Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВДВС Виноградівського РУЮ, [PERSON], у якому просить звільнити з-під арешту майно, що належить на праві власності [PERSON], а саме автомобіль Renault, модель Kangoo, 2000 року випуску, типу фургон малотоннажний В, кузов № [NUMBER], р.н. [NUMBER], накладеного Постановою ВП№16097010 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Просить також заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ ПриватБанк прав заставодержателя щодо вказаного автомобіля. В судове засідання на судовий розгляд справи особи, що беруть участь у справі не зявилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник ДВС, та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки представника органу ДВС суд не повідомлено, заяв не надходило. [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі. Заявила про визнання позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутись до суду про зняття арешту із заставленого майна. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору MKV0AE000050152 від 11.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6941,73 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 08.03.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором сторони уклали договір застави автотранспорту, відповідно до умов якого [PERSON] передала у заставу позивачу автомобіль Renault, модель Kangoo, 2000 року випуску, типу фургон малотоннажний В, кузов № [NUMBER], р.н. [NUMBER], що належить їй на праві власності. 01.03.2010 року державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ винесено постанову ВП№16097010 про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить [PERSON], та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі на спірний транспортний засіб. Згідно ст.1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст.15 Закону України "Про Заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська №2-5364/2010 від 09.06.2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави спірний автомобіль - , що належить на праві власності [PERSON], із наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення набрало законної сили. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем доведено пріоритетність обтяження заставленого майна, накладення арешту на автомобіль порушує права на задоволення вимог Позивача в рахунок предмету застави, а відтак вимога про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Щодо заявлених вимог позивача про заборону органам Державної виконавчої служби вчиняти будь - які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ Приватбанк права розпорядження відносно спірного автомобіля, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки є передчасні. Так, в силу ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто ЦПК України не передбачає звернення до суду за захистом непорушеного права на майбутнє. З урахуванням зазначеного, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Outcome: partial