Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а саме: 2503,47 грн. - заборгованість за кредитом; 8207,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10190,33 грн. - пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафів ( 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1045,06 грн.- штраф (процентна складова). Відповідно до укладеного договору № DNY4KP65660108 від 27.06.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 7402,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач у судове засідання не з'явився, але представник позивача за довіреністю надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач проти позову частково заперечує і не згоден із вимогами позивача про стягнення з нього заборгованості щодо нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, оскільки сума для нього є значно завищеною. Також він суду пояснив, що не має змоги сплатити вказану суму боргу в повному обсязі, посилаючись на тяжке матеріальне становище, оскільки на даний час, за станом здоров'я, ніде не працює. На той момент, коли йому надавався кредит він був працевлаштований, тобто працював на шахті і погашати заборгованість за кредитним договором у нього раніше була можливість. Але після звільнення його з роботи він втратив можливість погашати кредит. В зв'язку з чим, він надав у судовому засіданні заяву до суду щодо зменшення суми заборгованості, а саме штрафних санкцій, а також відповідні докази щодо його матеріального стану та стану здоров'я дружини, а саме: копію трудової книжки, витяги з історії хвороби та епікризи дружини [PERSON]), копію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.06.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNY4KP65660108, що складається із Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), копії яких додано позивачем до матеріалів справи. Копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809 є підтвердженням того факту, що 17.07.2009 року проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію на підставі зміни найменування юридичної особи, що також вбачається з витягу із Статуту (нова редакція) ПАТ КБ «Приватбанк», де зазначено, що закрите акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», яке, в свою чергу, є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «ПриватБанк», що вбачається також зі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, виданої Національним банком України відповідачу по справі вбачається, що Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» має право здійснювати банківські послуги, визначені частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Із Заяви Позичальника вбачається, що позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 7402,72 грн. на строк 42 місяців з по 25.12.2009 р. включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 2,09 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. Крім того, зазначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячно) у сумі 267,92 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно Умов. Відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 22446,27 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 17.10.2013 р., яка складається: 2503,47 грн. - заборгованість за кредитом; 8207,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10190,33 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи ( 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1045,06 грн.- штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань є неприпустимою. Статтею 549 ЦК України передбачено, що «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання». Але статтею 551 ЦК України передбачено, що «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення». За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штрафні санкції майже у 5 разів перевищують тіло кредиту, тому суд вважає, що пеню та штрафи слід зменшити для того, щоб відповідач реально виконав грошові зобов'язання за кредитним договором. Суд дійшов до такого висновку зважаючи на наступні обставини. Відповідач надав суду належні докази щодо неможливості сплати заборгованості за кредитом в повному обсязі. З копії трудової книжки відповідача вбачається, що на момент отримання кредиту він працював на шахті № 2 ВАТ «МГЗК» м.Марганець, але 01.09.2006 року його було звільнено за власним бажанням в зв'язку зі зміною місця проживання. У 2011 році він працював та звільнився за власним бажанням, як останній суду пояснив, що це було пов'язано зі станом здоров'я. Відповідач також надав суду копії виписок з історії хвороби його дружини [PERSON], яка знаходилась в неврологічному відділенні з 29.01.2009 р. по 09.02.2009 р., з 08.10.2009 р. по 21.10.2009 р., а також копіями епікризів щодо перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 11.03.2009 р. по 20.03.2009 р., з 30.09.2009 р. по 07.10.2009 р., з 16.11.2009 р. по 01.12.2009 р. Крім того, відповідач у справі має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Виводівської сільської ради Томаківського району. Тобто відповідач при укладенні договору міг не розраховувати і не міг передбачити настання таких обставин. Враховуючи наявність обставин, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що на користь банку підлягає стягненню 2503,47 грн. - заборгованість за кредитом; 8207,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, та частковому стягненню підлягає пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 7190,33 грн., а також не підлягає стягненню загальна сума штрафів ( 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1045,06 грн. - штраф (процентна складова). Тобто суд, враховуючи сімейний та матеріальний стан відповідача, вважає за необхідне зменшити пеню та штрафні санкції майже на 20% від загальної суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Під час подання до суду позовної заяви судовий збір позивачем було сплачено в сумі 229,40 грн. (1% від ціни позову, яка складає 22446,27 грн., але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто не менше 229,40 грн.). В даному випадку позов підлягає частковому задоволенню на суму 17901,21 грн., тому суд стягує з відповідача 229,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial