Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], при цьому за життя остання мешкала в будинку [ADDRESS] та мала у приватній власності земельну ділянку, площею 7, 533 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] на зазначене вище майно відкрилася спадщина та позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття такої, оскільки за правом представлення має право на отримання останньої, так як батько позивачки, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом помер [INFO]. Однак, державним нотаріусом Юр»ївської державної нотаріальної контори постановою від 10.06.2013 року про відмову у вчинені нотаріальної дії позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв»язку з чим, посилаючись на ст. ст. 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України позивач , з врахуванням уточнень доданих до позову, просив визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7, 533 га, розташовану на території Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області (т.1 ас. ас. 3, 28, 29, 93). В ході розгляду справи позивачка доповнила свої позовні вимоги та просила, посилаючись на ст. ст. 525, 526, 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, також встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що вищезазначений житловий будинок на праві приватної власності належав її прабабусі [PERSON], яка померла [INFO], однак після смерті останньої в даному будинку залишилася проживати та проживала до дня своєї смерті її бабуся [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді вказаного будинку, зберігала та утримувала останнє, сплачувала належні платежі за послуги, що надавалися в дане домоволодіння (т.1 ас. 245). В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлені позовні вимоги повністю підтримав, при цьому судові витрати по справі просив залишити за позивачем ( т.1 ас. 128, 129, т.2 ас.11). Відповідач по справі Новов»язівська сільська рада Юр»ївського району в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому заявлені позовні вимоги визнали в повному обсязі ( т.1 ас. 92, 150, 201, т.2 ас. 3, 4). Третя особа по справі Реєстраційна служба Юр»ївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, що були залучені до участі у справі на підставі ухвали суду від 24.09.2013 року (т.1 ас.58), в судове засідання не з»явилися , надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності та проти позовних вимог не заперечували (т.1 ас. 234), при цьому останніми також були отримані доповнення позивача до позовних вимог, однак заперечень на такі до суду не надійшло ( т.2 ас.2). Третя особа по справі відділ Держземагентства в Юр»ївському районі Дніпропетровської області, що були залучені до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 24.09.2013 року( т.1 ас. 59), в судове засідання не з»явилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечували (т.1 ас.238), при цьому останніми також були отримані доповнення позивача до позовних вимог, однак заперечень на такі до суду не надійшло ( т.2 ас.1). Третя особа по справі КП «Павлоградське МБТІ» м. Павлоград Дніпропетровської області, що були залучені до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 24.09.2013 року (т.1 ас.60), в судове засідання не з»явилися, при цьому представник останніх [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та заперечень проти позову та доповнень до нього не надав (т.1 ас.224, 225, 248). Третя особа по справі Юр»ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, що були залучені до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 24.09.2013 року (т.1 ас.61), в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, проти позову не заперечували (т.2 ас.7). Третя особа по справі [PERSON], що був залучений до участі в справі на підставі ухвали суду від 10.10.2013 року (т.1 ас. 132, 133 ), в судове засідання не з»явився, надав суду відповідну заяву та телефонограму про розгляд справи в його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував (т.1 ас.169, т.2 ас.8). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності нез»явившихся відповідача та третіх осіб по справі, на підставі наявних у справі письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін, проти чого представник позивача [PERSON] не заперечував в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача по справі [PERSON], дослідивши письмові докази по справі та оцінивши останні в їх сукупності, суд приходить до наступного: - згідно ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Згідно ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Цією статтею визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 46 від 27.12.1988 року, виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, копія якого долучена до матеріалів справи (т.1 ас.17), [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], при цьому дане також підтверджено матеріалами інвентаризаційної справи на даний житловий будинок, виготовленими на ім»я [PERSON] (т.1 ас. 18, 19, 226-231). Відповідно до довідки Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району № 1689 від 19.11.2013 року(т.1 ас.232), будинок [ADDRESS] в якому [PERSON] була зареєстрованою та проживала до дня своєї смерті разом з дочкою [PERSON], в 1996 році було перенумеровано та останньому присвоєно номер [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.1997 року [PERSON] померла [INFO] (т.1 ас. 23). В даному будинку, що належав на праві особистої власності [PERSON], разом з нею проживала її дочка [PERSON], при цьому після смерті [PERSON] остання залишилася проживати в даному будинку та мешкала в такому до дня свої смерті, а саме до [INFO]. Дані обставини підтверджені в судовому засіданні наступними доказами: - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.05.1982 року ( т.1 ас.14), з якого вбачається, що матір»ю [PERSON] була [PERSON]; - довідкою Новов»язівської сільської ради № 713 від 07.06.2013 року ( т.1 ас.15), та довідкою Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району № 1689 від 19.11.2013 року (т.1 ас.232), з яких вбачається, що на день смерті [PERSON] з останньою проживала [PERSON]; - довідкою Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району № 1474 від 18.10.2013 року (т.1 ас. 205), з якої вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] була зареєстрована та після смерті матері [PERSON] проживала одна в [ADDRESS]; - довідкою Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району № 133 від 12.11.2013 року (т.1 ас. 222), згідно якої рішення про перейменування [ADDRESS] у [ADDRESS] не приймалося, при цьому [ADDRESS] та [ADDRESS] є одна й та сама вулиця; - довідкою Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району № 1741 від 27.11.2013 року ( т.2 ас.9), згідно якої будинок [ADDRESS] на підставі по господарської книги № 7, особовий рахунок [NUMBER] належав [PERSON], яка була головою даного домогосподарства до дня своєї смерті по [INFO] і мала в користуванні земельну ділянку для обслуговування даного жилого будинку розміром 0,23 га та для ведення підсобного господарства розміром 0,08 га, при цьому після смерті [PERSON] головою даного домогосподарства була [PERSON] до дня своєї смерті по [INFO] і мала в користуванні земельну ділянку для обслуговування даного жилого будинку розміром 0,23 га та для ведення підсобного господарства розміром 0,08 га. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2012 року [PERSON] померла [INFO] (т.1 ас.9). За таких обставин суд вважає, що факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] є доведеним, при цьому фактом прийняття спадщини являється також сумісне проживання спадкоємця з померлим безпосередньо перед його смертю. Як зазначалось вище прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з дня відкриття спадщини. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР , застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до довідки Юр»ївської державної нотаріальної контори № 300/01-16 від 22.10.2013 року (т.1 ас.175, 176, 177), після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. В судовому засіданні окрім того встановлено, що [PERSON] на праві власності також належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 7,533 га розташована на території Новов»язівської сільської ради Юр»ївського району, що підтверджено в судовому засіданні копією Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім»я [PERSON] 27 серпня 2001 року, серії 111-ДП № 037054 Новов»язівської сільською радою Юр»ївського району (т.1 ас.12а). З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.11.1960 року (т.1 ас.8), вбачається, що останній є сином померлої [INFO] [PERSON]. Разом з тим, з копії свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 13.04.2012 року (т.1 ас.10), вбачається, що [PERSON] помер [INFO], тобто раніше ніж помер сам спадкодавець [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1986 року (т.1 ас.6), позивачка по справі [PERSON] є донькою померлого [PERSON]. Після смерті бабусі [PERSON] позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом за правом представлення, зазначаючи , що її батько, який є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] помер [INFO] , а відтак за правом представлення вона бажає прийняти спадщину (т.1 ас.181). З матеріалів спадкової справи № 07/2013 вбачається, що після смерті [PERSON] окрім позивачки за прийняттям спадщини ніхто не звертався (т.1 ас. 179, 180-193). Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2013 року, винесеної державним нотаріусом Юр»ївської державної нотаріальної контори, позивачеві відмовлено в оформлені спадкових прав, з причин відсутності підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу спадщини (т.1 ас.21). Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу у певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення має місце за умови, коли: а) спадкодавець не склав заповіт, б) спадкоємець за законом помер до відкриття спадщини, тобто до дня смерті спадкодавця або одночасно в один день з ним. Як встановлено в судовому засіданні заповіту [PERSON] не складала та син останньої [PERSON], що є спадкоємцем за законом першої черги, помер до відкриття спадщини, а саме [INFO]. За таких обставин вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом по праву представлення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи волю представника позивача судові витрати по справі суд знаходить можливим залишити за позивачем по справі.

Outcome: approved