Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 08.12.2007 року у Залізничному Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що того ж дня складено відповідний актовий запис №907. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і з початку 2013 року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із матір'ю. Спільне господарство сторони не ведуть. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін і інтересам дитини. Просить після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище – Алієва. Позивач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином; у судове засідання не з’явився. Представник позивача надав до суду заяву, в якої просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника, вимоги позову підтримую повністю та просить його задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином; у судове засідання не з’явилася; подала до суду заяву, в якої просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволенні Після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, в зв’язку з чим суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 08.12.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Залізничному Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що того ж дня складено відповідний актовий запис №907. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO], яка проживає із відповідачкою. Сторони проживають окремо з початку 2013 року. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, те що сторони проживають окремо 6 років, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання відповідачки повернути дошлюбне прізвище Алієва після розірвання шлюбу, судом приймається такий вибір. Суд не вирішує питання про судові витрати, оскільки позивачем не заявлялись такі позовні вимоги. На підставі викладеного, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статтею 112, частиною 3 статті 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved