overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказало, що згідно з кредитним договором № б/н від 14.10.2008року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року має заборгованість у сумі 27079,56грн., яка складається з наступного: 14987,43грн. - заборгованість за кредитом; 10326,44грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1265,69грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27079,56грн. та понесені ним судові витрати у розмірі 270,79грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з урахуванням пояснень представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так у судовому засіданні встановлений той факт, що згідно з кредитним договором № б/н від 14.10.2008року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року має заборгованість у сумі 27079,56грн., яка складається з наступного: 14987,43грн. - заборгованість за кредитом; 10326,44грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1265,69грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідачем не належно виконуються умови договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позивних вимог, суд, стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-07 00:00:00

ВКРЖП «Ремонтник» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по утриманню будинку і прибудинкової території, в якому вказало, що позивач надає житлово-комунальні послуги з утримання будинків і прибудинкової території. Відповідач мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] і згідно з законодавством повинна брати участь у загальних витратах пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відшкодувати позивачу щомісячно плату з утримання будинку і прибудинкової території. Однак відповідач вказані обов'язки не виконувала, що привело до утворення заборгованості, яка за період з 01.05.2008 року по 01.08.2013 року складає 2303,86 гривень. Просило суд стягнути з відповідача суму заборгованості по утриманню будинку і прибудинкової території у зазначеному розмірі. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнала частково в межах 3-х річного строку позовної давності в сумі 1362,80грн. , про що подала письмову заяву. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно з п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, власник житла за рахунок власних коштів оплачуює всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS]; має заборгованість по утриманню будинку і прибудинкової території за період з 01.05.2008 року по 01.08.2013 року складає 2303,86гривень, яка на теперішній час не погашена. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає сума боргу в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 1362,80 гривень, оскільки позивачем не надано будь яких даних про поважність причин пропуску трирічного строку. Згідно зі ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позивних вимог, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 16.11.2012р., від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу) . У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, про що подав письмову заяву. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 19 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції батьком [PERSON], [INFO] являється [PERSON]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу. Судовий збір на корись держави суд вважає необхідним покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, в обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] його батько, сплачував на його утримання аліменти, в теперішній час він досяг повноліття, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів) на період навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден виплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини доходів. Зібраними по справі доказами встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Новолуганської селищної ради Артемівського району Донецької області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Згідно довідки Слов*янського коледжу №02/768 від 19.09.2013р., [PERSON] дійсно є курсантом 3 курсу відокремленого структурного підрозділу Національного авіаційного університету Слов*янського коледжу Національного авіаційного університету, знаходиться н анеповному забезпеченні, строк навчання до 30 червня 2015 року. Суд, враховуючи думку відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої сина на період навчання підлягають задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом курсантом 3 курсу відокремленого структурного підрозділу Національного авіаційного університету Слов*янського коледжу Національного авіаційного університету; не має самостійних доходів, що дозволяють забезпечити його матеріальні потреби, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач [PERSON] може надати матеріальну допомогу [PERSON] на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу. Судовий збір на корись держави суд вважає необхідним покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказало, що згідно з кредитним договором № б/н від 09.03.2006року відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року має заборгованість у сумі 24965,75грн., яка складається з наступного: 5938,80грн. - заборгованість за кредитом; 17361,91грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1165,04грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24965,75грн. та понесені ним судові витрати у розмірі 249,66грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з урахуванням пояснень представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так у судовому засіданні встановлений той факт, що згідно з кредитним договором № б/н від 09.03.2006року відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року має заборгованість у сумі 24965,75грн., яка складається з наступного: 5938,80грн. - заборгованість за кредитом; 17361,91грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1165,04грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідачем не належно виконуються умови договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позивних вимог, суд, стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-07 00:00:00

В грудні 2012 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанку звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог в представник позивача вказав, що 22.04.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без №., згідно якому відповідач отримав кредит в сумі 5 тис.грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Після отримання кредиту відповідач порушив умови кредитного договору у звязку з чим станом на 31.10.2012 року заборгованість по кредиту становить 13530.92 грн.. яка складається з наступного: 3995.53 грн. заборгованість за кредитом, 8414.87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 620.52 грн. штраф (процентна ставка). В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився двічі, про слухання справи повідомлений належним чином, про що в справі є поштові повідомлення, заперечень щодо позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. 22.04.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, за яким відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 5 тис. грн.. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Після отримання кредиту відповідач порушив умови кредитного договору у звязку з чим станом на 31.10.2012 року заборгованість по кредиту становить 13530.92 грн.. яка складається з наступного: 3995.53 грн. заборгованість за кредитом, 8414.87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 620.52 грн. штраф (процентна ставка). Всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач після отримання кредиту не виконує умови кредитного договору, що порушує права позивача, який є стороною вказаного договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Cторони по справі зареєстрували свій шлюб 23 лютого 2011 року (а/з № 01) в Скригівській сільській раді Горохівського району Волинської області. У даному шлюбі дітей не має . В зв'язку з тим, що вони не зійшлися характерами, не дійшли спільної думки у сімейних питаннях та у їх вирішенні. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, проживають окремо, шлюб існує формально, сім'я фактично розпалася, позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що 23 лютого 2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №01. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, ніяких спроб для примирення зі сторони відповідача не має, не підтримують ніяких сімейних стосунків, проживають окремо, а тому суд, вважає, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

16 серпня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 19 липня 2003 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 671. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 19 липня 2003року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08 серпня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітнього сина [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлену позовну вимогу та пояснила суду, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2010 року і на даний час відповідач проживає окремо від родини. Вихованням та утриманням сина не займається, не піклуються про стан його здоров'я, не турбується про його культурний та інтелектуальний розвиток, тобто не виконує своїх батьківських обов'язків. Також в своїй позовній заяві позивачка зазначила, що дитина постійно проживає з нею, вона здійснює догляд за нею, виховує, та забезпечує належні умови для проживання та всебічного розвитку. Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення судом позовних вимог позивачки. Відповідач та представник третьої особи - служби у справах дітей Сквирської райдержадміністрації у судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про дату, годину та місце судового розгляду справи. Оскільки в матеріалах справи містяться докази про те, що вони дійсно належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи, суд визнає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та представника третьої особи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивачки і прокурора, з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши надані докази судом встановлені наступні факти. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 25 травня 2009 року виконавчим комітетом Дулинської сільської ради Сквирського району Київської області [PERSON] народився [INFO] року, а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8 ). Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батьків, виховувати та утримувати свою малолітню дитину є підставою для повного задоволення позову. За ст.51 Конституції України батьки зобов?язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані: - виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, до своєї сім?ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Суд при вирішення заявлених позовних вимог враховує інтереси дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, протягом останніх трьох років сторони не підтримують сімейні стосунки і не ведуть спільне господарство. Шлюб носить формальний характер. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.05.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 15.01.2013 року (повторне). Від спільного проживання сторони дітей не мають. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх трьох років сторони не підтримують сімейні стосунки і не ведуть спільне господарство. Шлюб носить формальний характер. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved