Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-31 00:00:00

До Магдалинівського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, треті особи [PERSON], публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, йому на праві приватної власності належить транспортний засіб МЕRCEDES-BENZ GL 320, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], який був придбаний у [PERSON]. Вказане майно є предметом застави за договором застави транспортного засобу № 1110 від 15.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ ООД «Райфайзен Банк Аваль». У зв'язку з неможливістю погасити борг по кредитному договору № 014/79790/73/88411 від 15.02.2008 р., укладеному між ВАТ ООД «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], останній, за ініціативою банку, погодився на добровільну реалізацію заставленого автомобіля, та погашення боргу за рахунок коштів, отриманих від реалізації та 27 червня 2013 року, за ініціативою банку між [PERSON] та позивачем було укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля та здійснено відчуження транспортного засобу за ціною 367 678 грн., які в повному обсязі сплачені на рахунок заставодержателя ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», на погашення кредиту, відсотків за кредитним договором № 014/79790/73/88411. Згода АТ «Райфайзен Банк Аваль» на відчуження автомобіля була підтверджена листом Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк аваль» № 114-10-0-0015150, від 27.06.13 року. Після придбання вищевказаного автомобіля у приватну власність, позивачем були здійснені дії, направлені на зняття транспортного засобу з обліку та здійснення державної реєстрації права власності за Позивачем, однак при зверненні до реєстраційних органів УДАІ ГУМВС України в Одеській області позивачу стало відомо про наявність двох додаткових обтяжень відносно транспортного засобу, що унеможливило реалізацію прав власності позивача. Так, Позивачем було встановлено, що 26.09.2011 року Відповідачем, на підставі постанови ВГІ № 27975160 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, було здійснено обтяження всього рухомого майна [PERSON] Крім того, 14.11.2011 року Відповідачем було винесено постанову ВП № 27975160 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, згідно якої було здійснено обтяження автомобіля обтяження МЕRСЕDЕS-ВЕNZ GL 320, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], що належав [PERSON] З метою забезпечення прав Позивача, на володіння, користування та розпорядження придбаним транспортним засобом, Одеською обласною дирекцією «Райфайзен Банк Аваль» 31.07.2013 року на адресу Відповідача було направлено письмову заяву № 114-10-00/5998 від, згідно якої банківська установа прохала зняти арешт автомобіля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ GL 320, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], незважаючи на це відповідачем були повністю проігноровані вимоги, щодо зняття арешту з вищезазначеного автомобіля, на отриману заяву не було направлено жодної відповіді, в тому числі рішення щодо зняття арешту. Таким чином Позивач вважає, що ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", як стягувач-заставодержатель, маючи переважне право на задоволення вимог, реалізував таке право шляхом продажі автомобіля за згодою заставодавця [PERSON], що підтверджується змістом договору купівлі-продажу транспортного засобу, листом Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» № 114-10-0- 0015150, від 27.06.13 року про дозвіл на реалізацію майна, та квитанцією №0М0638219, про зарахування коштів від продажу транспортного засобу на поповнення поточного рахунку боржника [PERSON], для подальшого погашення кредиту, отже, вимоги ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", як стягувача, виконані, у зв'язку з чим підстави для існування обтяження автомобіля відсутні. Враховуючи вищевикладене, Позивач вважає, що перебування автомобіля під арештом на підставі вищенаведених постанов відповідача, порушує право власності позивача, яке було набуте у встановленому законом порядку, та просить зняти арешт. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява відповідно до якої просить справу розглядати буз його участи, позивні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також у разі не явки відповідача третіх осіб не заперечує проти заочного рішення по справі. Представника відповідача в судові засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим, про причину не явки до суду не повідомив. Треті особи в судові засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими, про причину не явки до суду не повідомив. Відповідно до заяви позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу належить транспортний засіб МЕRCEDES-BENZ GL 320, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], який був придбаний у [PERSON]. Вказане майно є предметом застави за договором застави транспортного засобу № 1110 від 15.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ ООД «Райфайзен Банк Аваль». У зв'язку з неможливістю погасити борг по кредитному договору № 014/79790/73/88411 від 15.02.2008 р., укладеному між ВАТ ООД «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON], останній, за ініціативою банку, погодився на добровільну реалізацію заставленого автомобіля, та погашення боргу за рахунок коштів, отриманих від реалізації та 27 червня 2013 року, за ініціативою банку між [PERSON] та позивачем було укладено договір купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля та здійснено відчуження транспортного засобу за ціною 367 678 грн., які в повному обсязі сплачені на рахунок заставодержателя ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», на погашення кредиту, відсотків за кредитним договором № 014/79790/73/88411., що в свою чергу підтверджується листами, які направлялись до відповідача від ВАТ ООД «Райфайзен Банк Аваль» та квитанцією сплати 367 678 грн. (а.с.10-18). Відповідно до ч.5 ст. 18 Закону України «Про заставу» «Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованнх застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін». Порядок передачу майна у заставу та звернення стягнення на це майно, визначений ст.ст. 572-597 ЦК України, Законами України «Про іпотеку», «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України «В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави)». Застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження". Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено ст.ст. 52-64 Закону України "Про виконавче провадження". Так, відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Позивач зазначає, що ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", як стягувач-заставодержатель, маючи переважне право на задоволення вимог, реалізував таке право шляхом продажі автомобіля за згодою заставодавця [PERSON], що підтверджується змістом договору купівлі-продажу транспортного засобу, листом Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк аваль» № 114-10-0- 0015150, від 27.06.13 року про дозвіл на реалізацію майна, та квитанцією №0М0638219, про зарахування коштів від продажу транспортного засобу на поповнення поточного рахунку боржника [PERSON], для подальшого погашення кредиту. Отже, вимоги ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", як стягувача, виконані, у зв'язку з чим підстави для існування обтяження автомобіля відсутні. Відповідно до ст. 60 Закону "Про виконавче провадження" встановлює, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином встановлено, що постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника порушують його права, як власника цього майна, в наслідок чого спір з даного приводу повинен вирішуватися в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України. Зазначені обставини підтверджуються вимогами п.2 ст. 114 ЦПК України (Виключна підсудінсть), згідно якої позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, як встановлено вищезазначений автомобіль перебуває за місцем проживання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved