Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ROІAAN17120150, укладеним між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, в сумі 36539 (тридцять шість тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 03 коп. Вказані позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" обгрунтовує тим, що відповідачка на підставі кредитного договору №ROІAAN17120150 від 10 вересня 2007 року отримала кредит в сумі 59636 (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 92 коп. на строк до 07 вересня 2012 року та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені цим кредитним договором. Згідно з доводами позивача взяті на себе зобов'язання по цьому кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту, щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, комісії та інших витрат [PERSON] не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29 липня 2011 року становить 36539 (тридцять шість тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 03 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 27459 (двадцять сім тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 30 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 7278 (сім тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 52 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 471 (чотириста сімдесят одної) грн. 10 коп., та заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1330 (одна тисяча триста тридцять) грн. 11 коп. 05 вересня 2013 року уповноваженим представником позивача - Поповичем С.М. було зменшено розмір заявлених позовних вимог шляхом подачі до суду відповідної письмової заяви. У вказаній заяві представник ПАТ КБ „Приватбанк" просить суд стягнути з [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14471 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят одної) грн. 46 коп. В обґрунтування цих позовних вимог представник позивача подав суду розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ROІAAN17120150, укладеним між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, станом на 05 вересня 2013 року. У судовому засіданні представники позивача ПАТ КБ „Приватбанк" - Курило Р.М., Попович С.М. і Лукашин Є.В. повністю підтримали зазначені позовні вимоги та просили суд їх задоволити в повному обсязі. Згідно з доводами представників позивача [PERSON] не виконувала договірних зобов'язань за кредитним договором №ROІAAN17120150, укладеним нею із ЗАТ КБ „Приватбанк" 10 вересня 2007 року, щодо своєчасної сплати позивачу грошових коштів, спрямованих на погашення кредиту, комісії та відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим їй ПАТ КБ „Приватбанк" відповідно до умов вказаного кредитного договору була нарахована пеня. В наданих суду поясненнях Курило Р.М. підтвердив, що з 01 лютого 2009 року до 29 липня 2011 року ПАТ КБ „Приватбанк" було нараховано [PERSON] за вказаним кредитним договором відсотки за користування кредитом за підвищеними ставками: 27,48 від поточної заборгованості та 52,8 від простроченої заборгованості, що зазначено в попередньому розрахунку заборгованості, наданому ПАТ КБ „Приватбанк" суду в обґрунтування позову. Окрім цього, представник позивача зазначив, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] ПАТ КБ „Приватбанк" 27 грудня 2010 року одержало страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль відповідачки, який був застрахований, у сумі 23854 (двадцять три тисячі вісімсот п'ятдесят чотири) грн. 43 коп. та 30 листопада 2011 року отримало останній платіж в сумі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн. 50 коп. від реалізації пошкодженого автомобіля. Станом на 05 вересня 2013 року, як зазначили Попович С.М. і Лукашин Є.В., загальна сума заборгованості відповідачки за цим кредитним договором становить 14471 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят одну) грн. 46 коп., яка на теперішній час не погашена і згідно з наданим розрахунком складається із заборгованості за кредитом в сумі 11387 (одинадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 69 коп., заборгованості з комісії в сумі 1413 (одна тисяча чотириста тринадцять) грн. 30 коп., заборгованості з пені в сумі 3225 (три тисячі двісті двадцять п'ять) грн. 68 коп. та переплати [PERSON] відсотків в сумі 1555 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 21 коп. В наданих у судовому засіданні поясненнях відповідачка [PERSON] позовних вимог ПАТ КБ „Приватбанк" не визнала, пояснивши, що дійсно 10 вересня 2007 року вона уклала з ЗАТ КБ „Приватбанк" кредитний договір №ROІAAN17120150, відповідно до умов якого її щомісячний платіж для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам і винагороди повинен становити 1244 (одну тисячу двісті сорок чотири) грн. 03 коп. При цьому відповідачка зазначила, що при наявності фінансової можливості вона платила щомісячний платіж у більшому розмірі, ніж 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) грн. 03 коп., щоб достроково сплатити кредит. Окрім цього, як вказала [PERSON], після дорожньо-транспортної пригоди відповідач одержав страхове відшкодування та грошові кошти, отримані від реалізації пошкодженого автомобіля, тому вона вважає, що заборгованості перед ПАТ КБ „Приватбанк" по вказаному кредитному договору не існує. На продовження розгляду справи відповідачка [PERSON] не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена судом про час, дату і місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи відповідачка не заявляла. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні повністю не визнав позовні вимоги, заявлені ПАТ КБ „Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та просив суд відмовити в задоволенні вказаного позову ПАТ КБ „Приватбанк" за його безпідставністю і необгрунтованістю. Заперечення [PERSON] проти позову ПАТ КБ „Приватбанк" ґрунтуються на тому, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів у підтвердження факту наявності боргу [PERSON] за кредитним договором №ROІAAN17120150 від 10 вересня 2007 року в сумі 14471 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят одної) грн. 46 коп. Розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 29 липня 2011 року, доданий ПАТ КБ „Приватбанк" до позову, представник відповідачки оспорює через те, що в основу вказаного розрахунку покладено нарахування відсотків з 01 лютого 2009 року у підвищеній ставці, яке рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 червня 2012 року визнано незаконним. Згідно з доводами [PERSON] розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 05 вересня 2013 року, що наданий позивачем суду, є неправильним і таким, що суперечить рішенню Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 червня 2012 року та не відповідає умовам кредитного договору, договору страхування наземного транспорту та вимогам ст.534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням. При цьому представник відповідачки вказав, що ПАТ КБ „Приватбанк" здійснило зарахування грошових коштів, сплачених [PERSON] понад обов'язковий щомісячний платіж, а також отриманих, як страхове відшкодування та від продажу заставного автомобіля, на майбутню сплату відсотків та пені, а не на зменшення суми тіла кредиту в порядку дострокового погашення. Окрім цього, як зазначив [PERSON], розрахунки заборгованості [PERSON], що складені позивачем, до 01 лютого 2009 року мали б бути однаковими, проте вони містять суттєві розбіжності. За таких обставин, представник відповідачки просив суд при вирішенні даної справи врахувати поданий ним розрахунок заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ „Приватбанк" за кредитним договором №ROІAAN17120150 від 10 вересня 2007 року та визнав факт наявності заборгованості відповідачки перед позивачем на теперішній час в сумі 2966 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 98 коп. Заслухавши пояснення відповідачки та представників сторін, суд дослідив і оцінив в сукупності письмові докази, надані сторонами та прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ „Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає частковому задоволенню. Такий висновок суду ґрунтується на наступних встановлених по справі обставинах. 10 вересня 2007 року між ЗАТ комерційний банк „Приватбанк" і [PERSON] укладено кредитний договір №ROІAAN17120150, відповідно до п.7.1. якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 59636 (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 92 коп. строком до 07 вересня 2012 року включно на наступні цілі: 45270 (сорок п'ять тисяч двісті сімдесят) грн. 00 коп. - на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також 34 (тридцять чотири) грн. 00 коп. для сплати за реєстрацію предмету застави в державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2., на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №ROIAAN17120150 від 10 вересня 2007 року, договором особистого страхування №ROIALK17120150 від 10 вересня 2007 року на строк до 09 вересня 2008 року у сумі 2313 (дві тисячі триста тринадцять) грн. 37 коп., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 452 (чотириста п'ятдесят дві) грн. 70 коп., та у розмірі 11566 (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 85 коп. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.6.2. даного договору. Періодом сплати вважається період з „10" по „14" число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи з наступного місяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1244 (одної тисячі двісті сорок чотири) грн. 03 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Відповідно до п.п.7.2., 7.3. вказаного кредитного договору для виконання даного договору банк відкриває позичальникові рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагород та іншим платежам. Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає ВАЗ 211210, [NUMBER], а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов'язань за даним договором. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] в повному обсязі не виконала зазначених договірних зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, винагороди та пені, передбачених кредитним договором №ROІAAN17120150 від 10 вересня 2007 року. Заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ „Приватбанк" по вказаному кредитному договору становить 2966 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 98 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 2174 (дві тисячі сто сімдесят чотири) грн. 53 коп., заборгованість з відсотків за користування кредитом в сумі 779 (сімсот сімдесят дев'ять) грн. 10 коп., заборгованість з пені в сумі 13 (тринадцять) грн. 35 коп. Вказаний розмір заборгованості визнаний уповноваженим представником відповідачки - [PERSON] у судовому засіданні, у підтвердження чого ним надано суду відповідний розрахунок, який відповідачем не спростовано. Отже, слідуючи вимогам ч.1 ст.61 ЦПК України, дані обставини доказуванню не підлягають. Саме в цій частині вимог суд визнав позов ПАТ КБ „Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В іншій частині вимоги позивача є безпідставними. Обставини про наявність заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ „Приватбанк" за кредитним договором №ROІAAN17120150 від 10 вересня 2007 року у більшому розмірі, понад 2966 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 98 коп., відповідачем недоведені. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В обґрунтування заявлених позовних ПАТ КБ „Приватбанк" надано суду два розрахунки заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ROІAAN17120150 від 10 вересня 2007 року станом на 29 липня 2011 року і станом на 05 вересня 2013 року. Перший розрахунок заборгованості відповідачки в сумі 36539 (тридцять шість тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 03 коп., що здійснений позивачем станом на 29 липня 2011 року, не може бути покладений в основу даного рішення суду, оскільки містить нарахування процентної ставки за кредитним договором №ROІAAN17120150 від 10 вересня 2007 року у підвищеному розмірі, що згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 червня 2012 року є незаконним. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 червня 2012 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до ПАТ КБ „Приватбанк", поданий від її імені та в її інтересах [PERSON] про визнання незаконним підвищення процентної ставки та перерахунок заборгованості за кредитним договором задоволено повністю, зокрема: визнано незаконними дії ПАТ КБ „Приватбанк" по підвищенню в односторонньому порядку процентної ставки з 01 лютого 2009 року за користування кредитом за кредитним договором №ROIAАN17120150, укладеним із [PERSON] 10 вересня 2007 року, і зобов'язано ПАТ КБ „Приватбанк" здійснити перерахунок загальної кредитної заборгованості за кредитним договором №ROIAАN17120150, укладеним із [PERSON] 10 вересня 2007 року, за визначеною процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць (16,08% річних), нарахованою на суму залишку заборгованості за кредитом, та за процентною ставкою при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту у розмірі 2,50% на місяць (30% річних), нарахованою на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом, починаючи з 01 лютого 2009 року. Другий розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 05 вересня 2013 року в сумі 14471 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят одної) грн. 46 коп., що доданий ПАТ КБ „Приватбанк" до заяви про зменшення позовних вимог, виходячи з положень ч.1 ст.59 ЦПК України, не є допустимим доказом, оскільки містить нарахування, що не відповідають порядку та черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням, встановленим ст.534 ЦК України та умовами договорів. Відповідно до ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Пунктом 2.4.1. кредитного договору №ROІAAN17120150, укладеного між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, передбачено, що позичальник має право за узгодженням із банком здійснювати дострокове (як повне, так і часткове) погашення кредиту. При цьому позичальник зобов'язаний сплатити банку суму відсотків, суму винагороди відповідно до п.7.1 цього договору, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно з п.4.1 цього договору. Оплата проводиться відповідно до умов цього договору. Відповідно до п.2.2.10. вказаного кредитного договору позичальник зобов'язується у разі настання випадків, передбачених п.2.3.3. цього договору, в тому числі і настання страхового випадку, передбаченого договором страхування майна, або договором особистого страхування, або договором страхування наземного транспорту, достроково погасити заборгованість перед банком у повному обсязі. З відомостей, виготовлених за програмою „Промінь" і наданих суду представником позивача, слідує, що на погашення кредиту, сплату відсотків, винагороди і інших платежів по кредитному договору №ROІAAN17120150, укладеному між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, на рахунок [NUMBER] були зараховані наступні грошові кошти відповідачки: 11 жовтня 2007 року - 1250 (одна тисяча двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., 15 листопада 2007 року - 1250 (одна тисяча двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., 14 грудня 2007 року - 1250 (одна тисяча двісті п'ятдесят) грн. 00 коп., 17 березня 2008 року - 1499 (одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 57 коп., 24 березня 2008 року - 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., 14 квітня 2008 року - 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., 26 травня 2008 року - 1988 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 33 коп., 04 червня 2008 року - 8 (вісім) грн. 45 коп., 10 червня 2008 року - 0 грн. 55 коп., 17 червня 2008 року - 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп., 16 липня 2008 року - 1187 (одна тисяча сто вісімдесят сім) грн. 90 коп., 11 серпня 2008 року - 211 (двісті одинадцять) грн. 13 коп., 15 вересня 2008 року - 1473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) грн. 45 коп., 17 жовтня 2008 року - 1287 (одна тисяча двісті вісімдесят сім) грн. 40 коп., 22 січня 2009 року - 2609 (дві тисячі шістсот дев'ять) грн. 43 коп., 19 лютого 2009 року - 803 (вісімсот три) 42 коп., 27 березня 2009 року - 3016 (три тисячі шістнадцять) грн. 94 коп., 28 квітня 2009 року - 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. 20 коп., 14 травня 2009 року - 2537 (дві тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 69 коп., 15 червня 2009 року - 1553 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят три) грн. 00 коп., 16 листопада 2009 року - 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., 30 грудня 2009 року - 3600 (три тисячі шістсот) грн. 00 коп., 08 лютого 2010 року - 1870 (одна тисяча вісімсот сімдесят) грн. 36 коп., 16 лютого 2010 року - 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., 15 березня 2010 року - (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., 09 квітня 2010 року - 27 (двадцять сім) грн. 75 коп., 27 травня 2010 року - 600 (шістсот) грн. 00 коп., 27 серпня 2010 року - 40 (сорок) грн. 50 коп., 27 грудня 2010 року - 23854 (двадцять три тисячі вісімсот п'ятдесят чотири) грн. 43 коп., 27 квітня 2011 року - 100 (сто) грн. 00 коп., 15 серпня 2011 року - 200 (двісті) грн. 00 коп., 29 серпня 2011 року - 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., 17 листопада 2011 року - 10 (десять) грн. 00 коп. і 30 листопада 2011 року - 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн. 50 коп., а всього 68031 (шістдесят вісім тисяч тридцять одна) грн. 00 коп. Судом встановлено, що наведені дані не в повній мірі відображають стан надходження грошових коштів від [PERSON], оскільки в деяких випадках платежі були здійснені відповідачкою у більшому розмірі. Так, згідно з квитанціями, що збереглися в [PERSON], по вказаному кредитному договору відповідачкою були сплачені позивачу наступні суми: 17 березня 2008 року - 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., а не 1499 (одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 57 коп., 24 березня 2008 року - 1406 (одна тисяча чотириста шість) грн. 48 коп., а не 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., 14 квітня 2008 року - 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 22 коп., а не 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., 26 травня 2008 року - 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., а не 1988 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 33 коп., 04 червня 2008 року - 9 (дев'ять) грн. 00 коп., а не 8 (вісім) грн. 45 коп., 17 жовтня 2008 року - 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп., а не 1287 (одна тисяча двісті вісімдесят сім) грн. 40 коп. Зазначені обставини в сукупності свідчать, що [PERSON] достроково погашала кредит ПАТ КБ „Приватбанк", в тому числі і в зв'язку з страховим випадком, та сплачувала позивачу одноразовим платежем грошові суми, що значно перевищували суму щомісячного платежу в розмірі 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) грн. 03 коп. Проте, як свідчить другий розрахунок заборгованості відповідачки за кредитним договором №ROІAAN17120150, укладеним між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, станом на 05 вересня 2013 року, позивач зараховував грошові кошти, що були сплачені відповідачкою понад 1244 (одну тисячу двісті сорок чотири) грн. 03 коп., 27 березня 2009 року, 10 квітня 2009 року та в період часу з 28 квітня 2009 року до 15 вересня 2009 року і з 30 грудня 2009 року до 15 лютого 2012 року включно - на майбутню сплату відсотків при відсутності заборгованості по відсотках та з 16 листопада 2009 року до 15 лютого 2012 року - на майбутню сплату пені при відсутності заборгованості по пені, що суперечить ст.534 ЦК України, а також умовам кредитного договору №ROІAAN17120150, укладеному між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, та договору страхування наземного транспорту №ROІAAN17120150, укладеному між ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах" і [PERSON] 10 вересня 2007 року. Згідно з ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Відповідно до порядку розрахунків, встановленого п.3.3. кредитного договору №ROІAAN17120150, укладеного між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості за кредитним договором, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з п.п.2.2.9, 2.3.8 цього договору, далі - пені згідно з розділом 4 цього договору, далі - простроченої комісії за кредитом, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8), далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту. Пунктом 15.19.1. договору страхування наземного транспорту №ROІAAN17120150, укладеному між ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, передбачено, що якщо на момент прийняття рішення про виплату страхового відшкодування: 1) у страхувальника існує заборгованість за кредитним договором, строки виконання якої вже настали, - страхове відшкодування виплачується вигодонабувачеві і спрямовується на погашення цієї заборгованості; 2) у страхувальника існують зобов'язання за кредитним договором щодо погашення кредиту, строки виконання яких ще не настали, сума страхового відшкодування, яка залишилася після розрахунку за п.1 цього пункту, і яка не перевищує загальної суми зобов'язань страхувальника за кредитним договором, вважається достроковим погашенням кредиту, виплачується вигодонабувачеві і спрямовується на погашення кредиту. Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Частиною 1 ст.548 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 4.1 кредитного договору №ROІAAN17120150, укладеного між ЗАТ КБ „Приватбанк" і [PERSON] 10 вересня 2007 року, передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3, 7.5. цього договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Таким чином, згідно з вимогами цивільного законодавства та умовами вказаного кредитного договору пеня повинна нараховуватися в розмірі, встановленому договором, на суму простроченого платежу, тобто несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання. ЇЇ розмір залежить від розміру простроченого платежу і від днів прострочки. На майбутній період часу пеня не може нараховуватися. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, яка застосовується в силу положень ч.2 ст.1054 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з п.п.2.2.2.-2.2.4. зазначеного кредитного договору позичальник зобов'язується: сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2., 2.3.3, 3.1, 3.2, 7.1, 7.4. цього договору, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду згідно з п.п.3.7, 6.2, 7.1 цього договору, погашення кредиту виконати в порядку, сумах і в терміни, передбачені п.2.3.3 та 7.1 цього договору. Пунктами 3.1.-3.2. цього кредитного договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.7.1 цього договору. Згідно зі ст.212 ЦК України у разі порушення позичальником зобов'язань із погашення кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п.7.4 цього договору, на місяць, нараховані на суму непогашеної вчасно заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п.п.1.1 суму щомісячного платежу за кредитним договором (у випадку погашення заборгованості шляхом надання щомісячного платежу й установлення його суми в п.1.1). У разі встановлення банком у порядку, передбаченому п.2.3.2, зменшеної відсоткової ставки умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної відсоткової ставки. Пунктом 7.4. зазначеного кредитного договору передбачено, що згідно ст.212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,50% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. З наведених обставин слідує, що нарахування відсотків за користування кредитом повинно здійснюватися в розмірі та порядку, встановленому договором, щомісяця в період сплати: поточної ставки - на суму залишку заборгованості за кредитом, а простроченої ставки - на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Проте, фактичні обставини справи свідчать, що вказаних вимог ст.534, ч.ч.1, 3 ст.549, ч.1 ст.1048 ЦК України та договірних умов позивачем ПАТ КБ „Приватбанк" при здійсненні нарахування заборгованості відповідачки за кредитним договором №ROІAAN17120150, укладеним сторонами 10 вересня 2007 року, недотримано. За таких обставин, другий розрахунок заборгованості [PERSON], що наданий суду ПАТ КБ „Приватбанк", не може достовірно свідчити ні про наявність заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором №ROІAAN17120150, укладеним сторонами 10 вересня 2007 року, станом на 05 вересня 2013 року в сумі 14471 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят одної) грн. 46 коп., ні про правильність проведеного розрахунку. Окрім цього, суд врахував, що розрахунки заборгованості [PERSON] по вказаному кредитному договору, що складені ПАТ КБ „Приватбанк" станом на 29 липня 2011 року і станом на 05 вересня 2013 року в період часу з 10 березня 2008 року до 01 лютого 2009 року містять суттєві розбіжності щодо сум нарахованої заборгованості відповідачки по кредиту, по відсотках та по пені на одну і ту ж саму дату, що викликає сумнів в достовірності цих доказів. За таких обставин, суд вирішив задоволити позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк", заявлені до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в межах доведених та визнаних сторонами обставин, застосувавши правові норми, що регулюють спірні правовідносини сторін. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Слідуючи положенням ч.2 ст.1054 ЦК України, застосуванню в даному випадку підлягають ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України, відповідно до яких позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.526, 531, 534, ч.1 ст.546, ч.1 ст.547, ч.1 ст.548, ч.ч.1, 3 ст.549, ч.ч.1, 2 ст.550, ч.ч.1, 2 ст.551, ч.ч.1, 3 ст.1049, ст.1054 ЦК України,

Outcome: approved