Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свій позов тим, що він є власником житлового будинку, розташованого у [ADDRESS], де крім нього зареєстрована його колишня дружина - [PERSON], з якою розірвано шлюб 16.06.2007 року. Відповідачка не є співвласником вказаного житлового будинку, та не проживає там з 2007 року, добровільно зніматися з реєстрації у будинку не бажає. У зв'язку з наведеним просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватися житловим будинком, розташованим у [ADDRESS], оскільки вона не мешкає в ньому більше ніж 6 місяців. [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON], який мотивує тим, що вважає, що відомості, які викладені у позові [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки в спірному будинку вона не проживає з поважних причин, оскільки він чинить їй перешкоди в користуванні житлом. За спірною адресою зареєстрована з 2000 року, і до середини 2007 року там проживала, безперешкодно користувалася цим житлом, як член сім'ї. Після розірвання шлюбу, стосунки з колишнім чоловіком [PERSON] погіршилися; він вигнав її з будинку, але вона намагалась вселитись в спірне майно, зверталась до правоохоронних органів зі скаргами на побої колишнього чоловіка. Поки шли суди за майно, вона змушена була проживати у іншому місці. У зв'язку з вищевикладеним просить суд вселити її у житловий будинок, розташований у [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач за первісним позовом підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх необґрунтованими, заперечує проти їх задоволення та просить задовольнити її зустрічні позовні вимоги про вселення у житловий будинок. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, встановив наступні обставини по справі. Відповідно договору купівлі-продажу від 22.12.2000 р., копії технічного паспорту та рішення Генічеського районного суду від 02 жовтня 2012 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 23 травня 2013 року, яким рішення Генічеського районного суду від 02 жовтня 2012 року було залишено без змін, [PERSON], є власником житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. Відповідно до копії домової книги на будинок [ADDRESS], у вказаному житловому будинку, крім [PERSON] зареєстрована його колишня дружина - [PERSON], з якою розірвано шлюб у 2007 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 16 червня 2007 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає з 2008 р., вона проживає [ADDRESS], даний будинок на чотири господаря, він і сам там мешкає. Умови проживання в зазначеному будинку звичайні, кожна людина створює їх собі самостійно, жодного разу не бачив щоб позивач бив відповідача [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що сторони по справі його батьки. Його матір [PERSON], після розлучення з [PERSON], з 2007 р не мешкає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] там не проживає тому, що зловживає спиртними напоями, живе з іншим чоловіком, від якого, до розлучення, він з батьком намагався її забрати. При вирішенні питання про розділ майна матір била батька, виганяла його. [PERSON] не бив [PERSON], вона приходила з ринку, де працювала, кожного дня з синцями та в жахливому вигляді, йому як сину, було соромно за неї, він неодноразово ходив її шукати. Таким чином факт того, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], вже більше 6 місяців, а саме з 2007 р. та не цікавиться даним будинком, підтверджено свідченнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає давно, до 2010 р. товаришували, а потім стали ворогами. Раніше [PERSON] казав йому, що вигнав дружину, [PERSON] мешкає в жахливих умовах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мешкає з [PERSON] по сусідству. Знає що сторони розлучені, при побитті [PERSON] не був присутній, але синці бачив на ній. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає з [PERSON] по сусідству. Бачила, що коли сторони жили разом, [PERSON] часто була з синцями. Покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд оцінює критично, так як жоден з них не був свідком побиття [PERSON] дружини, та не були очевидцями того, що він чинив їй перешкоди у користуванні житлом, крім того свідок [PERSON] заявив, що з [PERSON] ворогує, тому суд не може бути впевненим в неупередженості його свідчень. Також покази даних свідків спростовуються показами свідків [PERSON] та [PERSON]. які підтвердили у судовому засіданні факт того, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2007 р. та не цікавиться даним будинком. Надані [PERSON] докази факту побиття її [PERSON] та чинення ним перешкод їй у користуванні житлом, а саме: звернення [PERSON] до правоохоронних органів - висновок судмедексперта № 179/Г від 02.06.2007 року, талон-повідомлення № 43 від 17.06.2007 року, висновок від 22.06.2007 р., супровідний лист від 22.06.2007 року, заява [PERSON] від 18.08.2008 р., пояснення [PERSON] від 18.08.2008 року, постанова від 26.08.2008 року, лист Гедічеського РВ УМВО від 02.09.2008 року, постанова від12.09.2008 року, талон-повідомлення № 113 від 08.12.2008 року, талон-повідомлення № 133 від 25.12.2012 року, суд оцінює критично, оскільки даними доказами не встановлено та не доведено винуватість [PERSON] в заподіянні [PERSON] тілесних ушкоджень, а зі скаргою приватного обвинувачення у відношенні [PERSON] вона не зверталась. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач був відсутній з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути подовжено в разі спору - судом. Крім того відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З зазначеної норми вбачається, що власник житла у разі відсутності члена сімї понад один рік має право вимагати визнати його втратившим право користування житлом. Таким чином, суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи встановив, що [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS], без поважних причин не проживає з 2007 р. після розлучення з чоловіком, не цікавилась станом будинку, а мешкає за іншою адресою [ADDRESS] та не має жодного відношення до будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку(квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що підстав для вселення [PERSON] до будинку по [ADDRESS] не має, а тому підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] - відсутні. А позивачем [PERSON] надано суду достатньо доказів для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], таким чином його позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved