overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулось в суд з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що згідно укладеного між ними 7.11.2007 року кредитного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з терміном повернення, що відповідає строку дії картки, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] не виконує договірних зобовязань і станом на 31.07.2013 року за нею рахується заборгованість за кредитним договором в сумі 31928 грн. 78 коп. Просить стягнути цю суму з відповідача на користь банку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснивши несплату боргу відсутністю коштів. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Факт надання позивачем відповідачці кредиту в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з терміном повернення, що відповідає строку дії картки, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом стверджується заявою позичальника та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам(а.с. 7-11). За умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись щомісячними платежами згідно графіку погашення заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачка неналежно виконує договірні зобовязання щодо повернення кредиту і своєчасно його не сплачує. . Заборгованість станом на 31.07.2013 року згідно розрахунку позивача становить: за кредитом 9100 грн. 85 коп. , по процентах за користування кредитом 15951 грн. 19 коп., по комісії 4880 грн. 15 коп. Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховані штрафи в сумі 500 грн.(фіксована частина) та 1453 грн. 99 коп.(процентна складова) . Загальна сума заборгованості 31928 грн. 80 коп. (а.с.4-6). Проценти та штрафи нараховані відповідно до умов кредитного договору. При укладенні договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору і відповідачка, будучи ознайомленою з умовами договору, уклала його з позивачем. Тобто, договір укладений з дотриманням вимог ст. 638 ЦК України. Відповідачка наданого позивачем розрахунку не оспорила, заперечень проти позову не надала , визнавши його. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і їх невиконання є підставою для стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON].. про стягнення боргу за договором позики. Посилається на те, що 23.01. 2008 року відповідач взяв у нього в борг 190000 грн., що еквівалентно на день укладення договору 38000 доларів США, строком до 23. 12. 2010 року, про що видав розписку. Однак, він боргу не повернув до цього часу, хоча визнає його. Згідно розписки в разі неповернення боргу зобовязувався передати йому у власність майновий комплекс, але цього зробити неможливо, оскільки на нього накладено арешт. Просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 190000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON]позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день і час слухання справи повідомлений у встановленому порядку. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.01.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики у вигляді розписки, відповідно до якого останній отримав у [PERSON]Б.у борг 190000 грн.,які зобовязувався повернути до 23.12.2010 року.(а.с.3). З пояснень позивача вбачається, що борг не повернутий до цього часу. Крім того, неповернення боргу стверджується наявністю у позивача оригіналу розписки. Відповідно до ст. 545 ч. 3 ЦК України виконання боржником свого зобовязання підтверджується наявністю у нього боргового документа, а такий документ знаходиться у позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

КП "Славутське житлово-комунальне об"єднання"(ЖКО) звернулось в суд з иозовом [PERSON] про стягнення заборгованості по квартплаті.Посилається на те, що відповідачка проживає у [INFO] і зобовязана відповідно до ст. 68 ЖК України щомісячно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги на розрахунковий рахунок ЖКО. Однак, вона не виконує своїх зобовязань і станом на 1.08.2013 року за нею рахується заборгованість по квартплаті в сумі 836 грн.08 коп. Просить стягнути цю суму з відповідачки на користь ЖКО. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, уточнивши, що квартира є приватизованою, а тому за відповідачкою рахується борг не по квартплаті , а по оплаті послуг з технічного обслуговуванню будинку і прибудинкової території. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснивши наявність заборгованості матеріальними труднощами. Крім того, посилається на те, що ЖКО не виконує своїх обовязків по ремонту квартири. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що відповідачка проживає та зареєстрована у приватизованій квартирі № 30, що у будинку № 125 по вул. Плотице у м. Славуті. Згідно Закону УкраїниПро приватизацію державного житлового фонду власник приватизованого житла зобовязаний брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. П.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 року №572 передбачено, що власник або наймач(орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір про надання послуг з [PERSON] не укладений, але КП Славутське ЖКО надає їй послуги з технічного обслуговування будинку та прибудинкової території відповідно до затвердженого у встановленому порядку тарифу, що стверджується поясненнями сторін, довідкою позивача від 19.08.2013 року № 3290(а.с.4). Отже, відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачка зобовязана щомісячно вносити плату за вищевказані послуги. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка несвоєчасно вносить таку плату і станом на 1.08.2013 року за нею рахується борг в сумі 836 грн. 08 коп. (а.с.5). Отже, сума боргу по оплаті наданих послуг підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки. Доказів щодо ненадання позивачем послуг з технічного обслуговування будинку та прибудинкової території не надано. Дії чи бездіяльність ЖКО відповідачкою у встановленому порядку не оскаржувались.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивач у позовній заяві посилається на те, що 10 вересня 2001 року помер його батько [PERSON]. [PERSON] на праві особистої приватної власності мав домоволодіння, що знаходиться за адресою с.Городещина Поліського району Київської області, по вул.Голубовського,27. Цей будинок [PERSON] збудував за власні кошти та власними силами у 1950 році, однак свого часу ніяких правовстановлюючих документів на нього не оформив. На сьогоднішній день вказане домоволодіння по даним місцевої, Володарської сільської ради рахується власністю [PERSON] Крім домоволодіння, [PERSON] мав грошовий вклад. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач, [PERSON]. Інших осіб, які б мали б намір успадкувати майно [PERSON], немає. Після смерті [PERSON], його спадкове майно успадкував позивач шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Поліського районної державної нотаріальної контори (спадкова справа №128 за 2002 рік). 11 жовтня 2002 року в Поліській державній районній нотаріальній конторі позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад. У видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. Позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач, Володарська сільська рада, звернулася до суду з листом про те, що позов визнає та просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], копію свідоцтва про своє народження, з якого вбачається, що спадкоємець [PERSON] є батьком позивача [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Іванківської районної державної нотаріальної контори від 01 жовтня 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. З довідки Володарської сільської ради Поліського району Київської області №213 від 30.09.2013 року вбачається, що згідно погосподарської книги №3 за 2011-2015 роки, житловий будинок, що розташований в селі Городещина, по вулиці Голубовського,27 Поліського району Київської області рахується за [PERSON]. Відповідно до даних Технічного паспорта житловий будинок №27 по вулиці Голубовського в селі Городещина Поліського району Київської області, власником якого є [PERSON] побудований у 1950 році. Отже, маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 04 травня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис №22 Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Протягом спільного життя між позивачем та відповідачем склались неприязні взаємовідносини, різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що унеможливлює їх спільне проживання однією сімєю. Позивач прийшла до висновку, що сімя розпалася і її неможливо зберегти. Позивач просить шлюб розірвати, дитину залишити на її вихованні. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач звернулася до суду з заявою про те, що позов підтримує та просить розглядати справу без її участі, залишити їй прізвище [PERSON], не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання на 14 жовтня 2013 року на 09 год. 00 хв. та на 28 жовтня 2013 року на 09 год. 00 хв. не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

12.08.2013 року ТОВ «УЖК» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позовній заяві посилалася на те, що ТОВ «УЖК» є балансоутворювачем гуртожитка по [ADDRESS]. В кімнаті [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] Відповідач в кімнаті [ADDRESS] не проживає з 1998 року. Причини не відомі. Просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не з»явився надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, клопотання про перенесення судового засідання не надав. Третя особа, належним чином повідомлена про день і час розгляду справи в судове засіданні представника не направила, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що ТОВ «УЖК» є балансоутримувачем гуртожитку по [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «УЖК» від 09.08.2013 року № 1595 [PERSON] зареєстрований [ADDRESS]. Також [PERSON] виданий Ордер № 90 від 17.09.2001 року на право заселення в кімнату [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв»язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25.02.2013 року по цивільній справі за позовом ТОВ «УЖК» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення, яке набрало законної сили 11.04.2013 року встановлене наступне. Відповідачі фактично проживають та користуються кімнатою [ADDRESS]. Встановлено, що відповідачам ордер на жиле приміщення в кімнаті [ADDRESS] не видавався, жиле приміщення в зазначеній кімнаті ними було зайнято самоправно. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірній кімнаті, а також чинення перешкод відповідачу позивачем в користуванні цим житлом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS], а тому позовні вимоги ТОВ «УЖК» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

[PERSON] є матірю, а [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1 ЖС № 087991, яке було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського району Запорізької обл. 25.12.2002 року. Позивачка та відповідач шлюбні стосунки припинили та разом не живуть. Дитина мешкає за адресою матері та перебуває на її утриманні. 16.10.2013 року [PERSON] пред'явила позов до Горулька_В.В. про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу на утримання дитини.. В судовому засіданні позивач підтримавши позов і давши пояснення по справі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав і просить вимоги позивача задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст., ст. 180-182, 184 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 01 листопада 1969 року, вона уклала шлюб з відповідачем. У 1974 році колгосп «Україна» виділив їм, як молодій сімї робітників, будинок, розташований за адресою: с. Пологи Пологівського району Запорізької області, вул. Сигнальна,46. На той час на подвірї крім будинку та вбиральні нічого не було. Власними силами вони побудували господарські будівлі та споруди коло дому, побудували веранду, провели газ, воду, встановили парове опалення, ванну. Право власності на вказаний будинок із господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано лише у 2005 році, на підставі рішення виконкому Пологівської сільської ради. На даний час шлюб між ними розірваний. В звязку з тим, що добровільно розділити зазначене майно відповідач не бажає, позивач прохає суд розділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 46 по вул. Сигнальній в с. Пологи Пологівського району Запорізької області, в рівних частках визнавши за нею право власності на 1/2 частину зазначеного будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову не заперечують, мотиви його предявлення не оспорюють. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Встановлено, що 01 листопада 1969 року, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. У 1974 році їм, як молодій сімї, колгосп «Україна» виділив будинок, за адресою: с. Пологи Пологівського району Запорізької області, вул. Сигнальна,46. Власними силами вони побудували господарські будівлі та споруди коло дому, веранду, провели газ, воду, встановили парове опалення, ванну. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано 17 січня 2005 року. Cторонами не оспорюється той факт, що вказаний будинок є їх спільним майном подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна , що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз'яснити сторонам, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитися через 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

[PERSON] є матір'ю, а [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії 1 ЖС № 142341. яке було видане виконкомом Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької обл. 27.07.2004 року та свідоцтвом про народження серії 1-110 № 218786. яке було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського управління юстиції Запорізької обл. 17.07.2001 року. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької обл. від 18.03.2013 року відповідач [PERSON]О, за позовом [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьківських прав. Батько дітей [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі. Розпорядженням голови Пологівської РДА від 31.07.2013 року, за № 350 та за № 351 [PERSON] призначена опікуном над неповнолітніми дітьми, що підтверджується посвідченням № 1767 від 06.08.2013 року, яке було видане Пологівського РДА. 27.08.2013 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] га [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі по 400 грн., щомісяця, з кожного відповідача на утримання дітей до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій позов підтримує; просить задовольнити позовні вимоги, а справу розглянути без нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася: подала заяву в якій позов визнала та просить справу розглянути без неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Про день час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся судом. Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.. ст. 180-182. 184 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він є власником будинку 119 по вул. Грабовського в м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті його матері [PERSON] Раніше у спірному будинку з ним проживали та зареєстровані по теперішній час його колишня дружина [PERSON] та дочка [PERSON] З березня 2011р. [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не мешкають, особистих речей та майна не мають, комунальні платежі не сплачують. Всі розходи повязані з утриманням будинку він виконує самостійно. Тому вважає, що факт реєстрації відповідачів у його будинку перешкоджає йому як власнику вільно розпоряджатися своїм майном та просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах викладених в позові. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що дійсно у спірному будинку не мешкають вже з 2011р., оскільки проживати з позивачем однією родиною більше не мали змоги, тому забрали всі свої особисті речі та на теперішній час мешкають у зйомній квартирі. Власного житла для реєстрації вони не мають. Тому просять суд не визнавати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що будинок 119 по вул. Грабовського в м. Маріуполі належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.10.2008р. (а.с.5). Крім позивача у спірному будинку також зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які в будинку не мешкають з березня 2011р., про що свідчить акт від 06.09.2013р. виданий КСН «Парковий» (а.с.8-9). Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним приміщенням. Однак, в судовому засіданні відповідачі зазначили, що добровільно покинули у 2011 році житлове приміщення та забрали всі свої особисті речі. Відповідно до ст.71 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Беручи до уваги ту обставину, що відповідачі добровільно залиштли житлове приміщення, суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратила право користування жилим приміщенням у спірному будинку, тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод його права у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved