Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-12 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 25.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 050/35-443, згідно якого банк надав останньому кредит в розмірі 11 000, 00 доларів США, зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 14.12.2009 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, 25.12.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна № 050/1-1223, а саме: транспортного засобу типу автобус-D, марки IVEKO, реєстраційний № [NUMBER]. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, 25.12.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] також було укладено договір застави рухомого майна № 050/1-1224, а саме: транспортного засобу типу автобус-D, марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний № [NUMBER]. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 28.08.2013 року, [PERSON] заборгував позивачу 3 564, 26 доларів США, що становить 28 489, 13 грн., з яких: 2 279, 04 доларів США, що становить 18 216, 37 грн. - заборгованість за кредитом; 1 132, 94 доларів США, що становить 9 055, 61 грн. - заборгованість за відсотками; 145, 28 доларів США, що становить 1 161, 19 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 7, 00 доларів США, що становить 55, 95 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути солідарно з відповідачів вищевказану суму боргу. В судове засідання представник позивача Савченко І.Ю. не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджують матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено та доведено матеріалами справи, що 25.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 050/35-443, згідно якого банк надав останньому кредит в розмірі 11 000, 00 доларів США, зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 14.12.2009 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 5 - 6, 7). Також, в забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, 25.12.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави майна № 050/1-1224, предметом якого є належне [PERSON] рухоме майно, а саме: транспортний засіб типу автобус-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 312 SPRINTER, рік випуску 1996, білого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. (а.с. 8 - 9). Відповідач [PERSON] належно не виконував свої зобов'язання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, станом на 28.08.2013 року заборгував позивачу 3 564, 26 доларів США, що становить 28 489, 13 грн., з яких: 2 279, 04 доларів США, що становить 18 216, 37 грн. - заборгованість за кредитом; 1 132, 94 доларів США, що становить 9 055, 61 грн. - заборгованість за відсотками; 145, 28 доларів США, що становить 1 161, 19 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 7, 00 доларів США, що становить 55, 95 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків (а.с. 12 - 13). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Згідно ст.ст. 572, 589, 590 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому вимога позивача про стягнення боргу з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення боргу з [PERSON] (боржника), та в задоволенні позовних вимог до [PERSON] (заставодавця) слід відмовити, оскільки вимоги про звернення стягнення на заставне майно позивачем заявлено не було. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме відповідним платіжним дорученням.

Outcome: partial