Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-26 00:00:00

У липні 2013 року до Заводського районного суду звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість по договору кредиту, свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № DZХRRХ13770054 від 27.07.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 6480,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2009 року. Відповідач повинен був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.07.2013 року має заборгованість - 51563,87 грн., яка складається з наступного: 5808,72грн. - заборгованість за кредитом; 18902,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3421,44 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 20499,34 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2431,61 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляду справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач в судове засідання з'явився, але надав до суду заяву в якій заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, також надав квитанції про погашення кредитного боргу, які були долучені до матеріалів справи, а також просив суд застосувати при розгляді справи строки позовної давності, оскільки строк для звернення з позовом до суду позивач пропустив, та просив суд розглядати справу у його відсутності та без застосування технічних засобів. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглянув дану справу на підставі наявних в ній документів та доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 27.07.2007 року відповідно до кредитному договору № DZХRRХ13770054 відповідач отримав кредит у розмірі 6480,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2009 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повинен був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню, оскільки згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. У зв'язку з тим, що до суду не надходило клопотання від позивача про поновлення пропущено строку, тому суд застосовує строк позовної давності тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 515,64 грн. залишити за позивачем. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed