Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. 01 січня 2009 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області помер [PERSON]. Після його смерті на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилась земельна ділянка площею 6,38 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 032844. За життя, а саме 14 березня 2005 року, спадкодавець вчинив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів позивачу. Інших спадкоємців ні по закону, ні по заповіту не має. При зверненні до приватного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право власності позивач отримав відмову, оскільки при вчиненні заповіту секретар сільської ради не вказала точний час вчинення нотаріальної дії в приміщенні сільської ради, тобто заповіт не відповідає ч.1 ст.1247 ЦК України. Оскільки вирішити питання прийняття спадщини позасудовим способом неможливо, тому [PERSON] вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, згідно надісланої до суду заяви позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З довідки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі від 16.08.2013 року (а.с.3) видно, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 6,38 га, розташованої на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, з урахуванням індексації станом на 01.01.2013 р. складає 170254,73 грн. Із копії свідоцтва про народження серії ЯЖ № 099825 від 27.11.1957 року (а.с.6) видно, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. З копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 032844 вбачається, що земельна ділянка площею 6,38 га, розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, дійсно належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8). Як видно з копії заповіту від 14.03.2005 року (а.с.11), [PERSON],[INFO] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів позивачу все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Із копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №166771 (а.с.13), вбачається, що [PERSON] помер 01 січня 2009 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області. Із листа нотаріуса (а.с.14) видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлого [PERSON],оскільки заповіт не відповідає ч.1 ст.1247 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка розміром 6,38 га, яка розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області дійсно належала за життя [PERSON] та позивач є єдиним спадкоємцем по заповіту. Судом також встановлено, що за життя спадкодавець заповів все своє майно позивачу по справі, та наявні в заповіті недоліки не залежали від волі спадкодавця. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 6,38 га, розташовану на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що залишилася після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved