Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому вказала, що з 18 грудня 2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час цього шлюбу у них народилась дитина: донька [PERSON] [INFO]. 09 липня 2009 року шлюб між нами був розірваний. Наразі сторони проживають окремо. Донька проживає з позивачем і перебуває на її утриманні і вихованні. Між сторонами була досягнута домовленість про те, що він добровільно буде надавати необхідні кошти для утримання спільної дитини. Спочатку відповідач добровільно надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки і у них не виникало жодних непорозумінь. З рештою, матеріальна допомога від відповідача набула нерегулярного характеру. Відповідач пояснював, що він став інвалідом, що розмір його пенсії дорівнює 850,00 грн. і в нього не має коштів навіть на лікування. Позивач постійно нагадувала відповідачеві про існування спільної дитини і про необхідність утримувати її, відповідач запевняв, що як тільки він відновить стан свого здоров'я він обов'язкового компенсує несплачені ним аліменти. Останній раз позивач отримала від нього матеріальну допомогу в сумі 2000,00 грн. в лютому 2013 року. До цього протягом 12 місяців відповідач жодної копійки на утримання не надавав. Під час підготовки позову про стягнення аліментів до суду, позивач дізналась про те, що відповідач за період з жовтня 2011 року по травень 2013 року отримав дохід у Відділенні Фонду соціального страхування в сумі 177 561,00 грн. Згідно із законом аліменти стягуються з усіх видів доходу. Вважає, що відповідач навмисно ухилявся від сплати аліментів на утримання спільної дитини, розповсюджуючи відомості про те, що його дохід менше встановленого законом прожиткового мінімуму. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в сумі 44 390,25 грн. за минулий час з 01.10.2011 року по 30.06.2013 року з суми доходу 177 561,00 грн. Закон передбачає відрахування з цих видів доходів аліментів на утримання дітей. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Ровеньки, ІПН - [NUMBER], аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Ровеньки, ІПН - [NUMBER], аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у сумі 44 390,25 грн. за минулий час з 01.10.2011 року по 30.06.2013 року. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнає вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час за період з 01.10.2011 року по 30.06.2013 року, не підлягають задоволенню, оскільки на той момент виконавчого листа про стягнення з нього аліментів не було, тому і не може бути заборгованості, а матеріальну допомогу на утримання дитини він надавав добровільно. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що 18 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5), який був розірваний 09 липня 2009 року (а.с. 6). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання, а на теперішній час виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] не існує, оскільки позивач лише вперше пред'явила до суду позов про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: partial