Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 25.04.2013 року о 10-40 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] на Гостомельському шосе 1 км. до КПП ДАІ, під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з його автомобілем «Деу», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль було пошкоджено, завдано збитків на суму 16 282 грн. 30 коп., які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, зокрема з винної в ДТП особи [PERSON] та власника автомобіля «Форд» [PERSON] та з [PERSON] 200 грн. понесені витрати на проведення експертизи щодо визначення вартості матеріального збитку, та з [PERSON] 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку позивач зазнав внаслідок пошкодження свого майна та неможливістю ним користуватись тривалий термін. Зазначаючи і те, що оскільки страхова компанія ПрАТ «СК «ЛАФОРТ», де застрахована відповідальність відповідача не здійснює відповідне відшкодування він вимушений звернутись до суду з позовом саме до винної в ДТП особи та власника автомобіля, яким той керував. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Додатково суду пояснила, що її довіритель звертався до «СК «ЛАФОРТ» з вимогою про виплату страхового відшкодування, на яку відповіді не отримав, як і відшкодування також та дізнався, що така страхова компанія більше не діє, оскільки позбавлена ліцензії, у зв»язку з чим вважає, що його має здійснити відповідачі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно 25.04.2013 року о 10-40 год. мало місце вказане ДТП, у вчиненні якого його було визнано винним, проте, оскільки його відповідальність в цей момент була застрахована в ПрАТ «СК «ЛАФОРТ», то саме вона має відшкодовувати завдані позивачу збитки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не вказав, у зв»язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Представник залученої судом третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро України у судовому засіданні зазначив про безпідставність заявлених вимог позивача до вказаних відповідачів, пояснивши, що оскільки відповідальність [PERSON] в момент вчинення з його вини ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЛАФОРТ», то вона і має здійснювати позивачу відповідне відшкодування, за вирахуванням франшизи та відшкодування моральної шкоди, за завдання якої має відповідати [PERSON] Зазначив і те, що МТСБУ не має підстав для виплати його позивачу в даному випадку, оскільки «СК «ЛАФОРТ» не ліквідована, не визнана банкрутом, лише з 04.06.2013 року позбавлена ліцензії укладати договори страхування, у зв»язку з чим поліс відповідача виданий раніше, а саме 08.05.2012 року є чинним. Залучена судом третя особа ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» у судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не вказала, у зв»язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника МТСБУ, вивчивши письмові матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25.04.2013 року о 10-40 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] на Гостомельському шосе 1 км. до КПП ДАІ, під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Деу», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], який і керував ним. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.06.2013 року винними у даній ДТП та в порушенні п.10.1 Правил дорожнього руху визнано відповідача [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєній ДТП є доведеною та ним не заперечується. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Деу», державний номерний знак [NUMBER] було пошкоджено, позивачу завдано збитків на суму 16 282 грн. 30 коп., що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 18.06.2013 року за № 78/13, наявного в матеріалах справи та 200 грн. за визначення вартості матеріального збитку. Встановлено і те, що [PERSON] керував належним [PERSON] автомобілем «Форд» на підставі відповідної довіреності власника від 08.10.2009 року, тобто здійснював фактичну його експлуатацію на законних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на викладені норми та встановленні вище обставини відповідальність за заподіяні вказаним ДТП збитки має нести винна в пригоді особа, тобто відповідач [PERSON], а не титульний власник майна [PERSON] Проте, у судовому засіданні встановлено, що згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АВ/3251910 від 08.05.2012 року відповідальність відповідача [PERSON] в момент ДТП була застрахована «СК «ЛАФОРТ». Так, відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пункт 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказує, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригодижиттю, здоров'ю, майну третьої особи. Зазначені вище норми чинного законодавства говорять про те, що шкоду завдану в ДТП третій особі, має відшкодовувати страхова компанія. В даному випадку, шкоду, завдану в ДТП, має відшкодувати саме ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» на підставі укладеного між нею та [PERSON] полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких підстав, при відсутності заявлених позовних вимог до Страхової компанії «ЛАФОРТ», матеріальна шкода відшкодуванню не підлягає, окрім франшизи, яка відшкодовується за рахунок відповідача [PERSON] у розмірі 510 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди частково. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У судовому засіданні встановлено, що позивачу завдана моральна шкода, оскільки було пошкоджено його майно, внаслідок чого настали вимушені зміни у життєвих стосунках. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути моральну шкоду з відповідача [PERSON] у розмірі 1000 грн., задовольнивши частково позовні вимоги по відшкодуванню моральної шкоди. Що ж до посилань представника позивача на те, що ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» більше не діє, оскільки позбавлена ліцензії, то як встановлено у судовому засіданні така страхова компанія не ліквідована та банкрутом не визнана, лише з 04.06.2013 року позбавлена ліцензії укладати договори страхування, у зв»язку з чим, остання має відповідати за завдані збитки позивачу відповідно до укладеного з [PERSON] Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АВ/3251910 від 08.05.2012 року. Також з урахуванням викладеного вище вбачається, що у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] необхідно відмовити повністю, оскільки такі не грунтуються на законі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору, інші судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. З огляду на що, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача, понесених останнім судових витрат на оплату судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. пропорційно до задоволених стосовно нього вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial