Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона та відповідач 01 серпня 2010 року зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, а усі зароблені кошти витрачає лише на власні потреби, вона змушена утримувати дитину сама. Оскільки дитина для повноцінного розвитку повинна харчуватись, мати нормальні умови проживання, бути забезпечена одягом та необхідними ліками у разі потреби, витрати на дитину постійно збільшуються. За орієнтовними підрахунками витрати на харчування та гігієнічні потреби дитини становлять 700 гривень на місяць без урахування вартості ліків, одягу та інших наперед непередбачуваних витрат. Станом на день подання заяви вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і єдиним джерелом її доходу є лише виплата державної допомоги на дитину. Просить стягнути з відповідача аліменти. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлений позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, проте не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] - [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює, має постійний дохід, його дохід є регулярним. При цьому він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] не надає [PERSON] коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, позволяють сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у важке матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з 01 липня - 1044 гривні. Судом при розгляді справи встановлено, що з позивачем проживає малолітній [PERSON], за яким вона здійснює догляд, перебуваючи у декретній відпустці до досягнення ним трирічного віку. Проте [PERSON] не надає [PERSON] грошових коштів на її утримання, при цьому відповідач може утримувати позивача, так як матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, молодий вік, позволяють сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його молодий вік, повну працездатність, а також звичайні потреби неповнолітньої дитини. А також те, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 229,40 - 3 441 гривень. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду заявлено дві позовних вимоги майнового характеру. А тому до сплати підлягає судовий збір в сумі по 229,40 гривень за кожну з двох заявлених позовних вимог. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору з позову майнового характеру становить 229,40 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі по 229,40 гривень за кожну з двох заявлених позовних вимог.

Outcome: approved