Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк у липні 2013 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому прохав суд зобовязати приватного нотаріуса [PERSON] видати представнику ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу від 03.10.2005 року за реєстровим номером 6154. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Банк за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави набув право звернути стягнення на будинок 22 по вул. Довженка у м. Полтаві в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLKPGF0812 від 03.10.2005 року, укладеним між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON]. Вказаний будинок належить на праві приватної власності [PERSON] за договором купівлі-продажу від 03.10.2005 року, реєстровий номер 6154, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]. У звязку з втратою цього договору купівлі-продажу ПГРУ ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу дубліката, однак нотаріусом було відмовлено в здійсненні даної нотаріальної дії, про що Банку направлено відповідну постанову. Вказану відмову здійснити нотаріальні дії Банк вважає протиправною, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Сторони по справі у судове засідання не зявилися. Представник позивача за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заперечення на позов, прохала суд розглянути справу за її відсутності, в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку належним чином зібраним по справі доказам, встановив наступне. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2012 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON], [PERSON], СГІРФО Октябрького РВ УМВС України в м. Полтаві про звернення стягнення, що набрало законної сили та не було скасовано у встановленому законом порядку, вказаний позов задоволено частково, а саме вирішено: звернути стягнення на будинок 22 по вул. Довженка у м. Полтаві в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLKPGF0812 від 03.10.2005 року; виселити [PERSON], [PERSON] з вказаного будинку зі зняттям їх з реєстраційного обліку. Відповідно до договору іпотеки предмет іпотеки: будинок 22 по вул. Довженка у м. Полтаві належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2005 року, реєстровий номер 6154, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]. Оригінал договору купівлі продажу, згідно з умовами договору іпотеки, був переданий іпотекодавцем Банку на зберігання до повного виконання умов кредитного договору. 10.10.2012 року Філія Полтавське Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою за вх. № 275 про видачу дубліката зазначеного вище договору купівлі-продажу. Відповідно до постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 11.10.2012 року Банку було відмовлено в здійсненні нотаріальної дії, а саме видачі дублікату договору купівлі-продажу від 03.10.2005 року будинку № 22 по вул. Довженка у м. Полтаві, на підставі п. 1.1. ч. 1 гл. 22 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у звязку з тим, що Філія Полтавське Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк не є особою за дорученням якої або щодо якої вчинялися нотаріальні дії, а саме посвідчення вказаного договору купівлі-продажу. Статтею 50 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку та п. 42 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження, надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання, містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони дійшли згоди, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Постановою ПВСУ № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, а саме п. 1 передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 14 ЦПК). Таким чином, з метою виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізації Банком (як іпотекодержателем) своїх прав, Банку для продажу квартири необхідний правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу від 03.10.2005 року, реєстровий номер 6154, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. Без наявності цього документу (дублікату) позивач не може укласти договір купівлі-продажу. Слід зазначити, що, з однієї сторони, Закон України Про іпотеку від 01.01.2004 року, що набрав чинності 14.01.2006 року, надає право іпотекодержателю на продаж предмету іпотеки; наявність у іпотекодержателя права продажу предмету іпотеки дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу (витяги з реєстру, технічний паспорт, дублікат правовстановлюючого документу, тощо). З другої сторони, Закон України Про нотаріат від 01.01.1994 року, що набав чинності 28.04.1998 року, передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії. Існуючу колізію між зазначеними законами слід вирішувати наступним чином. Згідно з п. 2 Постановою ПВСУ № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved