Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 11.10.2010 року звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», 3 особа - [PERSON] - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання договорів недійсними. Позивачі зазначали, що 28.12.2007 року між позивачем [PERSON] та Відповідачем були підписані два кредитних договори - №047-2915/840-0909 (договір 1) та №047-2915/840-0910 (договір 2). Разом з тим, Відповідач надав Позивачу 1 на руки Договори з іншою датою, а саме - від 28.01.2007 року; проте, у кредитній справі Договори датовані 28.12.2007 року, що відповідає дійсності. Відповідно до зазначених договорів Відповідач надав Позивачу 1 кредитні кошти у сумі 100000,00 доларів США за Договором 1 та 118720,00 доларів США за Договором 2; Позивач 1, повністю довіряючи Відповідачу, підписав зазначені кредитні договори. Стверджуючи, що зміст оспорюваних договорів суперечить нормам цивільного законодавства, а саме: - Пункт 2.1.1 Договорів надає Відповідачу право ініціювати збільшення відсоткової ставки, що створює істотний дисбаланс договірних прав та обов»язків на шкоду споживачу; - Пункт 5.2.5 Договорів надає Відповідачу право вимагати дострокового виконання зобов»язань за Договорами у зазначених випадках, що суперечать положенням ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»; - Відповідно до п.2.10 та 4.1.2 Договорів Позивача 1 суттєво обмежено у достроковому частковому погашенні кредиту - встановлено, що дострокове часткове погашення можливе лише у випадку якщо сума дострокового погашення не менше двох щомісячних платежів, та про що Позивач 1 зобов»язаний повідомити Відповідача не менше ніж за три робочі дні, що також обмежує права споживача (позичальника) відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та є несправедливою умовою договорів; - Договори містять умови внесення змін (доповнень) та розірвання договору в односторонньому порядку і лише в інтересах Банку (п.2.1.2, 5.2.5 Договорів), що суперечить Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; - Розділ 1 Договорів містить зміст зобов»язання в іноземній валюті, що суперечить ч.1 ст.524 ЦК України, згідно якої зобов»язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні; згідно п.1.5 Договорів визначено зобов»язання Позивача 1 повертати кредити та сплачувати відсотки за користування кредитом у доларах США, що є істотною умовою договорів, невідповідність якої вимогам Цивільного кодексу України та іншим законодавчим актам має своїм наслідком недійсність договорів в цілому; - При укладенні кредитних договорів Відповідачем не було дотримано умови отримання індивідуальних ліцензій на здійснення валютних операцій сторонами договору, що також є підставою для визнання договорів недійсними. Вважаючи, що недійсність основного зобов»язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення; між [PERSON] (Позивачем 2) та Відповідачем були укладені договори поруки - відповідно №047/2915/840-0909-Р від 28.12.2007 року та №047/2915/840-0910-Р від 28.12.2007 року; між сторонами було укладено також договір іпотеки від 28.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 28.12.2007 року за реєстровим номером 601, тому позивачі [PERSON] та [PERSON] просили суд: визнати недійсними - кредитний договір №047-2915/840-0909 від 28.12.2007 року, кредитний договір №047-2915/840-0910 від 28.12.2007 року, договори поруки за №047-2915/840-0909-Р від 28.12.2007 року та №047-2915/840-0910-Р від 28.12.2007 року, а також договір іпотеки від 28.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 28.12.2007 року за реєстровим номером 601; в порядку застосування недійсності Договору іпотеки - позивачі просили також виключити із Державного реєстру іпотек запис №601 від 28.12.2007 року про державну реєстрацію Договору іпотеки від 28.12.2007 року та виключити із Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна запис №602 від 28.12.2007 року про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки від 28.12.2007 року - квартири [ADDRESS]. Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі додатково зазначали (згідно заяви про уточнення позовних вимог від 20.06.2011 року - а.с.166-173 т.1), що: Позивач 1 має на руках примірники кредитних договорів датовані 28.01.2007 року, які підписані позивачем 1; надані Відповідачем примірники обох кредитних договорів, датовані 28.12.2007 року - на сторінках 1 та 6, а також - додатки 1 та 2 до Договорів підписані не [PERSON] (Позивачем 1); [PERSON] (позивач 2) також не підписувала договорів поруки від 28.12.2007 року по вищезазначеним кредитним договорам, що надані Відповідачем; [PERSON] (позивач 2) також не підписувала надану Відповідачем анкету позичальника (подружжя) без дати. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON], представник позивачів [PERSON] - позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; представник відповідача - Дудник О.С. позов не визнав; вважаючи, що усі оспорювані позивачами договори були укладені із додержанням вимог діючого законодавства; обставини, які б були підставою для визнання договорів недійсними, відсутні, тому просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 3 особа - [PERSON] - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 28.12.2007 року між [PERSON] (позивачем 1) та ВАТ «Універсал Банк» (правонаступник - ПАТ «Універсал Банк» - відповідач) було укладено кредитний договір №047-2915/840-0909, відповідно до якого [PERSON] (позивачу 1) Банком було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 100000,00 доларів США, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 13,45% річних, за умовами договору - з кінцевим строком повернення до 10.12.2027 року, згідно графіку погашення кредиту; цільове призначення кредиту - споживчі потреби (а.с.107-117 т.1). 28.12.2007 року між [PERSON] (позивачем 1) та ВАТ «Універсал Банк» (правонаступник - ПАТ «Універсал Банк» - відповідач) було також укладено другий кредитний договір №047-2915/840-0910, відповідно до якого [PERSON] (позивачу 1) Банком було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 118720,00 доларів США, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12,45% річних, за умовами договору - з кінцевим строком повернення до 10.12.2037 року, згідно графіку погашення кредиту; цільове призначення кредиту - рефінансування заборгованості перед Банком ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно кредитного договору 014/9408/74/43843 від 23.08.2006 року (а.с.122-133 т.1). Для забезпечення виконання зобов»язань позичальника за зазначеними кредитними договорами між [PERSON] (позивачем 1) та ВАТ «Універсал Банк» (правонаступник - ПАТ «Універсал Банк» - відповідачем) було укладено договір іпотеки (нерухомого майна - квартири) від 28.12.2007 року, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №601 від 28.12.2007 року, відповідно до якого також накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS] за №602 від 28.12.2007 року (а.с.199-202 т.1). Крім того, на забезпечення виконання зобов»язань позичальника [PERSON] за кредитними договорами №047-2915/840-0909 та №047-2915/840-0910 - від 28.12.2007 року, були укладені договори поруки від 28.12.2007 року - між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступник - ПАТ «Універсал Банк» - відповідачем) та [PERSON] (позивачем 2 -дружиною позичальника) - за №047-2915/840-0909-Р (а.с.119-121 т.1) та №047-2915/840-0910-Р (а.с.135-137 т.1). Позивач [PERSON] не заперечує факт укладення між ним та Відповідачем кредитних договорів №047-2915/840-0909 та №047-2915/840-0910 саме 28.12.2007 року та отримання ним кредитних коштів в сумі - відповідно: 100000,00 доларів США, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 13,45% річних, з кінцевим строком повернення до 10.12.2027 року та 118720,00 доларів США, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12,45% річних, з кінцевим строком повернення до 10.12.2037 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.05.2009 року у цивільній справі №2-970/2009 за позовом ВАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості - позовні вимоги Банку задоволені та стягнуто з [PERSON] і [PERSON] солідарно заборгованість за кредитними договорами №047-2915/840-0909 та №047-2915/840-0910 - від 28.12.2007 року, яка становила станом на 15.05.2009 року загальну суму 1883723,70 грн. (а.с.36). Зазначене судове рішення набрало законної сили; дані обставини не заперечуються сторонами. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банки мають право на підставі банківської ліцензії здійснювати банківські операції з розміщення залучених коштів (у національній валюті або іноземній валюті) від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Як стверджується представником відповідача, Відповідач на момент укладення кредитних договорів з [PERSON] мав необхідні банківські ліцензії та дозволи на проведення операцій із залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Згідно ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Банк не може надавати кредити під процент, ставка якого є нижчою від процентної ставки за кредитами, які бере сам банк, і процентної ставки, що виплачується ним по депозитах. Виняток можна робити лише у разі, якщо при здійсненні такої операції банк не матиме збитків. Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу. Як вбачається з наданих Позивачами примірників копій кредитних договорів №047-2915/840-0909 та №047-2915/840-0910, які датовані 28.01.2007 року (а.с.10-20 та 21-32 т.1), підписання кожної із сторінок яких особисто не заперечується позивачем [PERSON], як позичальником, у цих примірниках також зазначено умови кредитування: за кредитним договором №047-2915/840-0909 - надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 100000,00 доларів США, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 13,45% річних, з кінцевим строком повернення до 10.12.2027 року, згідно графіку погашення кредиту; цільове призначення кредиту - споживчі потреби (а.с.107-117 т.1); за кредитним договором №047-2915/840-0910 - надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 118720,00 доларів США, із процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 12,45% річних, за умовами договору - з кінцевим строком повернення до 10.12.2037 року, згідно графіку погашення кредиту; цільове призначення кредиту - рефінансування заборгованості перед Банком ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно кредитного договору 014/9408/74/43843 від 23.08.2006 року (а.с.122-133 т.1). Представником відповідача в судовому засіданні не заперечуються твердження позивача [PERSON] про те, що сторінки 1 та 6 (перша та остання) кредитних договорів №047-2915/840-0909 та №047-2915/840-0910, які правильно датовані 28.12.2007 року, а також додатки - №1 (перелік та вартість супутніх послуг) та №2 (графік платежів) до цих кредитних договорів, підписані не позичальником [PERSON], а іншою особою. Пояснення представника відповідача про те, що працівником Банку у такій спосіб (заміною окремих сторінок) було виправлено описку в частині дати укладення кредитних договорів (28.12.2007 року замість помилково зазначеної дати 28.01.2007 року) фактично також підтверджуються позивачем [PERSON], оскільки розміри сум кредитних коштів та умови кредитування, зазначені на сторінках 1 та 6 кредитних договорів є незмінними (а.с.10, 15 - 107, 112 т.1; та 21, 26 - 122, 127 т.1). Згідно копії договору іпотеки від 28.12.2007 року (датовано правильно на день укладення договору), основними договорами, в забезпечення виконання зобов»язань за якими укладено договір іпотеки, зазначено - кредитні договори №047-2915/840-0909 та №047-2915/840-0910 - від 28.12.2007 року (а.с.199-202 т.1); підписання саме цього договору іпотеки не заперечується [PERSON], як іпотекодавцем. Як вбачається з висновків судово-почеркознавчої експертизи №4311/4312/13-32 від 19.08.2013 року, «підпис від імені [PERSON] навпроти рукописного запису «[PERSON]» на 4 сторінці в анкеті-заяві Позичальника (подружжя) на отримання іпотечного кредиту на 4 арк., виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням якомусь справжньому підпису [PERSON]» (а.с.63-70 т.2). Зазначену обставину суд оцінює як таку, що не може бути покладена в основу рішення суду у даній справі, адже позивач [PERSON] не заперечує факт отримання кредитних коштів за двома кредитними договорами від 28.12.2007 року, за його зверненням до Банку. Згідно висновків судово-почеркознавчої експертизи №4311/4312/13-32 від 19.08.2013 року (а.с.66-67) - «встановити чи виконаний підпис від імені [PERSON] в графах «Поручитель» на 1, 2, 3 сторінках, в графі «підтверджую, що примірник Договору отримав ___ ([PERSON]), 28.12.2007 року» на 3 сторінці в Договорі поруки №047-2915/840-0909-Р від 28.12.2007 року на 3 арк. та Договорі поруки №047-2915/840-0910-Р від 28.12.2007 року на 3 арк. - не виявилось можливим; вирішити питання чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «ПІБ чоловіка/дружини Позичальника» навпроти рукописного запису «[PERSON]» на 4 сторінці в анкеті-заяві Позичальника (подружжя) на отримання іпотечного кредиту б/д на 4 арк., не виявилось можливим». Такий висновок експертами зроблено тому, що «визначити стійкість встановлених розбіжних ознак неможливо через відсутність у розпорядженні експерта вільних зразків підпису [PERSON], які на запит експертів не були надані» (а.с.65, 66). Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з»ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За встановлених обставин, оскільки позивачкою [PERSON] на вимогу суду та експертів не було надано інших вільних зразків її підпису, тому з урахуванням інших обставин справи суд визнає факт підписання (укладання) нею договорів поруки №047-2915/840-0909-Р від 28.12.2007 року та №047-2915/840-0910-Р від 28.12.2007 року. Враховуючи встановлені обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що ствердження позивачів та їхнього представника про те, що договір був укладений сторонами з порушеннями законодавства України на момент укладення договору, в тому числі - Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 1993 року, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні; заперечення представника відповідача щодо чинності усіх укладених правочинів з позивачами є обґрунтованими; при укладені між відповідачем та позивачем [PERSON] кредитних договорів від 28.12.2007 року - на момент укладення кредитних договорів, а також іпотечного договору, сторони мали на меті реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а саме - отримання кредитних коштів під заставу нерухомості (квартири - предмета іпотеки); сторонами договору було додержано усіх істотних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочинів, який посвідчується у тому числі нотаріально (ст.203 ЦК України), тому в задоволенні позову має бути відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed