Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи по суті, та просила встановити факт перебування її в трудових відносинах з ТОВ "Промбуд - 1" з 04.04.2009 року по 28.02.2013 року та зобов'язати ТОВ "Промбуд 1" внести до її трудової книжки запис про прийом на роботу на посаду охоронця 04.04.2009 року та звільнення за власним бажанням 28.02.2013 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що з 04.04.2009 року вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ "Промбуд-1", виконувала трудові обов'язки охоронця та отримувала заробітну плату. 01.03.2013 року керівництвом підприємства її було повідомлено про звільнення з вказаної посади без зазначення причин з 28.02.2013 року, однак відповідні записи про прийом на роботу та звільнення до трудової книжки не були внесені. Неодноразові звернення до керівництва ТОВ "Промбуд 1" про внесення записів до трудової книжки про прийом на роботу та звільнення з посади охоронця товариства ніяких результатів не дали, у зв'язку з чим вона була змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовму засіданні позивачка вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. При цьому просила про розгляд справи за відсутності представника відповідача в порядку заочного провадження. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як пояснила позивачка, 04.04.2009 року вона була прийнята відповідачем на роботу на посаду охоронця, на якій працювала до кінця лютого 2013 року. 01.03.2013 року керівництвом ТОВ "Промбуд 1" її було повідомлено про звільнення з 28.02.2013 року. З того часу вона не працює. При цьому внести записи про прийом на роботу та звільнення за власним бажанням до трудової книжки відповідач не бажає. Крім пояснень позивачки факт трудових відносин між нею та відповідачем підтверджується висновком перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області, якою встановлено, що [PERSON] працювала на підприємстві, що відображено в табелях робочого часу, та їй виплачувалась заробітна плата; довідкою ТОВ "Промбуд-1", з якої вбачається, що [PERSON] працювала на підприємстві в період з 01.04. по 30.09.2012 року та отримувала щомісячну заробітну плату в розмірі 1102 грн.; довідкою УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва форми ОК-5, з якої вбачається, що відповідачем сплачувалися страхові внески за працівника [PERSON]; а також показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] У відповідності до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з частинами 1 та 3 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Згідно до правової позиції, яка викладеної у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», фактичний допуск до роботи як доказ укладення трудового договору має значення лише у випадку, якщо такий допуск було здійснено за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових, або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. При цьому за правилами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, або заперечень. Відповідно до роз'яснень ПВСУ у Постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов'язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.2 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року N 5 надано роз'яснення, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги заяви обгрунтовані та підлягають задоволеню. Тому слід встановити факт знаходження у трудових відносинах [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю "Промбуд-1" з 04.04.2009 року по 28.02.2013 року. При цьому слід зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Промбуд-1" внести до трудової книжки [PERSON] запис про прийом на роботу 04.04.2009 року на посаду охоронця та звільнення за власним бажанням з 28.02.2013 року. Згідно зі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ТОВ "Промбуд 1" на користь держави судовий збір в розмірі 458,80 грню

Outcome: approved