Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Заявник звернулася до Харківського районного суду Харківської області з заявою про визнання факту, що має юридичне значення, якою просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - факт належності [PERSON], [INFO], заповіту, складеному 01.08.2003 року [PERSON], який мешкав в [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий №509 на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що 01.08.20003 року батьком завника, [PERSON], який мешкав в [ADDRESS], складено заповіт, згідно якого він все своє майно, що буде належати йому на час смерті, заповідає своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON]. При складані даного заповіту прізвище заявника замість вірного «[PERSON]», як вказано в паспорті та інших документах, при перекладі на українську мову записано як «[PERSON]», тому вона не може оформити спадщину. В судове засідання заявник не з'явилася, проте нею подано заяву, про розгляд справи за її відсутності. Представники заінтересованих осіб до суду не з'явились, проте надали до суду заяви в яких просять справу розглядати за відсутності їх представників, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 01.08.20003 року [PERSON], який мешкав в [ADDRESS], складено заповіт, згідно якого він все своє майно, що буде належати йому на час смерті, заповідає своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON]. При складані даного заповіту прізвище заявника замість вірного «[PERSON]», як в паспорті та інших документах, при перекладі на українську мову записано як «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті заявник звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За заявою зареєстровано спадкову справу. При подачі документів було з'ясовано, що в заповіті, складеним батьком заявника, не вірно зазначено прізвище заявника. Факт належності заповіту саме заявнику підтверджується низкою документів, а саме: копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 07.10.1955 року Високоселковим РАЦС Харківського району, в якому зазначено, що батьком дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданим палацом одруження м. Харкова 20.08.1978 року, згідно якого між [PERSON] та [PERSON]. [INFO] укладено шлюб, після якого дружині присвоєне прізвище «[PERSON]», на російській мові «[PERSON]»; копією паспорту серія [NUMBER] виданим Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 01.02.2000 року на ім'я [PERSON], [INFO], що народилась в с. Високий, Харківського району та області; копією учбово-послужної карточки [NUMBER], виданої на ім'я [PERSON] в якій зазначено у складі сім'ї дві дочки [PERSON], 1955 р.н. та [PERSON] 1960р.н. З поданих суду письмових доказів вбачається, що помилка в написанні прізвища «[PERSON]» як «[PERSON]» зроблена лише в заповіті. Проте як в інших документах прізвище значиться як [PERSON]. Юридичне значення встановлення цього факту має з огляду на вирішення питання про оформлення спадщини [PERSON]. Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved