов'язання відповідача спростувати її у спосіб найбільш близький до способу її поширення - шляхом розміщення відповідної інформації на дошці об'яв ПО «Житомирський кооперативний ринок». Враховуючи, що в разі не оскарження рішення суду, набуття ним чинності припаде на новорічні свята, суд визначає термін для виконання рішення суду відповідачем - 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial