Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи «Інститут медицини праці» Академії медичних наук України та просив визнати недійсним і скасувати висновок Центральної лікарської експертної комісії № 461942 від 25.12.2012 р. Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» щодо професійного характеру захворювання [PERSON] - слюсаря з ремонту технологічних установок товарно-сировинного парку Цеху підготовки та стабілізації нафти Качанівського газопереробного заводу ПАТ «Укранафта». В подальшому позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд визнати незаконним та скасувати санітарно-гігієнічну характеристику умов праці № 190202-8 від 09.11.2011 р, визнати недійсним та скасувати висновок Центральної лікарської експертної комісії № 461942 від 25.12.2012 р. Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» щодо професійного характеру захворювання [PERSON] - слюсаря з ремонту технологічних установок товарно-сировинного парку Цеху підготовки та стабілізації нафти Качанівського газопереробного заводу ПАТ «Укрнафта» та скасувати повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 за № 1325 від 29.12.2012 р. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25.12.2012 р. Клінікою професійних захворювань ДУ Інституту медицини праці був наданий медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії № 461942, яким було встановлено професійний характер захворювання Cr стравоходу, гр.2 ст.3 стан після поліхіміотерапії інтоксикаційний та больовий синдром [PERSON], який працював на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта». В обгрунтування діагнозу професійного захворювання комісія посилалась на клініко-діагностичні дані, профмаршрут, умови праці наведені в санітарно-гігієнічній характеристиці від 09.11.2012 р., де відмічені перевищення ГДК аліфатичних вуглеводнів на протязі 41% зміни, зазначено про те, що хворий зазнав на виробництві тривалої експозиції високими концентраціями аліфатичних непредельних вуглеводів, хімічний склад яких не ідентифіковано. Зроблено висновок, що хворий працював на виробництві, яке пов»язано із процесом переробки нафти, яка відноситься до ПА групи концерогенності для людини, та існує висока вірогідність його експонування сажою, тетрахлоретиленом, які можуть викликати рак стравоходу, внаслідок їх потрапляння в органи травлення. 29.12.2012 р. за № 1325 було зареєстровано повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та направлено на адресу позивача. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що рішення про наявність у [PERSON] професійного захворювання є незаконним, оскільки при його прийнятті була порушена процедура встановлення зв»язку захворювання з умовами праці, а саме: за весь період роботи на Качанівському газопереробному заводі на посаді слюсаря з ремонту технологічних установок товарно-сировинного парку Цеху підготовки та стабілізації нафти [PERSON] підлягав періодичним обов»язковим медичним оглядом, за результатами яких він був придатний до роботи і не мав жодних захворювань. [PERSON] помер 27.12.2012 р. в стаціонарному відділенні клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці», однак повідомлення про наявність у нього професійного захворювання було надіслано на підприємство лише 29.12.2012 р. з порушенням строку і після смерті особи, відносно якої воно встановлено. Також позивач вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного висновку не врахував санітарно-гігієнічні характеристики умов праці [PERSON] і зробив висновок про те, що хворий зазнав на виробництві впливу аліфатичних непредельних (ненасичених) вуглеводнів, хоча на робочому місці наявні аліфатичні насичені вуглеводні, що не є тотожними речовинами і їх вплив є різним. Відповідачем не враховано, що впливу аліфатичних ненасичених вуглеводнів [PERSON] міг зазнати лише при газонебезпечних роботах, однак вони виконуються обов»язково в протигазах, що унеможливлює вплив шкідливих речовин. До роботи комісії не були залучені спеціалісти підприємства, що вплинуло на прийняте рішення, оскільки не враховано що підприємство, де працював [PERSON], не займається переробкою нафти, про що зазначено в рішення, а лише здійснює підготовку нафти, при цьому не змінюючи її хімічний склад, що виключає наявність на робочому місці [PERSON] сажі та тетрахлоретилену. Також при прийнятті оскаржуваного рішення, на думку позивача, не був взятий до уваги перелік професійних захворювань, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000, що є вичерпним і не містить злоякісного новоутворення органів травлення, як професійного захворювання, не враховані особисті та побутові фактори, а саме, що хворий протягом життя палив. Позивач посилається на те, що Охтирською санітарно-гігієнічною станцією Державної санітарно-епідеміологічної служби України 09.11.2012 р. була складена санітарно-гігієнічна характеристика умов праці [PERSON], що врахована при винесенні оскаржуваного рішення, а це є порушенням Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України № 614, оскільки на непрацюючого пенсіонера повинна бути складена інформаційна довідка з урахуванням умов праці на всіх роботах, де працював [PERSON] Зазначені обставини також вплинули на прийняте рішення. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог. Представник відповідача, ДП «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» в судове засідання не з»явився, надавши письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог. Представники відповідачів, Охтирського міськрайонного управління Головного управління Держасанепідслужби у Сумській області, Охтирської районної санітарно-епідеміологічної станції, в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2012 р. Державною установою «Інститут медицини праці» Академії медичних наук України було прийнято рішення № 461942 відповідно до якого [PERSON] був встановлений основний діагноз: «Cr стравоходу, гр.2 ст.3 стан після полі хіміотерапії інтоксикаційний та больовий синдром». Відповідне повідомлення про професійне захворювання (Форма П-3) було надіслано на адресу роботодавця - Качанівського газопереробного заводу 29.12.2012 р. Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях, визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232. Відповідно до ст.63 Порядку до хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов'язаних з роботою. До хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів. Хронічне професійне захворювання не завжди супроводжується втратою працездатності. Згідно з п.64 Порядку віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662 Перелік установ і закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз професійних захворювань, переглядається кожні п'ять років та затверджується МОЗ. В силу положень п.п.65,66 у разі підозри на професійне захворювання лікувально-профілактичний заклад направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога Автономної Республіки Крим, області або міста з документами, перелік яких визначено у додатку 14. Для встановлення остаточного діагнозу та зв'язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами. Пунктом 68 Порядку передбачено, що у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. Як вбачається з оскаржуваного рішення при наданні висновку про наявність у [PERSON] професійних захворювань Інститутом медицини праці було враховано клініко-діагностичні дані, профмаршрут (слюсар з ремонту технічного обладнання), умови праці, наведені в санітарно-гігієнічній характеристиці № 190202-8 від 0911.2012 р., де відмічені перевищення ГДК аліфатичних вуглеводнів на протязі 41% зміни. Хворий зазнав на виробництві тривалої експозиції (близько 10 років) високими концентраціями (небезпечними для здоров»я - 3 кл. 1 ст.) аліфатичними непредельними вуглеводнями, хімічний склад яких не ідентифіковано. Також в обґрунтування висновку зазначено, що з врахуванням того, що хворий працював на виробництві, яке пов»язано із процесом переробки нафти, яке відноситься до ПА групи концерогенності для людини, існує висока вірогідність його експонування сажею, тетрахлоретиленом, які можуть викликати рак стравоходу, внаслідок їх потрапляння в органи травлення при заковтуванні із слиною та вдиханні. Відповідно до методичних рекомендацій Національної академії медичних наук України та Міністерства охорони здоров»я України «Епідеміологічний моніторинг та раннє виявлення виробничо-обумовленої та професійної патології серед працюючого населення України» даний випадок захворювання на рак стравоходу відповідає абсолютним епідеміологічним критеріям діагнозу «професійний рак». Відповідно до Процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці, рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: копії трудової книжки, - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння). Судом встановлено, що 09.11.2012 р. Охтирською санітарно-гігієнічною станцією Державної санітарно-епідеміологічної служби України була складена санітарно-гігієнічна характеристика умов праці № 190202-8, яка в подальшому була врахована при складанні медичного висновку відносно [PERSON] про наявність у нього професійного захворювання. Відповідно до п.1.4 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я № 614 від 13.12.2004 р. санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці, закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника лікувально-профілактичного закладу. В силу п.1.9 зазначеного Порядку на непрацюючого пенсіонера або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання, форма якої викладена в додатку № 2 до Порядку. Зазначена довідка складається на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводить за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Як вбачається з матеріалів цивільної справи [PERSON] працював у структурному підрозділі ПАТ «Укрнафта» Качанівському газопереробному заводі на посаді слюсаря з ремонту технологічних установок товарно-сировинного парку Цехі підготовки та стабілізації нафти з 01.08.2003 р. по 06.11.2012 р., після чого звільнився з роботи за власним бажанням в зв»язку з виходом на пенсію. Отже, відповідно до Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я № 614 від 13.12.2004 р. в даному випадку при встановленні наявності у [PERSON] професійного захворювання державною санітарно-епідеміологічною службою повинна була бути складена інформаційна довідка на непрацюючого пенсіонера, а не санітарно-гігієнічна характеристика умов праці. Порушення зазначеного Порядку могло вплинути на прийняте Інститутом медицини праці рішення, оскільки при складанні Інформаційної довідки зазначається весь перелік підприємств та професій, на яких працював працівник та характеристика факторів виробничого середовища і трудового процесу щодо кожної окремої професії, а не лише на останньому робочому місці, як було зазначено в санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці [PERSON] Зазначена санітарно-гігієнічна характеристика умов праці, складена 09.11.2012 р Охтирською санітарно-епідеміологічногю станцією Держасанепідслужби України, що складена з порушенням встановленого Порядку, була використана Центральною лікарсько-експертною комісією клініки профзахворювань Державної установи «Інститут медицини праці Академії Медичних наук України» при встановленні діагнозу [PERSON] т при встановленні зв»язку такого захворювання з умовами праці на Качанівському газопереробному заводі. Крім того, як зазначалось судом раніше, в медичному висновку Центральної лікарської експертної комісії Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Національної академії Медичних наук України» № 461942 від 25.12.2012 р. в обґрунтування діагнозу Професійного захворювання зазначено, що при винесенні рішення були враховані дані, зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці № 190202-8 від 09.11.2012 р., де відмічено перевищення ГДК аліфатичних вуглеводнів в результаті чого хворий зазнав на виробництві впливу аліфатичних непредельних (ненасичених) вуглеводнів. Однак, у санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці від 09.11.2012 р. на робочому місці слюсаря з ремонту технологічних установок наявна шкідлива речовина - вуглеводні аліфатичні насичені С1-С10, на підставі протоколу дослідження № 7-13411 від 21.11.2011 р. Згідно протоколу проведення досліджень повітря робочої зони № 7-13411 НДІ гігієни праці та профзахворювання ХНМУ при проведенні атестації робочого місця на робочому місці слюсаря з ремонту технологічних установок [PERSON] наявна хімічна речовина у повітрі робочої зони - вуглеводні аліфатичні в перерахунку на «С», які згідно листа НДІ гігієни праці та профзахворювання ХНМУ № 08-031179 від 22.10.2013 р. є вуглеводнями аліфатичними насиченими С1-С10 в перерахунку на «С», а відповідають ГСТУ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» п.1102. Тобто, висновок Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність впливу на [PERSON] на робочому місці аліфатичних непредельних (ненасичених) вуглеводнів. суперечить даним, викладеним в санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці останнього та протоколі проведення досліджень повітря робочої зони № 7-13411 НДІ гігієни праці та профзахворювання ХНМУ Згідно роз»яснень, наданих Науково-дослідним і проектним інститутом ПАТ «Укрнафта» м.Івано-Франківськ 27.11.2013 р. за № 14-44238 утворення ненасичених вуглеводнів в процесі підготовки нафти малоймовірне, оскільки в сирій нафті ненасичені вуглеводні практично відсутні, а реакції утворення ненасичених вуглеводнів відбуваються при температурах вище 400 градусів по Цельсію в присутності різних каталізаторів, що не відбувається при підготовці нафти, оскільки підготовка нафти відбувається з невисоких температур і є фізичним процесом, а не хімічним процесом - в результаті якого може відбуватися перетворення та утворення нових хімічних сполук. Також у оскаржуваному медичному висновку міститься посилання на те, що хворий працював на виробництві, яке пов»язано із процесом переробки нафти, яка відноситься до ПА групи канцерогенності для людини, існує висока вірогідність його експонування сажою, тетрахлоретиленом, які можуть викликати рак стравоходу, внаслідок їх потрапляння в органи травлення при заковтуванні із слиною та вдиханні. Відповідно до тих же роз»яснень Науково-дослідного і проектного інституту м.Івано-Франківськ тетрахлоретилен - галогенопохідна етилену (аліфатичного ненасиченого вуглеводню), застосовується в якості розчинника для смол, в типографії при сухому чищенні, для обезжирювання, виробництва хладону. В природі практично не зустрічається, оскільки для його отримання необхідні спеціальні умови (каталізатор, великі температури тощо). Сажа - продукт неповного згорання чи термічного розкладання вуглеводнів в неконтрольованих умовах. В сирій нафті сажа не зустрічається та в ході підготовки та переробки нафти сажа не утворюється. Посилання лікарської комісії в оскаржуваному рішенні на те, що [PERSON] працював в умовах, пов»язаних з переробкою нафти, не відповідає даним, що містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, де зазначено, що видами діяльності Качанівського газопереробного заводу ПАТ «Укрнафта» є добування сирої нафти добування природного газу, будівництво житлових і нежитлових будівель. Відповідно до Положення про Качанівський газопереробний завод головною метою ГПЗ є переробка газу і підготовка нафти, підготовка і переробка газового конденсату. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що при встановленні професійного характеру захворювання [PERSON] Центральною лікарсько-експертною комісією ДП «Інститут медицини праці НАМН України» не були належним чином враховані умови праці [PERSON], оскільки викладенні в обґрунтування медичного висновку обставини щодо умов праці не відповідають даним санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на робочому місці [PERSON], та прийнятий без врахування особливостей виробничого процесу на Качанівському газопереробному заводі і безпосередньо в Цеху підготовки та стабілізації нафти, де працював [PERSON] Крім того, в силу положень Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 р.,віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедур встановлення зв»язку захворювання з умовами праці та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1662 від 08.11.2000 р. Діагноз, який встановлений [PERSON], Cr стравоходу, гр.2 ст.3 стан після поліхіміотерапії інтоксикаційний та больовий синдром, відсутній в переліку професійних захворювань. Відповідно до ст..14 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Перелік професійних захворювань за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров»я, затверджується Кабінетом Міністрів України. В окремих випадках Фонд соціального страхування від нещасних випадків може визнати страховим випадком захворювання, не внесене до переліку професійних захворювань, передбаченого ч.5 цієї статті якщо на момент прийняття рішення медична наука має нові відомості, які дають підстави вважати це захворювання професійним. З огляду на викладені вище судом обставини, аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці [PERSON] за № 190202-8 від 09.11.2012 р., надана Охтирською санітарно-епідеміологічною станцією, не відповідає Порядку складання та вимогам до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених наказом Міністерства охорони здоров»я № 614 від 13.12.2004 р., а отже є незаконною. Зазначена санітарно-гігієнічна характеристика була врахована при складанні медичного висновку і прийнятті рішення щодо наявності у [PERSON] професійного захворювання, що могло вплинути на його суть. Викладені у медичному висновку обґрунтування, на підставі яких Центральна лікарсько-експертна комісія ДП «Інститут медицини праці НАМН України» прийшла до висновку про професійність захворювання [PERSON] не відповідає умовам праці на робочому місці останнього, що обов»язково повинні враховуватись при встановленні професійності захворювання згідно з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. При встановленні діагнозу [PERSON] не був врахований Перелік професійних захворювань, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1662 від 08.11.2000 р. А отже, на думку суду, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved