Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, та зазначили, що [PERSON] є власником цілісного майнового комплексу, який розташований в селі Залізний Порт, вул. Шкільна, буд. № 2 Голопристанського району Херсонської області. 26 вересня 2013 року [PERSON] надала [PERSON] та [PERSON] довіреність посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], бланк серії ВТК №898226, зареєстрованої у реєстрі за №648. На справді ж між ними, [PERSON], яка виступала як продавець та [PERSON] і [PERSON], що виступали покупцями, було укладено договір купівлі – продажу частини майнового комплексу, що розташований в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вулиця Шкільна, будинок № 2, а саме: частина спального корпусу № 1 з двох кімнат, позначених у технічному паспорті на домоволодіння літерою «З», загальною площею 18,2 кв. м. і тарний склад, позначений у технічному паспорті на домоволодіння літерою «Л», реєстраційний номер об’єктів нерухомого майна 118613565223. Вказаний правочин вони приховали (вчинили удавано) з метою уникнення додаткових витрат на переоформлення документів (виготовлення і оформлення подвійних витягів, проведення експертиз, сплати нотаріальних послуг та податків), оскільки займаються перепродажем нерухомого майна і в подальшому планували здійснити переоформлення його одразу на нового покупця. В підтвердження тому, що довіреність є удаваним правочином, а насправді між сторонами укладався договір купівлі – продажу нерухомого майна свідчить передача [PERSON] та [PERSON] коштів за вартість вказаних об’єктів [PERSON] у розмірі 20000 (двадцяти тисяч) дол. США, про що свідчить відповідна розписка. Крім того від продавця [PERSON] позивачі отримали правовстановлюючі документи на вказані об’єкти нерухомості та ключі від території на якій вони перебувають. Також з метою належного використання і користування придбаним нерухомим майном, ними було виготовлено і проведено розподіл придбаних об’єктів нерухомості, проведено дії по присвоєнню їм окремих адрес, проведено реєстрацію у державному реєстрі речових прав з відомостями за новими адресами, сплачено витрати по виготовленню нових технічних паспортів на відокремлені об’єкти . У подальшому позивачі довідалися, що державним виконавцем ВДВС Голопристанського РУЮ у Херсонській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.11.2013 року. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги, на підставі вказаного у позовній заяві та просила визнати право чин, якою надано довіреність позивачам на продаж спірного нерухомого майна удаваним, визнати, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна та звільнити його з-під арешту, накладеному державним виконавцем 14.11.2013 року. Відповідачі або їх представники у судове засідання не з’явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позов з огляду на наступне. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі – продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У судовому засіданні встановлено, що довіреність від 26 вересня 2013 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], є удаваним правочином і укладалася з метою приховати договір купівлі – продажу частини майнового комплексу, що розташований в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вулиця Шкільна, будинок № 2, а саме: частина спального корпусу № 1 з двох кімнат, позначених у технічному паспорті на домоволодіння літерою «З», загальною площею 18,2 кв. м. і тарний склад, позначений у технічному паспорті на домоволодіння літерою «Л», реєстраційний номер об’єктів нерухомого майна 118613565223, оскільки сторонами вказаного правочину виконано дії, що свідчать саме про укладання договору купівлі – продажу (Покупцями передано кошти за його вартість Продавцю, отримано ключі від Продавця і правовстановлюючі документи на придбане майно Покупцями, використовується майно Покупцями і проводяться дії щодо переоформлення документів, присвоєння окремих адрес, виготовлюються нові технічні документації на відокремлені об’єкти). За правилами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. У відповідності до роз’яснень наданих п.2 Постанови №20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про звільнення майна з під арешту. Так у судовому засіданні доведено, що [PERSON] та [PERSON], за власні кошти придбали вищевказану частину майнового комплексу, а саме : частину спального корпусу № 1 з двох кімнат позначеного у технічному паспорті на домоволодіння літерою «З», загальною площею 18,4кв.м. і тарний склад, позначений у технічному паспорті на домоволодіння літерою «Л», реєстраційний номер об’єктів нерухомого майна 118613565223 та сплатили визначену між сторонами договору купівлі – продажу вартість в розмірі 20000, 00(двадцять тисяч дол. США), про що у матеріалах справи є відповідна розписку, використовували придбане нерухоме майно за призначенням, займалися виготовленням необхідної для перепродажу об’єктів документацією. У зв’язку з викладеним, суд вважає можливо визнати правочин, відповідно до якого 26 вересня 2013 року [PERSON] надала [PERSON] та [PERSON] довіреність удаваним, а насправді між сторонами укладався договір купівлі – продажу частини спального корпусу № 1 з двох кімнат, позначених у технічному паспорті на домоволодіння літерою «З», загальною площею 18,2 кв. м. і тарний склад, позначений у технічному паспорті на домоволодіння літерою «Л», в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, вулиця Шкільна, будинок № і виключити дане нерухоме майно з акту опису.

Outcome: approved