Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив заявою від 19.07.2013 року, до товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», про усунення перешкод в користуванні майном, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником виробничого комплексу, розташованого по вул. Кірова, 202 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, майнового комплексу, розташованого по вул. Шабській, 1-в в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, майнового комплексу, розташованого по вул. Шабській,1-б в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області. ТОВ «Злагода» з 01.08.2006 року по 30.11.2012 року орендувало в нього вказане майно, після закінчення строку договору оренди відповідач незаконно використовує його нерухомість для зберігання та ремонту техніки, зберігання та обробки зерна, вирощування тварин та інших виробничих потреб, що заважає йому в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном. У зв’язку з чим, просить зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» усунути перешкоди в користуванні належним позивачу майном і звільнити: виробничий комплекс, розташований по вул. Кірова, 202 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області; майновий комплекс, розташований по вул. Шабська, 1-б в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області; майновий комплекс, розташований по вул. Шабська, 1-в в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з’явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджено відповідною розпискою про отримання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 169 ЦПК, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи, також, враховуючи неодноразові неявки у судові засідання представника відповідача, суд вважає за необхідне розглянути справу у його відсутність. В попередніх судових засіданнях директор ТОВ «Згагода» - [PERSON] та представник ТОВ «Злагода» - [PERSON], позов не визнавали, просили відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що вважають позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, оскільки позивач являється власником 1/2 частини зазначеного ним майна, на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2012 року визнано, що майнові комплекси були придбані [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі та являються спільною сумісною власністю подружжя, [PERSON] свою частку майна внесла до статутного фонду ТОВ «Злагода» і тому ТОВ «Злагода» має права користування цим майном. Також зазначають, що ніяких договорів оренди між позивачем та ТОВ «Злагода» не існує та ТОВ «Злагода» не може та не перешкоджає [PERSON] в користуванні нерухомим майном. Вислухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2012 року було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлових будівель (майнового комплексу) по вул. Шабська, 1-в в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, на 1/2 частину майнового комплексу по вул. Шабська, 1-б в с.Кислиця Ізмаїльського району Одеської області та на 2639/6000 нежитлових будівель по вул. Кірова, 202 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, відповідно право власності на ці частини за [PERSON] було припинено.(а.с 100) Право власності за [PERSON] було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно та іншими письмовими матеріалами справи. Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 6978679 від 26.07.2013 року, власниками майнового комплексу по вул. Шабська,1-б в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області являються [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожний. (а.с 57) Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 7053995 від 29.07.2013 року, власниками нежитлових будівель (майнового комплексу) по вул. Шабська,1-в в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області являються [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожний. (а.с 61) Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 6980433 від 26.07.2013 року, власниками нежитлових будівель по вул. Кірова,202 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області являються [PERSON]Ф.(2639/6000), [PERSON] (2639/6000), [PERSON] (1/75), [PERSON] (1/250), [PERSON] (16/750), [PERSON] (11/1000), [PERSON] (3/250), [PERSON] (22/750), [PERSON] (22/750). (а.с 63-64) Згідно листа № 503 від 30.09.2013 року, наданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, договір оренди на земельні ділянки на яких розташовані майнові комплекси по вул. Кірова,202, Шабська,1-б, Шабська, 1-в, укладений з Ізмаїльською РДА, згідно розпорядження ІРДА від 06.06.2005 року за № 332/А. (а.с 118) Таким чином, судом з’ясовано, що спірне майно перебуває у спільній частковій власності вищезгаданих осіб, та позивач не являється одноособовим власником всього зазначеного ним майна. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Також, відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Приписами ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно витягу із протоколу № 1 зборів учасників ТОВ «Злагода» від 26.12.2001 року, головою ТОВ «Злагода» була обрана [PERSON] (а.с. 110). Із довідки АБ № 491710 з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України (ЄДРПОУ) вбачається, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» являється [PERSON]. (а.с 72) Суд не приймає до уваги, надані до суду позивачем копії договорів оренди №№37,38,39,40 від 01 жовтня 2009 року, оскільки на вимогу суду оригінали договорів оренди надані не були, ніяких доказів їх існування також не надано, до того ж представники відповідача заперечували факт їх укладання. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], пояснили, що ТОВ «Злагода» використовує лише частину нерухомого майна, інша частина не використовується, до цього ж свідки [PERSON] та [PERSON] надали показання, згідно яких в деяких приміщеннях зовсім немає замків, тобто ніяких перешкод для користування майном у позивача немає. Враховуючи те, що позивач являється власником лише певної частини спірного майна, реального виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, можливого відповідно до вимог ст. 364 ЦК України проведено не було, визначити яке саме майно входить до частки позивача неможливо, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не надано доказів, не здобуто таких і судом, які б свідчили про створення ТОВ «Злагода» перешкод в користуванні [PERSON] належною йому на праві власності частини нежитлових будівель. Також суд вважає, що захист порушеного права у спосіб, який визначив позивач, не відповідає положенням ст. 16 ЦК України та призведе до порушення права власності інших співвласників спірного майна. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» усунути перешкоди в користуванні належним [PERSON] майном і звільнити: виробничий комплекс, розташований по вул. Кірова, 202 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області; майновий комплекс, розташований по вул. Шабська, 1-б в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області; майновий комплекс, розташований по вул. Шабська, 1-в в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області необхідно відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed