Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

04 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В обґрунтування позову зазначала, що 28 березня 2008 року помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартиру [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1995 року. Позивач у встановлений законом строк звернулася до Жовтневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Разом з тим, її сестри [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, про що написали відповідні заяви у встановлений ст.1270 ЦК України строк. Однак, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки надане нею свідоцтво про право особистої власності на житло, видане АТ «Тавріяцукор» 02.03.1995 року, не було зареєстровано у відповідному органі спадкодавцем за його життя. Ці обставини змусили позивачку звернутися з позовом, оскільки порушуються її права на спадщину. Позивач в судове засідання не з’явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила позов задовольнити та слухати справу за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, до суду надіслали заяви, в яких просили слухати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народилася 10 жовтня 1969 року та є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с.19). З довідки Корабельного відділу РАЦС ММУЮ та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що 21 квітня 1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, в зв’язку з чим остання змінила прізвище на «Колесник» (а.с.20, 49-50), який було розірвано 20 жовтня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.21). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 28 березня 2008 року (а.с.22). В довідці Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області зазначено, що в смт Первомайське жовтневого району [ADDRESS] з 16.09.1987 року по день смерті 28.03.2008 року постійно мешкав та був зареєстрований [PERSON], [INFO]. Разом з ним на час смерті ніхто не мешкав і не був зареєстрований (а.с.23). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1995 року, виданого на підставі розпорядження АТ «Тавріяцукор», спадкодавцю [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.26). З листа Жовтневої державної нотаріальної контори вбачається, що в оформленні спадкових прав на майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON], померлого 28 березня 2008 року, державним нотаріусом відмовлено, оскільки свідоцтво про право власності на житло, видане АТ «Тавріяцукор» 02.03.1995 року, не було зареєстровано у відповідному органі за життя спадкодавця (а.с.29). Дослідивши копію спадкової справи № 318/2008 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 28 липня 2008 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 28 березня 2008 року; відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON], що підтверджується їх заявами, поданими приватним нотаріусам у встановлений строк для прийняття спадщини (а.с.42,44). До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті набув право власності на квартиру [ADDRESS], а відтак після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов’язки на зазначену квартиру. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом після смерті [PERSON], звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилися від неї. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved