Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-14 00:00:00

У грудні 2012р. Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 05 березня 2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України»), правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою був укладений кредитний договір №1800 від 05.03.2008р., згідно якого останній було надано кредит в іноземній валюті в розмірі 198593,00 Євро, строком до 05 березня 2018р. включно, зі сплатою 12,0% відсотків річних. В забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №1800 від 05.03.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою був укладений іпотечний договір від 05.03.2008р., на підставі якого позичальник передала в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS]. 05 березня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №1800 від 05.03.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 05.03.2008р., на підставі якого останній передав в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, позивач просив суд стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості за кредитним договором станом на 14.11.2012р. в розмірі 123746,56 Євро, внести зміни до кредитного договору №1800 від 05.03.2008р., а саме в п.1.2 слова та цифри «на 120 місяців» з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05.03.2018р.» замінити на «терміном остаточного погашення кредиту встановити дату подання позовної заяви»; в п.1.5 «сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 05.03.2018р. «замінити на «остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше подання цієї позовної заяви» та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3219,00грн. В ході розгляду справи, позивач надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та остаточно просив суд винести рішення, яким достроково стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» в особі - Одеське облуправління АТ «Ощадбанк» прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.04.2008р. по 27.05.2013р. - 49033,43 Євро; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 05.03.2008р. по 27.05.2013р. - 1920,00грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.12.2010р. по 27.05.2013р. - 12560,41 Євро; пеня за прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.12.2010р. по 27.05.2013р. - 34112,72 Євро; пеня за прострочену комісійну винагороду за супровадження кредиту за період з 01.12.2010р. по 27.05.2013р. - 1173,27грн., а всього заборгованість в сумі 95706,56 Євро, та 3093,27грн., та судові витрати в сумі 3219,00грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 24.01.2013р., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.68). Крім того, представник позивача просив суд розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання, про що надав відповідну заяву (а.с.68). Відповідачка в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.66,67). Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» є правонаступником всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». ПАТ «Державний ощадний банк України» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №532465 (а.с.25). 05 березня 2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1800 від 05.03.2008р., згідно якого останній було надано кредит в іноземній валюті в розмірі 198593,00 Євро, строком до 05.03. 2018р. включно, зі сплатою 12,0% відсотків річних (а.с.18-21). 05 березня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 1800 від 05.03.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою був укладений іпотечний договір від 05.03.2008р., на підставі якого позичальник передала в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.28-30). В забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 1800 від 05.03.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 05.03.2008р. було укладено іпотечний договір від 05.03.2008р., на підставі якого останній передав в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.14-17). Встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.03.2011р. з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку було стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 289925,33 Євро, що еквівалентно 3049719,25 грн. (а.с.27). Факт отримання відповідачкою кредиту встановлено зазначеним вище рішенням суду. Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором № 1800 від 05.03.2008р. станом на 27.05.2013р. склалася заборгованість відповідачки перед позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України», в розмірі 95706,56 Євро, та 3093,27грн., у тому числі: прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2008р. по 27.05.2013р. -49033,43Євро, прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту за період з 05.03.2008р. по 27.05.2013р. - 1920,00грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.12.2010р. по 27.05.2013р. - 12560,41 Євро, пеня за прострочені проценти за користування кредитом з 01.12.2010р. по 27.05.2013р. - 34112,72 Євро, пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 01.12.2010р. по 27.05.2013р. - 1173,27грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору № 1800 від 05.03.2008р. (а.с.54). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦКпередбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Встановлено, що ВАТ «Державний ощадний банк України» ПАТ «Кредитпромбанк» має банківську ліцензію на право здійснення операцій з валютними цінностями. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що укладаючи кредитний договір №1800 від 05.03.2008р. відповідачка усвідомлювала та підтвердила, що умови договору для неї зрозумілі, відповідають її інтересам, є розумними та справедливими. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідач також розпорядилась на власний розсуд. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що зменшені позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 3219,00 грн., який підлягає стягненню з відповідачки (а.с.2).

Outcome: approved