Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції АР Крим [PERSON] від 22.04.2013 року про накладення арешту на транспортний засіб «Subaru Impreza» державний номер [NUMBER] і звільнити даний автомобіль з-під арешту. Вимоги мотивує тим, що 22.04.2013р. за виконавчим листом №0110/1778/2012 виданим 14.01.2013р. Кіровським районним судом АР Крим про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки було накладено арешт на належний боржнику транспортний засіб «Subaru Impreza» державний номер [NUMBER]. Рішенням Апеляційного суду АР Крим у м.Феодосія від 09.07.2013р. розділено майно, що було спільною сумісною власністю [PERSON] та позивачки і у її власність виділено спірний автомобіль. Оскільки на даний час вона є власником автомобіля «Subaru Impreza» та не може ним розпоряджатися, порушуються її права як власника тому просить скасувати зазначену постанову державного виконавця та звільнити даний автомобіль з-під арешту. Позивач в судове засідання не з’явилася в поданій до суду заяві просила справу розглянути без її участі, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує. Відповідач присив розглянути справу бех його участі, зазначаючи, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22.04.2013р. постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції АР Крим [PERSON], за виконавчим листом №0110/1778/2012 виданим 14.01.2013р. Кіровським районним судом АР Крим про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання дочки було накладено арешт на належний боржнику транспортний засіб «Subaru Impreza» державний номер [NUMBER]. Згідно акту опису й арешту від 23.04.2013р. транспортний засіб передано на відповідальне зберігання боржнику. (а.с.13-15, 20-22). Рішенням Апеляційного суду АР Крим у м.Феодосія від 09.07.2013р. розділено майно, що було спільною сумісною власністю [PERSON] та позивачки, та у її власність виділено спірний автомобіль [NUMBER] (а.с.16-19). В процесі примусового виконання вказаного рішення, постановою державного виконавця Кіровського ВДВС від 21.08.2013р. транспртний засіб «Subaru Impreza» передано на відповідальне зберігання стягувачу [PERSON] (а.с. 23, 24). Позивач звернулася до Кіровського ВДВС із заявою, в якій просила скасувати накладений на належний їй на праві власності транспортний засіб арешт, проте її заява не була задоволена, та було рекомендовано звернутися з зазначеного питання до суду (а.с. 10). Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту. Згідно ст. ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює згідно із законом, на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що транспортний засіб «Subaru Impreza» державний номер [NUMBER] рішенням суду від 09.07.2013р. передано у власність позивачки, яка є стягувачем за зазначеним вище виконавчим провадженням, отже спірний автомобіль не належить [PERSON], який є боржником по виконавчому листу. Таким чином, суд приходить до висновку, що накладенням державним виконавцем арешту на майно, яке на даний час належить позивачці, порушується її право вільного розпорядження ним, а тому постанова про арешт підлягає скасуванню із звільненням транспортного засобу з-під арешту. Від позивача надійшла заява про те, що вона відмовляється від стягнення з відповідача судових витрат, у зв’язку з чим суд залишає питання стягнення з відповідача зазначених витрат без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved