Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач звернулася 11.10.2013 року з позовом до суду, в якому з врахуванням уточнень просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач є батьком дитини, але не надає належної матеріальної допомоги на її утримання. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, пояснив, що він з 2008 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак на даний час підприємницьку діяльність не здійснює, вважає, що сплата аліментів в розмірі 500,00 грн. щомісячно буде достатнім для утримання сумісної дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (серія [NUMBER]). Вказана неповнолітня особа проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою КП «РЕП № 1» про склад сім'ї № 1743 від 29.10.2013 року. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України суд враховує при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З наданих позивачем копій свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (серія В03 № 093622) та довідки про взяття на облік платника податків від 08.05.2008 року № 423/29-040вбачається, що відповідача з 2008 року зареєстровано як фізичну особу-підприємця. Однак відповідач посилається на те, що на даний час він не здійснює підприємницьку діяльність, отже, не має доходу, тому не в змозі сплачувати аліменти в заявленому розмірі, однак належних та беззаперечних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано, враховуючи, що суд роз'яснив відповідачу зміст ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку сторони довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, а також зміст ст. 27 ЦПК України щодо обов'язку надання сторонами доказів до началу розгляду справи по суті, однак клопотань про надання можливості надати докази відповідачем не заявлялися. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України частина заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов було подано до суду 11.10.2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з приписів ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що відповідач визнав частково позов, відсутність відомостей щодо перебування на утриманні відповідача інших осіб, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але згідно з ч.2 ст.182 СК України не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 11.10.2013 року до досягненням дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved