Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

22 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що її батько [PERSON] помер 20 вересня 2011 року. Матір позивачки [PERSON] померла 27 вересня 2013 року. Після їх смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою в м. Добропілля Добропільського району Донецької області вул. Глубока буд. 11. Житловий будинок належав на праві приватної власності батькові позивача - [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 1955 року. Відповідно до довідки № 451 від 29 березня 2012 року, яка видана Відділом Держкомзему у місті Добропілля Донецької області, земельна ділянка за адресою в м. Добропілля вул. Глибока буд. 11, не приватизована. На теперішній час змін в реєстрації земельної ділянки не було. Після смерті батька, позивач своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини по закону, що підтверджується витягом з реєстрації в Спадковому реєстрі від 07 березня 2012 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або претендують на нього, не має. В нотаріальній конторі є відомості про відмову близьких родичів від спадщини в вигляді житлового будинку за адресою в м. Добропілля вул. Глибока буд. 11, після смерті батьків. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права, бо після смерті батька [PERSON], відповідно до листа Добропільського бюро технічної інвентаризації листом № 393 від 27 квітня 2012 року їй було відмовлено в реєстрації житлового будинку, який належав батькові з причини того, що придбаний батьком по договору купівлі-продажу в 1955 році житловий будинок за адресою в м.Добропілля вул. Глибока буд. 11, при житті батьком було знесено, і в 1957 році побудований новий будинок, на що право власності батьком не було оформлено відповідно до законодавства, яке діяло на той час. Після смерті батька матір [PERSON] прийняла фактично спадщину, але через невеликий проміжок часу, вона також померла. Матір, в свою чергу, до смерті не встигла оформити право власності в установленому законом порядку, бо мала похилий вік та поганий стан здоров’я. Відповідно до технічної документації на житловий будинок за адресою в м. Добропілля вул. Глибока буд. 11 та довідки про земельну ділянку, власником був вказаний батько [PERSON], але правовстановлюючий документ відсутній. З 2000 року в зв’язку з похилим віком батьків позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], вона постійно приїжджала з м. Краматорськ, мешкала у вказаному житловому будинку, доглядала за батьками. Коли батьки стали хворіти вона практично місяцями мешкала разом з ними. Батьки не могли доглядати город та проводити постійні роботи по догляду за технічним станом будинку, проводила всю роботу по дому, тому вона вважає, що набула право власності на житловий будинок відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, що право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Позивач просить у позовній заяві визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою в м. Добропілля вул. Глубока буд. 11 за надвірними побудовами та спорудами. Позивач, відповідач в судове засідання не з’явились, позивач надав заяву про слухання справи в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник Виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача, третьої особи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред’являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: Батько позивача [PERSON] помер 20 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 вересня 2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (серія 1-НО №566603). (арк.справи 12). Матір позивачки [PERSON] померла 27 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 вересня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (серія 1-НО №724511). (арк.справи 13). Після смерті батьків позивача залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою в м. Добропілля Добропільського району Донецької області вул. Глубока буд. 11. Житловий будинок належав на праві приватної власності батькові позивача - [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 1955 року. Відповідно до довідки № 451 від 29 березня 2012 року, яка видана Відділом Держкомзему у місті Добропілля Донецької області, земельна ділянка за адресою в м. Добропілля вул. Глибока буд. 11, не приватизована. На теперішній час змін в реєстрації земельної ділянки не було. Після смерті батька, позивач своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини по закону, що підтверджується витягом з реєстрації в Спадковому реєстрі від 07 березня 2012 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або претендують на нього, не має. В нотаріальній конторі є відомості про відмову близьких родичів від спадщини в вигляді житлового будинку за адресою в м. Добропілля вул. Глибока буд. 11, після смерті батьків – [PERSON] (арк..справи 50), [PERSON] (арк..справи 51), [PERSON] (арк..справи 52).. Відповідно до листа Добропільського бюро технічної інвентаризації листом № 393 від 27 квітня 2012 року позивачці було відмовлено в реєстрації житлового будинку, який належав батькові з причини того, що придбаний батьком по договору купівлі-продажу в 1955 році житловий будинок за адресою в м.Добропілля вул. Глибока буд. 11, при житті батьком було знесено, і в 1957 році побудований новий будинок, на що право власності батьком не було оформлено відповідно до законодавства, яке діяло на той час. Відповідно до технічної документації на житловий будинок за адресою в м. Добропілля вул. Глубока буд. 11 та довідки про земельну ділянку, власником був вказаний батько [PERSON], але правовстановлюючий документ відсутній. Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved