Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

25.03.2013 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати житловий будинок, надвірні споруди та прилеглу земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS], спільним майном подружжя. Крім того, визнати право на спадкування 33,2 % спільного майна подружжя у вигляді спірного будинку з навідними спорудами та прилеглої земельної ділянки. Також, зобов'язати приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] видати позивачу свідоцтво про право на спадкування вищевказаної частки майна. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок було збудовано спадкодавцем та відповідачкою за час перебування у шлюбі. Провадження у спадковій справі здійснювала приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу [PERSON], якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині 50 % житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки розташованих за вище зазначеною адресою, з підстав ненадання позивачем правовстановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно. Відповідачка по справі відмовилась визнати будь-яке право позивача на зазначене спірне майно. У зв'язку з вище викладеним позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того, [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом (а.с.93-96) та просила суд відмовити в повному обсязі в вимогах [PERSON] в зв'язку з тим, що особа, яка померла - не був спадкоємцем, тобто не мав прав та обов'язків на вищезазначене майно; також просила визнати її власником на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва на момент набуття права власності 16 листопада 2005 року за договором дарування, а також визнати право на спадкування 66,6 % спільного майна подружжя у вигляді земельної ділянки, тобто 2,93 га земельної ділянки за законом, розташованої в с. Бакша, Савранського району, Одеської області, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Зобов'язати приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] видати позивачу за зустрічним позовом свідоцтво про право на спадкування 66,6 %, тобто 2,93 га земельної ділянки за вище зазначеною адресою, стягнути з [PERSON] судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що до 19.01.2000 року вона та її син проживали за адресою: [ADDRESS], яка належала їй особисто на праві приватної власності. 19.01.2000 року між [PERSON] та позивачкою за зустрічним позовом було укладено шлюб. 16.11.2005 р. після продажу своєї особистої приватної квартири за вище зазначеною адресою, за договором дарування [PERSON] придбала земельну ділянку, площею 0,1265 га, в тому числі сільськогосподарських угідь 0,0270 га, розташовану в [ADDRESS]. На придбаній земельній ділянці була розташована забудова - будинок площею 0,0270 га, яка на момент придбання не була зареєстрована належним чином, тому не вказана в договорі дарування. Після придбання вищезазначеної власності позивачці потрібні були кошти, для оформлення належним чином придбану власність. Чоловік [PERSON] на той час хворів на що, теж потрібні були кошти. Його діти не надавали допомоги та невідомо де знаходились. Позивачка за зустрічним позовом змушена була продати частку своєї придбаної земельної ділянки. [PERSON] проти цього не заперечував. Кошти на придбання будинку були позивачки та її дітей, за раніше продану квартиру, яка була приватною власністю позивачки. При цьому [PERSON] розповів, що він при розірванні шлюбу з першою дружиною, яка мешкає в с. Бакша, Савранського району, Одеської області, відказався від своєї частки в вище зазначеному будинку на користь своїх дітей, [PERSON] та [PERSON] 27.05.2010 року виконавчий комітет Нерубайської сільської ради Біляївского району Одеської області видав [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок та всі споруди, які розташовані на земельній ділянці, за адресою [ADDRESS]. За час шлюбу з [PERSON] він ніколи не заперечував проти того, що позивачка продала свою власну квартиру і придбала земельну ділянку з будинком, що зареєструвала на своє ім`я, як приватна власність, придбана за договором дарування. Земельна ділянка 4,39 га, розташована в с. Бакша, Савранського району, Одеської області - вона підлягає розподілу за законом. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник підтримали первісний позов та просили суд ухвалити відповідне рішення про його задоволення в повному обсязі при цьому заперечували проти задоволення зустрічного позову та просили відмовити в його задоволені. Представник відповідачки за первісним позовом до судового засідання не з`явився про причини не явки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.173). Раніше у судових засіданнях він заперечував проти задоволення первісного позову, а також уточнив, що на позовних вимогах за зустрічним позовом щодо визнання права на спадкування 66,6 % спільного майна подружжя у вигляді земельної ділянки, тобто 2,93 га земельної ділянки за законом, розташованої в с.Бакша, Савранського району, Одеської області, яка є спільною сумісною власністю подружжя та щодо зобов'язання приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] видати позивачу за зустрічним позовом свідоцтво про право на спадкування 66,6 %, тобто 2,93 га земельної ділянки за вище зазначеною адресою - не наполягає, тому просив зазначені вимоги позову не розглядати, а в іншій частині зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] до суду надійшов лист, в якому просила слухати справу у її відсутність, розгляд справи залишила на розсуд суду (а.с.84). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.1984 р., [PERSON] народився [INFO], у графі батько зазначений [PERSON], а графі мати - [PERSON] (а.с.6). 29.01.2000 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після шлюбне - [PERSON]), актовий запис №71, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради (а.с.63). Позивачем за первісним позовом зазначено, що після смерті [PERSON], залишився житловий будинок, разом з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок на ім'я померлого (а.с.8). Як вбачається з довідки № 4059 від 26.12.2012 року виданої виконавчим комітетом Нерубаської сільської ради Біляївського району Одеської області, про те, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав по день смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с.48). Згідно довідки №14 від 03.01.2013 р., житловий будинок за адресою: [ADDRESS], числиться за [PERSON], згідно запису в по господарській книзі № 37, особовий рахунок [NUMBER] та на даній житловій площі були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.49). На підставі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може погодиться з доводами позивача та його представника про те, що після смерті батька позивача за первісним позовом відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який був збудований його батьком та відповідачкою за первісним позовом за час перебування їх у шлюбі. Як вбачається з договору дарування від 16.11.2005 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1265 га, в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,0955 га, з них ріллі - 0,0955 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями - 0,0270 га, розташована в [ADDRESS] (а.с.98). Як зазначила [PERSON] у судовому засіданні, на зазначеної вище земельної ділянки був розташований будинок, придатний до проживання, але який не був зареєстрований належним чином, що також підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Через деякий час відповідачка за первісним позовом зареєструвала вказаний будинок належним чином. Той факт, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 27.10.2010 року (а.с.99); - державним актом на право власності на земельну ділянку, зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №512100001003061 (а.с.100); - витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №26258578 від 31.05.2010 року (а.с.103); - технічним паспортом від 12.11.2009 року, в якому власником вказано [PERSON] (а.с.104). Суд не приймає до уваги пояснень свідка [PERSON] так як, вони спростовуються поясненнями [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], а також матеріалами справи. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Суду не було надано позивачем за первісним позовом доказів того, що спірний житловий будинок зазначений вище, належав [PERSON], не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищезазначене майно. Відповідно до ст. 57 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, майно набуте нею, ним за час дарування або порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Тому при спільному проживанні і після смерті [PERSON], відповідачка за первісним позовом являється особистим власником майна. Таким чином, суду не було доведено, що у [PERSON] виникло право власності на зазначений вище житловий будинок, а тому вказане право власності на спадкове майно не може входити до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], так як вказаний житловий будинок був зареєстрований за [PERSON] та належить їй на праві приватної власності відповідно до договору дарування, тому суд приходить до висновку про неможливість визнання за [PERSON] права спадкування на частку вище зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, а також визнання зазначеного майна спільним майном подружжя. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON], то суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню, оскільки суду не було надано обґрунтованих та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог відносно новоствореного майна та об'єктів незавершеного будівництва на момент набуття права власності 16 листопада 2005 року за договором дарування. Крім того, суд не входить в розгляд позовних вимог за зустрічним позовом щодо визнання за [PERSON] права на спадкування 66,6 % спільного майна подружжя у вигляді 2,93 га земельної ділянки за законом, розташованої в с. Бакша, Савранського району, Одеської області, яка є спільною сумісною власністю подружжя та щодо зобов'язання приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] видати позивачу за зустрічним позовом свідоцтво про право на спадкування 66,6 %, тобто 2,93 га земельної ділянки за вище зазначеною адресою, так як представник позивачки за зустрічним позовом відмовився від зазначених позовних вимог у судовому засіданні. Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed