Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат, зазначивши, що 28.03.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № VIXRRX08610208 згідно з умовами якого, позивач надав відповідачу кредит на суму 4367,56грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості, а відповідач зобов'язався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, однак, відповідач не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його загальна заборгованість перед позивачем станом на 29.10.2013 року становить 18690,94грн., крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак ним надано на адресу суду заяву, в якій він позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитом. Однак просить зменшити розмір пені, оскільки термін дії кредитного договору закінчився 28.03.2010 року. Заборгованість станом на 28.03.2010 року складала лише 318,72 грн. позивач звернувся до суду лише через три роки, навмисно зволікаючи з подачею позовної заяви для збільшення розміру неустойки та збитків. Просив врахувати ступінь виконання зобов`язань перед банком та його майновий стан, крім того просив врахувати факт того, що заборгованість по кредиту не нанесла негативних наслідків для позивача в тій мірі, яка зазначена у вигляді неустойки, адже вона значно перевищує суму основного боргу перед позивачем. Крім того просив справу розглянути в його відсутності. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини: 28.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № VIXRRX08610208, що підтверджується копією договору, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит у сумі 4367,56грн., а відповідач зобов'язувався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, що підтверджується копією договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України даний договір є кредитним договором, а згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, видавши грошові кошти у сумі 4367,56грн. відповідачу. Однак, відповідач не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його заборгованість перед позивачем станом на 29.10.2013 року становить 18690,94 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 318,72 грн.; - заборгованості по відсотках за користування кредитом - 197,51 грн.; - заборгованість по комісії - 1048,20 грн. - пеня - 15760,27 грн.; - штрафи на загальну суму 1366,24 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору.(а.с.4-6). Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, сторони обумовили, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до змісту п. 5.1 вказаних Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови № 5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснив, що положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Під час розгляду справи відповідач подав письмову заяву про зменшення розміру нарахованої позивачем неустойки, мотивуючи тим, що сума пені значно перевищує розмір боргу, і невиконання ним зобов`язання в сумі лише 318,72 грн. не спричинило негативних наслідків для позивача. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вживались заходи для того, щоб боржником, тобто відповідачем по справі, якомога швидше було сплачено заборгованість по кредиту. З огляду на встановлені обставини, на підставі вивчених наявних у справі доказів, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що розмір збитків, заподіяних банку неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору є значно меншим за розмір нарахованої згідно умов договору пені, яка згідно розрахунку становить 15760,27 грн. при непогашеному боргу по тілу кредиту 318,72 грн. Тому з урахуванням обставин справи, тривалого періоду, що минув від дати, коли мало бути виконано основне зобов'язання та непред'явлення банком вимоги одразу після закінчення вказаного строку, враховуючи матеріальне становище позичальника, суд вважає, що можна зменшити розмір пені, яка зазначена в розрахунку заборгованості, до 260,27 грн., що є співрозмірним з сумою заборгованості. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в сумі 3190,94 грн. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем присуджуються з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 31,91грн.

Outcome: partial