Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

У червні 2013 року з Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ПАТ "Ідея Банк" до [PERSON] "Про стягнення заборгованості за кредитним договором", на обґрунтування якої позивач зазначив, що 09.10.2008 року між КС «Аккорд» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0231/БП5/95/0056759 на поточні потреби. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами КС «Аккорд» від 01.02.2008 року ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», придбав у КС «Аккорд» права кредитодавця за зазначеним вище кредитним договором по відношенню до відповідача. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 2943,49 гривень, зі сплатою 0,1114% за кожен день користування кредитом з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Але відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту та процентів за користування кредитом, в тому станом на 06.03.2013 року борг відповідача становить 11099,33 гривень, з яких: прострочений борг - 2388,06 гривень, прострочені проценти - 3570,79 гривень, строкові проценти - 66,51 гривень, нарахована плата за обслуговування кредиту - 148,04 гривень, разом по кредиту - 6173,40 гривень. Пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 06.03.2012 року станом 06.03.2012 року становить: пеня за несвоєчасне погашення платежів - 4405,93 гривень, віндикаційні витрати - 520 гривень, та загальна заборгованість - 11099,33 гривень. Тому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 11099,33 гривень та судовий збір у сумі 229,40 гривень. Представник позивача Семенюк С. Я., що діє за довіренністю, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання з проханням справу розглянути за його відсутності з урахуванням того, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а. с. 27/. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, пр. час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належними чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або її розгляд за її відсутності не надавала. Відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Згідно із приписами частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача по справі свідчить його відповідне клопотання, що міститься в матеріалах справи. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази по справі, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Згідно Кредитного договору № 0231/БП5/95/0056759, укладеного між КС "Аккорд" /кредитодавцем/ та членом кредитної спілки [PERSON] /позичальником/, кредитодавець надав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 2943,49 гривень на строк 18 місяців з 09 жовтня 2008 року по 09 квітня 2010 року, а позичальник зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом і інші платежі, передбачені цим договором. Пунктом 5.1 договору передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту, спілка має право нарахувати пеню, а позичальник зобов'язався сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення /а. с. 7 - 9/. Відповідно до Генерального договору від 01.02.2008 року, укладеного між ВАТ «Плюс Банк» та КС «Аккорд», ВАТ «Плюс Банк» придбав у КС «Аккорд» за посередництва компанії права кредитодавця за кредитними договорами, які укладені між Спілкою в якості кредитодавця з позичальниками - фізичними особами /а. с. 11/. Відповідно до пункту 1.1. змін до статуту ПАТ «Плюс Банк» від 11.08.2011 року, ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» і є правонаступником всіх його прав і обов'язків /а. с. 15/. Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 06.03.2013 року складає 11099,33 гривень, з яких: прострочений борг - 2388,06 гривень, прострочені проценти - 3570,79 гривень, строкові проценти - 66,51 гривень, нарахована плата за обслуговування кредиту - 148,04 гривень, разом по кредиту - 6173,40 гривень; пеня за несвоєчасне погашення платежів - 4405,93 гривень, віндикаційні витрати - 520,00 гривень, а всього загальна заборгованість - 11099,33 гривень /а. с. 6/. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Так, виходячи з положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто діями осіб, спрямованими на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на частину 1 статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України укладені між сторонами по справі договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Крім того, укладені договори є підставою виникнення між сторонами зобов'язань, тобто правовідносин, в яких одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку /стаття 509 Цивільного кодексу України/. Згідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У свою чергу, правові наслідки порушення зобов'язання встановленні у положеннях статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно до зазначеної норми права, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ "Ідея Банк" до [PERSON] про стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 11099,33 гривень. Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов ПАТ "Ідея Банк" до [PERSON] "Про стягнення заборгованості за кредитним договором", суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На виконання вимог частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви ПАТ "Ідея Банк" додало документи, що підтверджують сплату судового збору, а саме: платіжні документи про сплату судового збору в розмірі 229,60 гривень /а. с. 4/. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" № 3674 - VІ від 08.07.2011 року. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Із зазначеним позовом ПАТ "Ідея Банк" звернулось до суду у 2013 році. Місячний розмір мінімальної заробітної плати в Україні на 01 січня 2013 року встановлений в розмірі 1147 гривень відповідно до змісту статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" № 5515-VI від 06.12.2012 року Тобто, за подання до суду позовної заяви майнового характеру у 2013 році справляється судовий збір у розмірі від 0,2 х 1147 гривень до 3 х 1147 гривень, тобто від 229,40 гривень до 3441 гривень. Підпункт 1 частини 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується. Відтак, ухвалюючи рішення на користь позивача суд дійшов до висновку про необхідність задоволення його позову повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором 11099,33 гривень, а тому на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 229,40 гривень, виходячи з розрахунку: 11099,33 х 1% = 110,99 гривень, що менше ніж 229,40 гривень. Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та можливість задоволення його позову шляхом стягнення з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором 11099,33 гривень, а також суму понесених й документально підтверджених судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved