Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-02 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 05 листопада 1988 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні характери, погляди на життя та сімейні стосунки, втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом тривалого часу разом не проживають, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають намір створити інші сімї. Позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально і тому має бути розірваний. Позивач у судове засідання не зявилась, але надала на адресу письмову заяву від 03 грудня 2013 року, у якій просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.11). Відповідач, будучі належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась. Про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.10). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 05 листопада 1988 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії ІІ-АП № 458271, актовий запис № 33, видане виконкомом Островської сільської ради Первомайського району Кримської області (а.с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати позивач просила не стягувати з відповідача.

Outcome: approved