Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 26 жовтня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні характери, погляди на життя та сімейні стосунки, втратили почуття любові та поваги один до одного. З серпня 2011 року подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально і тому має бути розірваний. У судове засіданні сторони не зявилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 23 жовтня 2013 року [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги та просить розглядати справу без її участі (а.с.9). Зі змісту заяви [PERSON] від 23 жовтня 2013 року вбачається, що він визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с. 10). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 26 жовтня 1996 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1-ОК № 064032, актовий запис № 36, видане виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 027171, актовий запис про народження № 63, видане виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Між сторонами досягнуто згоди про те, що дитина буде проживати разом з матірю [PERSON] За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved