Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-11 00:00:00

Позивач подала до відповідачів з позов про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом в якому вказала, що 28.03.2013 року вона звернулася до Державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори, Харківської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON], який помер 28.10.2006 року і мешкав с. Кобзівка, Красноградського району, Харківської області на земельну ділянку на території Кобзівської сільської ради. Однак їй було відмовлено нотаріусом, тому що спадкова справа після смерті батька не заводилася, але на день смерті спадкодавця спадкоємець проживала разом з батьком, та є такою, що прийняла спадщину. В той же час нотраріус вказала, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я [PERSON] на руках у спадкоємця відсутній,що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Оригінал державного акту на дану земельну ділянку був втрачений після смерті батька, з цього приводу вона дала оголошення в місцеву газету Вісті Красноградщини від 03.05.2013 року. З метою захищення своїх прав власника вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Представник Кобзівської сільської ради в судове засідання не з'явився, згідно листа Кобзівського сільського голови, [PERSON] проти задоволення позову вона не заперечує. Представник відділу Держземагенства в Красноградському районі Харківської області також до суду не з'явився, згідно письмового пояснення представника відділу [PERSON], вона просила розглянути справу без участі представника відділу. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов можливо задовольнити з наступних підстав. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві і не припинилися внаслідок його смерті. В той же час судом встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку її власником [PERSON] загублений, що унеможливлює отримати позивачу, як спадкоємцю майна, свідоцтва на про право на спадщину. Також із ст.. 1225 ЦК України витікає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, а ст.. 126 Земельного кодексу України вказує, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Із листа начальника відділу Держземагенства у Красноградському районі, [PERSON] видно, що згідно Книги 1 (державна реєстрація прав власності) [PERSON] належить земельна ділянка площею, 6, 66 га, що розташована на території Кобзівської сільської ради (державний акт II ХР 059565 від 27.02.2001 року). Факт загублення вищевказаного державного акту на землю підтверджується публікацією в газеті Вісті Красноградщини від 03.05.2013 року ( а.с. 18). Позивач дійсно являється донькою померлого [PERSON], що підтверджується її копією свідоцтва про народження. ( а.с. 12). Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тобто позивач. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved