Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 листопада 2013 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 13 травня 2013 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,28 га, що розташована на території Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку не було виготовлено спадкодавцем, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної спадкової земельної ділянки після смерті [PERSON], яка померла 13 травня 2013 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 13 травня 2013 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 268152 (а.с.4). 21 вересня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,28 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом (а.с.5). Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 13 травня 2013 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавались. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку не було виготовлено спадкодавцем після прийняття нею спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON], в звязку з чим приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved