Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2000 року, реєстровий №4328, укладеним між [PERSON] та [PERSON], на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. У спірному будинку за даною адресою продовжує бути зареєстрованими [PERSON], яка з листопада 2000 року, та [PERSON], яки в будинку не проживає з листопада 2006 року, їх особисті речі відсутні. Відповідачі до теперішнього часу продовжують бути зареєстрованими за адресою: [ADDRESS], але в будинку не проживають більше року, тому позивачка просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] та скасувати їх реєстрацію за вказаною адресою. Представник позивачки у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про день слухання справи повідомлялася належним чином - через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» від 24.10.2013 року №83 (1474), тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Амур-Нижньодніпровський РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, просив справу слухати за його відсутності, про що надав до суду письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2000 року, реєстровий №4328, укладеним між [PERSON] та [PERSON], на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. У спірному будинку за даною адресою продовжує бути зареєстрованими [PERSON], яка з листопада 2000 року, та [PERSON], яки в будинку не проживає з листопада 2006 року, їх особисті речі відсутні. Факт непроживання [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS] підтверджується актом про непроживання від 20.05.2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] за вказаною не проживають з 2000 року та з 2006 року, що знайшло своє підтвердження в суді, тому суд вважає визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS]. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про зняття Амур-Нижньодніпровським відділом у м. Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби України зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON] в зазначеному будинку, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом Головного управління державної міграційної служби України, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Outcome: partial