Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-05 00:00:00

02.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Агрофірма «Мишурин Ріг», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що раніше він надавав свою земельну ділянку відповідачу в особі директора Святодух Т.П. у тимчасове користування. У червні 2013р. він попередив відповідача, що забирає свою земельну ділянку (пай) в особисте селянське господарство та просить агрофірму не робити ніяких агрономічних дій. Але у відповідь йому дали оригінал договору оренди земельної ділянки, який він начебто заключив з відповідачем 30.06.2010р. Тобто 30.06.2013р. від його імені з відповідачем був укладений договір оренди, який не зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди Верхньодніпровського районного відділу Дніпропетровської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, та згідно якого він нібито передав відповідачу земельну ділянку в оренду строком на 10 років. Цей договір він не підписував та ким виконаний підпис від його імені йому не відомо, на підставі чого просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 30.06.2010р. між ним та відповідачем, згідно якого він начебто передав у оренду земельну ділянку, площею 3,8640 га на території Мишуринрізької сільради; визнати недійсним Акт прийому-передачі земельної ділянки без дати, згідно якого він передав відповідачу в оренду земельну ділянку, площею 3,8640 га на території Мишуринрізької сільради; зобов'язати відповідача повернути йому земельну ділянку у належному стані; заборонити відповідачу проводити будь-які агрономічні роботи по подальшому використанню його земельної ділянки; стягнути з відповідача судові витрати, а також призначити по справі судово-почеркознавчу експертизу для визначення того, що підпис у договорі оренди від 30.06.2010р. та у Акті прийому-передачі земельної ділянки зроблені не ним. В судове засідання позивач з'явився позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Наполягав на тому, що спірний договір оренди він не підписував, але на неодноразові пропозиції суду провести почеркознавчу експертизу відмовився. Представник ТОВ «Агрофірма «Мишурин Ріг» в судове засідання з'явився, позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні. Надав письмові заперечення в яких вказував, що Договір оренди земельної ділянки підписаний сторонами та зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Відділі Держкомзему у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 21 червня 2011 року. Після передачі позивачем в оренду земельної ділянки, позивач неодноразово отримував орендну плату, що підтверджує волю позивача на укладання спірного договору. Суд заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,864 гектарів на території Мишуринорізької сільської ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №106276, виданого 12 березня 2001 року Мишуринрізької сільської ради народних депутатів (а.с.7). 30 червня 2010 року між позивачем (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальності "Агрофірма "Мишурин Ріг" укладений Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у відділі Держкомзему у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області №122100004000609 від 21 червня 2011 року, відповідно до якого позивач передає належну йому земельну ділянку відповідачеві в платне користування строком на десять років з дати реєстрації договору (а.с. 9-12). Також був підписаний Акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду між ТОВ "Агрофірма "Мишурин Ріг" та землевласником [PERSON] (а.с. 13). Обставини щодо користування відповідачем земельною ділянкою позивача та отримання позивачем орендної плати визнається сторонами та не потребує доведенню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не підписував спірний договір оренди та Акт прийому-передачі, а підпис, що міститься на вказаних документах не належить йому. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Оскільки для з'ясування не належності підпису позивачеві на договорі оренди земельної ділянки та акту прийому-передачі земельної ділянки необхідні спеціальні знання, то суд неодноразово пропонував позивачеві провести почеркознавчу експертизу, роз'яснивши наслідки не вчинення такої дії, проте позивач відмовився від призначення та проведення судової експертизи по справі. Таким чином, в порушення ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України позивачем не надано суду належних доказів, підтверджуючих обставини на яки він посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме, що підпис, яка міститься в графі "Орендодавець" в договорі оренди та акті прийому-передачі земельної ділянки не належить позивачеві. За такими обставинами позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed