Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

позивач, який є правонаступником Закритого акціонерного товариства Перший Український [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить виселити відповідачів разом з малолітньою донькою [PERSON] з житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького, будинок 92 та зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством Перший Український [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір № 6215975 від 02 квітня 2008 року з додатковими угодами № 7535144 від 02 квітня 2009 року та №7971323 від 31 серпня 2008 року, відповідно до якого ЗАТ Перший Український [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 610000,00 гривень строком до 02 березня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49% річних. Відповідач [PERSON] зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування шляхом внесення щомісячних платежів у відповідності із Графіком повернення кредиту та сплати процентів. За невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань [PERSON] зобовязався сплачувати позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення та штрафи передбачені кредитним договором № 6215975 від 02 квітня 2008 року. В забезпечення прийнятих [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 6215975 між Закритим акціонерним товариством Перший Український [PERSON] та [PERSON] 02 квітня 2008 року укладено договір іпотеки № 6216021, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1811, відповідно до якого в іпотеку передано житловий будинок № 92, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького. Відповідно до умов договору іпотеки № 6216021 від 02 квітня 2008 року у разі невиконання чи неналежного виконання зобовязань за кредитним договором № 6215975 від 02 квітня 2008 року ЗАТ Перший Український [PERSON] має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за основним зобовязанням щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені штрафи та всі інші суми з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором № 6215975 від 02 квітня 2008 року щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування не виконує. 21 липня 2011 року для задоволення вимог позивача приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, реєстр №1830. Крім того, позивачу стало відомо що, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького, будинок 92 мають зареєстроване місце проживання [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], які разом з [PERSON] фактично проживають за вищевказаною адресою. 19 березня 2013 року позивач направив відповідачам вимогу про виселення з житлового будинку, що є предметом іпотеки, але в зазначений строк вимога добровільно виконана не була, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив перенести судове засідання у звязку з його відїздом у відрядження. Відповідач [PERSON], яка діє від себе особисто та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд перевіривши заяву представника позивача, відповідача [PERSON] визнав причини неявки відповідачів у судове засідання неповажними та ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Перший Український [PERSON] та [PERSON] укладено кредитний договір № 6215975 з додатковими угодами № 7535144 від 02 квітня 2009 року та №7971323 від 31 серпня 2008 року, відповідно до якого ЗАТ Перший Український [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 610000,00 гривень строком до 02 березня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49% річних. [PERSON] зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки за його користування шляхом внесення щомісячних платежів у відповідності із Графіком повернення кредиту та сплати процентів. За невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань [PERSON] зобовязався сплачувати позивачу штрафи передбачені кредитним договором та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення, про що свідчить кредитний договір № 6215975 від 02 квітня 2008 року. Закрите акціонерне товариство Перший Український [PERSON] кредит у розмірі 610000,00 гривень надав, а відповідач [PERSON] кредит отримав, але свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним не виконує. Судом також встановлено, що відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства Перший Український [PERSON], затвердженого Загальними зборами акціонерів, протокол № 63 від 24 грудня 2012 року позивач є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства Перший Український [PERSON]. В забезпечення виконання прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором № 6215975, 02 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Перший Український [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки № 6216021, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1811, за умовами якого передано в іпотеку житловий будинок № 92, загальною площею 304173,10 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0700 га, що розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького та [PERSON] зобовязався не реєструвати третіх осіб на житловій площі, що входить до складу предмета іпотеки. Відповідно до умов договору іпотеки № 6216021 від 02 квітня 2008 року у разі невиконання чи неналежного виконання зобовязань за кредитним договором № 6215975 від 02 квітня 2008 року ЗАТ Перший Український [PERSON] має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за основним зобовязанням щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені штрафи та всі інші суми з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Для задоволення вимог позивача за кредитним договором № 6215975 від 02 квітня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 21 липня 2011 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, реєстр №1830. 19 березня 2013 року позивач направив відповідачам вимогу про добровільне виселення з житлового будинку, що є предметом іпотеки, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького, будинок № 92. Крім того, судом встановлено, що власником житлового будинку № 92, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького, є [PERSON]. Право власності на зазначений житловий будинок зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] 26 квітня 2006 року, реєстр № 402. За довідкою № 2205/02-17 від 08 червня 2012 року, що видана Головою Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького, будинок № 92 фактично проживають [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO] та члени його сімї: дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], [INFO]. За відомостями адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області [PERSON], [INFO], з 13 жовтня 2012 року зареєстрована за адресою: [INFO], селище Високий, вулиця Горького, будинок 92. Також, позивач в якості доказів надав суду: копію заяви [PERSON] від 02 квітня 2008 року; довідку № 3178 від 02 квітня 2008 року, видану Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, копію паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя [PERSON]; копію паспорту громадянина України та карки фізичної особи-платника податків на імя [PERSON]; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, серії А01 №432835. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 1 Закону України Про іпотеку термін іпотека визначене як вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч.3 ст. 33 ЗУ Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. Відповідно ч. 1,2 ст. 40 вказаного Закону, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1,3 ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Суд, аналізуючи надані позивачем докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виселення [PERSON], [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] із житлового будинку № 92 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького підлягають задоволенню, при цьому виходить з тих обставин, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], селище Високий, вулиця Горького, будинок 92 в порушення умов договору іпотеки № 6216021 від 02 квітня 2008 року, а невиконання ними вимоги щодо добровільного виселення у встановлений термін порушує право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки та перешкоджає його реалізації. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідач [PERSON] не виконує вимоги кредитного договору № 6215975 від 02 квітня 2008 року; виконання умов кредитного договору забезпечено договором іпотеки належного на праві приватної власності [PERSON] нерухомого майна, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького, а саме житлового будинку № 92 та земельної ділянки для його обслуговування, загальною площею 0,0700 га та позивачем у встановленому законом порядку звернуто стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення. Вимога позивача про зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Горького, будинок 92, задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не зазначено обставин та не надано доказів про те, що з боку органів, які спеціально уповноважені виконувати реєстрацію місця проживання чи перебування особи, порушені будь-які права позивача, у звязку з цим такі порушення права підлягають захисту, тому суд відмовляє позивачу у позові в цій частині, та звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні прийняте рішення суду про виселення є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved