overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

13.09.2013 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. Згідно позову, сторони по справі мають спільного сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем, та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач був допитаний в порядку судового доручення, оскільки знаходиться в місцях позбавлення волі. Згідно наданих ним пояснень, позов він визнає та не заперечує проти задоволення позову. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання сина є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

18 жовтня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.10.2003 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 441 .Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO] Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім’ї є несумісність характерів. Позивач [PERSON]просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 441, після розірвання просить залишити прізвище «Гусар». Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі , зазначивши, що місяць він та позивач намагалися поновити стосунки ,але це подружжю не вдалося. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 жовтня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 441 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO] (а.с. 6-7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивач не бажає в подальшому жити разом з відповідачем, прийняті судом міри по примиренню подружжя до позитивних наслідків не привели , тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред’явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім’ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище – [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту судового рішення ,на що потребується значний проміжок часу,суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини судового рішення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 25.05.2007 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з: заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 31.10.2013 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі 17995,36 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом – 4825,92 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 9216,06 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 2858,36 грн.; - штрафу (фіксована частина) – 250 грн.; - штрафу (процентна складова) – 845,02 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача в особі [PERSON] не з’явилася, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які є у справі. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

14 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.07.1976 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 226 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачкою не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім’ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 03 липня 1976 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 226 (а.с. 8), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред’явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім’ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище – [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказала, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.10.201 виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини подружжя фактично не підтримують більше року. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, в ньому зазначених. Пояснила, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги одне до одного. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, підтвердивши обставини, вказані в позовній заяві. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 209707, виданого 29 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9 (ар.с.5). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 179430, виданого 22.11.2011 Солоненською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 19 (ар.с. 6). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують більше року, не мають наміру на збереження шлюбу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно заяви позивача суд залишає [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу - “Горбашко”. [PERSON], як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених витрат, зокрема судового збору у розмірі 229,40 грн. (ар.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 23.05.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з: заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 31.10.2013 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 18 155,56 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом – 7791 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 7080,43 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом – 2181,48 грн.; - штрафу (фіксована частина) – 250 грн.; - штрафу (процентна складова) – 852,65 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача в особі [PERSON] не з’явилася, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які є у справі. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 13.03.2002 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 41 по вул. Дніпровська в с. Вільноандріївка, Вільнянського району, Запорізької області. Позивач син спадкодавця. В встановлений законом термін не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини так як оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок відсутній. За такими ж самими підставами в даний час йому було письмово відмовлено у нотаріальній конторі в оформлені спадщини. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи попереджені належним чином. До суду подали заяву про визнання спадщини. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи 13.03.2002 року померла [PERSON].. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 41 по вул. Дніпровська в с. Вільноандріївка, Вільнянського району, Запорізької області. Позивач син спадкодавця. В встановлений законом термін не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини так як оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок відсутній. Михайлівська сільська рада на отримання спадкового майна не претендує. Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно дол. ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, посилаючись на те, що 10 лютого 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.02.2007 року серія 1-КИ № 066706. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], 13.08.2007року народження та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON] та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з’явилась, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з’явився, однак письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що що 10 лютого 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.02.2007 року серія 1-КИ № 066706 (а.с.4). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], 13.08.2007року народження та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім’ї. Позивачка заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім’ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в шлюбі із [PERSON], який 25 серпня 2007 року зареєстрований в Млиниській сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №08. Від шлюбу 09 липня 2010 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розпаду сім`ї послужило те, що відповідач влаштовує безпричинні сварки, не займається вихованням сина, не поважає позивачку як дружину, сім»ю матеріально не забезпечує, тривалий час спільно не проживають. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно, збереження його є неможливим, поскільки суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві,просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім»я розпалась остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає, у зв»язку з цим шлюб слід розірвати, малолітнього сина залишити на вихованні матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2007 року в Млиниській сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 8. Від шлюбу 09 липня 2010 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 600.00 грн., який мотивує тим, що неповнолітній син перебуває на її утриманні, їй матеріально важко утримувати дитину, відповідач тривалий час не надає будь якої матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600.00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, заявив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина, але в сумі меншій, ніж вказала відповідачка, поскільки в даний час ніде не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-СГ № 241332 батьками неповнолітнього [PERSON] є сторони по справі. Поскільки, відповідач не виконує свого обов”язку щодо утримання дитини, враховуючи стан здоров”я та матеріальне становище відповідача та дитини, а також те, що відповідач тривалий час працював в Російській Федерації, а в даний час ніде не працює, то позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

27.09.2013 позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -сина [PERSON],[INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на її утримання не надає, син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, згідно якої позов підтримує, справу просить розглядати без її участі, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]Ю.в судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання сповіщався повісткою, направленою рекомендованим листом, лист відповідач отримав, що підтверджується його особистим підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення.. Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач. Позивачка з неповнолітньою дитиною, яка знаходяться на її утриманні, мешкають разом. Відповідач відмовляється від надання допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження від 20.08.2007 ро,, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 980 від 20.08.2007 року (а.с.3), з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановив до стягнення на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. “Про судовий збір” підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved