Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,10 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області належала її батькові [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-25-00-46228 від 16 липня 1996 року. [INFO] її батько [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після його смерті залишились вона та її мати [PERSON] Вона відмовилась від прийняття спадщини на користь матері. ЇЇ мати [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину від 18 вересня 2008 року на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,10 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. При виконанні замовлення [PERSON] щодо складання плану меж земельної ділянки № [NUMBER] в садовому товаристві «Гермес» та обчислення її площі було встановлено, що площа земельної ділянки в Державному акті вказана з арифметичною помилкою - 0,10 га, тоді як площа земельної ділянки становить 0,12 га. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2009 року встановлено факт належності [PERSON] земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,12 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2010 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,12 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. [INFO] її мати [PERSON] померла. У встановлені законом строки вона звернулася до Восьмої харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На її ім'я 22 грудня 2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок № [NUMBER], розташований в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище зазначену земельну ділянку їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю Державного акту про право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, позивач в остаточних вимогах просила визнати за нею право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,12 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розглядати справу за її відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є складовою правової системи України відповідно до ст. 9 Конституції України. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визначення й захисту рівними чином усіх форм власності (ст.ст. 13,14,41). Способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним, визначений ст. 16 ЦК України. Перелічені в даній статті способами захисту можуть застосовуватися окремо або в сукупності з іншими способами захисту при судовому захисті як права власності, так і речових прав на чуже майно, в тому числі осіб, які не є власниками. Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2010 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,12 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]./а.с.74-75/ [INFO] [PERSON] померла./а.с.7/ Спадкоємцем першої черги після її смерті є її донька [PERSON] Як вбачається із повідомлення Восьмої харківської державної нотаріальної контори за № 4954/02-14 від 02 вересня 2013 року, єдиною спадкоємицею майна за законом [PERSON], яка померла [INFO] є донька спадкодавці [PERSON] [PERSON] спадщину прийняла, оскільки подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На ім'я [PERSON] Восьмою харківською державною нотаріальною конторою було видано: свідоцтво про право на спадщину за законом 22 грудня 202 року за реєстром № 3-1734 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом 22 січня 2013 року за реєстром 3-47 на інше спадкове майно. Також, спадщина складається із земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,12 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, право власності на яку визнано за [PERSON] рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2010 року . Однак, через відсутність правовстановлюючого документу - державного акту про право власності на земельну ділянку, нотаріальна контора видати свідоцтво про право на спадщину на вище зазначену земельну ділянку, не має можливості. /а.с. 33/ Згідно ст.ст. 1216 ,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. „г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на те, що за життя у [PERSON] виникло відповідне право на спірну земельну ділянку, [PERSON] як спадкоємець першої черги спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, суд вважає, що остання має право на спадкування земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,12 га в садовому товаристві «Гермес» на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: approved