Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

03 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд: 1. Встановити факт належності на праві власності житлового будинку [ADDRESS] за померлим [INFO] [PERSON] 2. Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS], позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» з сінями, позначеними літерою «а», та господарськими будівлями - двома сараями позначеними на плані літерами «Б» і «В», гаражу позначеного на плані літерою «Г», літньої кухні, позначеної на плані літерою «Д», погребу позначеного літерою «Пг», огорожі під літерою «N» в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивуються тим, що дідусь позивача [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], укладений Ображіївською сільською Радою Шосткинського району Сумської області 25.11.1959 року. Від цього шлюбу в них народилось двоє дітей - батько позивача - [PERSON] та донька - [PERSON]. Донька тривалий час проживає за межами держави, до України не приїжджає. Відповідно до Протоколу № 6 засідання виконавчого комітету ІІІосткинської міської Ради депутатів трудящих Сумської області від 27.03.1963 року за дідом [PERSON] було визнано право власності на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS], а також дозволено оформити своє право власності відповідними документами. Даний житловий будинок має загальну площу 55,5 кв.м. житлову площу 17 кв.м. та позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» з сінями, позначеними літерою «а», та господарських будівель - двох сараїв позначених літерою «Б» і «В», гаражу, позначеного на плані літерою «Г», літньої кухні, позначеної на плані літерою «Д», погребу позначеного літерою «Пг», огорожі літерою «N». Будинок повністю відповідає всім санітарно-технічним, протипожежним, будівельним вимогам та не порушує прав третіх осіб. Будинок знаходиться на земельній ділянці, яка у приватну власність не передавалась і належить до комунальної власності територіальної громади міста Шостка, що підтверджується довідкою начальника Управління Держземагенства у Шосткинському районі Сумської області № 214 від 25.11.2013 р. [INFO] помер дідусь [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. За своє життя дідусь заповіту не складав, до дня своєї смерті він проживав і був зареєстрований разом зі своєю жінкою і бабусею позивача - [PERSON], а також зі своїм сином та батьком позивача [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Ці спадкоємці першої черги за законом фактично прийняли спадщину після померлого за правилами п. 1 ч. і ст. 529 ЦК України (1961 року), так як вони не тільки були зареєстровані в будинку на день смерті спадкодавця, але і фактично постійно проживали в ньому як на день смерті дідуся, так і після цього, користувались речами, меблями та інструментами дідуся, доглядали за будинком і господарськими спорудами, обробляли земельну ділянку, тощо. За своє життя ні батько позивача, ні бабуся позивача свідоцтво про право на спадщину не отримували. Батько позивача [PERSON], помер [INFO]. За своє життя він заповіт не складав, був розлучений з матір'ю позивача. На час його смерті позивачу виповнилось 7 років. Позивач успадкував майно батька за правилами ст. 539 ЦК України (1963 року) як спадкоємець першої черги за законом. Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся. Бабуся [PERSON], померла [INFO], на час її смерті позивачу виповнилось 10 років. За своє життя бабуся заповіт або спадковий договір на будинок не укладала, тому відповідно до правил ч. 1 ст. 1266 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України позивач успадкував ту її частку спадщини, яка належала б за законом батькові позивача, якби він був живим на час відкриття спадщини. Нещодавно позивач забажав оформити Свідоцтво про право власності на житловий будинок, для чого звернувся до Шосткинської міської державної нотаріальної контори, однак, державний нотаріус відмовив йому у видачі вказаного Свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, що стало приводом для звернення до суду. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснила, що витрати по розгляду справи в суді позивач бере на себе. Представник відповідача Шосткинськой міської ради та представник третьої особи Шосткинської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, просять слухати справу без їх участі, проти позову не заперечують, про що надали відповідні заяви. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника відповідача та третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Представник позивача не заперечує. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, а саме: копію актового запису про шлюб та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] з [PERSON] та копії свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON], та [PERSON], копію свідоцтва про народження та копію паспорта позивача, копію Витягу з Державного реєстру про народження [PERSON], копію Протоколу № 6 від 27.03.1963 року засідання Шосткинського виконкому про встановлення права власності на домоволодіння [PERSON], довідку управління Держземагенства у Шосткинському районі про належність земельної ділянки територіальній громаді м. Шостка, довідку з місця проживання померлих в спадковому будинку, копію технічного паспорту на будинок, висновки відділу містобудування та архітектури щодо обстеження домоволодіння, управління Держсанепідемслужби та управління Держтехногенбезпеки у Сумський області про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, переліченими в плані не суперечать діючим містобудівельним, санітарним, протипожежним вимогам, правил експлуатації будинку та прав інших осіб, постанову державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори Г.І. Петіної про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.02.2013 р. у зв'язку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на будинок належним чином не зареєстровані у відповідному реєстраційному органі, лист державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори Г.І. Петіної про відсутність спадкових справ після померлих, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності спірного житлового будинку з надвірними будівлями померлому [PERSON]. Після смерті дідуся позивача [PERSON], відкрилась спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. За своє життя дідусь заповіту не складав, до дня своєї смерті і він проживав і був зареєстрований разом зі своєю жінкою і бабусею позивача - [PERSON], а також зі своїм сином та батьком позивача [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Ці спадкоємці першої черги за законом фактично прийняли спадщину після померлого за правилами п. 1 ч. і ст. 529 ЦК України (1961 року), так як вони не тільки були зареєстровані в будинку на день смерті спадкодавця, але і фактично постійно проживали в ньому як на день смерті дідуся, так і після цього, користувались речами, меблями та інструментами дідуся, доглядали за будинком і господарськими спорудами, обробляли земельну ділянку, тощо. За своє життя ні батько позивача, ні бабуся позивача свідоцтво про право на спадщину не отримували. Батько позивача [PERSON], помер [INFO]. За своє життя він заповіт не складав, був розлучений з матір'ю позивача. На час його смерті позивачу виповнилось 7 років. Позивач успадкував майно батька за правилами ст. 539 ЦК України (1963 року) як спадкоємець першої черги за законом. Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся. Бабуся [PERSON], померла [INFO], на час її смерті позивачу виповнилось 10 років. За своє життя бабуся заповіт або спадковий договір на будинок не укладала, тому відповідно до правил ч. 1 ст. 1266 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України позивач успадкував ту її частку спадщини, яка належала б за законом батькові позивача, якби він був живим на час відкриття спадщини. Згідно ст.529 ЦК України ( в ред.1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.531 ЦК України ( в ред.1963 р.) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, які знаходилися на утриманні померлого не менш одного року до його смерті. Згідно ст.549 ЦК України ( в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємиць прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у керування або володіння спадковим майном. Вказані в цій статті дії повинні бути здійснені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивач на день смерті спадкодавців був малолітнім і знаходився на утриманні. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст.1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.10 ст. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Наказу МЮ України за №7/5 від 07.02.2002 правонаступницьким документом, для реєстрації права власності є рішення суду про визнання права власності.

Outcome: approved