Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном 3 місяці, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO]. в м. Олександрії Кіровоградської обл. померла її мати [PERSON], з якою вона, позивачка, тривалий час проживала, доглядаючи за нею. За життя мати склала заповіт на її користь Спадщина складається із прав на земельну ділянку, що знаходиться на території Андріївської сільської ради Олександрійського району. Після поховання матері вона повернулася за місцем своєї роботи і проживання до м. Києва , а тому виїхати до м. Олександрії для оформлення спадщини в робочий час об'єктивної можливості не було через загрозу втратити роботу. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що більше року вона доглядала свою матір [PERSON], а коли остання померла, - повернулася до м. Києва, де проживає та працює на приватному підприємстві «Володимир-Інженерні Системи» заступником директора та за сумісництвом - завідуючою складом. За час догляду за матір'ю вона вичерпала всі відпустки, а тому для вирішення питання прийняття спадщини їй було відмовлено в зв'язку з виробничою необхідністю. До того ж, вона вважала, що наявність заповіту дає їй право на спадщину. В червні 2013 р. вона звернулася до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, але вже було запізно - їй відмовлено у його видачі. Представник відповідача - виконкому Олександрійської міської ради Мовчан І. Ю. позов визнала та зазначила, що існує заповіт, складений [PERSON] на користь позивачки. Життєві обставини останньої склалися так, що у неї не було змоги своєчасно оформити спадщину. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, не дивлячись на визнання відповідачем позову, суд з метою дотримання законних прав та інтересів територіальної громади, продовжив судовий розгляд та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Суд встановив, що [INFO]. в м. Олександрії Кіровоградської області померла [PERSON], яка за життя все своє майно заповіла [PERSON], позивачеві у справі. Протягом строку, встановленого законом для прийняття спадщини, з заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї ніхто, в тому числі і позивачка як спадкоємець за заповітом, не звертався, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. В зв'язку з тим, що [PERSON] факт постійного проживання із спадкодавцем документально не підтвердила, а строк для прийняття спадщини на день її звернення до нотаріуса сплинув, останній відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка вважає, що вона з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання такої заяви. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами є такі, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України з березня 2004 р., яка діяла протягом часу прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] та втратила чинність 7 березня 2012 р., письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Розглядаючи дану справу, суд керується вимогами ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Безперечних допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку - наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для прийняття спадщини позивач не надав. Суд вважає, що у позивачки була реальна можливість прийняти спадщину, особисто з'явившись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, або ж надіслати нотаріусу за місцем відкриття спадщини поштою заяву, належно оформлену за місцем фактичного проживання. Вона цими можливостями не скористалася через юридичну необізнаність. Юридичну необізнаність спадкоємця не можна вважати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відтак законних підстав для задоволення вимог позивача немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed