overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У травні 2013 року заявник звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном. В обґрунтування своїх вимог заявник вказувала, що [PERSON], [INFO], є рідною матір'ю заявника. [PERSON] перебуває на обліку у психіатричному кабінету з 23.07.2008 року в зв'язку з захворюванням атеросклерозним недоумством з параноїдальними включеннями, тому потребує постійного стороннього нагляду та догляду. В судове засідання заявник не з'явилася, повідомлена належним чинам та своєчасно, через канцелярію суду надала заяву в котрій просила суд, слухати справу без її участі, заяву підтримує у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради у судовому засіданні не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, через канцелярію суду надав заяву в котрій просив суд, слухати справу без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно Акту № 490 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.11.2013 року [PERSON] страждає психічним захворюванням у формі атеросклерозної деменції (МБУ-10 F 01,8), в зв'язку із чим він не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Поданням опікунської ради при департаменті праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 30.04.2013 року запропоновано [PERSON] як кандидатуру для призначення її опікуном [PERSON], [INFO], в разі визнання її недієздатною. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Таким чином, суд вважає доведеними твердження заявника на те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 241 ч.1 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Суд вважає, що подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном відповідає вимогам закону та інтересам хворої матері, а відтак підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88, ч.2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 листопада 1998 року, Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, Україна, актовий запис № 529. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені з серпня 2011, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з позивача на користь відповідача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця і до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 15.11.2013 р. шлюб з відповідачем було розірване за рішенням Корабельного районного ссуду м. Миколаєва. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не дає, не бере участі у вихованні дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву, оскільки у відповідності до ст. 180-182; 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не дає, хоча за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою і свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 2007 року, яке видане на підставі подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 19 квітня 2007 року за № 1129, [PERSON] та членам її сім'ї - [PERSON], [PERSON] належить на праві сумісної власності житлове приміщення, яке заходиться за адресою : [ADDRESS] , житлове приміщення [NUMBER], [NUMBER]. Розбіжності існують в написанні прізвища в свідоцтві про право власності на житло від 11 червня 2007 року та його паспорті громадянина України, в свідоцтві зазначено «[PERSON]», а в паспорті заявника «[PERSON]». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість вільно розпоряджатись майном, яке йому належить на праві приватної власності, просить суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 2007 року, яке видане на підставі подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 19 квітня 2007 року за № 1129, [PERSON]. Представник заявника в письмовій заяві свої вимоги підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Заінтересовані особи про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 2007 року, яке видане на підставі подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 19 квітня 2007 року за № 1129, [PERSON] та членам її сім'ї - [PERSON], [PERSON] належить на праві сумісної власності житлове приміщення, яке заходиться за адресою : [ADDRESS] , житлове приміщення [NUMBER], [NUMBER] (а.с.5). Як вбачається з копії паспорта заявника його прізвище - [PERSON] (а.с.10) Представник Виконавчого комітету Сумської міської ради в письмовому відгуку не заперечує про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 2007 року, яке видане на підставі подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 19 квітня 2007 року за № 1129, [PERSON]. Суд вважає, що права заявника порушені, а тому його право підлягає захисту. Відповідно до ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд вважає за можливе встановити факт належності свідоцтва про право власності у спільній сумісній власності на житло від 11 червня 2007 року, яке видане на підставі подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 19 квітня 2007 року за № 1129, [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння у вирішенні основних життєвих питань і проблем, відмінності характерів. Подружжя сумісно не проживають та не підтримують шлюбних відносин з березня 2010 року, не мають спільного бюджету, не ведуть сумісне господарство. Вимог щодо поділу майна, набутого у шлюбі, позивач не заявляє. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщався, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд, з урахуванням заяви позивача, вважає можливим допустити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи відсутність сторін по справі, суд розглядає справу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 28 лютого 2008 року між ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта» та відповідачем було укладено кредитний договір №002-02070-280208, згідно з яким останньому було надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування. Однак, своїх зобов'язань відповідач належним чином не виконував, кредит та відсотки за користування кредитом не повертав. Станом на 21 вересня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 10991,59 гривень. Позов просить задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві позов підтримав повністю, просить його задовольнити із наведених в заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, проте був належним чином повідомлений про розгляд справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з укладеного кредитного договору №002-02070-280208 від 28 лютого 2008 року між ТзОВ "Комерційний Банк "Дельта" та [PERSON], останній отримав від банку кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості по кредиту, з якого вбачається, що станом на 21 вересня 2013 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк”в сумі 10991,59 гривень. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору №002-02070-280208 від 28 лютого 2008 року в сумі 10991,59 гривень. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

05.12.2013 року Публічне акціонерне товариство "Акцент Банк" звернулися до суду з вказаним позовом, зазначили, що 14.07.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 3000 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору ПАТ "АКЦЕНТ БАНК" виконав свої зобов'язання з надання кредиту, проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав, тому станом на 19.11.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 19816,64 гривень з яких 2622,44 гривень заборгованість за кредитом, 9369,36 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 6405 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина), 500 гривень штраф (процентна складова). Відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитними коштами щомісячно, але він добровільно не розрахувався. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом та просять стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Акцент Банк" заборгованість по кредиту в сумі 19816,64 гривень і понесені судові витрати в сумі 229,40 гривень. Представник позивача Сауляк Є.В. в судове засідання не з'явився, надав суду заву в якій справу просить розглянути без нього. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить поштова розписка, заперечень суду не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Із розрахунку суми заборгованості (а.с3-5) встановлено, що за несвоєчасне повернення кредитних коштів [PERSON] нараховано штрафні санкції. Із копії умов і правил надання банківських послуг (а.с.7-9) видно, що відповідачу надано картковий кредит на суму 3000 гривень. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 19816,64 гривень і судові витрати в сумі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, заявив, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,7613 га, що розташована на території Вербівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Він не може оформити спадщину, оскільки в його свідоцтві про народження та в свідоцтві про встановлення батьківства записали по-батькові батька не [PERSON], а "[PERSON], що унеможливлює встановити родинний зв'язок між батьком. Тому змушений звернутись до суду і просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що вони проживали по сусідству з заявником в с.Вербівка і знають, що в нього був батько [PERSON], який [INFO] року помер. Заявник є його сином і покійний визнавав його як сина. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.5) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Із копії Державного акту (а.с.6) видно, що покіійному [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,7613 га. Із копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] (а.с.7) та копії свідоцтва про встановлення батьківства (а.с.8) судом встановлено, що його батьком записаний [PERSON]. Довідка Бруслинівської сільської ради (а.с.9) свідчить, що [PERSON] до дня смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року проживали разом і вели спільне господарство. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відночин між фізичними особами. від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] року був [PERSON], [INFO] рідним батьком. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та показання свідків, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що 28.03.2008 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини остаточно припинені з червня 2009 року, так як вони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.12-16). За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 28.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського МРУЮ Запорізької області, актовий запис № 185 (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Під час спільного проживання через різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини сторін припинені з червня 2009 року та вони проживають окремо. Судом встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження родини стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. У 1995 році сторони зареєстрували шлюб, від якого у сторін народилась донька [PERSON]. З відповідачем [PERSON] проживала однією сім'єю до лютого 2004 року. Спільне життя у сторін не склалося, та вони почали проживати окремо, але офіційно шлюб не розірвали. До досягнення дочкою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. У вересні 2010 року донька вступила на денну форму навчання на факультет ветмедицини Компаніївського технікуму ветеринарної медицини Білоцеркіського національного аграрного університету. Для вирішення питання про подальше надання матеріальної допомоги, на час навчання дочки, немає можливості, так як з відповідачем відсутній будь-який зв'язок. У судовому засіданні позивач позов підтримала, та просила задовольнити його в повному обсязі з підстав наведених позові. Відповідач у судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON] 1995 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10 ). Відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача. Сплата аліментів закінчилась в зв'язку з настанням повноліття. З 2010 року [PERSON] навчається на факультеті ветмедицини Компаніївського технікуму ветеринарної медицини Білоцеркіського національного аграрного університету, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.6). [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати повнолітню доньку, сина, які продовжують навчання, до досягнення двадцятитрьохрічного віку, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх його заробітків щомісячно на утримання доньки [PERSON], 1995 р.н. на час її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. На підставі наведеного та

Outcome: partial