Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

В жовтні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної шкоди заподіяної товаром неналежної якості в розмірі 47552 грн.. В обґрунтування позову посилався на те, що 25.07.2008 року ним було придбано у ФОП [PERSON] будматеріали, а саме євро шифер «Гутаніт» на суму 21805 грн. Відповідач гарантував якість євро шиферу протягом 15 років, але після монтажу вказаного матеріалу за адресою [ADDRESS], виявилося, що він має заводський брак, а саме фарбування шиферу змивається дощем. Усунути виявлені недоліки неможливо оскільки, в місцях де фарбування змито, шифер руйнується і відбувається його розшарування. Вартість ремонту покрівлі складає 25717 грн.. При зверненні до ФОП [PERSON], в період строку гарантії, з проханням про заміну єврошиферу на аналогічний належної якості йому було відмовлено, а письмові звернення залишені без відповіді. Посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» просив, стягнути з відповідача ФОП [PERSON] в рахунок відшкодування збитків за бракований матеріал 21805 грн., в рахунок відшкодування збитків, як оплату за проведення будівельних робіт 25717 грн. Уточнюючи позовні вимоги зазначив, що оскільки відповідачем частково відшкодовані збитки за бракований будматеріал, просив стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на його користь сплачені за товар неналежної якості кошти в сумі 13805 грн. в рахунок відшкодування збитків за бракований будматеріал та 25717 грн. в рахунок відшкодування збитків, як оплату за проведення будівельних робіт. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Відповідач та його представник проти позову заперечували. Після відновлення провадження у справі відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У своїй заяві від 16.12.2013 року відповідач просив відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю прибути у судове засідання, при цьому не надав доказів про поважні причини неявки. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.06.1997 року зареєстрованого в реєстрі за №2-1624 зареєстрованого в Очаківській філії ММБТІ 09.07.1997 року за №1863 є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що позивач 20.07.2008 року придбав у ПП [PERSON] «[INFO]» євро шифер «Гутаніт» 0,91х2,00 (красний) - 286 шт., цвяхи (200 шт.) - 31 уп., коньок красний - 25 шт., всього на суму 21805 грн., що підтверджується копією накладної від 25.07.2008 року та копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 25.07.2008 року №103. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20.11.2013 року №6-7 експерт зазначив, що причиною вимивання, відлущування і відшарування шару забарвлення гофрованого шару «Guttanit» покрівлі житлового будинку [ADDRESS] є атмосферні опади, перепади температури зовнішнього повітря (заморожування-розтавання), а також вплив прямих сонячних промінів. Відновлення штатного шару забарвлення бітумних покрівельних листів «Guttanit» шляхом прямого пофарбування листів лакофарбовими матеріалами неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. А відповідно до положень ч.1 ст. 14 цього Закону споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Продукція, на яку актами законодавства або іншими нормативними документами встановлено обов'язкові вимоги щодо забезпечення безпеки для життя, здоров'я споживачів, їх майна, навколишнього природного середовища і передбачено нанесення національного знака відповідності, повинна пройти встановлену процедуру оцінки відповідності. Згідно положень ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів"споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави для відшкодування майнової шкоди, а саме - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 16 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що шкода, завдана життю, здоров'ю або майну споживача дефектною продукцією або продукцією неналежної якості, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, якщо законом не передбачено більш високої міри відповідальності. Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем). При цьому на такого споживача покладається обов'язок довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими шкодою та дефектом. Крім того ст. 1209 ЦК України передбачено, що продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини, а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару (результатів робіт, послуг). Статтею 1210 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок недоліків товарів, підлягає відшкодуванню, за вибором потерпілого, продавцем або виготовлювачем товару. Шкода, завдана внаслідок ненадання повної чи достовірної інформації щодо властивостей і правил користування товаром, підлягає відшкодуванню відповідно до частини першої цієї статті. Суд не приймає до уваги твердження відповідача, надані в судовому засіданні, що пошкодження шиферу могло статися через недотримання вимог до монтажу оскільки, як зазначено у вказаному висновку експерта від 20.11.2013 року №6-7, пошкодження лакофарбового шару бітумних листів «Guttanit» не є наслідком виконання монтажних робіт. Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача коштів за товар неналежної якості в рахунок відшкодування збитків за бракований будматеріал є обґрунтований та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про відшкодування збитків, як оплату за проведення будівельних робіт, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20.11.2013 року №6-7 вбачається, що вартість робіт з монтажу складає 22883,20 грн. в тому числі ПДВ - 20% =3813,87 грн. Зі змісту позовної заяви, позивача та його представника вбачається, що до теперішнього часу [PERSON] вказаних робіт по заміні шиферу не виконував. Отже, розмір податку на додану вартість в сумі 3813,87 грн. не підлягає врахуванню при визначенні вартості ремонтних робіт. Отже, позов в частині вимоги про відшкодування збитків, як оплату за проведення будівельних робіт, підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вище викладене суд приходить до переконання, що позов [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди заподіяної товаром неналежної якості є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню - в частині відшкодування збитків за бракований будматеріал в сумі 13805 грн. та відшкодування збитків, як оплату за проведення будівельних робіт в сумі 19069,33 грн. тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 32874 грн. 33 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial