Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 листопада 2013 року звернулась до суду з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області, про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька – [PERSON]. В своєму позові позивач вказала, що 24 липня 2007 року помер її батько – [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.55 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, а також майновий пай КСП «Маяк». Вона є єдиним спадкоємцем спадщини батька за законом, однак оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, який втрачено. У зв’язку з цим просила позов задовольнити, розглянувши справу без її участі. Представники відповідача – Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської та третьої особи – відділу Дерземагенства в Кодимському районі, в судове засідання також не прибули, попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без них (заяви №371 від 26 листопада 2013 року та №12-12-05/2779 від 22 листопада 2013 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв’язку з цим, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін та без здійснення повної фіксації судового засідання звукозаписувальною технікою. Дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 24 липня 2007 року помер батько позивача – [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №111513, виданим 25 липня 2007 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про смерть №86 від 25 липня 2007 року. Місце відкриття спадщини – с.Шершенці Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №51/989, площею 2.55 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001881, виданого 19 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №64 від 28 січня 2004 року. Крім цього, до складу спадщини [PERSON] ввійшла частка в пайовому фонді КСП «Маяк» у розмірі 0.002% пайового фонду товариства, вартістю 5573 грн. (свідоцтво про право на майновий пай (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000576 від 01 листопада 2013 року). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Позивач [PERSON], як донька померлого [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем спадкового майна померлого за законом першої черги. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, як між донькою та батьком, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача №562295, виданого 18 жовтня 1961 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом на підставі довідки Шершенецької сільської ради Кодимського району №249 від 12 квітня 2012 року встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті батька [PERSON] проживала разом з ним в одному помешканні – по вул.Свердлова, 2 в с.Шершенці Кодимського району Одеської області. У зв’язку з цим, позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини батька та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через відсутність у неї правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого, а саме оригіналу державного акту на землю, який втрачено, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №43 від 26 жовтня 2013 року (відмова нотаріуса №968/02-14 від 08 листопада 2013 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача у частині спадкування земельної ділянки батька в позасудовому порядку, зокрема шляхом видачі їй дублікату втраченого державного акту на землю, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у зв’язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона прийняла спадщину померлого батька. Водночас, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову [PERSON] у частині визнання за нею права власності на майнову частку (майновий пай) померлого [PERSON], оскільки будь-яких перешкод для оформлення цього права у позасудовому порядку, зокрема шляхом звернення до нотаріуса, судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved