Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль марки OPEL OMEGA 3.0І 24V, 1998 року випуску, кузов №W0L0VBP69W1031282, реєстраційний номер [NUMBER] та зняти з нього арешт, стверджуючи, що 01.06.2013 року вона надала у тимчасове безоплатне користування [PERSON] вище вказаний автомобіль, строк користування яким було визначено в один тиждень, але після сплину зазначеного вище строку користування відповідач [PERSON] відмовився повернути позивачу автомобіль, мотивуючи це тим, що відповідно до технічного паспорта ААС014655 від 21 квітня 2006 року власником автомобіля є [PERSON], а не позивач. Позивач з ствердженнями [PERSON] не погоджується і зазначила, що 17.04.2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивач придбала автомобіль марки OPEL OMEGA 3.0І 24V, 1998 року випуску, кузов №W0L0VBP69W1031282, реєстраційний номер [NUMBER] (п.1 договору), п.4 договору встановлено, що право власності у позивача, як покупця виникає з моменту підписання акту прийому-передачі, 17.04.2007 року був також складений акт прийому-передачі автомобіля, згідно якого [PERSON] передав позивачу, а позивач прийняла у нього вище вказаний автомобіль, тобто право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 17.04.2007 року. Крім того, реалізувати своє право власності на автомобіль позивач не в змозі, оскільки як стало їй відомо на спірний автомобіль відділом ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві накладено арешт. Вказані обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним їй автомобілем, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, але надіслали на адресу суду заяви, в яких позов визнали в повному обсязі, підтвердили викладені в позові обставини, просять розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути без його участі у відповідності із вимогами законодавства України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС014655 належав автомобіль марки OPEL OMEGA 3.0І 24V, 1998 року випуску, кузов №W0L0VBP69W1031282, реєстраційний номер [NUMBER], 17.04.2007 року відповідно до укладеного сторонами договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] продав позивачу вище вказаний автомобіль за 35000 грн., що підтверджується розпискою і актом прийому-передачі автомобіля від 17.04.2007 року, що 01.06.2013 року позивач надала у тимчасове безоплатне користування на один тиждень відповідачу [PERSON] вище вказаний автомобіль, але останній відмовився повертати позивачу автомобіль, посилаючись на дані в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в якому власником автомобіля вказаний [PERSON] Суд вважає такі ствердження [PERSON] безпідставними в звязку з наступним. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 17.04.2007 року. При цьому, те що позивач не здійснила державної реєстрації автомобіля на своє імя не впливає на її право власності. Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів. Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно та про звільнення майна з-під арешту, тому суд вважає правомірною вимогу позивача про звільнення вище вказаного автомобілю з-під арешту. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, набула право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним автомобілем. На підставі викладеного,

Outcome: approved