Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у незареєстрованому шлюбі. [INFO] у неї народився син - [PERSON]. На даний час вони спільно не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утриманн сина не надає. Виховання, лікування, догляд за дитиною потребує матеріальних витрат. На утриманні має ще одну дитину - [PERSON], від іншого чоловіка. На даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює у ТОВ « Земля і Воля «, має постійний доход та може надавати кошти на утримання сина. Тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки від його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але до суду подала заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, просить позов задовольнити ( а. с. 12 ). Відповідач до суду не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином і своєчасно про що свідчить повернуте до суду повідомлення про вручення поштового відправлення ( а. с. 11 ). Суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність сторін , на підставі наявних в справі доказів та відповідно до положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, відповідач є батьком дитини (а. с. 4). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися, а також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України, та інші обставин, що мають істотне значення. Отже, враховуючи всі обставини, що мають значення для справи, і зокрема те, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, сторони спільно не проживають тривалий час, відповідач матеріальної допомоги не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки даний обов'язок покладений на нього законом. Відповідно до вимог ст. 183 СК України суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, на утримання сина - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частки від його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved