Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

28 січня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є її і відповідача дітьми та у теперішній час проживають із нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі однієї третьої заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 28 січня 2013 року. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи допитаним в якості відповідача за окремим дорученням пояснив, що позов не визнає, оскільки не вважає себе батьком дітей. Аліменти на інших осіб не платить, постійного місця роботи не має. Згоден на розгляд справи Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є дітьми позивачки і відповідача, які у теперішній час проживають із матірю. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження серії I-ОЛ № 055830 виданого Надлацькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 14 травня 1997 року, та серії I-ОЛ № 105161, що видане Надлацькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 04 березня 2004 року в яких в графі батько - записаний відповідач, в графі мати вказана позивачка (а.с. 5) та довідкою Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області №119 від 24 січня 2013 року про склад сім'ї позивачки (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Твердження відповідача про не визнання батьківства суд не бере до уваги оскільки відповідно до ч.1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, але на час розгляду справи такі відомості відсутні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, аліменти на інших осіб не платить (а.с. 28), матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 Сімейного кодексу України. Крім того, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved