Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом до [PERSON] та Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності та зняття арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17 вересня 2012 року вона придбала автомобіль марки ГАЗ 330202-01 СПГ, державний номер [NUMBER], шасі VIN- [NUMBER], [NUMBER], тип - бортовий малотонажний, у відповідача , на підставі договору купівлі - продажу від 17 вересня 2012 року, відповідно до якого вона внесла на рахунковий рахунок відповідача - 30 000 гривень в день укладення вище зазначеного договору, про що є оригінали квитанцій № 163/1320-10 та №163/1320-1 від 17 вересня 2012 року. Однак, враховуючи те, що на момент купівлі автомобіля у неї були відсутні кошти на постановку даного автомобіля на облік в органах ДАІ на її ім'я, та з обліку вона його не зняла, для здійснення зазначених дій отримала від відповідача, доручення посвідчене приватним нотаріусом. На даний час державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ в рамках виконавчого провадження № 35925064 про стягнення з відповідача суми боргу на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та оголошено в розшук належний їй автомобіль, в результаті чого накладено арешт. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на спірний автомобіль та зняти з нього арешт. Позивач в судове засідання не з*явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надійшла заява про слухання справи за її відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представники ВДВС Жовтневого районного управління юстиції та ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції в судове засідання не з*явилися про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин не явки суду не повідомили. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 17 вересня 2012 року [PERSON] придбала автомобіль марки ГАЗ 330202-01 СПГ, державний номер [NUMBER], шасі VIN- [NUMBER], [NUMBER], тип - бортовий малотонажний, у [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 17 вересня 2012 року, відповідно до якого вона внесла на рахунковий рахунок відповідача - 30 000 гривень в день укладення вище зазначеного договору /а.с. 7/. Враховуючи те, що на момент купівлі автомобіля у [PERSON] були відсутні кошти на постановку даного автомобіля на облік в органах ДАІ на своє ім*я, [PERSON] 24 вересня 2012 року надав доручення яким уповноважує [PERSON] розпоряджатися, продати, здати в оренду, користуватися з правом керування, зняти з обліку в органах Державної автомобільної інспекції, вищевказаний автомобіль /а.с.6/. 04 березня 2013 року державним виконавцем ДВС Жовтневого району Дніпропетровського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 35925064 про стягнення з [PERSON] суми боргу на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» оголошено в розшук належний їй автомобіль та накладено арешт, а саме спірний автомобіль /а.с.9 /. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно до п. 8 зазначених Правил державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови його попереднього зняття його з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Згідно ч.3 ст.34 Закону України «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за відповідачем [PERSON] Заява від останнього про зняття з об ліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійсню вався. Не надходила така заява й від позивача, який мав право на розпорядження вказаним транспортним засобом згідно довіреності від власника автомобіля. Пунктом 42 Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації". Відповідно до п. 8 зазначених Правил, правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них докумен тами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку право власності позивачем на спірний транспортний засіб не набуто, підстав для визнання за ним права власності в даний момент суд не вбачає. Доводи позивача про те, що підставою для визнання права власності на автомобіль є довіреність є безпідставним, оскільки суперечить вищезазначеним вимогам закону. З огляду на викладене, суд не знаходить також підстав для скасування рішень щодо арешту спірного транспортного засобу, оскільки державними органами в межах наданої їм компетенції прийнято рішення щодо обтяження майна, право власності на яке зареєстроване за [PERSON] Вимоги про скасування прийнятих рішень задоволенню також не підлягають, оскільки є похідними від вимог про визнання за позивачем права власності на спірний транспортний засіб, у задоволенні яких судом відмовлено з підстав, що зазначені вище. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed