Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-27 00:00:00

03.06.2013 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Добротвірської селищної ради, в якому просить визнати за ним право власності на житлову квартиру [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі протоколу №11 від 30.09.1995 р. спільного засідання адміністрації профкому ЗУПОР Південьенергомонтаж та рішень виконкому Добротвірської селищної Ради від 31.01.1996 р. №2,4, йому як спеціалісту підприємства, було надано дозвіл на заселення службової кватири з оплатою квартплати та комунальних послуг по вул. Будівельній,19/60. В зазначеній квартирі він проживає з 1996 року по даний час, яка є його єдиним постійним місцем проживання. Вони з дружиною постійно приймають участь в утриманні будинку та прибудинкової території, сплачують квартплату та комунальні послуги. Рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 31.01.2013 року за ним визнано право користування квартирою №60 в будинку №19 по вул. Будівельній в смт. Добротвір Камянка-Бузького району Львівської області. Він неодноразово звертався до Добротвірської селищної ради про визнання за ним права власності на дану квартиру, оскільки він понад 10 років користується нею, проте йому було відмовлено, тому він звернувся до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Добротвірської селищної ради в судове засідання не зявився, про те подав суду заяву в якій проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач з 1996 року проживає в [INFO], що також підтверджується довідкою від 10.10.2012 р. №1060, виданою Добробвірською селищною радою Камянка-Бузького району Львівської області. Крім цього, факт проживання позивачем у вищевказаній квартирі з 1996 року встановлено рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 30.06.2005 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Каянка-Бузького району Львівської області, третіх осіб: [PERSON], [PERSON], Добротвірської ТЕС про визнання незаконним та скасування п.1.5 рішення №4 від 31.01.1996 р. виконавчого комітету Добротвірської селищної ради, виселення із самовільно зайнятих квартир та виділення звільнених квартир згідно списку осіб, які перебувають на квартирному обліку від Західноукраїнського регіонального підприємства ЗАТ Південьенергомонтаж. Рішенням Камянка-Бузького районного суду від 31.01.2013 року за [PERSON] визнано право користування квартирою № 60 будинку №19 по вул. Будівельній в смт. Добротвір, Камянка -Бузького району, Львівської області. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS], оскільки вселився туди на законних підставах, використовує її відкрито та за призначенням, а обставин, які б вказували, що останній набув або володів житловою квартирою неправомірно, або що на вказане майно, окрім позивача, претендують інші особи, в суді не встановлено. Судом також встановлено, що його(позивача) відкрите, добросовісне користування квартирою є безперервним, оскільки позивач володіє нею з 1996 року, так як іншого житла у нього немає, та продовжує володіти таким і на час розгляду справи у суді, тобто 17 років. Відповідно до\~ ст.328 ЦК України \~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.344 ЦК особа, котра добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є підставним, підлягає до задоволення.

Outcome: approved