Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Луцької міської ради. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10.10.2008 року по 05.07.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток неповнолітньої дитини. Просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просила суд, позов задовольнити. Прокурор Ніценко О.В. в судовому засіданні підтримала позовну заяву з підстав в ній зазначених, суду пояснила, що вважає за доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Представник третьої особи Андрусік О.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судове оголошення в пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 10.10.2008 року по 05.07.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 8). Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої дитини (а.с. 8). Згідно п.2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Із змісту ст. 150 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON], що проявляється в тому, що відповідач не забезпечує необхідного догляду дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не сплачує визначені судом розмір аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість (а.с. 11). Зазначені обставини підтверджуються дослідженими судом доказами. Зокрема, як вбачається з висновку служби у справах дітей Луцької міської ради від 04.11.2013 року за № 176 [PERSON] ухиляється від виховання та матеріального утримання неповнолітньої дитини [PERSON], оскільки взагалі її не відвідує, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не сплачує аліментів, не цікавиться її життям, Позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини є доцільним та в інтересах останньої. (а.с. 4). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.11.2013 року №686-1 зазначений висновок служби у справах дітей затверджено (а.с. 3). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не з?являється за місцем навчання дитини, не цікавиться її навчальним та виховним процесом (а.с. 12, 13). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], заборгованість по сплаті аліментів становить 4200 грн. (а.с. 11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] також підтвердили ту обставину, що відповідач після народження дитини жодного разу її не відвідував, не вчиняв будь-яких дій які підтверджували його заінтересованість щодо життя свого сина. Отже, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved