Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на перепрофільовані, переобладнані та об'єднані нежитлові приміщення, виділ у натурі нежитлових приміщень у житловому будинку, що перебуває у спільній частковій власності, визнання права власності на нерухоме майно як на самостійні об'єкти права власності на магазин та перукарню, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Мотивували свій позов тим, що позивач [PERSON] перепрофілював та переобладнав квартиру [ADDRESS] у нежитлове приміщення та об'єднав її з нежитловими приміщеннями (магазину-кафетерію та перукарні), розташованими за адресою: [ADDRESS], якими він володіє на праві спільної часткової власності з іншими позивачами: [PERSON], [PERSON], [PERSON] У зв'язку з об'єднанням ідеальні долі співвласників у праві власності змінились та не відповідають їх фактичним часткам. Просили визнати за ними право власності на змінені частки, а саме: за [PERSON] на 79/100 часток, [PERSON] на 7/100 часток, [PERSON] на 7/100 часток, [PERSON] на 7/100 часток. Крім того позивачі посилались на те, що нежитлові приміщення магазину-кафетерію та перукарні є технічно незалежними, не сполучаються між собою та мають різні функціональні призначення. Просили здійснити поділ у натурі нежитлових приміщень (магазину-кафетерію та перукарні), розташованих за адресою: [ADDRESS] відповідно до призначення приміщень та згідно технічного висновку ТОВ Фірма «Зодчий» від 01.10.2013р. та визнати право власності на частину нежитлових приміщень (магазину-кафетерію) та право власності на частину нежитлових приміщень (перукарню), розташованих за адресою: [ADDRESS], як на два окремих об'єкти права власності за [PERSON] на 79/100 часток, [PERSON] на 7/100 часток, [PERSON] на 7/100 часток, [PERSON] на 7/100 часток. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з*явилися, надали суду заяви, у яких просили суд розглядати справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Полтавської міської ради в судове засідання не з*явився , надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі , на підставі доказів . що містяться в справі. Суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, що не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2012р., зареєстрованого 15.12.2012р. у державному реєстрі за № 15906 в книзі 114. Окрім того, [PERSON] на праві спільної часткової власності з іншими позивачами належить 7/10 частин нежитлових приміщень (магазину-кафетерію та перукарні) за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2011р., зареєстрованого 27.01.2012р. у державному реєстрі за № 7132 у книзі 31. Іншим співвласникам, співпозивачам, належить [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 1/10 частина; [PERSON] - 1/10 частина нежитлових приміщень (магазину-кафетерію та перукарні) за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] звернувся до Полтавської міської ради з заявою, у якій він просив дозвіл на переобладнання та розширення магазину-кафетерію за рахунок житлової квартири, яка перебуває у його власності. Відповідно до листа Управління з питань містобудування та архітектури № 01-10-16/203 від 28.01.2013р. йому було відмовлено та роз'яснено, що на даний час механізм переводу житлових приміщень в нежитлові чинним законодавством України не врегульовано. У зв'язку з наведеним позивач [PERSON] був вимушений самовільно переобладнати, перепрофілювати належну йому квартиру у нежитлове приміщення і об'єднати її з приміщеннями магазину-кафетерію. На сьогодні приміщення магазину-кафетерію складається з наступних приміщень: холл з гардеробною 1 пл. 16,8 кв.м. з влаштованим дверним отвором в капітальній стіні, гостинна зала 13 пл. 22,2 кв.м., суши-бар 14 пл. 18,7 кв.м., санвузол 16 пл. 1,9 кв.м., санвузол 17 пл. 1,3 кв.м., кладова 18 пл. 1,4 кв.м., технологічний коридор 19 пл. 5,4 кв.м., кухонний цех 20 пл. 11,3 кв.м., гостинна зала 21 пл. 20,0 кв.м., банкетна зала 22 пл. 27,2 кв.м., тамбур І пл.. 8,0 кв.м., загальною площею 134,2 кв.м. Відповідно до технічного висновку про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі ТОВ Фірма «Зодчий» № 27-ЗП-13 від 01.10.2013р. магазин-кафетерій, розташований по [ADDRESS] відповідає чинним будівельним та санітарним нормам України. У зв'язку з об'єднанням квартири з кафетерієм ідеальні долі співвласників не відповідають їх фактичним часткам у праві власності. Частка позивача - [PERSON] збільшилась, а частки інших позивачів відповідно зменшились. На сьогодні фактичні частки співвласників у праві власності на нежитлові приміщення в житловому будинку (перукарня, кафе) складаються наступним чином: [PERSON] - 79/100; [PERSON] - 7/100; [PERSON] - 7/100; [PERSON] - 7/100. Крім того, співвласникам належать нежитлові приміщення двох призначень: перукарні і кафе. Відповідно до даних технічного паспорту нежитлові приміщення в житловому будинку по [ADDRESS] складаються з наступних: холл з гардеробною 1 пл. 16,8 кв.м., гостинна зала 13 пл. 22,2 кв.м., суши-бар 14 пл. 18,7 кв.м., санвузол 16 пл. 1,9 кв.м., санвузол 17 пл. 1,3 кв.м., кладова 18 пл. 1,4 кв.м., технологічний коридор 19 пл. 5,4 кв.м., кухонний цех 20 пл. 11,3 кв.м., гостинна зала 21 пл. 20,0 кв.м., банкетна зала 22 пл. 27,2 кв.м., тамбур І пл.. 8,0 кв.м., загальною площею по кафе 134,2 кв.м.; жіноча зала 2 пл. 8,8 кв.м., жіноча зала 3 пл. 34,9 кв.м., шафа 4 пл. 0,6 кв.м., чоловіча зала 5 пл. 16,6 кв.м., манікюрна 6 пл. 10,6 кв.м., манікюрна 8 пл. 3,8 кв.м., санвузол 9 пл. 1,2 кв.м., кладова 10 пл. 0,9 кв.м., кладова 11 пл. 1,4 кв.м., кабінет 12 пл. 9,3 кв.м., кабінет 15 пл. 7,6 кв.м., загальною площею по перукарні 95,7 кв.м., загальною площею по будівлі 229,9 кв.м. Приміщення розташовані на земельних ділянках комунальної власності, які перебувають у користуванні позивачів на підставі договорів оренди від 18.04.2011р. - площею 118 кв.м. для експлуатації та обслуговування перукарні та від 09.06.2011р. площею 98 кв.м. для експлуатації та обслуговування магазину-кафетерію. Фактично перелічені приміщення складають два окремі об'єкти: приміщення межують глухими стінами та перегородками між собою, є приміщеннями різних функціональних призначень; мають окремі входи та окремі комунікації. Відповідно до висновку ТОВ Фірма «Зодчий» № 27-ЗП-13 від 01.10.2013р. перукарня і кафе можуть використовуватись як два окремих об'єкти права власності. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахування вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно з частиною 1 статті 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до ч. 1 ст. 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved