Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та в судовому засіданні пояснила, що від шлюбу з відповідачем в 2009 році в них народись донька, [PERSON]. В звязку з тим що спільне життя з відповідачем не склалося, подружжя стало проживати окремо і зараз в суді вирішується питання про розірвання шлюбу. Неповнолітня дитина проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, оскільки позивачу важко самій утримати малу дитину. Відповідач ухиляється від утримання дитини, його дохід носить нерегулярний характер, оскільки він постійної роботи не має, займається вирощуванням сільськогосподарських культур, тваринництвом, риболовлею, іноді ходить у рейси матросом. На підставі викладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у розмірі 972 гривні щомісячно, що дорівнює прожитковому мінімуму на дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Підтвердив, що дійсно не має постійного місця роботи, пояснив, що в рейс він ходив лише один раз, а земельних ділянок або власної худоби він не має. Заперечував проти стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, оскільки він не має можливості сплачувати аліментів у такій сумі та зазначив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно на утримання своєї доньки. Заслухавши пояснення позивача та заперечення відповідача, дослідивши письмові докази в справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 3 липня 2009 року у виконавчому комітеті Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, про що видано свідоцтво про одруження серії І-ЖД № 10352, актовий запис № 27. Встановлено, що у сторін є спільна неповнолітня дитина: [PERSON], 13 січня вересня [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії, виданим 16 вересня 2009 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 78. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Законом України N 2901-IV «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей», який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» в ст. 7 з 1 січня 2013 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 972 гривні. Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів та пояснень сторін встановлено, що спільна неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, враховуючи те, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному ним розмірі, а обовязок по утриманню дітей до їх повноліття покладено на обох батьків, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 300 гривень щомісячно, оскільки вважає, що присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обовязку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial