Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Серафинецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно Свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 09.03.1988 р. її мати [PERSON] була головою колгоспного двору. 02.08.2000 р. [PERSON] вчинила заповіт, за яким заповіла позивачці все належне їй майно. [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їй майно. З метою оформлення спадщини в межах передбаченого законом шестимісячного терміну позивачка звернулась до державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями зареєстрований як колгоспний двір. В позові [PERSON] також зазначила, що інших спадкоємців немає, так як батько помер в 1959 р., а інших дітей у батьків позивачки не було. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Суду пояснила, що позивачка - її мати, проживає в м. Тисмениця, спадкодавець [PERSON] - її бабуся. В будинку, який є спадковим майном, після смерті бабусі не проживає ніхто, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Серафинецька сільська рада подала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] і просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 09 березня 1988 р. стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 6555 від 16.10.2013р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що [PERSON] є власником майна, розташованого в [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно з технічним паспортом та Звітом ЕТВО «Придністров'я» ринкова вартість згаданого житлового будинку становить 52200 грн. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] стверджено, що [PERSON] померла [INFO] Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. За заповітом, посвідченим 02.08.2006 р. секретарем Серафинецької сільської ради Городенківського району, [PERSON], жителька [ADDRESS], заповідала все належне їй майно [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з часу відкриття спадщини). Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом є її дочка - позивачка [PERSON]. Довідкою Серафинецької сільської ради № 296 від 23.10.2013 р. стверджено, що станом на 01.07.1991 р. в будинку по [ADDRESS] була зареєстрована та проживала одна [PERSON]. Про те, що в даному будинку після смерті [PERSON], яка померла [INFO] ніхто не зареєстрований і не проживає свідчить Довідка Серафинецької сільської ради № 290 від 17.10.2013 р. . З довідки державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1193 від 24.10.2013 р. встановлено, що позивачка у встановлений законом термін зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що житловий будинок в [ADDRESS] належав колишньому колгоспному двору без виділення часток та рекомендовано звернутись до суду. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців немає. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачка [PERSON] прийняла спадщину, передбачених вищезгаданою статтею підстав неправомірності набуття нею права власності на будинковолодіння судом не встановлено, орган місцевого самоврядування - Серафинецька сільська рада, на території якого знаходиться спадкове майно, позов визнає, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 316, 317, 325, 328, 1216-1223,1233, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved