Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Прокуратура Ізяславського районну звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що при проведенні перевірки Ізяславської міської ради було встановлено, що остання прийняла рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянку» № 21/1 від 21.12.2012 року. Постановою Верховної Ради України № 1540-111 від 02.03.2000 року «Про зміну меж міста Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області» в межі м.Ізяслав було включено 382,4 га. земель Ізяславської міської ради, 10 га. земель Лютарської сільської ради та 65,9 га земель Сошненської сільської ради і затверджено межі міста загальною площею 1462,9 га. Однак як вказує прокурор, землі які розташовані за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS], які межують з під'їзною дорогою до установи № 31 і об'їзною дорогою на новий міст і вул.Чехова, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на які був наданий людям в кількості 35 чоловік вищевказаним рішення Ізяславської міської ради, не входять до меж міста Ізяслав. Крім того, як зазначив прокурор, дані землі знаходяться на території Лютарської сільської ради Ізяславського району, яка в свою чергу передала їх в користування строком на 25 років - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Частина вказаних громадян уклали з сільською радою договори на право тимчасового користування землею від 04.05.1998 року, а саме [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Також самовільне захоплення спірних земельних ділянок підтверджується перевіркою, проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Хмельницькій області, якою було встановлено, що відповідачем при прийнятті рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації, перевищено повноваження, визначених пунктами «а» та «б» статті 12, пункту 12 перехідних положень ЗК України, оскільки фактично стосувалося прийняття рішення стосовно земельних ділянок, які не включені в межі Ізяслава. В зв'язку з цим прокурор просить визнати незаконним і скасувати рішення міської ради від 21.12.2012 року № 21/1 в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, розташовані за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]. Прокурор Шудра Ю.В. в судовому засіданні позов підтримала, просить задоволити його в повному об'ємі. Також надала додаткові матеріали на підтвердження своїх доводів, а саме копії документів по будівництву об'їзної дороги станом на 1994 рік. Представник Головного управління Держземагенства в Хмельницької області Копинець П.Ю. в судовому засіданні позов прокурора не підтримав, та пояснив, що спірні земельні ділянки згідно індексних кадастрових карт (планів) знаходяться в межах м.Ізяслав і не суперечать проекту зміни межі м.Ізяслав 1998 року, на підставі якого було винесено постанову ВРУ від 02.03.2000 року. В судовому засіданні представник Ізяславської райдержадміністрації Голудзяк Н.О. позов прокурора також не підтримала, та пояснила, що в матеріалах справи наявні декілька карт та викопіровок, які суперечать одна з одною. Перевірка, яка здійснена інспекцією сільського господарства в Хмельницькій області є неналежною та однобічною. Але зауважила, що міською радою при винесення рішення потрібно було належним чином перевірити наявність користувачів на спірній земельній ділянці. Представник відповідача Ящук Т.І. в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що Ізяславською міською радою спірне рішення від 21.12.2012 року виносилося на підставі технічної документації виготовленої ПП «Ізяславпроект», яка була погодженою управлінням Держкомзему у Ізяславському районі, та по якій зазначеним органом внесено відомості до Державного земельного кадастру, що слугує законністю та правомірністю винесеного рішення. Крім того, вказала, що перевірка інспектором Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області здійснена неналежно та поверхнево, тому вона не може бути взятою до уваги судом. Просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа на стороні позивача сільський голова Лютарської сільської ради Ізяславського району Гончарук П.О. в судовому засіданні підтримав позов прокурора, та пояснив, що Лютарською сільською радою рішення про передачу спірної земельної ділянки в міську раду не приймалися. Земля належить сільській раді, та на даний час нею користуються громадяни, яким в 1997-1998 роках рішенням виконавчого комітету надано дозвіл на користування нею. Треті особи на стороні позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] окремо один від одного суду пояснили, що у них наявні відповідні договори 1998 року укладені із Лютарською сільською радою про користування частиною спірної земельної ділянки терміном на 25 років, якою вони на даний час користуються, тому просять позов прокурора задовольнити. [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що договору про користування спірною земельною ділянкою не мають, землею не користуються. [PERSON] договору не має, але користується земельною ділянкою. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які також являються третіми особами на стороні позивача подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність із зазначенням, що будь-яких договорів вони із сільською радою не укладали. На даний час спірною земельною ділянкою не користуються. Інші треті особи на стороні позивача в судове засідання не з'явилися, хоча про час та день розгляду справи були повідомлені належним чином, причини не явки суд не повідомили. Третя особа на стороні відповідача директор ПП «Ізяславпроект» Франков Г.І. в судовому засіданні позов прокурора не підтримав, та пояснив, що ним розроблялася проектна документація на м.Ізяслав, з врахування проекту зміни межі міста Ізяслав 1998 року, на підставі якої ВРУ винесено постанову 02.03.2000 року де площа м.Ізяслав повинна становити 1462,9 га., яка і відповідає на даний час. Також зазначив, що в проекту зміна меж м.Ізяслав наявний Акт польового обстеження та погодження суміжних меж від 03.02.1998 року, згідно якого межа м.Ізяслав проходить по полосі відчуження об'їзної дороги. Крім того вказав, що вказана документація була перевірена відділом Держкомзему в Ізяславському районі, та будь-яких порушень не виявила, тому в задоволенні позову слід відмовити. Також, треті особи на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в судовому засіданні позов прокурора не підтримали, вважають рішення Ізяславської міської ради правомірним та законним. Від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які також являються третіми особами на стороні відповідача, надійшли заяви з проханням слухати справу у їхню відсутність, позов не визнають, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Інші треті особи на стороні відповідача в судове засідання не з'явилися, хоча про час та день розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб на стороні як позивача так і відповідача, допитавши спеціалістів, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. 21 грудня 2012 року Ізяславською міською радою було прийнято рішення № 21/1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Разом з тим, прокурор вважає, що вищезазначене рішення є протиправним, в зв'язку з тим, що земельна ділянка, на яку надано дозвіл на виготовлення технічної документації частково розташована за межами м.Ізяслав, та міською радою перевищені повноваження під час надання дозволу на розробку проекту її відведення. На підтвердження своїх вимог, прокурор посилається на Постанову Верховної Ради України від 02.03.2000 року № 1540-ІІІ, якою було включено у межі міста Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області 382,4 га. земель Ізяславської міської ради, 10 га. земель Лютарської сільської ради, 10,8 га. земель Радошівської сільської ради, 65,9 га. земель Сошненської сільської ради Ізяславського району і затверджено межі міста загальною площею 1462,9 га. Вказана постанова ВРУ виносилася на підставі проекту зміни межі міста Ізяслава Хмельницької області 1998 року, в якому наявна викопіровка з плану землекористування Лютарської сільської ради. Крім того посилається, на карту території Лютарської сільської ради народних депутатів від 1994 року, та перевіркою Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області, якими було виявлено та внесено відповідне клопотання до прокуратури Хмельницької області про виявлення самовільного захвату спірної земельної ділянки Ізяславською міською радою. Однак слід зауважити, що в проект зміни межі міста Ізяслава Хмельницької області 1998 року наявна ще одна викопіровка копії генплану міста Ізяслав (в зміненому масштабі), яка є прошитою та пронумерованою, та згідно якої спірна земельна ділянка включалася до меж м.Ізяслав. Таким чином судом встановлено, що у проект зміни межі міста Ізяслава Хмельницької області 1998 року знаходяться дві викопіровки, а саме: викопіровка з плану землекористування Лютарської сільської ради, яка є не прошитою та не пронумерованою, та викопіровка копії генплану міста Ізяслав (в зміненому масштабі), яка є прошитою та пронумерованою. Вказані викопіровки суперечать одна між собою. У зв'язку з цим належність та правомочність викопіровки Лютарської сільської ради заперечується відповідачем. Підтверджуючих даних щодо знаходження вказаної викопіровки саме у проекті зміни межі міста Ізяслава Хмельницької області 1998 року на підставі якого було винесено Постанову ВРУ від 02.03.2000 року, є сумнівним і з врахуванням ч.4 ст.60 ЦПК України суд не бере її до уваги. Також, судом оглядався генеральний план м.Ізяслав 1995 року наданий Ізяславської райдержадміністрацією (викопіровка приєднана до справи), згідно якої станом на 1995 рік спірна земельна ділянка також знаходиться в межах міста Ізяслав. Крім того, однією з підстав звернення до суду, як зазначає прокурор Ізяславського району, стало клопотання Державної інспекції сільського господарства у Хмельницькій області, а також проведена прокуратурою перевірка дотримання вимог земельного законодавства Ізяславською міською радою при прийнятті спірного рішення, проведена на підставі звернень Лютарської сільської ради, громадян, які користуються земельними ділянками на спірній території на умовах договорів тимчасового користування. Однак, факт порушення Ізяславською міською радою вимог земельного законодавства України при розпорядженні земельною ділянкою та перевищення наданих їй повноважень встановлений не у відповідності до діючого законодавства, є упереджений та не об'єктивний. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" перевірки проводяться за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, а також за власною ініціативою прокурора. При цьому перевірки за заявами фізичних чи юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами або неприйняття ними у встановлені строки рішень з цих питань. Згідно п. 5.4 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.12.2011р № 770 Держсільгоспінспекція з метою організації своєї діяльності організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до її компетенції, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" для здійснення перевірки прокурор приймає постанову, в якій зазначає підстави, що свідчать про можливі порушення законності, та обґрунтовує необхідність вчинення дій, передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини першої статті 20 цього Закону України "Про прокуратуру". Частиною 2 ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству. З урахуванням викладених норм законодавства України встановлення та фіксація порушень норм чинного земельного законодавства з боку підприємств, установ, організацій, фізичних осіб може бути проведено лише за участю інспекторів Державної сільгоспінспекції. Із матеріалів справи, доданих до позовної заяви, вбачається, що перевірка прокуратурою оспорюваного рішення проводилась за зверненням Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 01.04.2013р вих.№ 125. Прокурором Ізяславського району листом від 09.04.2013р № 114-799 Державній інспекції сільського господарства у Хмельницькій області направлено для розгляду лист Лютарської сільської ради щодо проведення перевірки правомірності прийняття оспорюваного рішення. У своїй відповіді Держсільгоспінспекція у Хмельницькій області повідомила, що із зазначеного питання у лютому-березні поточного року була здійснена перевірка колективного звернення громадян [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У зв'язку із розглядом даного колективного звернення громадян, державним інспектором Держсільгоспінспекції в Хмельницькій області Романюком В.В. направлялось клопотання до Ізяславської міської ради щодо надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного контролю за використанням та охороною земель від 21.02.2013р № 4/1 583. У зазначеному клопотанні було прохання надати копію рішень Ізяславської міської ради, Ізяславської районної ради про внесення пропозицій до рад вищих рівнів щодо встановлення і зміни меж міста Ізяслав та зазначенням відповідного нормативно-правового акту ВРУ із 1997р, а також копію оспорюваного рішення. Питання надання інших документів, зокрема технічної документації щодо встановлення меж міста Ізяслава, території Лютарської сільської ради навіть не досліджувалось уповноваженим державним інспектором. В судовому засіданні інспектор Держсільгоспінспекції в Хмельницькій області Романюк В.В. допитаний в якості спеціаліста, який суду показав, що при встановленні міською радою перевищення повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, ним було взято до уваги викопіровку з проекту змін межі міста Ізяслав 1998 року, карту Лютарської сільської ради, та договори про оренду землі від 04.05.1998 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі чого склав Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.03.2013 року. Перевірка проводився тільки за участю сільського голови Лютарської сільської ради Гончарука П.О. Будь-яких замірів земельної ділянки він не проводив. Вважає, що перевірка ним проведена належним чином, не заперечив того, що вказаний Акт не направлявся до Ізяславської міської ради, так як в тому не має потреби. Будь-яких приписів та клопотань про усунення вказаних порушень безпосередньо до міської ради не направляв. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлення факту порушення земельного законодавства шляхом перевищення міською радою повноважень під час розпорядження спірною земельною ділянкою здійснено державним інспектором неналежним способом, без проведення будь-яких обмірів земельної ділянки, визначення зовнішніх меж земельної ділянки, координат поворотних точок, лінійних промірів та визначення загальної площі земельної ділянки, якою міська рада, на думку Держсільгоспінспекції, розпорядилась неправомірно, без надання інформації уповноваженим на ведення Державного земельного кадастру органом щодо перебування земельної ділянки в межах тієї чи іншої адміністративно-територіальної одиниці згідно кадастрових карт (планів). Із пояснень державного інспектора Романюка В.В. встановлення факту порушення здійснювалось шляхом накладання кальки зі схеми проекту зміни меж м. Ізяслава 1998р (належність якої до даного проекту викликає сумнів, оскільки дана схема знаходиться не в складі документації, не прошита, не пронумерована) на схему території Лютарської сільської ради від 1994р. Але даний спосіб визначення факту порушення земельного законодавства не відповідає встановленому законодавством порядку, оскільки без складання кадастрового плану спірної земельної ділянки, документації із землеустрою відповідною ліцензованою організацією неможливо визначити на яку адміністративно-територіальну одиницю ця земельна ділянка накладається. Перевірка правомірності прийняття Ізяславською міською радою рішення проводилась, як слідує з акту перевірки від 07.03.2013р, складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Романюком В.В., за участю лише однієї сторони, що перевірялася - Лютарської сільської ради, що суперечить п. 4.1 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003р № 312, який діяв на момент проведення перевірки, та згідно якого перевірки проводяться в присутності власника земельної ділянки чи землекористувача або уповноважених ними осіб. На підставі акта перевірки відповідно до Розділу 6 вказаного Порядку складається припис чи інший розпорядчий документ, або згідно Положення про Державну інспекцію сільського господарства України від 13.04.2011 року вноситься клопотання. На участь в перевірці представник Ізяславської міської ради не запрошувався, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.03.2013р до Ізяславської міської ради не направлявся, клопотання про приведення у відповідність із законодавством прийнятого спірного рішення Держсільгоспінспекцією в Хмельницькій області не вносилось, тому Ізяславська міська рада була позбавлена можливості захистити свої права в порядку ст. 145 Конституції України. Таким чином, проведена Держсільгоспінспекцією перевірка на підставі колективного звернення громадян, згідно якої інспекція встановила факт незаконності рішення міської ради як такого, що прийняте з перевищенням повноважень в галузі земельних відносин, є необ'єктивною, упередженою, проведеною неповно, неналежним способом, без урахування наявної технічної документації щодо встановлення меж міста Ізяслава в натурі на місцевості, без обстеження спірної земельної ділянки, без системного аналізу землевпорядної документації Лютарської сільської ради та Ізяславської міської ради, без пояснень представника Ізяславської міської ради. Також, слід зазначити, що позовна заява містить посилання на ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Пунктом 6-1 цього Положення про Державне агенство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011р № 445 визначено, що Держземагенство України відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб. На даний час такого встановленого порядку немає, Державне агенство земельних ресурсів України не може розмежувати зазначені повноваження своїм рішенням. Враховуючи зазначене, функції з розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення можуть здійснювати і районні територіальні органи Держземагенства, зважаючи також на те, що внесення геодезичної, картографічної основи та відомостей про них, індексних кадастрових карт (планів) населеного пункту м. Ізяслав до Державного земельного кадастру, проведення перевірки поданих документів вимогам законодавства при встановленні меж міста в натурі на місцевості здійснював відділ Держземагенства в Ізяславському районі. Прокурором в Ізяславському районі не надано жодних доказів віднесення земельної ділянки, що є предметом спору, до земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Згідно інформації №01-17/3569 від 03.12.2013 року, наданої відділом Держземагенства в Ізяславському районі, спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста [PERSON], яка являється завідувачем сектору землеустрою, суду показала, що для визначення порушень меж як міста так і сільської місцевості необхідно внести межі земель в натурі. На даний час межі м.Ізяслав винесені в натурі, які по своїй площі відповідають постанові ВРУ про зміну меж міста Ізяслав від 02.03.2000 року, а проект землеустрою по встановленню меж адміністративно-територіальної одиниці селища Лютарка не затверджено, межі селища Лютарка не винесені в натурі. Без встановлення меж Лютарської сільської ради в натурі, встановити в яких межах розташовані земельні ділянки, згоду на надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою громадянам, по яких надано Ізяславською міською радою не представляється можливим. Вважає, що Ізяславською міською радою спірне рішення виносилось без порушень, на підставі технічною документації, яка є діючою та правомірною. Факт відсутності проекту землеустрою по встановленню меж адміністративно-територіальної одиниці Лютарської сільської ради не оспорюється сторонами у процесі, тому судом відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України не потребувалося перевірка вказаних відомостей. Також, допитаний в якості свідка [PERSON], який на час погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів по встановленні окружної межі міста Ізяслав Хмельницької області розробленої ПП «Ізяславпроект», працював начальником управління Держкомзему у Ізяславському районі, суду показав, що при затвердженні вказаної технічної документації Держкомземом порушень в частині самовільного захвату земельної ділянки Лютарської сільської ради не виявлено. Щодо наявності в матеріалах справи двох викопіровок з карт м.Ізяслав та Лютарської сільської ради, вказав, що викопіровка Лютарської сільської ради є помилковою, яка виникла, можливо, через складність та специфіку їхньої роботи. За таких обставин суд приходить до висновку, що до розмежування земель, усі землі, окрім переданих до приватної власності, перебувають у державній власності. Відповідно до п.12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, діючих на час прийняття рішення, повноваженнями щодо розпорядження цими землями наділені відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до п. 34 ст. 26 ЗУ «Про місцеве врядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Так відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають Автономна республіка Крим, області, райони, міста, райони у містах, селища і села. Тобто, територія міста та межа міської ради є відповідною територією та межею міста обласного значення як адміністративно-територіальної одиниці. Відповідно до ст. 173 Земельного Кодексу України межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнута лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Для визначення приналежності будь-якої земельної ділянки до території певної адміністративно - територіальної одиниці в Україні використовується облікові дані державного земельного кадастру. Відповідно до Тимчасового порядку «присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці» Постанова КМУ від 18.08.2010 року №749, який діяв на момент складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів по встановленню межі м.Ізяслав, а також діючого на момент розгляду справи Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051, кадастрове зонування, як складова частина державного земельного кадастру передбачає встановлення кадастрових номерів які уявляють собою індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. Згідно інформації відділу Держземагенства в Ізяславському районі Хмельницької області №01-17/3876 від 19.12.2013 року, спірні земельні ділянки по вул.Шкільна, вул.Обїзна, що є предметом розгляду, згідно індексних кадастрових карт (планів) знаходяться в межах м.Ізяслав - КОАТУУ 6822110100 зона 01 квартал 002. Із змісту наведених вище норм законодавства вбачається, що належним доказом знаходження спірної земельної ділянки в межах Лютарської сільської ради Ізяславського району є відповідна землевпорядна документація з обов'язковим встановленням в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіального утворення. З матеріалів справи вбачається, що на момент вирішення даного спору, межі Лютарської сільської ради Ізяславського району в натурі встановлені не були (інформація відділу Дерземагенства в Ізяславському районі від 19.12.2013р. № 01-17/3876). В той же час, наявні у справі документи в якості місцезнаходження спірної земельної ділянки вказують: м.Ізяслав, Хмельницької області. Що стосується додатково поданих прокурором доказів на підтвердження своїх вимог, а саме Акту вибору траси об'їзної дороги до моста через р.Горинь в північно-західної частини від м.Ізяслав, Висновку «Про надання дозволу Ізяславському комбінату комунальних підприємств на проетно-вишукувальні роботи по будівництву об'їзної дороги в м.Ізяслав», Пояснювальної записки, та картограм (забезпеченості грунтів фосфором, кислотності грунтів) колгоспу ім.Фрунзе с.Лютарка Ізяславського р-ну, які мали місце у 1994 році, суд зауважує, що дані документи носять загальні відомості, а картограми складені без будь-яких прив'язок до інших місцевостей і вони стосуються лише грунтів к-спу Фрунзе, тому суд не бере їх до уваги, як неналежні докази. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, Рішення № 21/1 від 21.12.2012р прийняте Ізяславською міською радою в межах законодавства України: Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" наявної містобудівної документації та наданих повноважень, відповідно до плану окружної межі міста Ізяслав та технічної документації по її встановленню, розробленого ПП "Ізяславпроект". Дана документація із землеустрою є чинною, відповідає Постанові ВРУ від 02.03.2000р , якою затверджено межі міста площею 1462, 9 га, та словесному опису меж населеного пункту м. Ізяслава, що міститься в акті польового обстеження від 03.02.1998р, межі міста винесені в натурі , занесено до Державного земельного кадастру, що дає змогу точно визначити, в межах якої адміністративно-територіальної одиниці знаходиться спірна земельна ділянка. З інформації, наданої відділом Держземагенства в Ізяславському районі спірна земельна ділянка згідно індексних карт (планів) має код 6822110100:01:002. Зазначений код відповідно до Класифікатора об'єктів адміністративно-територіального Устрою України ДК 014-96 відповідає місту Ізяслав. Згідно Генерального плану м. Ізяслава 1995 р. спірна земельна ділянка також знаходиться в межах міста Ізяслав. Посилання прокурора Ізяславського району на порушення міською радою постанови ВРУ від 02.03.2000р не відповідає дійсності, оскільки даною постановою до існуючих меж міста Ізяслава включались додаткові площі за рахунок земель сільських рад та затверджувалась загальна площа міста. На момент прийняття оспорюваного рішення загальна площа міста відповідає площі, затвердженій Постановою. Постановою ВРУ від 02.03.2000р не затверджувалась жодна схема чи інший графічний матеріал по зміні меж населеного пункту., внаслідок чого неможливо встановити чи відносилась спірна земельна ділянка до земель Лютарської сільської ради. Відповідно до ст. 173 ЗКУ адміністративно-територіальні межі встановлюються за проектами із землевідведення. Проект по зміні меж населеного пункту не є документацією із землеустрою в розумінні ЗУ "Про землеустрій". У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів, які б безумовно свідчили про знаходження спірної земельної ділянки в межах Лютарської сільської ради Ізяславського району та, як наслідок, про перевищення Ізяславською міською радою при прийнятті рішення № 21/1 від 21.12.2012 власних повноважень та порушення вимог чинного законодавства. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed