Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

У липні 2013 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська звернувся представник позивача, Публічного акціонерного товариства товариство «Банк «Фінанси та Кредит» до відповідача [PERSON] із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 08 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач Публічне акціонерне товариство КБ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем, [PERSON] був укладений договір № 040-Р/002818 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки, згідно якого відповідачу було надано платіжну картку Visa Elektron № [NUMBER], що підтверджується розпискою відповідача про її отримання від 16.07.2008р. На платіжній карті відповідачу було відкрито відновлюючу кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 2000,00 грн. зі сплатою 2,2 % річних за користування кредитними коштами протягом 22 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції по картрахунку та 22 % річних, починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції. За умовами договору позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, шляхом видачі відповідачці кредитного ліміту у розмірі 2000,00 грн. перерахованих на платіжну картку. Відповідач свої обов'язки по поверненню Кредиту згідно графіку погашення кредиту, не виконує. У зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду для примусового стягнення і 31.03.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було винесено заочне рішення, але заборгованість з відповідача, що була стягнута з відповідача виникла станом на 05.11.2010р., а її погашення фактично відбулося лише 17.10.2012р. Оскільки відсотки є платою за користування кредитом, то вони нараховуються та підлягають сплаті за весь час користування кредитними коштами, до моменту повного погашення суми наданого кредиту, у зв'язку з чим, заборгованість таким чином станом на 18.04.2013р. по кредиту складає 21148грн.54коп. (двадцять одна тисяча сто сорок вісім грн. 54 коп.), яка складається з: 1997,13 грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто сім грн.13коп) - заборгованості за кредитом, 610,41 грн. - заборгованості по сплаті відсотків, 2638,86 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користуванням несанкціонованим овердрафтом, 15902,14 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 18.04.2012р. по 18.04.2013р. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у повному обсязі разом з понесеними витратами на судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи та без застосування технічних засобів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Як встановлено в судовому засіданні, 08 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач Публічне акціонерне товариство КБ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем, [PERSON] був укладений договір № 040-Р/002818 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки. Згідно договору № 056/08-ФЛ/02 відповідачу було надано платіжну картку Visa Elektron № [NUMBER], що підтверджується розпискою відповідача про її отримання від 16.07.2008р. На платіжній карті відповідачу було відкрито відновлюючу кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 2000,00 грн. зі сплатою 2,2 % річних за користування кредитними коштами протягом 22 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції по картрахунку та 22 % річних, починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції. За умовами договору позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, шляхом видачі відповідачці кредитного ліміту у розмірі 2000,00 грн. перерахованих на платіжну картку. Відповідач свої обов'язки по поверненню Кредиту згідно графіку погашення кредиту, не виконує. У зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду для примусового стягнення і 31.03.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було винесено заочне рішення, але заборгованість з відповідача, що була стягнута з відповідача виникла станом на 05.11.2010р., а її погашення фактично відбулося лише 17.10.2012р. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 18.04.2013р. складає 21148грн.54коп. (двадцять одна тисяча сто сорок вісім грн. 54 коп.), яка складається з: 1997,13 грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто сім грн.13коп) - заборгованості за кредитом, 610,41 грн. - заборгованості по сплаті відсотків, 2638,86 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користуванням несанкціонованим овердрафтом, 15902,14 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 18.04.2012р. по 18.04.2013р. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно до вимог ст. 551 ЦК України Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно ст. 1052 ЦК України, разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 229,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved