Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна. При цьому позивач посилається на те, що 07.06.2001 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 502/1000 частин квартири [ADDRESS] за № 1307. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу № 1307 від 07.06.2001року укладеного на Товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг». Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином за останньою відомою суду адресою, причин своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом згідно рішення апеляційного суду Одеської області, відповідно до якого вона є спадкоємцем та їй був визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на протязі одного місяця з дня набирання рішенням суду законної сили. Вказане підтверджується копією рішення апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2013 року. Позивач звернулась до П'ятої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], однак нотаріус в усній формі відмовив їй, посилаючись на те, що для оформлення спадщини після [PERSON] необхідно в судовому порядку визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07.08.2001 року дійсним. 07.06.2001 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 502/1000 частин квартири [ADDRESS] за № 1307. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу № 1307 від 07.06.2001року укладеного на Товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг». Також вказаний договір було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» від 13.09.2001 року. Між сторонами по договору було виконано всі умови договору, тобто [PERSON]та [PERSON] сплатили обумовлену вартість квартири а [PERSON] звільнила квартиру та знялася з реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомості стало обов'язковим починаючи з 1 січня 2004 року у зв'язку із вступом в силу нового Цивільного Кодексу України, на підставі якого видано Інструкцію «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджену Наказом Мінюсту України № 20/5 від 03.03.2004 р., яка використовується нотаріусами при вчинені дій з посвідчення відповідного правочину. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України № 1956-XII «Про товарну біржу» від 10.12.1991 р., угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, то угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на час укладення біржового Договору купівлі продажу нерухомого майна № 1307, а саме 07.08.2001 року, - було додержано вимоги законодавства щодо форми договору. Окрім того, 13.09.2001 року зазначений договір, як підставу виникнення права власності на зазначену квартиру, було належним чином зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», про що зроблено запис № 492-стр78-кн.419пр. Вказане підтверджується відповідним записом на договорі купівлі-продажу від 07 вересня 2001 року. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 1307, яка розташована в [ADDRESS] загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м., кв.м.:3-жила, 4-жила, 2-кухня, 1-веранда, яка в цілому складається із трьох кімнат, жилою площею 33,8 кв.м. і підсобних приміщень, загальною площею 60,9 кв.м., корисною площею 60,9 кв.м., укладений на Товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved