overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 вересня 1988 року вона з Відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу спільних дітей немає. Спільне життя не склалося, так як Відповідач постійно відбуває покарання у виправних установах і на даний час відбуває покарання. Вважає, що примирення не можливе. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивачка в судовому засіданні надала пояснення, що відповідач протягом девятнадцяти років відбуває покарання у виправних установах, фактично прожила вона сумісно з Відповідачем десять місяців і, що подальше збереження шлюбу буду суперечити її інтересам. В подальшому надала суду заяву про слухання справи без її участі. Відповідача було належно повідомлено про час, місце та дату слухання справи через адміністрацію виправної установи, де відбуває покарання Відповідач. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його участі у заяві зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення Позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: 16 вересня 1988 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, актовий запис № 323 (свідоцтво про шлюб повторне серія І-КИ № 250845). У сторін спільних дітей немає. Спільне життя у сторін не склалося, так як Відповідач постійно відбуває покарання у виправних установах і на даний час відбуває покарання. Позивач вважає, що примирення не можливе, так як це суперечить її інтересам. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008р., на даний час сімя розпалася, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач до суду не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав суду заяву в котрій вказує,що позов визнає повністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні позивач пояснила, що з відповідачем не проживають разом, мають різні погляди на життя, відповідач має іншу жінку, сімю. В судовому засіданні встановлено, що сторони 17.10.2008р. зареєстрували шлюб, спільних дітей не мають, дані обставини підтверджується зібраними матеріалами справи. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам сторін, а тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у даній справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 691. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з грудня 2009 року через зловживання відповідачем спиртних напоїв, те, що він не працює, не займається вихованням дитини. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна не заявляє. Неповнолітня дитина залишається жити з позивачкою. Позивачка у судове засідання не зявилась, позов підтримала, просила задовольнити, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копія свідоцтва про народження (а.с.5), довідка ЛКП Паспортна служба (а.с.6), копія паспорта позивача (а.с.7), Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 616 (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами були припинені з грудня 2009 року через зловживання відповідачем спиртних напоїв, те, що він не працює, не займається вихованням дитини. Відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

в серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не проживають разом, з 20 серпня 2013 року вона змушена була з дитиною переїхати до батьків в с.Базилівщина, де і проживає до цього часу. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та одна займається забезпеченням сина. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно ніякої допомоги не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; на її утримання в розмірі 300 грн. щомісяця. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні, при цьому пояснила що відповідач працює, але коштів на утримання дитини не надає та життям сина не цікавиться. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином та завчасно, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки виконавчого комітету Базилівщинської сільської ради Машівського району від 28 серпня 2013 року за №436 позивач [PERSON] разом з сином [PERSON] проживає в [ADDRESS] ( а.с.6). Відповідно до вимог ст.84 СК України позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач проти задоволення позову не заперечує, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання позивача в розмірі 300 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у даній справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 372. Подружні стосунки з відповідачем були припинені 14 червня 2013 року через сварки та непорозуміння. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна не заявляє. Позивачка у судове засідання не зявилась, позов підтримала, просила задовольнити, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. У судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копія свідоцтва про народження (а.с.5), копія паспорта позивача (а.с.6), Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 372 (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами були припинені 14 червня 2013 року через сварки та непорозуміння. Відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

\~\~ Рішенням Коростишівського районного суду від 06 серпня 2013 року\~позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задоволено. З ініціативи суду ставиться на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Оскільки їх присутність не є обовязковою, суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення, щодо вирішення питання про судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в його резолютивній частині не було вирішено питання про судові витрати. Враховуючи те, що позов був задоволений, а питання про судові витрати судом не було вирішено, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне. 7 лютого 2011 року померла [PERSON]. З нею позивач з осені 2005 року по день смерті проживали однією сім?єю. Померлій у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ХР № 087883, виданого 28 грудня 2002 року належала земельна ділянка площею 5.2296 га., розташованої на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. На день смерті позивач фактично більше 5 років проживав разом з [PERSON] однією сім?єю, утримував її та здійснив поховання за власний рахунок. В цьому зв?язку позивач в порядку спадкування за законом просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Гаврилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 1268 ч.1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У судовому засіданні викладені у позовній заяві обставини підтверджені довідкою Гаврилівської сільської ради від 22 березня 2013 року, з якої вбачається, що [PERSON] проживав однією сім?єю з [PERSON] більше п?яти років до дня його смерті. [PERSON] перебувала на повному утриманні [PERSON] і була ним похована за власний рахунок. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ХР № 087883, виданого 28 грудня 2002 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 5.2296 га., розташованої на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. У відповідності до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 7 лютого 2011 року. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що 15 червня 2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований у виконкомі В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 04. Від шлюбу має неповнолітню дитину: син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, і батьком якого є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. 18 грудня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірван. Дитина повністю знаходяться на утриманні позивачки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач [PERSON] в добровільному порядку не здійснює. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова людина, не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу на дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в сумі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 03 червня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованість за кредитними договором від 05.07.2008 р., № Ск-1290-014260/7-2008 в загальній сумі 225860,47 грн., яка складається з боргу по тілу кредиту в розмірі 8344,06 грн., пені в розмірі 216405,45 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов’язання в розмірі 1110,96 грн.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-15 00:00:00

29 серпня 2013 року позивач звернувся до відповідачки з позовом у якому зазначив, що 05 вересня 2009 року між ними було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки фактично шлюбно – сімейні стосунки припинилися з 05 грудня 2012 року, відповідачка проживає з іншим чоловіком, позивач просить розірвати між ними шлюб, дитину залишити проживати з матір'ю. Позивач свої вимоги підтримав, надавши до суду письмову заяву, просив про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з’явився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05 вересня 2009 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 7 ( а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. яка проживає разом з відповідачкою. Шлюбно – сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 05 грудня 2012 року. Відповідачка має іншого чоловіка, а сім'я існує формально. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхної дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved