Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача (з уточненнями, зокрема щодо виключення іншого відповідача від 14.11.2013 року), в якому просив: визнати звільнення з роботи голови правління ВАТ (ПАТ) «Туристичний комплекс «Пролісок» [PERSON] незаконним; скасувати наказ №131 від 22.11.2010 року про звільнення з посади голови правління ВАТ (ПАТ) «Туристичний комплекс «Пролісок» [PERSON]; зобов»язати ВАТ (ПАТ) «Туристичний комплекс «Пролісок» поновити [PERSON] в займаній посаді голови правління ВАТ (ПАТ) «Туристичний комплекс «Пролісок» з дня незаконного звільнення з роботи, починаючи з 22.11.2010р.; відновити строк для подання позовної заяви, який був пропущений з поважних причин. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що він, [PERSON], працював у Відкритому акціонерному товаристві «Туристичний комплекс «Пролісок» (відповідно до умов контракту №19 від 12.01.2010 року, укладеного на строк з 12.01.2010 року по 12.01.2015 року, та на підставі наказу №6 Відкритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» від 12 січня 2010 року про призначення [PERSON] з 12 січня 2010 року головою правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок»), був незаконно, в період його перебування на лікарняному, звільнений на підставі наказу Відкритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» від 22 листопада 2010 року про його звільнення з посади голови правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» з 22 листопада 2010 року згідно з п.4 ст.36 КЗпП України та п.1 ст.41 КЗпП України. Про вказане звільнення позивач дізнався у серпні 2013 року, при цьому, на його лист від 02.09.2013 року відповідач не видав йому трудову книжку та не надав копію наказу про звільнення. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. Представник Публічного акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» у судове засідання не з»явився про причини неявки не повідомив. У листі від 12.11.2013 року просив перенести судове засідання без обгрунтування такого клопотання. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування. Дослідивши та проаналізувавши наведенні дані, оглянувши надані представником позивача оригінала листків непрацездатності позивача, в тому числі, за період з 22.11.2010 року по 03.12.2010 року (копії яких містяться в матеріалах справи) та завірену, зокрема печаткою Публічного акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок», ідентифікаційний код 02573510, копію наказу Відкритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» від 22 листопада 2010 року про звільнення [PERSON] з посади голови правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок», а також копії документів, які містяться в матеріалах справи, а саме: листа позивача від 02.09.2013 року; наказу Відкритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» від 12 січня 2010 року про призначення [PERSON] головою правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок»; наказу Відкритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок», ідентифікаційний код 02573510, від 20.09.2010 року про відсторонення [PERSON] від виконання обов»язків голови правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок»; трудового контракту ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» з позивачем від 12.01.2010 року, всі інші матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON], який працював у Відкритому акціонерному товаристві «Туристичний комплекс «Пролісок» (відповідно до умов контракту №19 від 12.01.2010 року, укладеного на строк з 12.01.2010 року по 12.01.2015 року, та на підставі наказу №6 Відкритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» від 12 січня 2010 року про призначення [PERSON] з 12 січня 2010 року головою правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок»), був звільнений на підставі наказу №131 Відкритого акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок», ідентифікаційний код 02573510 (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Туристичний комплекс «Пролісок», яке має такий же ідентифікаційний код 02573510) від 22 листопада 2010 року про його звільнення з посади голови правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» з 22 листопада 2010 року згідно з п.4 ст.36 КЗпП України та п.1 ст.41 КЗпП України. Крім того, за вказаним наказом про звільнення вирішено контракт №19 від 12.01.2010 року [PERSON] з головою Наглядової ради ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» Войтенко О.О. вважати розірваним. Враховуючи, що всупереч положенням ст.47 КЗпП України відповідач, як в день звільнення так і тривалий час після цього не видав [PERSON] трудову книжку та не надав копію наказу про звільнення, суд вважає, що відповідно до положень ст.234 КЗпП України строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ст.233 КЗпП України підлягає поновленню. Суд вважає встановленим, що вказане звільнення відбулося з порушеннями, зокрема ст.ст.40, 41 КЗпП України. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов»язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності. Проте, у вказаному наказі про звільнення позивача не зазначено змісту конкретного одноразового грубого порушення ним трудових обов»язків. Відповідно до положень ст.43 Конституції України: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до положень ч.3 ст.40, ч.3 ст.41 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Крім того, відповідно до положень ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення належить персонально попереджати працівника не пізніше ніж за два місяці. Крім того, на думку суду посилання роботодавця у вказаному наказі про звільнення згідно з п.1 ст.41 КЗпП України є безпідставним, оскільки вказана стаття не містить лише пункти, які викладені виключно у частинах цієї статті, а не окремо, а тому вказаний наказ мітить посилання на закон, якого фактично не існує, отже таке посилання є незаконним. Відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України: у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно з роз"ясненнями "Щодо порядку поновлення працівника на роботі та звільнення працівника за власним бажанням" N205/06/187-07 від 07.08.2007 року Міністерства праці та соціальної політики, поновлення на попередній роботі відбувається з дати звільнення працівника. На підставі викладеного, враховуючи також положення ст.21 КЗпП України та зміст вищевказаного трудового контракту, а також вищенаведені способи захисту порушених прав позивача, які регламентовані положеннями Кодексу законів про працю України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, і доводи позивача не спростовують вказаних висновків суду, а саме належить: визнати звільнення з роботи голови правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок», ідентифікаційний код 02573510, [PERSON] незаконним та зобов»язати ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок», ідентифікаційний код 02573510, скасувати наказ №131 від 22.11.2010 року про звільнення з посади голови правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» [PERSON]; зобов»язати ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок», ідентифікаційний код 02573510, поновити [PERSON] в посаді голови правління АТ «Туристичний комплекс «Пролісок» з дня звільнення з роботи - з 22.11.2010р. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовити, як у необгрунтованих та безпідставних. Так, суд вважає необгрунтованими та безпідставними вимоги позивача щодо скасування вказаного наказу про звільнення саме судом, оскільки на думку суду з урахуванням наявності відповідного обсягу правоздатності (дієздатності) ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» (зокрема встановленої діючим законодавством щодо господарських товариств), належним способом захисту вищевказаних прав позивача, відповідно до положень п.4) ч.2 та останнього абзацу ч.2 ст.16 ЦК України, є зобов»язання судом саме ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок», ідентифікаційний код 02573510, скасувати наказ №131 від 22.11.2010 року про звільнення з посади голови правління ВАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, належить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» в доход держави суму 114 грн. 70 коп. - судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial