Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, в якому вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Він є спадкоємцем першої черги та у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Іншим спадкоємцем є його брат - відповідач [PERSON], який не визнає його право на спадщину, посилаючись на наявність заповіту від 24.12.2002 року, заповіту від 24.04.2007 року та договору дарування від 24.04.2007 року. Тому він не може оформити спадщину після смерті матері. Вважає, що ці заповіти та договір дарування є недійсними, оскільки вони підписані не його матір'ю та недотримана форма їх посвідчення. Прохав визнати недійсним дублікат заповіту від 7 квітня 2008 року [PERSON] на користь [PERSON], що зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під №99, визнати недійсним заповіт [PERSON] від 24.12.2002 року на користь [PERSON], що посвідчений секретарем Писарівської сільської ради Кравчук В.П., визнати недійсним договір дарування житлового будинку по [ADDRESS] Новосанжарського району Полтавської області від 24.04.2007 року [PERSON] га користь [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] пояснили, що заповідачка [PERSON] не мала своєю справжньою волею передати все своє майно відповідачу [PERSON], оскільки він її ображав, погано до неї відносився, навпаки мати бажала заповісти все своє майно його сину [PERSON] Заповіти підписані не заповідачкою та недотримана форма їх посвідчення, оскільки вони не були внесені до спадкового реєстру у встановлені законом терміни. Про наявність заповіту від 24.12.2002 року йому стало відомо у нотаріуса під час подачі заяви про прийняття спадщини. Тому він звернувся до сільської ради із заявою про видачу його копії. Однак секретар сільської ради, всупереч вимогам закону видала йому не копію, а дублікат. Оскільки дублікат має силу оригіналу, і є похідним від нього, то його також слід визнати недійсним. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що постійно мешкав зі своєю сім'єю у будинку матері. [PERSON] погано відносився до їхньої матері [PERSON], тому вона 24.12.2002 року склала заповіт на його користь, а [PERSON] позбавила права спадкування. 24.07.2007 року [PERSON] склала заповіт на його користь, яким заповіла йому земельну ділянку площею 2,00 га. Також в цей же день вона подарувала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] його дружині [PERSON], уклавши договір дарування. Мати складала заповіти у Писарівській сільській раді в присутності секретаря сільської ради, а договір дарування - в присутності нотаріуса, особисто підписувала необхідні документи. Прохав у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила суду, що 24.04.2007 року [PERSON] подарувала їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Новосанжарського району. Для укладання договору дарування вони звернулися до нотаріуса, в присутності якого було підписано договір та ним посвідчено. Відповідач - Писарівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати за відсутності представника, позов не визнала. Треті особи - Новосанжарська державна нотаріальна контора та ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» надали суду заяви, в яких прохають справу розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши сторін, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [INFO] року померла [PERSON] (а.с.6). [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 24.12.2004 року виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під №237, згідно якого жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами і земельною ділянкою площею 1.00 га заповіла сину [PERSON]. Свого сина [PERSON] позбавила права спадкувати її майно (а.с.107). 24 квітня 2007 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 24.04.2007 року секретарем Писарівської сільської ради Кравчук В.П. в приміщенні Писарівської сільської ради, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за №20, згідно якого земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану в с. Писарівна Писарівської сільської ради, передану для ведення особистого селянського господарства заповіла сину [PERSON] (а.с.232). Заповіт від 24.12.2002 року та від 24.04.2007 року внесені до Спадкового реєстру після його створення в статусі архівного документу (а.с.215-217). 24 квітня 2004 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір дарування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] що посвідчений 24.04.2007 року [PERSON] приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №455 (а.с.115-116). Відповідно до ст.1247 ЦК України ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця і часу його складання та має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу. Норма статті щодо обов'язкової державної реєстрації заповітів у Спадковому реєстрі, посвідчених посадовими особами набула чинності з 19.04.2011 року. Свідок Кравчук В.П. пояснила суду, що 24.02.2002 року, а також 24.04.2007 року [PERSON] з'явилася до сільської ради з метою складення заповіту. Вона перевірила особу та дієздатність [PERSON] Спадкодавця була в ясному розумі, розуміла наслідки своїх дій. Вона зі слів спадкодавиці записала тексти заповітів. [PERSON]прочитала та підписала заповіти. Потім вона їх посвідчила та зареєструвала в книзі для запису нотаріальних дій. На час їх посвідчення обов'язкова реєстрація в Спадковому реєстрі не проводилася, оскільки законодавством не передбачалася, на той час сільська рада не мала доступу до даного реєстру. Свідок [PERSON] пояснив суду, що заповідачка [PERSON] дійсно приходила до сільської ради з метою посвідчення заповітів. сільська рада діяла в межах закону. Посилання позивача на невнесення заповіту від 24.04.2007 року до Спадкового реєстру у встановлені законом строки судом до уваги не береться, оскільки позивач в прохальній частині позову не ставить питання про визнання цього заповіту недійсним. Таким чином, заповіт від 24.12.2004 року відповідає вимогам, встановленим ст.1247,1248 ЦК України, форма його посвідчення дотримана. Відповідно до т.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договір дарування укладений в письмовій формі та посвідчений нотаріально (а.с.115). Окрім того, позивачем не надано суду доказів про те, що підписи на заповіті від 24.02.2002 року, 24.04.2007 року та договорі дарування від 24.04.2007 року не належать його матері [PERSON] Судом роз'яснено позивачеві його право на проведення почеркознавчої експертизи, однак від її проведення позивач відмовився. Іншим шляхом встановити недійсність підпису спадкодавиці неможливо. Тому у задоволенні позову про визнання недійсним заповіту від 24.12.2002 року, дублікату заповіту та договору дарування від 24.04.2007 року слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed