Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду у вересні 2013 року з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після розлучення з чоловіком у 1991 році вона зі згоди власника заселилася разом з дітьми у будинок №19 по вул. Панфілова м. Пирятина, що належав [PERSON] Будинок був у занедбаному стані, так як там ніхто не проживав. Його власник - [PERSON] перебувала на утриманні Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату. З 1991 року та по даний час позивачка проживає у вказаному будинку, доглядає його, сплачує за послуги електропостачання та земельний податок, відкрито та безперервно ним володіє. 23.12.2005 року [PERSON] померла, після її смерті спадщину ніхто не приймав та будинком не цікавився. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Панфілова,19 м. Пирятина Полтавської області за набувальною давністю. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 33,7 кв.м. та господарські споруди: погріб «Г», навіс «б», сарай «Б», літній душ «Д», навіс «е», сарай «Е», навіс «е1», убиральню «Ж», , огорожу №1, огороду №2, які розташовані по вул. Панфілова,19, м. Пирятина Полтавської області. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач направив суду листа, у якому позов визнає і просить слухати справу за позовом [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно у відсутність його представника. Суд уважає, що справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові. Заслухавши позивача, її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] у 1991 році вона зі згоди власника заселилася разом з дітьми у будинок №19 по вул. Панфілова м. Пирятина Полтавської області. Дане домоволодіння належало на праві власності та було зареєстровано за [PERSON] (а.с.6). [PERSON] з 1991 року і дотепер відкрито, безперервно володіє вказаним домоволодінням, проводить у ньому ремонт, здійснює оплату за комунальні послуги, сплачує земельний податок та проводить страхування нерухомості, про що свідчать досліджені в ході судового розгляду абонентські книжки по розрахунку за електроенергію за 2005-2010 роки, квитанції про сплату земельного податку, свідоцтво про добровільне страхування майна, акт вуличного комітету від 09.08.2013 (а.с.9,29,30,31,32-33). Викладене у судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що у 1991 році вони разом з позивачкою їздили до власниці будинку [PERSON] в інтернат і та дала згоду на проживання позивачки із сімєю у її будинку. Дітей остання не мала і після її смерті ніхто з рідних до будинку не приїжджав та не цікавився ним. Власниця домоволодіння [PERSON] з 29.04.1988 по 24.12.2005 року знаходилася на повному державному утриманні Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату (а.с.7 ) 23 грудня 2005 року [PERSON] померла, про що свідчить копія актового запису про її смерть № 19 від 23.12.2005 року (а.с. 18). Після її смерті спадщину ніхто із спадкоємців не прийняв (а.с.23-24). Як передбачено в ст. 344 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка володіє майном - житловим будинком з господарськими будівлями по вул. Панфілова,19, м. Пирятина Полтавської області з 1991 року до 01 січня 2004 року, тобто більше 3 років до набрання чинності ЦК України, та більше 7 років, з 01 січня 2004 до вересня 2013 року, після набрання чинності ЦК України, тобто всього більше 10 років. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка фактично володіє будинком з 1991 року, добросовісно ним заволоділа, інакше як у судовому порядку визнати її право власності на нерухоме майно на житловий будинок з господарськими будівлями по . Панфілова, 19, м. Пирятина Полтавської області неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved