Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

ПАТ комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення, вказавши в заяві, що 25.04.2008 року між ПАТ КБ „Приватбанк" і третьою особою [PERSON] був укладений договір № ZPS0GA0000000061, згідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 34750,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно в період сплати заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що призвело до збитків позивача, що виразилися у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Станом на 17.01.2013 року у нього існує заборгованість перед Приватбанком в сумі 44 824,70 доларів США, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 34 279,50 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 642,12 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 162,25 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 5 576,52 доларів США, а також штрафи відповідно до договору - 31,29 долар США (фіксована частина), 2 133,02 доларів США (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] 25.04.2008 року був укладений договір іпотеки № ZPS0GA0000000061. Згідно з цим договором відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 44,28 кв.м., житловою площею 27,41 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2005 року. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 252 500,00 грн. Позивач просить визнати дійсним договір іпотеки № ZPS0GA0000000061 від 25.04.2008р., звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], виселити громадян, які мешкають у спірній квартирі, а також стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 3555,70 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. У наданих раніше суду запереченнях проти позову вказувала, що її син, [PERSON] отримав кредитні кошти в ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 34750 доларів США. Вона стала його майновим поручителем, уклавши з ПАТ КБ «Приватбанк» договір іпотеки, передавши в іпотеку спірну квартиру, яка належить їй на праві особистої власності. Крім того, був укладений графік погашення платежів у новій редакції, на яку вона не давала згоди і за яку не поручалася. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ПАТ КБ „Приватбанк" і третьою особою [PERSON] був укладений договір № ZPS0GA0000000061, згідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 34750,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно в період сплати заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що призвело до збитків позивача, що виразилися у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і у встановлений термін, відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Станом на 17.01.2013 року у [PERSON] існує заборгованість перед Приватбанком в сумі 44 824,70 доларів США, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 34 279,50 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 642,12 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 162,25 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 5 576,52 доларів США, а також штрафи відповідно до договору - 31,29 долар США (фіксована частина), 2 133,02 доларів США (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем [PERSON] 25.04.2008 року був укладений договір іпотеки № ZPS0GA0000000061. Згідно з цим договором відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 44,28 кв.м., житловою площею 27,41 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2005 року. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 252 500,00 грн. У відповідності до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодежатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилання відповідачки [PERSON] на недійсність договору іпотеки спростовуються рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.05.2013 року, яким у задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», [PERSON] про розірвання договору іпотеки відмовлено. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] законні і обгрунтовані. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. п.43 передбачає, що згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Підлягають відшкодуванню і витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 3555,70 грн. на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved