Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-07 00:00:00

23.09.2013 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], посилаючись на непроживання відповідачів у спірному будинку більше, ніж 1 року. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що їй належить зазначений будинок на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2009 року . Після реєстрації з 09.08.2001 року відповідачі не в»їхали до будинку та жодного дня не жили в ньому. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні будь хто із її сім»ї відповідачам не чинили. Вони добровільно визначили собі місце проживання, жилим приміщенням не користуються понад один рік без поважних причин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути без їхньої участі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивач не заперечує проти такого розгляду. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] по вулиці Центральна належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області 11 лютого 2009 року та зареєстровано в Балаклійському бюро технічної інвентаризації 05 березня 2009 року ( а.с.8-9). Як вбачається із домової книги, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] з 09.08.2001 року ( а.с.10-14). Згідно акту, складеного 15 вересня 2013 року депутатом Савинської селищної ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], станом на 15.09.2013 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в будинку, однак фактично в ньому проживає [PERSON] з донькою. Після опитування сусідів встановлено, що [PERSON], [PERSON], та [PERSON] не з»являлись більше 5 років та фактично не проживають за даною адресою. ( а.с.18). За відомостями адресно-довідкового бюро Балаклійського РВ ГУМВС України в Харківській області станом на 27.09.2013 року [PERSON], [PERSON], та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS]. ( а.с. 23-24,34 на звороті). Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що відповідачі не проживали та на теперішній час не проживають в [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку ( ст. 72 ЖК України). Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки судом встановлена відсутність відповідачів [PERSON], [PERSON], та [PERSON] у житловому приміщенні на протязі більше шести місяців без поважної причини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщенні або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання в позасудовому порядку є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке вступило в законну силу. Позовні вимоги позивача в частині зобов»язання зняття відповідачів з реєстрації задоволенню не підлягають, оскільки Балаклійський РС ГУ ДМС України в Харківській області не є відповідачем по справі, тому ніяких зобов»язань на третю особу покладати неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: partial