Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що вона, [INFO], з 01.03.2006 р. по 29.12.2011 р. працювала на ВП «ТЗФ «Центроспілка» ДП «Свердловантрацит», звідки була звільнена та прийнята по переводу 30.12.2011 року в ВП "ГЗФ "Центроспілка" ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" у якості пробовідбірника ВТК, де і працює по теперішній час. Позивач тривалий час з 01.03.2006 р. по теперішній час працює на ВП ГЗФ «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» у шкідливих умовах праці, внаслідок чого отримала виробничу травму, яка сталося 26.12.2012 року при наступних обставинах: 26 грудня 2012 року у 2-гу зміну майстром ВТК [PERSON] їй був виданий наряд на відбір проб із залізничних вагонів по 1-ому та 3-ому залізничному путі, а також відбір проб готової продукції з бункерів фабрики. Під час відбору проб позивач відчула гострий біль у спині при цьому вона вилізла з вагону на полок та почала спускатися по сходах. Під час спуску по сходах, вона посковзнулась та зсунулась до низу, вдарившись спиною об сходинки. 27.12.2012 року позивач дуже погано весь день себе почувала та до лікарні не звернулась. При зверненні до лікарні 28.12.2013 року, їй був встановлений діагноз: компресійний перелом L 1 (першого поперекового хребця) 1-й степені без порушень функцій спинного мозку. Про що був зроблений запис у лікарняному листі серії АВР № 017567. З 28.12.2012 р. по 24.01.2013р. позивач знаходилась у відділенні травматології на стаціонарному лікуванні. Позивач посилається на те, що через втрату працездатності вона змушена систематично лікуватися в лікарнях, за свій рахунок. Доказом цього є лікарняний лист серії АВР № 017578, згідно з яким, вона з 25.01.2013 р. по 25.02.2013 р. знову знаходилась у відділенні травматології на стаціонарному лікуванні. Згідно з лікарняним листом серії АВР № 723080, з 26.02.2013 р. по 27.03.2013 р. позивач знаходилась на амбулаторному лікуванні з діагнозом компресійний перелом L 1 (першого поперекового хребця) 1-ІІ степені без порушень функцій спинного мозку. 30.01.2013 року на ВП «ГЗФ «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» був складений акт про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 26.12.2012 р.. Згідно з п.6 даного акту комісія прийшла до висновку, що даний випадок не пов’язаний з виробництвом. Не було визвано свідків нещасного випадку, які б могли пояснити певні обставини нещасного випадку. У акті розслідування нещасного випадку зазначено, що свідки нещасного випадку відсутні. Позивач вказує, що обставини нещасного випадку не можуть бути підтверджені показаннями свідків з наступних підстав: на ВП «ГЗФ «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» був прийнятий наказ, згідно з якого у нічні зміни, особливо у зимовий період, робітники повинні виконувати роботу вдвох, тобто відбір проб з вагонів та бункерів на підприємстві повинні виконувати два робітника. З даним наказом усі робітники її дільниці були ознайомлені письмово. Але всупереч наказу, дану роботу, позивач виконувала одна тому, що майстром наряд був виданий їй особисто, інші працівники виконували іншу роботу. На її дільниці неодноразово робітники нагадували майстрові та начальнику дільниці про даний наказ, але їм казали, що дуже багато роботи та часу гаяти не треба, не вистачає робочої сили та ходіть по одній. Позивач посилається на розділ 15 Постанови Кабінету Міністрів від 30.11.2011 р. № 1232, де вказано, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу. 08.02.2013 року комісією з соціального страхування ВП «ГЗФ «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» було проведено засідання, по результатам якого був прийнятий протокол №3 від 08.02.2013 року. Комісією було постановлено, що лікарняний лист серії АВР № 017567 на ім’я [PERSON] не підлягає сплаті. На засіданні комісії позивач присутня не була у зв’язку з перебуванням у лікарні. Дійсно лікарняні листи позивачу сплачено не було до теперішнього часу, але в лікарняному листі було зазначено про нещасний випадок на виробництві та його наслідки. Позивач не погодившись з актом розслідування нещасного випадку на виробництві та висновками комісії зі соціального страхування, звернулася до прокуратури м. Свердловська з заявою на дії керівництва підприємства. 28.03.2013 року вона отримала відповідь на заяву (вх. № 106 ж 13) згідно якої їй було запропоновано звернутися до суду. Позивач вказує, що на даний момент відчуває сильний біль у спині, їй важко ходити. Вона постійно відчуває біль та дискомфорт. Постійний прийом ліків, нестача коштів на лікування призводять до фізичного болю додаються душевні страждання. Від свого безсилля і безсилля ліків допомогти їй позбавитися цієї болі, або полегшити страждання; постійно відчуває наслідки професійної травми, тривожний сон, вона стала нервовою та дратівливою людиною; неможливо займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних фізичних зусиль. В зв'язку з отриманням цього захворюванням позивач не має змоги займатися не тільки своїм захопленням, але й обмежена в роботі по господарству. Почуття безпорадності та неповноцінності приносить особливі страждання і приниження. Більшу частину часу позивач проводить у ліжку. Від розуміння того, що це захворювання залишаться до кінця її життя, у неї опускаються руки. З'явилось почуття неповноцінності, оскільки обмежений у фізичних навантаженнях, життя залежить від вживання ліків та лікування. Хвороба позивачу причиняє біль та душевні страждання. В наслідок втрати професійної працездатності позивач позбавлена можливості працювати за фахом і в повній мірі забезпечувати сім'ю. У зв’язку з професійним захворюванням обмежена у фізичних навантаженнях, з'явилось почуття неповноцінності, залежності життя від лікування, прийому ліків. Хвороби спричиняють біль та душевні страждання, Все це приводить до того, що позивач вимушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя Позивач, вважає, що надані нею докази в повній мірі вказують, що ушкодження її здоров'я сталося при виконанні трудових обов'язків. На теперішній час позивач також знаходиться на амбулаторному лікуванні. Її направлено до МСЕК та продовжено лікарняний лист. Позивач просить суд признати акт проведення розслідування нещасного випадку на ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» від 30.01.2013 недійсним. Признати факт трудового каліцтва [PERSON] на ВП «Трупова збагачувальна фабрика «Центроспілка» Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит». Позов розглянути без її участі у судових засіданнях. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. В судовому засіданні Позивач надала суду клопотання про уточнення позовних вимог у зв’язку з залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, де просить суд постановити рішення, яким визнати факт, що закритий компресійний перелом L 1 (першого поперекового хребця) 1-ІІ степені без порушень функцій спинного мозку, стався з позивачем [PERSON] на виробництві 26 грудня 2012 року у 2-гу зміну під час виконання позивачем своїх трудових обов’язків на ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит». Визнати недійсним, скасувати акт форми Н-5, складений комісією по розслідуванню нещасного випадку 30.01.2013 р. ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» щодо нещасного випадку, що стався з позивачем [PERSON] 26.12.2012 р.. Зобов’язати ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» скласти акт за формою Н-1 за фактом нещасного випадку, який стався з позивачем на виробництві 26.12.2012 р. під час виконання нею трудових обов’язків та пов’язаний з виробництвом. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов в повному обсязі и просили його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала та просила суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що законодавством визначено конкретний механізм щодо оскарження обставин та причин нещасного випадку, у разі незгоди потерпілого зі змістом акта про нещасний випадок, питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, чиє рішення вже може бути оскаржене у судовому порядку. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] вважав позовні вимоги необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню, так як звернення до суду з даною позовною заявою є передчасним. Підтримав заперечення представника позивача та пояснив, що відповідно до п. 33 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», яке затверджене постановою КМУ від 30.11.23011 року № 1232, контроль за своєчасністю та об’єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Рішення посадової особи органу Держгірпромнагляду може бути оскаржено у судовому порядку. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює майстром зміни, [PERSON] працювала пробовідбірником. Коли [PERSON] почала скаржитись на біль у спині, вона їй запропонувала сходити до медпункту. [PERSON] відмовилась. Тоді вона надала їй робити до кінця зміні іншу легку роботу, яку треба виконувати на місці і не треба було нікуди ходити. Свідок дізналася, що [PERSON] впала зі сходинки вагону, тільки на наступній зміни. Ступені на дробині з вагону, дійсно були дуже круті. Сама свідок кілька разів падала з тих сходинок, але без наслідків. Після випадку з [PERSON] ступені переробили. [PERSON], коли прийшла на роботу на біль у спині не скаржилась, а вже вночі почала скаржитися на біль у спині. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює на посаді провідного спеціаліста. Від [PERSON] 02.01.2013 року надійшла заява про розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався 26.12.2012 р. [PERSON] їй було відмовлено, оскільки [PERSON] в травмпункт не зверталася, майстру не доповіла, свідків не було. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що 26.12.2012 року [PERSON] працювала вночі. Коли свідок 27.12.2012 року прийшла вранці, їй ні хто не доповів про нещасний випадок. Дзвонили [PERSON] 28.12.2012 року, просили прийти, вона прийшла, але йшла важко, перекошене, неправильно, сказала, що прострелило в спині. Сходи з вагону дійсно крути, травмонебезпечні, колишній директор забороняв ходити по цім сходам. Перша комісія ФССНВ запропонувала змінити кут нахилу сходинок. Теоретично позивач [PERSON] могла впасти з тих сходинок. Вона теж падала з тих сходинок, але без наслідків. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що 26.12.2012 року вона працювала з позивачем [PERSON] в одну зміну, але були на різних позиціях. До приміщення нарядної вона повернулася десь в 22.45 - 22.50 і побачила, що [PERSON] стояла біля печі, трималася за спину, сказала що прострелило спину і дуже гостра біль. Майстер [PERSON] поміняла їх нарядами роботи, і [PERSON] пішла на легшу роботу, де ходити не треба, роботу можна виконувати сидячі на місці. Вже в лазні [PERSON] сказала їй і Баклановій, що впала біля шлагбауму, попросила ні кому не говорити, а коли вони запропонували їй сходити в медпункт, відмовилася. [PERSON] сказала, що йде у відпустку і за цей час спина пройде. Вона працює з [PERSON] в одному місці 4 роки, в зміні - 1,5 року. Раніше [PERSON] ніколи не скаржилася на біль у спині. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що працював 26 грудня 2012 в ніч, в зміні з 19.00 до 07.00. Відвантажив вагон, потім прийшов пробовідбірник. Йому через вагон не видно сходи, вони розташовані від нього на іншій стороні вагона. Тобто, підйом і спуск по сходах не в полі його зору. Від робітниць чув, як вони скаржилися, що сильно крутий спуск по сходах з вагону. Після випадку з [PERSON], сходи вже переробили на більш пологі. Суд, вислухавши сторони у справі, свідків, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, прийшов до наступного. Із матеріалів цивільної справи убачається, що двічі – 30.01.2013 року і 28.03.2013 року проводилося розслідування нещасного випадку, що стався 26 грудня 2012 року о 22 годині 00 хвилин на ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», перше по заяві пробовідбірника ВТК [PERSON], друге – на підставі приписа головного державного гірничотехнічного інспектора Неделько А.Н. № НА-19 від 20 березня 2013 року за формою Н-9. Відповідно до вищезазначених актів розслідування нещасного випадку, [PERSON] було відмовлено у складанні акту за формою Н-1 і складено акти за формою Н-5 (а.с.11-15, 48-52). Судом встановлено, що позивач дійсно працювала у другу зміну 26 грудня 2012 року на ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» в якості пробовідбірника ВТК 2-го розряду. Даний факт визнано сторонами та не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Проаналізувавши представлені сторонами, в силу вимог ст. 60 ЦПК України, докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Відповідно акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 26 грудня 2012 року о 22 годині 00 хвилин на ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантарцит», затвердженого 30 січня 2013 року в.о. директора ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантарцит», комісію призначено наказом від 02 січня 2013 року № 2 по ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантарцит». Комісією проведено з 02 січня 2013 року по 29 січня 2013 року розслідування нещасного випадку, що стався на полку для відбору проб з залізничних вагонів по ІІІ-ому залізничному путі на дільниці «Вантажу» ВП «Групова збагачувальна фабрика «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантарцит» з [PERSON], пробовідбірником ВТК 2-го розряду, яка має загальний стаж роботи - 23 роки 5 місяців, у тому числі на підприємстві - 16 років 7 місяців, за професією 16 років 7 місяців. Комісія з розслідування встановила: відсутнє звернення за медичною допомогою [PERSON]; свідків випадку з [PERSON] під час виконання трудових обов’язків під час робочої зміни не встановлено; факт одержання трави на виробництві підтверджено тільки [PERSON]. Комісія вирішила, що факт травмування [PERSON] не підтверджено (а.с.11-15). За змістом ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст.171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 22 Закону України «Про охорону праці» - роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Згідно п.23 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМ України від 30 листопада 2011 р. N 1232, нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку). У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Відповідно до п.п.10,11,13,14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМ України від 30 листопада 2011 р. N 1232, - «роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок зобов'язаний негайно повідомити про нещасний випадок відповідні органи та утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку. Комісія зобов'язана протягом трьох діб: обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам, скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5» Згідно положень п. 14 Порядку - «визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу». Згідно до п.п. 33, 34 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМ України від 30 листопада 2011 р. N 1232 - контроль за своєчасністю і об'єктивністю розслідування нещасних випадків, їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Внаслідок Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, складається акт за формою Н5. Копії листів непрацездатності на ім’я [PERSON] від 28 грудня 2012 року, 25 січня 2013 року, 26 лютого 2013 року дійсно підтверджують, що у позивача закритий компресійний перелом L 1 (першого поясничного позванка) 1-ІІ степені без порушень функцій спинного мозку (а.с.18-20). Таким чином, судом встановлено, що позивач отримала травму, закритий компресійний перелом L 1 (першого поперекового хребта) 1-ІІ степені без порушень функцій спинного мозку, на робочому місці, що підтверджено показаннями свідків, які підтвердили, що позивач скаржилась на біль у спині під час нічної зміни, раніше на біль в спині ніколи не скаржилася, сходинки на дробині дійсно були дуже круті, та листками непрацездатності (а.с.18-20). На підставі п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі – за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Доводи представника відповідача, стосовно того, що позивач звернулася до суду з порушенням процедури вирішення цього питання, та вимога про встановлення факту нещасного випадку на виробництві не підлягає розгляду в суді, а тому треба провадження у справі закрити, так як на їх думку, відповідно до пункту 58 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.11 року № 1232, у разі незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії і вже Рішення посадової особи органу Держнаглядохоронпраці може бути оскаржено в судовому порядку, суд не приймає до уваги, оскільки за змістом ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, думка представника позивача про те, що позовні вимоги позивачки не підлягають розгляду в суді - не спроможна і не є такою, що заслуговує на увагу, оскільки позивач звернулася до суду за вирішенням трудового спору, що відповідає роз’ясненням в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено: «питання, пов’язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли з приводу цього виникає спір, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів». Крім того, свою позицію з цього питання висловив Верховний Суд України у постанові від 17 квітня 2013 року, де також зазначено: «У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, зі змістом акта за формою Н-5 або формою НПВ чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду». Вищевикладені обставини дають підстави для висновку, що факт отримання травми на робочому місці знайшов своє підтвердження, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 22 Закону України «Про охорону праці», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved