Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в поданій до суду позовній заяві просить визнати за нею право власності на жилий будинок та шлакобетонний сарай, які розташовані по [ADDRESS], посилаючись на те, що вона проживала у вказаному будинку з 1996 року народження разом зі своєю тіткою [PERSON] та її сином [PERSON], разом вели спільне господарство. На даний час [PERSON] та [PERSON] померли, а вона продовжує проживати у вказаному житловому будинку, тому просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, сільський голова Городнявської сільської ради надав заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності представника Городнявської сільської ради Хмельницької області, позов визнають. Заслухав позивача [PERSON] та її представника [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач [PERSON], починаючи з 1996 року, проживає у домоволодінні [ADDRESS] яке належало її рідній тітці [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Городнявською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. В свідоцтві про смерть останньої та в її свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого Городнявською сільською радою Шепетівського району Кам'янець-Подільської (на даний час Хмельницької) області, по батькові правильно вказано [PERSON], в той час в інших записах по господарського обліку за 1964-1995 роки в книзі № 1 с. Городнявка Шепетівського району Хмельницької області [PERSON] помилково записана як [PERSON], що підтверджується довідкою Городнявської сільської ради за № 736 від 19.09.2013 року. Після смерті [PERSON] у будинку залишився проживати син [PERSON] - [PERSON], який страждав на захворювання цукровим діабетом у важкій формі. За його запрошенням та з його дозволу позивач [PERSON] стала проживати у бидинку останнього. Разом із [PERSON], який є її двоюрідним братом, вели спільно господарство, вона сплачувала комунальні платежі. Коли [PERSON] важко захворів, доглядала його до самої його смерті. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Городнявською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Право власності в порядку спадкування через відсутність спадкоємців не набувалось. Відповідно до довідки, виданої КП «Шепетівське БТІ» від 02 вересня 2013 року №419 [PERSON] мала у власності дерев'яний жилий будинок та шлакобетоннний сарай, які розташовані по [ADDRESS]. З 1996 року і на сьогоднішній день позивач [PERSON] продовжує проживати у вказному житловому будинку та користуватися надвірними спорудами, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить поточний та капітальний ремонти, що підтверджується довідками, виданими виконавчими комітетом Городнявської сільської ради Шепетівського району від 10 вересня 2013 року за №№ 693, 694, 695. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], окрім [PERSON] немає. Наведене підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Шепетівським БТІ було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок, відповідно до якого вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок та господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. На звернення [PERSON] до Городнявської сільської ради Шепетівського району з клопотанням про визнання за нею права власності на дане домоводіння, останній було відмовлено, так як вона з наміром володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном має звернутися до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, а відповідач не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності та тривалості свого володіння. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Питання про набуття права власності на нерухоме майно не могло вирішуватися судами раніше 01 січня 2011 року. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] На підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved