Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання також не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не наполягає на стягненні судових витрат. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем судом в попередньому судовому засіданні ухвалюється рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав при визнанні позову відповідачем суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені: - свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 19.10.2006 р., укладений між громадянином Молдови [PERSON] та громадянкою України [PERSON], який був зареєстрований 19.10.2006 р. відділом РАЦС Ренійського РУЮ Одеської області, актовий запис № 141, після укладення шлюбу чоловікові та дружині були присвоєні прізвища «[PERSON]»; - копія свідоцтва про народження [INFO] сина [PERSON]., серії [NUMBER], виданого 25.03.2008 року відділом РАЦС Ренійського РУЮ Одеської області, в якому батьками вказані позивач та відповідач; - копія свідоцтва про народження [INFO] доньки [PERSON], серії [NUMBER], виданого 17.02.2011 року відділом ДРАЦС Ренійського РУЮ Одеської області, в якому батьками вказані позивач та відповідач; - копія посвідки на постійне проживання на ім'я позивача [PERSON], серії [NUMBER], виданого 27.05.2009 року ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області; - заява позивача [PERSON] від 24.12.2013 року про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності; - заява відповідача [PERSON] від 24.12.2013 року про визнання позовних вимог, розгляд справи у її відсутності та відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «[PERSON]»; - квитанція про сплату судового збору. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач [PERSON] звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом РАЦС Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 141, мотивуючи заявлені вимоги тим, що кожен з ним має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, з 01.09.2013 року та по теперішній час позивач не підтримує шлюбних стосунків з відповідачем, ведення спільного господарства між сторонами остаточно припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частиною 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 цього ж Кодексу, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Встановивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що сім'я сторін фактично розпалася, оскільки вони вищеозначений час не проживають сумісно, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також інтереси їхніх малолітніх дітей. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним, оскільки ні позивач, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють. Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає за можливе відновити відповідачу, після розірвання шлюбу, дошлюбне прізвище «[PERSON]», оскільки заявлені вимоги не суперечать діючому законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи означені вимоги діючого законодавства та встановлені обставини справи на момент розірвання шлюбу, суд визначає, що за домовленістю сторін малолітніх дітей: сина - [PERSON] та доньку - [PERSON], треба залишити проживати разом із матір'ю [PERSON] Статтею 115 цього ж Кодексу передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved