Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

25 березня 2011 року Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», звертаючись з позовом до суду, відповідно до заявлених позовних вимог, просить зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 621,23 м2, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через ріку Дніпро в місті Києві за адресою: [ADDRESS], з наданням відповідачу компенсації у розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням, визначеної на підставі висновку експертизи. (а.с. 1-3) На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2011 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON] про зобов'язання звільнити земельну ділянку, з наданням грошової компенсації. (а.с. 4-5) Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 жовтня 2011 року, апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва задоволено. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2011 року - скасовано, передано питання щодо відкриття провадження по справі на новий розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва. (а.с. 34-35) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2013 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Садівницьке товариство «Сад-будівник». (а.с. 121-122) Представник позивача Корінна О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що на підставі рішення Київської міської ради від 28.12.2010 року №529/5341 «Про надання земельної ділянки Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від Садового товариства «Сад-Будівник» до залізниці Дарниця-Петрівка) у Дніпровському районі м. Києва» КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» надано в постійне користування зазначену у рішення земельну ділянку та видано державний акт від 14.02.2011 року (Серії [NUMBER]). З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16.12.2005 року Київською міською радою було прийнято Рішення «Про винесення траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» № 607/3068, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами і доповненнями), згідно якого КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв'язку із будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Серед цього переліку зазначено і земельну ділянку [ADDRESS] , яка входить до меж площі землі, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»і знаходиться на території Садівницького товариства «Локомотив» та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Відповідно до кадастрового номеру [NUMBER] зазначена земельна ділянка знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-Будівник» за адресою: [ADDRESS], площею 621,23 м2 і перебуває у фактичному користуванні [PERSON]. Враховуючи наявність у КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Мічурінець» до садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м. Києва від 14.02.2011 року (Серії [NUMBER]), у відповідача [PERSON] жодних прав на вказану земельну ділянку немає. КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» згідно наданої йому компетенції Рішенням Київської міської ради зверталось до відповідача щодо добровільного звільнення земельної ділянки з отриманням компенсацій, встановлених Рішенням Київської міської ради, однак у добровільному порядку відповідач [PERSON] відмовився від звільнення земельної ділянки, чим порушив права позивача, як землекористувача спірної земельної ділянки, що є підставою його звернення з даним позовом в судовому порядку, тому просить суд зобов'язати відповідачку [PERSON] земельну ділянку площею 621,23 м2, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через ріку Дніпро в місті Києві за адресою: [ADDRESS], з наданням [PERSON] компенсації у розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи, яка становить 419 051,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, пояснив, що відповідач є членом Садівницького товариства «Сад-будівник», в межах виділеної садівницькому товариству земельної ділянки, відповідачу передана у користування земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 621,23 кв.м.. Відповідач наголосив, що є добросовісним землекористувачем, ніяким чином не порушує права та інтереси позивача, оскільки відсутні правові підстави для припинення права відповідача на користування земельною ділянкою, однак, в свою чергу, позивачем не запропонував розмір грошової компенсації та/або іншу земельну ділянку, яка б влаштовувала відповідача, для вирішення даного спору в досудовому порядку, на даний час позивачем також не визначено розмір грошової компенсації та порядок її виплати, тому пред'явлення даного позову до суду є метою лише зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку без отримання будь-якої компенсації, чим порушуються права відповідача, який є добросовісним користувачем земельної ділянки, яка підлягає вилученню. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав необґрунтованості та безпідставності та спрямований на обмеження прав відповідача та протиправне позбавлення відповідача права користування земельною ділянкою. Представник третьої особи Садове товариство «Сад-будівник», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача Коріної О.В., відповідача [PERSON], представник відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. За положенням статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться за межами території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Рішення про розмежування земель державної і комунальної власності в межах населених пунктів приймають відповідні сільські, селищні, міські ради за погодженням з органами виконавчої влади, а за межами населених пунктів - органи виконавчої влади за погодженням з відповідними органами місцевого самоврядування. (п. 12 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України) Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів»від 16.12.2005 року № 607/3068, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 14.06.2007 року № 764/1425, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену; доручено КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»від імені Київської міської ради для забезпечення суспільних потреб м. Києва викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі, відповідно до законодавства та забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинки та інші споруди, адреси яких зазначені в додатку 1 до цього рішення на підставі матеріалів земельної інвентаризації та довідок садових товариств; попередити власників земельних ділянок, які підлягають викупу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, про їх викуп для суспільних потреб. (а.с. 59-60) Відповідно до Додатку 1 до рішення Київради від 16.12.2005 року №607/3068, затверджено Перелік земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - прокладання траси Подільського мостового переходу та лінії Київського метрополітену, до якого, серед іншого належить земельна ділянка [ADDRESS]. (а.с. 60) Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. (ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України) Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Київської міської ради «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Сад-будівник»до залізниці Дарниця-Петрівка) у Дніпровському районі м. Києва» від 28.12.2010 року № 529/5341, затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів (відрізок від садового товариства «Сад-будівник»до залізниці Дарниця-Петрівка) у Дніпровському районі м. Києва. (а.с. 69) 14 лютого 2011 року Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (серії [NUMBER]), на підставі якого Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» на підставі рішення Київської міської ради від 28.10.2010 року № 529/5341 надано у постійне користування земельну ділянку площею 6,3204 га на території Русанівських садів (відрізок від Садового товариства «Мічурінець» до Садового товариства «Рубін») у Дніпровському районі м.Києва, з цільовим призначенням - для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві. (а.с. 70) 17 лютого 2011 року рішенням Київської міської ради № 11/5398 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 16.12.2005 року № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м.Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів» доповнено примітки до Додатка 2 пунктом 7 наступного змісту: «При наданні компенсацій садівникам, садові ділянки яких знаходяться безпосередньо в зоні першочергової забудови Подільського мостового переходу і метрополітену в межах Русанівських садів, застосувати варіант повної грошової компенсації або варіант надання земельної ділянки в с. Биківня з виплатою вартості будівництва садових (дачних) будинків власними силами». (а.с. 63-64) Відповідно до Додатку 1 до рішення Київради від 17.02.1011 року № 11/5398, затверджено Перелік земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - прокладання траси Подільського мостового переходу та лінії Київського метрополітену, до якого, серед іншого належить земельна ділянка [ADDRESS]. (а.с. 63-64) 15 грудня 2010 року (вих. №31-1907) КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» направило на адресу [PERSON] повідомлення з пропозицією урегулювати питання відселення та звільнення земельної ділянки [ADDRESS], шляхом укладення угоди на повну грошову компенсацію вартості на земельну ділянку, будівлі і споруди, зелені насадження та інші збитки відповідно до ринкової оцінки майна. (а.с. 65) Відповідно до вимог частини першої ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 09 лютого 2012 року, за клопотанням представника позивача Корінної О.В., в межах даного спору призначено судову будівельно-технічну експертизу. (а.с. 74-75) Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9692/12-43 від 26 липня 2013 року, складений експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість земельної ділянки з поліпшенням, з урахуванням розмірів збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 621,23 м2, що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-Будівник» за адресою: [ADDRESS], на час складання висновку становить 419 051,00 грн., в тому числі: вартість земельної ділянки складає 322 667,00 грн.; вартість садового будинку складає 22 243,00 грн.; вартість господарських будівель та споруд складає 21 964,00 грн.; імовірна ринкова вартість збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки (завезення родючого ґрунту) складає 39 154,00 грн.; імовірна ринкова вартість зелених насаджень складає 3 390,00 грн.; імовірна ринкова вартість витрат на перевезення майна складає 1 084,00 грн.; імовірна ринкова вартість збитків у зв'язку з неотриманням врожаю, що можна було б отримати на земельній ділянці складає 8 549,00 грн. (а.с. 90-106) Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 Земельного кодексу України) Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 Земельного кодексу України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Видача документів, що посвідчують право постійного користування землею, та реєстрація цього права віднесено до відання виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації за місцем розташування земельної ділянки. Це передбачено статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Інструкцією Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі»із змінами, внесеними наказом Держкомітету України по земельних ресурсах від 23.08.2001 року. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (ст. 125 Земельного кодексу України) Форми державних актів на право постійного користування землею громадянами та юридичними особами затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 126 Земельного кодексу України) Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб'єктам передбачено статтями 122 і 123 Земельного кодексу України. Згідно положень ч. 1, 7 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті. Виходячи з предмету позову, Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» просить зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 621,23 м2, що знаходиться на території, яка відведена Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в місті Києві за адресою: [ADDRESS], з наданням компенсації у розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи, посилаючись на положення ст.152 Земельного кодексу України. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим, в порядку передбаченому ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, позивач, до початку розгляду справи по суті, не скористався процесуальним правом подати заяву про зміну предмету або підставу позову. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як роз'яснено у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщення, які перебувають у власності фізичних осіб або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, регулюються Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності». Суспільна потреба це - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади потреба у земельних ділянках, у тому числі тих, на яких розміщені об'єкти нерухомого майна, викуп яких здійснюється в порядку, встановленому законом. Викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб - передача земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, за їх згодою у державну чи комунальну власність для задоволення суспільних потреб шляхом укладення договору купівлі-продажу чи іншого правочину у порядку, встановленому законом. (ст.1 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності») Порядок викупу викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, визначений розділом ІІ, вищевказаного Закону, відповідно до якого, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб, серед іншого: будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто- , газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв'язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об'єктів, необхідних для їх експлуатації. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наявні у справі докази, наведені сторонами доводи та заперечення щодо предмету спору, суд дійшов висновку що позов Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON], третя особа: Садівницьке товариство «Сад-будівник» про зобов'язання звільнити земельну ділянку, з наданням грошової компенсації, не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити вчинення відповідачем [PERSON] протиправних дій, спрямованих на порушення прав Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», як землекористувача, в розумінні положень ст.152 Земельного кодексу України, тому в межах даного спору позивачем визначено неналежний спосіб захисту порушених прав, виходячи з правового статусу позивача, як землекористувача, та цільового використання земельної ділянки, яка відведена позивачу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві. Відмовляючи в позові суд враховує, що позивачем не наведено правових підстав для застосування до відповідача вимог зобов'язального характеру шляхом звільнення земельної ділянки, як і не визначено межі відповідальності позивача за виплату грошової компенсації та спосіб проведення такої виплати, оскільки у позовній заяві не зазначено, що грошова компенсація безпосередньо виплачується за рахунок коштів позивача, виходячи з ринкової оцінки майна та/або експертної оцінки земельної ділянки на підставі висновку судової експертизи, в той же час суд діє в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed