Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення майна з опису та про зняття арешту з майна , посилаючись на те, що Відділ державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції безпідставно утримує під арештом квартиру № 28 в будинку № 36-А в м.Фастові, яка є власністю позивачки. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача проти позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що 11 серпня 2009 року позивачка уклала з [PERSON] попередній договір купівлі-продажу квартири. Об'єктом договору є трикімнатна квартира №28 у будинку № 36-А в місті Фастів Київської області, яка на момент посвідчення даного договору була обтяжена іпотекою на підставі Іпотечного договору, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України, як іпотеко держателем та [PERSON], як майновим поручителем [PERSON] За умовами попереднього договору вартість квартири сторонами була визначена у 362 370 грн. і за згодою сторін, частина зазначеної вище суми в розмірі 77 100 грн. сплачена позивачкою [PERSON] 11.08.2009 p., а решта суми в розмірі 285 тис. 270 грн. мала бути сплачена їй на протязі трьох років. При цьому, частину грошових коштів в сумі 53 940 грн. [PERSON] зобов'язана спрямувати на погашення заборгованості громадянці [PERSON] аби зняти обтяження за іпотекою. Після укладення договору [PERSON] звільнила квартиру та передала її позивачці у фактичне володіння, в якій вона мешкає до теперішнього часу. За час дії попереднього договору позивачка повністю сплатила [PERSON] обумовлену договором вартість квартири, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою від 31.05.2012 року. Позивачкою було сплачено заборгованість за кредитом [PERSON], у якої майновим поручителем виступала [PERSON] За даним кредитом ВАТ Державний ощадний банк України як до [PERSON] так і до [PERSON] претензій не має. У зв'язку з тим, що станом на 01.01.2013 року [PERSON] не вжила заходів щодо виконання Попереднього договору купівлі-продажу та не підготувала за свій рахунок та в строк документи для укладення основного договору, позивачка звернулася до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності на квартиру №28 у будинку № 36-А в місті Фастів Київської області. 12 червня 2013 року Фастівський міськрайонний суд задовільнив позов [PERSON] в повному обсязі. В нотаріальній конторі при реєстрації права власності на квартиру №28 у будинку № 36-А в місті Фастів Київської області позивачку було попереджено, що дана квартира перебуває під арештом, як майно [PERSON] відповідно до: 1.\~ Обтяження № 9653502 від 24.03.2010 року відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 2.\~ Обтяження № 9653630 від 24.03.2010 року відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 3.\~ Обтяження № 9654091 від 24.03.2010 року відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 4.\~ \~ Обтяження № 9655218 від 24.03.2010 року відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області. Після звернення до відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області з проханням зняти арешт з квартири [ADDRESS], позивачка отримала відмову з пропозицією звернутися до суду, оскільки на боржника [PERSON] відділом державної виконавчої служби відкрито чотири виконавчих провадження і на її майно накладено арешт, серед якого помилково значиться моя квартира. Так, згідно з ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ч.2 ст. 114 ЦПК позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч 1 ст. 317 ЦК 1. власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, (ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України). Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Outcome: approved