Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Т.Б.М. –Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В позові позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 41599,61 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON]С з 28.09.2009 р. по 22.04.2009 р. перебував у трудових відносинах з позивачем, з 13.08.2012 р. обіймав посаду директора філії в м. Донецьку. Під час здавання-приймання матеріальних цінностей, отриманих під звіт відповідачем, позивачем було виявлено, що автомобіль «Опель Комбо», держ.номер АА 8906 ЕА, який був закріплений за [PERSON] на підставі наказу №733 від 27.08.2012 р., знаходиться у несправному стані та має ушкодження, на підставі чого було складно акт від 19.04.2013 р. Згідно акту дефектовки автомобіля від 19.04.2013 р., проведеного ТОВ «Бровари моторс», несправний стан автомобіля є наслідком халатного відношення особи (водія) до належної експлуатації автомобіля. Позивач вказує, що відповідно до п. 5.5. Положення про філію м. Донецьк директор філії несе матеріальну відповідальність згідно законодавства України. Відповідно до п. 2.26 Посадової інструкції для виконання обов’язків директору філії надається автомобіль, який він повинен використовувати належним чином, згідно встановлених норм і правил. 14.08.2012 р. з відповідачем укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідач своїм недбалим ставленням до виконання своїх посадових обов’язків наніс підприємству збитки у зв’язку з ремонтом автомобіля та його тривалим незастосуванням у господарській діяльності. Відповідно до ст.ст. 130, 134 КЗпП України позивач вказує, що відповідач несе матеріальну відповідальність у повному розмірі заподіяної з їх вини підприємству шкоди, на підставі вказаних норм закону просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в повному обсязі в розмірі 41599,61 грн. Позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій з посиланням на ті самі обставини, що викладені в позові. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі його середньомісячного заробітку в сумі 7323,00 грн. Представник позивача ТОВ «Т.Б.М. –Україна» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, наполягаючи на позовних вимогах, про явку до суду повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, позов не визнав. Представник відповідача - [PERSON] у судове засідання не з’явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав письмові заперечення на позовну заяву в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі наказу №78ВК від 28.09.2009 р. [PERSON] був прийнятий на посаду офіс-продукт-менеджера до Донецької філії ТОВ «ТБМ-Україна» з 28.09.2009 р.(а.с.4) На підставі наказу №95ВК від 19.08 2010 р. [PERSON] переведений на посаду виїзного менеджера Донецької філії ТОВ «ТБМ-Україна» з 25.08.2010 р.. На підставі наказу №045-ВК від 14.08.2012 р. [PERSON] переведений на посаду директора Донецької філії ТОВ «ТБМ-Україна» з 14.08.2012 р.. На підставі наказу №018-ВК від 22.04.2013 р. [PERSON] звільнений з посади директора Донецької філії ТОВ «ТБМ-Україна» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.(а.с. 5) 14.08.2012 р. між ТОВ «ТБМ –Україна» та [PERSON] був укладений договір №2Д-12 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 6). Відповідно до умов вказаного договору в порядку, та на умовах, визначених цим договором, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135-1 КЗпП України Працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості всіх переданих йому під звіт Товариством в установленому порядку товарно-матеріально цінностей та коштів, а також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й грошових коштів, а також за незабезпечення цілості тих ТМЦ й грошових коштів, що будуть передаватись йому під звіт Товариством протягом всього строку дії цього договору. Вказаним договором на Працівника покладений обов’язок дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою ТМЦ; при заподіянні шкоди Товариству, втрати переданих ТМЦ і грошових коштів, працівник відшкодовує шкоду (матеріальну і моральну) у повному обсязі за рахунок власних коштів; працівник несе відповідальність за зниження якості або псування з його вини товарів. Працівник не несе відповідальність, якщо шкода заподіяна не з його вини. Відповідно до наказу №733 від 27.08.2012 р. за [PERSON] закріплений вантажний малотоннажний автомобіль «Опель Комбо», державний номер [NUMBER] з 27.08.2012 р.(а.с.16). Вказаним наказом не передбачено, що автомобіль «Опель Комбо», державний номер [NUMBER], передається відповідачу під звіт або на зберігання, передбачено лише, що автомобіль був закріплений за відповідачем. [PERSON] про отримання автомобіля відповідачем 27.08.2012 р. позивач не надав. Відповідно до акту прийому-передачі без номеру від 23.01.2013 р., складеному в м. Донецьку, комісія в складі голови комісії [PERSON], членів комісії [PERSON], [PERSON] в присутності [PERSON], [PERSON], на підставі наказу №003-ВК від 11.01.2013 р. передала від [PERSON] [PERSON] автомобіль «Опель Комбо», держ.№ АА 8906 ЕА, технічний стан автомобіля «справний».(а.с. 17). Позивачем не надано відомостей щодо наказу №003-ВК від 11.01.2013 р., на підставі якого 23.01.2013 р. здійснена передача автомобіля. На письмову вимогу суду позивач не надав суду відомостей про кваліфікацію голови та членів комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх кваліфікацію як спеціалістів –автотехників, відомостей про їх посадове становище, їх посадових інструкцій, та наявність знань і освіти, необхідної для встановлення технічного стану автомобіля, також доказів перебування вказаних осіб, робочі місця яких знаходяться в м. Бровари Київської області, в м. Донецьку 23.01.2013 р., у тому числі, за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Т.Б.М.-Україна». Позивач не надав суду доказів, яким чином вказаний акт прийму-передачі від 23.01.2013 р. має відношення до наказу №733 від 27.08.2012 р., з якою метою автомобіль переданий [PERSON] на підставі акту від 23.01.2013 р., оскільки в акті таких відомостей не міститься. Відповідно до посадової інструкції директора філії, доданої позивачем до позову, в обов’язки директора філії входили обов’язки, пов’язані зі збільшенням частки присутності «Т.Б.М.» на регіональному ринку; забезпечувати рентабельність філії; забезпечувати виконання філією планових об’ємів продажу; вивчати та аналізувати вимоги клієнтів; шукати та залучати нових клієнтів; стабілізувати цільових клієнтів, виконувати планові обсяги продаж, забезпечувати в філії безпечні умови праці, пожарну безпеку. Відповідно до п. 2.26 цієї інструкції, на яку в позові посилається позивач, директору філії надається службовий автомобіль, який він зобов’язаний використовувати належним чином, відповідно встановлених норм та правил.(а.с. 8) Крім того, позивач вказує в позові, що автомобіль пошкоджений 19.04.2013 р., про що надав суду акт дефектовки автомобіля від 19.04.2013 р. (а.с. 20). Відповідно до наданої позивачем [PERSON] про перебування на балансі та балансову вартість авто на 19.04.2013 р., матеріально –відповідальною особою за автомобіль «Опель Комбо», державний номер [NUMBER] станом на 19.04.2013 р., тобто на дату спричинення шкоди позивачу був [PERSON] (а.с. 79). Позивач не надав суду доказів порушення [PERSON] при використанні автомобіля встановлених в Україні Правил дорожнього руху. Інших правил використання автомобіля «Опель Комбо», які б були порушені [PERSON], і про які [PERSON] був повідомлений, позивач суду не надав. Суд витребував у позивача сервісну книжку на автомобіль «Опель Комбо», державний номер [NUMBER], відомості про пройдені планові та позапланові технічні огляди, ремонти, та відомості про осіб, відповідальних за вказаний автомобіль та автомобільне господарство ТОВ «Т.Б.М.-Україна», посадові інструкції на вказаних осіб. Позивач не виконав в повному обсязі вимог суду, не надав суду сервісну книжку на автомобіль, відомості про проходження планових та позапланових технічних оглядів, відомості про осіб, відповідальних в ТОВ «ТБМ-Україна» за технічний стан вказаного автомобіля та автомобільне господарство. Позивач ні в первісному позові, ні в уточненому не надав суду розрахунку суми матеріальної шкоди, яку просить стягнути з відповідача. Відповідно до уточненого позову сума матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача складає 7323,00 грн. В позові позивач посилається на те, що своїм недбалим (халатним) ставленням до виконання своїх посадових обов’язків директор філії [PERSON] наніс підприємству збитки у зв’язку з ремонтом автомобіля та його тривалим незастосуванням у господарській діяльності товариства. Позивач у якості доказів вказаних доводів посилається на акт дефектовки автомобіля від 19.04.2013 р., рахунок ТОВ «Бровари-Моторс» від 19.04.2013 р. на суму 41599,61 грн. Рахунок БМ00002425 від 22.04.2013 року, виданий ТОВ «Бровари Моторс» на адресу платника ТОВ «Т.Б.М.-Україна». Вказаний рахунок не містить відомостей про його оплати та не підтверджує наявність та розмір дійсної матеріальної шкоди. В рахунку вказано, що він дійсний на протязі 2-х днів, тобто до 24.04.2013 року. Позивач звернувся до суду в липні 2013 року, рахунок від 22.04.2013 р.(а.с. 21) на цей час вже був недійсний. Крім того, позивач не спростував заперечень відповідача щодо цін на роботи та запчастини, вказаних в рахунку. Відповідно до рахунку ТОВ «Бровари Моторс» вказали вартість головки блоку циліндрів 19166,67 грн. без ПДВ, відповідно 23000,00 гривень з ПДВ. Відповідач надав суду відомості про те, що вартість головки блоку циліндрів на аналогічний автомобіль складає від 6337 грн. до 7051,00 грн., тобто більше ніж на 15000 грн. менше, ніж вказано в рахунку. Відповідно до ст.135-3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 р., обов’язковим при вирішенні такої категорій справ є наявність наступних доказів: - даних бухгалтерського обліку й інших документів про наявність і розмір прямої дійсної шкоди - матеріалів інвентаризації, актів ревізії та облікових документів, актів й інших документів про недостачу, зіпсування, втрату, знищення майна, висновку бюро товарних експертиз, довідок й інших документів про вартість майна, розмір зайвих грошових виплат, а також сум, витрачених на придбання, відновлення майна, задоволення претензій третіх осіб тощо. Якщо для з'ясування питання про розмір шкоди, обставин її заподіяння є потреба провести бухгалтерську чи іншу експертизу - призначити її з урахуванням думки осіб, які беруть участь у справі; - доказів про винне порушення працівником обов'язків за трудовим договором і наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила, час її виявлення, пояснень працівника, актів і доповідних записок службових осіб, матеріалів службових перевірок, вироку суду чи постанови органу розслідування, наказу за результатами перевірки даного випадку, висновків компетентних органів або експертизи про допущені порушення і причини шкоди, документів про коло трудових обов'язків працівника; - інших доказів, які мають значення для визначення виду матеріальної відповідальності і розміру сум, що підлягають стягненню, - договору про повну індивідуальну чи колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, довіреності чи іншого разового документа на одержання працівником під звіт матеріальних цінностей, даних про заподіяння працівником шкоди у нетверезому стані, розрахунків розподілу шкоди між членами бригади, довідок про тарифну ставку працівника при бригадній матеріальній відповідальності або його заробіток за два календарні місяці, які передували заявленню вимог про відшкодування шкоди, в інших випадках, про склад його сім'ї, наявність у працівника цінного майна (будинку, автомобіля тощо), підсобного господарства, інших доходів; дані про умови праці і зберігання матеріальних цінностей, доповідні записки працівника з цих питань. Відповідно до п. 3 «Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків», затвердженої Наказом Мінфіну України №69 від 11.08.1994 р., зареєстрованої в Мінюсті України 26.08.1994 р. за №202412 (далі – Інструкція по інвентаризації), проведення інвентаризації є обов’язковим при зміні матеріально-відповідальних осіб, при встановленні фактів псування цінностей (на день такого встановлення). Крім того, позивач не надав суду відомостей, чи проводилась інвентаризація вказаного автомобіля станом на дату закріплення його за відповідачем на 27.08.2012 р., станом на дату передання автомобіля відповідачу на 23.01.2013 р., та станом на повернення автомобіля від відповідача позивачу на 19.04.2013 р. На вимогу суду позивач надав суду «Відомість про перебування на балансі та балансову вартість авто на 23.01.2013 р.» та «Відомість про перебування на балансі та балансову вартість авто на 19.04.2013 р.». З вказаних відомостей вбачається, що: - станом на 23.01.2013 р. на дату підписання відповідачем акту приймання –передачі автомобіля балансова вартість автомобіля «Опель Комбо» державний номер [NUMBER], склала 17768,54 грн. - станом на 19.04.2013 р. на дату повернення відповідачем автомобіля позивачу балансова вартість автомобіля «Опель Комбо» державний номер [NUMBER], склала 16401,74 грн. - станом на 20.08.2013 р. на дату витребування відомостей судом балансова вартість автомобіля «Опель Комбо» державний номер [NUMBER], склала 14579,34 грн. Тобто відповідно до бухгалтерських даних позивача вартість автомобіля в період з 23.01.2013 р. по 19.04.2013 р. в період перебування автомобіля в користуванні [PERSON] зменшилась на 1366,80 грн. виключно за рахунок амортизаційних відрахувань, а не пошкодження автомобіля, що у разі наявності зменшення вартості по причинам пошкодження має бути відображено в бухгалтерському обліку позивача. Наданий позивачем [PERSON] дефектовки автомобіля, складений ТОВ «Бровари-Моторс», з підписами фізичних осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], не може бути прийнятий судом як доказ наявності вини відповідача, оскільки складений невідомими особами, щодо кваліфікації яких на вимогу суду відомостей не надано та невідомо, чи є вказані особи спеціалістами в галузі авто техніки та чи мають відповідну кваліфікацію для визначення причин його пошкодження. Крім того, вказаний акт складений без участі відповідача, якого позивач вказує як матеріально-відповідальну особу, та без запрошення відповідача для складання вказаного акту. Позивач також не надав суду доказів здійснення ремонту автомобіля, вартості здійсненого ремонту та не надав докази сплати за здійснений ремонт автомобіля, хоча посилається в позові як на підставу стягнення матеріальної шкоди – збитки, завдані у зв’язку з ремонтом автомобіля та його тривалим незастосуванням. Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надані докази наявності вини [PERSON] в пошкодженні автомобіля та його винних дій, докази наявності причинного зв’язку між діями або бездіяльністю [PERSON] та наслідками у вигляді пошкодження автомобіля позивача, докази наявності матеріальної шкоди в розмірі середньомісячного заробітку [PERSON]С, або в будь-якій іншій сумі, що є підставою для відмови у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-Україна» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі середньомісячного заробітку - 7323,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed