Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

ТДВ СК «Альфа-Гарант» 2 грудня 2013 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. Позивач у своєму позові посилався на те, що 13 жовтня 2010 року між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-LZ01-040-02924, відповідно до умов якого ТДВ СК «Альфа-Гарант» зобов'язується у випадку пошкодження забезпеченого автомобіля «ВАЗ-21121», держномер [NUMBER], виплатити страхове відшкодування страхувальнику у розмірі фактичної матеріальної шкоди за вирахуванням франшизи. 12 березня 2011 року приблизно о 16 годині 07 хвилин в м. Києві, на вул. С. Хохлових, трапилась ДТП за участю автомобілів «ВАЗ-21121», держномер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «ВАЗ», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 6 травня 2011 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] На виконання договору страхування ТДВ СК «Альфа-Гарант», на підставі заяви страхувальника від 14 березня 2011 року [PERSON] 13 липня 2011 року було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 4 389 грн. 41 коп., а відповідно до страхового акту № СТ/11/0194/1 від 9 серпня 2011 року було проведено доплату страхового відшкодування в розмірі 81 грн. 09 коп. Таким чином, у позивача виникло право вимоги до [PERSON], як страхувальника та власника джерела підвищеної небезпеки, про відшкодування завданої шкоди в межах виплаченого страхового відшкодування. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 470 грн. 50 коп., а також судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2011 року о 16 годині 07 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», держномер [NUMBER] в м. Києві по вул. С. Хохлових, виїжджаючи з другорядної дороги, не врахував дорожню обстановку, не надав право проїзду автомобілю «ВАЗ», держномер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів, що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 6 травня 2011 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. (а.с. 16). 13 жовтня 2010 року між ТДВ СК «Альфа-Страхування» та [PERSON] було укладено договір № 06-LZ01-040-02924 добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави (а.с. 4-9). Розмір завданих збитків [PERSON] за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до рахунків страхового відшкодування становить 4 349 грн. 41 коп. (а.с. 21) та 121 грн. 09 коп. (а.с. 25). На підставі страхових актів № СТ/11/0194 від 12 липня 2011 року (а.с. 22) та № СТ/11/0194/1 від 9 серпня 2011 року (а.с. 26) було розраховано та виплачено страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 4 389 грн. 41 коп., відповідно до платіжного доручення № 49001 від 13 липня 2011 року (а.с. 23) та у розмірі 81 грн. 09 коп., відповідно до платіжного доручення № 5135 від 10 серпня 2011 року (а.с. 27). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 470 грн. 50 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с. 1), тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір, який позивачем було сплачено при поданні позову. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 4 699 грн. 90 коп. (4 470 грн. 50 коп. + 229 грн. 40 коп. = 4 699 грн. 90 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved