Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, третьої особи про зняття арешту з іпотечного майна, а саме: квартири № 9 в будинку № 14а на вул. Ніжинській в м. Львові, яка перебуває в іпотеці публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» згідно з договором застави нерухомого майна (іпотеки) № KRIZ/1001/11/07 від 18 червня 2007 року, арешт на яку був накладений Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції постановою ВП № 22303041 від 02.11.2010р. на виконання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20.10.2010р. в справі № 2-2778/10. Позов мотивує тим, що 18 червня 2007 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № KRI/1001/20/07, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 130 000 доларів США. Для забезпечення виконання зобов’язань за вказаним договором, було укладено договір застави нерухомого майна (іпотеки) № KRIZ/1001/11/07 від 18 червня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в іпотеку квартиру № 9 в будинку № 14а на вул. Ніжинській в м. Львові. У зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань по кредитному договору рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2012 року з [PERSON] в користь позивача було стягнено 3 863 513,76 гривень. 18 травня 2013 року [PERSON] звернулась до позивача з заявою про надання дозволу на відчуження іпотечного майна для добровільної сплати частини боргу, однак з’ясувалось, що на вказане майно накладено арешт Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2010р. ВП № 22303041. Як на підставу позову посилається Закон України «Про іпотеку», Закон України «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представники позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 27 вересня 2012 року № 170, [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 29 липня 2013 року № 100 позов підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним в ньому, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилась, подала заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі, розгляд справи просила проводити у її відсутності. Представник відповідача ПАТ «ПроКредит Банк» та представник третьої особи, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідачів та представника третьої особи, відносно чого представники позивача не заперечили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 18 червня 2007 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № KRI/1001/20/07, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 130000 доларів США (а.с. 11-13). Цього ж числа між названими сторонами, в забезпечення виконання умов кредитного договору, було укладено договір застави нерухомого майна (іпотеки) № KRIZ/1001/11/07 від 18 червня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в іпотеку квартиру № 9 в будинку № 14а на вул. Ніжинській в м. Львові (а.с. 14-16). Ухвалою Галицького районного суду м. Львова в справі № 2-2778/10 від 20 жовтня 2010 року накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с. 5). Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції постановою ВП № 22303041 від 02.11.2010р. накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с. 6-9). Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ст. 36 названого вище закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. У відповідності до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, право іпотеки виникло до винесення виконавчих документів на підставі яких накладено арешт на спірне нерухоме майно, що стверджується витягами про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна (а.с.17-18), а тому слід зняти арешт з квартири № 9 в будинку № 14а на вул. Ніжинській в м. Львові, щоб позивач міг задовольнити свої майнові вимоги до [PERSON] за рахунок іпотечного майна. При цьому, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON], як іпотекодавця, в користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з 114,7 гривень судового збору. З врахуванням наведеного,

Outcome: approved