Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідачів кооперативу «Троянда» про визнання договору купівлі - продажу дійсним, посилаючись на те, що 14.11.2013 р. між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі - продажу. Згідно п. 1.1. даного договору Кооператив «Троянда», як Продавець передав [PERSON], як Покупцю у власність будівлю літ. «Д» загальною площею 520, 20 кв. м. , яка знаходиться за адресою м. Тернопіль, [ADDRESS] (надалі іменується "об'єкт"), а Покупець приймає зазначений об'єкт і сплачує Продавцеві договірну ціну за нього. Умови даного договору були виконані позивачем, проте відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, що призводить до порушення права позивача на використання предмета договору відповідно до намірів та перешкоджає ідентифікації позивача, як власника нерухомого майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зв'язку з цим позивач просить визнати дійсним договір купівлі - продажу будівлі літ. «Д» загальною площею 520, 20 кв. м., яка знаходиться за адресою м. Тернопіль, [ADDRESS] від 14.11. 2013 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві, та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак звернувсь в суд із заявою, в якій просили суд справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги визнає та просять суд позов задовольнити. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 14.11.2013 р. між [PERSON] «Покупцем» та Кооперативом «Троянда» «Продавцем» був укладений договір купівлі-продажу. Згідно п. 1.1. даного договору Кооператив «Троянда», як Продавець передав [PERSON], як Покупцю у власність будівлю літ. «Д» загальною площею 520,20 кв. м., яка знаходиться за адресою м. Тернопіль, [ADDRESS], а Покупець приймає зазначений об'єкт і сплачує Продавцеві договірну ціну за нього. Продаж вказаної будівлі вчинено на підставі рішення загальних зборів Кооперативу «Троянда», що стверджується протоколом загальних зборів Кооперативу «Троянда» від 10.11.2013 р. Даний об'єкт нерухомості належить Кооперативу «Троянда» на праві власності, що підтверджується рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.12. 2001 року справа № 3/460-3707 і зареєстроване реєстровій книзі Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації за № 1280, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 28.02.2001 р. Продаж будівлі літ. «Д» загальною площею 520,20 кв. м., яка знаходиться за адресою м. Тернопіль, [ADDRESS] вчинений за узгодженою між сторонами ціною, яка відповідає рівню звичайних цін і підтверджується висновком про оцінку майна від 24.10. 2013 року і складає 244 590, 00 гривень. На виконання умов п. 1.11 договору купівлі - продажу від 14.11.2013 р., [PERSON] як покупцем 15.11.2013 р. сплачено зазначену в договорі часткову вартість, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера від 15.11.2013 р. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що підтверджується отриманням посадовою особою кооперативу листа від 20.11.2013 р. про необхідність прибути 25.11.2013 року на 10:00 год. нотаріальної контори з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будівлі літ. «Д» загальною площею 520, 20 кв. м., яка знаходиться за адресою м. Тернопіль, [ADDRESS] від 14.11.2013 р., однак на вказану пропозицію відповідач не прибув. Такі дії відповідача унеможливлюють державну реєстрацію вчиненого правочину, реєстрацію нерухомого майна в державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України, що не дає позивачу права реалізувати повноваження власника придбаного об'єкту. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 28.01.2013 року за № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» наголошує, що судам слід звернути увагу на те, що з 01 січня 2013 року набирає чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, із зазначеної дати скасовується обов'язок здійснювати державну реєстрацію відповідного договору купівлі-продажу після його нотаріального посвідчення. Відтак суд вважає за можливе застосування до врегулювання відносин сторін ст.220 ЦК України, оскільки з 01.01.2013 р. момент вчинення спірного правочину, відповідно до статей 210 та 640 ЦК, не пов'язується з його державною реєстрацією. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, істотними умовами укладення договору купівлі-продажу є його предмет та ціна, а допустимими доказами домовленості сторін щодо цих істотних умов є письмові докази. Такими доказами слід вважати сам договір, акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна від 14.11.2013 р., квитанції про сплату відповідачу обумовленої Договором суми вартості майна. Ці документи підтверджують відсутність різного розуміння умов Договору, що перешкоджало б його виконанню. Ухиляння відповідача від нотаріального посвідчення Договору порушує суб'єктивні права позивача, не дає йому можливості скористатися предметом договору відповідно намірів тих приписів законодавства, перешкоджає ідентифікації позивача, як власника нерухомого майна у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. При таких обставинах, беручи до уваги те, що позивач і відповідачі по справі уклали договір купівлі - продажу без нотаріального посвідчення, домовилися щодо усіх істотних умов договору, дійсність даного договору вони не заперечують, відбулося виконання договору сторонами, тому суд вважає, що слід визнати дійсним договір купівлі - продажу будівлі літ. «Д», загальною площею 520,20 кв. м., яка знаходиться за адресою м. Тернопіль, [ADDRESS], укладений 14.11.2013 р. між [PERSON] та кооперативом «Троянда». На підставі наведеного,

Outcome: approved