Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що власником земельної ділянки, площею 0,0600 га, кадастровий номер 6325482000:01:011:0010, розташованої в садівничому товаристві «Поліграфмашевець» Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення садівництва є [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця стали [PERSON] та його син, [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, але не оформила свої майнові права на спадкове майно та не отримала свідоцтво про право на спадщину. 29 жовтня 2011 року між [PERSON], та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. До теперішнього часу [PERSON] своїх спадкових прав не оформила, що позбавляє позивача можливості реалізувати його законі права по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Позивач свій позов підримав, просив задовольнити позовні вимоги, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розглядати цивільну спрау за її відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Власником земельної ділянки, площею 0,0600 га, кадастровий номер 6325482000:01:011:0010, розташованої в садівничому товаристві «Поліграфмашевець» Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення садівництва є [PERSON], що підтверджується архівною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №077633, виданого 09 листопада 2004 року на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 08 січня 2004 року № 4 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №361 від 23 листопада 2004 року. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 3944. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця, [PERSON], померлого [INFO] року, стали [PERSON], його дружина, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 17 лютого 1968 року, місце реєстрації - м. Харків, Бюро ЗАГС Дзержинського району, та його син, [PERSON] Син померлого, [PERSON], не виявив бажання прийняти спадщину після смерті батька [PERSON], тому ним було подано до державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї. Відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину, адже на момент смерті [PERSON] померлого [INFO] року, проживала разом з ним. 29 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, призначеної для ведення садівництва, площею 0,0600 га, кадастровий номер 6325482000:01:011:0010, розташованої в садівничому товаристві «Поліграфмашевець» Чугуївського району Харківської області шляхом складання [PERSON] розписки про отримання нею від позивача грошової суми за продану земельну ділянку. На виконання умов договору, позивач 29 жовтня 2011 року передав відповідачці грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, а відповідач надала позивачу розписку та зобов'язалася після прийняття спадщини укласти з позивачем договір купівлі-продажу земельної ділянки. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але остання ухилялась, мотивуючи це тим, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. У відповідності до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 06 лютого 2009 року N9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Крім того, Позивач виконав угоду шляхом передачі грошей [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved