Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, посилаючись на те, що з 26.07.2002 року він перебував у трудових стосунках з відповідачем до 03.12.2012 року та припинив трудові відносини у звязку зі скороченням штатної чисельності працівників. У позовній заяві позивач вказує на порушення відповідачем вимог трудового законодавства щодо проведення з ним розрахунку у день його звільнення у звязку з чим вимушений був звернутися з позовом до Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення з відповідача на його користь невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку та моральної шкоди, за результатами розгляду якого 08.04.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме з Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України на користь позивача стягнено не виплачену заробітну плату у сумі 5173,53 грн. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 6205,00 грн. З метою виконання рішення суду, позивач отримав у Ленінському районному суду м. Кіровограда виконавчий лист про стягнення на його користь з відповідача коштів, який ним було звернено до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області. У встановлений державною виконавчою службою боржнику добровільний строк для виконання вищезазначеного рішення суду, боржником рішення суду виконано не було. Вжитими з боку державної виконавчої служби заходами примусового характеру, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2013 року про стягнення з відповідача на користь позивача коштів було виконане 27.08.2013 року. За період несплати відповідачем зазначеної у рішенні суду від 08.04.2013 року суми, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 6935,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснив, що у звязку з тим, що при його звільненні відповідачем не було проведено з ним своєчасного розрахунку по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку та вихідну допомогу він звернувся з позовом до Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення з порушення відповідачем вимог трудового законодавства щодо проведення з ним розрахунку у день його звільнення у звязку з чим вимушений був звернутися з позовом до Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення з відповідача на його користь невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку та моральної шкоди. 08.04.2013 року позов було задоволено та на заяву позивача судом було видано виконавчий лист, який він звернув до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області та відповідачем у наданий органом примусового виконання рішень судів строк у добровільному порядку рішення суду про стягнення з відповідача на його користь невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку виконане не було. У невиплаті відповідачем у встановлені строки заробітної плати та середнього заробітку, позивач вважає винним відповідача вказуючи на те, що позивач мав можливості сплатити йому кошти із заборгованості по заробітній платі, тому що здійснював реалізацію муки через магазин, отримував прибуток, сплачував працівникам підприємства заробітну плату та умисно ухилився від сплати йому заборгованості, а посилання відповідача на невиконання рішення суду з боку державної виконавчої служби на думку позивача, є необгрунтованим. Представник відповідача позов не визнала, надала у судовому засіданні заперечення проти позову вказавши, що підприємство не мало своєчасної можливості сплачувати позивачеві заборгованість із заробітної плати у звязку з тим, що державною виконавчою службою по зведеному виконавчому провадженні було проведено низку виконавчих дій, а саме накладено арешти на розрахунковий рахунок та майно відповідача з метою виконання інших рішень судів на користь юридичних та фізичних осіб, що стало однією з причин неможливості виконання відповідачем рішення суду від 08.04.201 року. Також представник відповідача пояснила що позов позивача, є необґрунтованим з тієї причини, що Державне підприємство «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України, не є належним відповідачем у справі та на думку представнику відповідача позивач у відповідності з наданим Законом України «Про виконавче провадження» правом міг оскаржити дії або бездіяльність державної виконавчої служби до вищестоящого органу державної виконавчої служби або безпосередньо до суду. Разом з цим представник відповідача визнала, що рішення суду від 08.04.2013 року Ленінського районного суду м. Кіровограда по цивільній справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України про стягнення на користь позивача не виплаченої заробітної плати у сумі 5173,53 грн. та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в сумі 6205,00 грн.,розгляд якої проводився у присутності представника підприємства, для Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України, є обовязковим до виконання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26.07.2002 року до 03.12.2012 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, які припинив у звязку зі скороченням штатної чисельності працівників. У звязку тим, що при звільненні позивача, відповідачем не було виплачено йому заробітну плату, рішенням суду Ленінського району м. Кіровограда від 08.04.2013 року за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України на користь позивача стягнено не виплачену заробітну плату у сумі 5173,53 грн. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 6205,00 грн. За вказаним рішенням суду 19.04.2013 року було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати, який позивачем було звернено до виконання до державної виконавчої служби. За вказаним виконавчим листом. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику - Державному підприємству «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України строк для добровільного виконання рішення суду на протязі семи днів з моменту винесення постанови, що підтверджується долученою до позовної заяви копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2013 року. Вищевказане рішення суду у вказаний строк відповідачем виконане не було. 03.09.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, про що свідчить копія постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі платіжного доручення від 19.08.2013 року та згідно з довідкою АТ «Укрсиббанк» від 27.08.2013 року, з якої встановлено, що кошти позивачу зараховано лише 27.08.2013 року. Середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем обчислюється відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середня заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Середня заробітна плата позивача складає 73 грн. Всього в період з 09.04.2013 року по 27.08.2013 року кількість робочих днів складає 95. Таким чином 95 (кількість робочих днів) х 73 (середній заробіток) = 6935 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоуправління, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 116 КЗпП України прямо визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи,організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2013 року, позов [PERSON] до Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку було визнано обґрунтованим. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств. Установ. Організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановленими міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по справі у сумі 114,70 грн. На підставі ст. 116 КЗпП України, ст.10,11,6-,212-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial