Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 13 березня 2005 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. За причину розпаду сім»ї вказувала те, що спільне життя не склалося, відразу після народження сина відповідач перестав перейматися інтересами та проблемами сім»ї, свою поведінку пояснював тим, що поява дитини негативно впливає на його звичний стан життя і що його дратує плач дитини. По господарству він не допомагав, жив виключно власними інтересами, мали місце випадки, коли він спричиняв їй побої, ображав її честь та гідність., на її прохання змінитися він не реагував, між ними втрачено почуття любові довіри та взаємоповаги. В грудні 2008 року вони остаточно припинили подружні стосунки, разом не проживають, спільним побутом не пов»язані. Перебування в шлюбі суперечить її інтересам і вона твердо вирішила розлучитися з відповідачем. Крім того вказувала, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає нерегулярно і в мізерному розмірі, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій сумі, а саме стягувати по 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти розірвання шлюбу, однак погоджувався сплачувати аліменти по 300 грн. щомісячно. При цьому пояснив, що він останнім часом сплачував на утримання сина по 500 грн. кожного місяця, а тепер в змозі платити тільки по 300 грн., бо в нього хвора мати, на лікування якої теж потрібні кошти. Погодився, що 300 грн. на місяць на утримання дитини це дійсно мала сума. Дружина теж повинна утримувати дитину тим більше, що вона лікар і у неї хороша зарплата. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про одруження, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копію свідоцтва про народження дитини, з яких вбачається, що відповідач є її батьком, заперечення відповідача та копій паспортів сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до часткового задоволення. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ст. 184 СК України передбачені підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог вищевказаних статтей СК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі по 700 грн. щомісяця. При цьому судом враховується та обставина, що відповідач офіційно ніде не працює, сталого та постійного заробітку немає, хоча і працездатний.

Outcome: partial