Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

До суду надійшли вказані позовні заяви. [PERSON] в позовній заяві просить суд ухвалити рішення яким, зобов'язати відповідачів не чинити перешкод [PERSON] та її сину [PERSON] у користуванні власністю - 1/5 частиною житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]; Виселити [PERSON] із займаного ним житла - квартири [ADDRESS], що належить їй на праві власності, та звільнити дане житло від його особистих речей; Вселити її та її сина до квартири [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності; Стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в сумі - 20 000 грн., яка викликана протиправною відносно мене поведінкою відповідачів. Позов мотивує тим, на підставі Договору дарування від 29.09.2009 року, посвідченого державним нотаріусом, вона є власником 1/5 частини житлового будинку з прилеглими службовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вона та її син - [PERSON], [INFO], зареєстровані за даною адресою. Дана частина будинку була подарована їй тіткою - [PERSON], яка зареєстрована та проживає в іншій частині будинку за вказаною адресою. З червня 2005 року позивач проживала в шлюбі з [PERSON] за його адресою: [ADDRESS], проте була зареєстрована з сином за адресою належної їй на праві власності частини будинку [ADDRESS]. Весь час в належній мені 1/5 частині будинку [ADDRESS] проживав син тітки - [PERSON] 01.09.2011 року [PERSON] не пустив позивача до будинку, в якому вони проживали разом з дитиною, тому позивач змушена була винаймати квартиру. В грудні 2011 року [PERSON] запропонувала їй з дитиною переїхати проживати до неї, так як в її частині будинку [ADDRESS] проживає її син - [PERSON] В березні 2012 року тітка почала вимагати від позивача щоб та віддарувала належну їй частину будинку її сину - [PERSON] В свою чергу [PERSON] почав погрожувати їй розправою, якщо вона не віддасть йому документи на відповідну частину будинку. Вважає, що дані дії [PERSON]: та [PERSON] є протиправними відносно неї, та такими що порушують її особисті немайнові та майнові права, погрожуючи їй ушкодженням здоров'я та знищенням її речей, чинячи перешкоди у користуванні та володінні моєю власністю - 1/5 частин будинку [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання недійсним договору дарування та просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір дарування 1/5 частини житлового будинку по [ADDRESS] Київської області від 29 вересня 2009 року, на користь [PERSON] та складається з приміщень згідно плану: 2-1 пл. 7,3 кв. м., 2-2 пл. 9,0 кв.м.. 2-3 пл. 14,7 кв.м., незакінченої будівництвом прибудови 4,15 X 3,45 кв. м., гаражі під незакінченою прибудовою розмірами 4,15 м х 3,45м. туалету, сараю, колодязя та ґанку. Позов обґрунтовує тим, що у вересні 2009 року відповідач, мотивуючи неможливістю працевлаштуватись за місцем свого проживання в смт. Рокитне, попросила дозволити їй з дитиною деякий час проживати в її будинку по [ADDRESS], який належить їй за правом власності на підставі Договору дарування № 1396 від 07.05.2003 року. Позивач зазначає, що ніякого договору дарування не оформляла, такий документ не підписувала і взагалі ніколи не мала на меті подарувати чи якимось іншим чином оформити будинок на когось іншого, окрім свого єдиного сина - [PERSON], що проживає поруч з нею, в її будинку. [PERSON] в позовній заяві просив ухвалити рішення про стягнення з в [PERSON] на його користь 20 000 грн. за завдану йому моральну шкоду. Позивач зазначає, що своїми діями відповідач спричиняє йому та його дружині - [PERSON] моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, що вони їх зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою щодо них, приниженні честі та гідності, а також репутації. Своїми діями відповідач призвела до того, що вони могли втратити дитину і це не могло не відзначитись на стані - позивач отримав з цього приводу психологічну травму, від якої до цього часу не може оговтатись. [PERSON] звернулася до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди та просила стягнути з [PERSON] на її користь 50 000 грн. за навмисно завдану їй моральну шкоду відповідачем, що призвело до тяжких наслідків - тяжкий перебіг вагітності та передчасне народження дитини та напряму пов'язано з діями відповідачки щодо неї. Вказує на те, що з часу подачі позову про визнання недійсним договору дарування до суду, відповідач почала терерозувати її сім'ю в прямому сенсі цього слова: писала заяви до Фастівської філії газового господарства прокуратури Київської області. Фастівського райвідділу міліції та Фастівського підрозділу «АЄС Київобленерго» про відключення спірної частини будинку, де вони мешкають від газо та електропостачання, порушення кримінальної справи щодо них і таке інше. Таким чином, діями [PERSON] їй особисто спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що внаслідок її цілеспрямованих дій, що були прямо направлені на погіршення її - вагітної жінки стану здоров'я , психологічного тиску з її боку, позивачу було завдано фізичних та моральних страждань. [PERSON] та її представник в судовому засіданні свій позов підтримали, просила його задовольнити в повному обсязі. В задоволенні інших позовів просили відмовити. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати без її участі, свій позов, позов [PERSON] та позов [PERSON] підтримала. [PERSON] та її представник власний позов, позов [PERSON] та позов [PERSON] підтримали. Проти задоволення позову [PERSON] заперечували. [PERSON] та її представник власний позов, позов [PERSON] та позов [PERSON] підтримали. Проти задоволення позову [PERSON] заперечували. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування частини жилого будинку від 29 вересня 2009 року [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] 1/5 частину житлового будинку із прилеглими службовими будівлями та спорудами (а.с. 12). Відповідно до Листа Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області №1988 від 23 квітня 2012 року в ході перевірки прокурором встановлено, що з березня 2012 року [PERSON] та її син [PERSON] почали чинити перешкоди у користуванні та володінню власністю [PERSON] Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивачі правомірно вимагають усунення будь-яких порушень їх прав, в даному випадку у спосіб визначений чинним законодавством шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, позов [PERSON] про зобов'язання відповідачів не чинити перешкод їй та її сину [PERSON] у користуванні власністю, виселення [PERSON] із займаного ним житла - квартири [ADDRESS] вказаного житлового будинку підлягає задоволенню. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Те що, відповідачі чинили перешкоди у користуванні власністю не є підставою для відшкодування моральної шкоди, позив в цій частині необгрунтований, а тому суд відмовляє в позові [PERSON] в цій частині. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як встановлено судом, при укладанні Договору дарування частини жилого будинку від 29 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] було дотримано вимоги встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Договір посвідчено, державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори. Підписано сторонами в присутності нотаріуса. Особу сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність відчужуваної 1/5 частини житлового будинку дарувателю [PERSON] - перевірено нотаріусом. Таким чином, позов [PERSON] є безпідставним та задоволенню не підлягає. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не надали суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] було вчинено будь-які протиправні дії відносно позивачів, а тому позов [PERSON] та позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. Оскільки суд частково задовольняє позов [PERSON], з [PERSON]А та [PERSON] на користь позивача підлягає стягнення сплаченого нею судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. Таким чином, відповідно до статті 215, 391 Цивільного кодексу України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial