Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] народився [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. 09 грудня 1961 року виконавчий комітет депутатів трудящих Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області прийняв рішення, згідно якого за матір'ю позивача було визнано право особистої власності на будинок [ADDRESS] і 06 лютого 1962 року їй було видане свідоцтво про право особистої власності на нього. Також 06 лютого 1962 року за матір'ю позивача виконавчим комітетом було зареєстровано право особистої власності на вищевказане домоволодіння, про що свідчить зроблена на зворотному боці вказаного свідоцтва відмітка про запис під № 932 в реєстровій кадастровій книзі. На підставі рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної Ради народних депутатів Херсонської області від 17 червня 1993 року № 103 матері позивача для обслуговування вищевказаного житлового будинку була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,142 га і 29 січня 2002 року вона отримала відповідний правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право приватної власності на землю. [INFO] року мати позивача - [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина, зокрема вищевказані житловий будинок та земельна ділянка, а також деяке інше майно. У зв'язку з тим, що в свідоцтві про смерть матері позивача при написанні її прізвища було допущено помилку, позивач [PERSON] рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 18 липня 2013 року встановив факт того, що він є сином померлої 07.11.2010 року [PERSON] Позивач, як син померлої згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом будь-якої черги не існує. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами (А - житловий будинок загальною площею 66,7 м2, житлова площа - 40,9 м2; Аі - господарча прибудова; Б -літня кухня; б - веранда; бі - навіс; В - сарай; Г - погріб з шийкою; Є -гараж; Ж - сарай; 3 - літній душ; І- туалет; К - сарай; Л - навіс; № 1 -огорожа; № 2 - ворота; № 3 - огорожа; № 4 - водопровід; № І - замощення;), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Чаплинської селищної ради № 2383 від 08.08.2013 року, і фактично прийняв її спадщину. На теперішній час він займається переоформленням материної спадщини на своє ім'я, але в нотаріальному порядку вирішити це питання не може, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні дані про проведення первісної реєстрації права власності на житло за спадкодавцем. Заслухавши сторони, дослідивши надані у справу докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Чаплинської селищної ради Херсонської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування підлягають задоволенню з наступного: Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На день смерті матері (час відкриття її спадщини) позивач дійсно постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Чаплинської селищної ради № 2383 від 08.08.2013 року, і фактично прийняв її спадщину. Згідно п. З ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Видача свідоцтва про право особистої власності на будівлі [PERSON] здійснював виконком селищної ради в межах своїх повноважень на підставі рішення від 09.12.1961 року. Первісна реєстрація права власності за моєю [PERSON] була проведена 06.02.1962 року у відповідності до діючого на той час законодавства техніком-реєстратором цього ж виконавчого комітету. Згідно листа Державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори від 08.05.2013 року № 390 позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкове майно померлої [PERSON] не мало первинної державної реєстрації в органах реєстрації речових прав на нерухоме майно. Згідно п. З ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом дружина позивача за свого життя отримувала у 1999 році, то питання набуття права власності на майно регулюється відповідно до діючого на той час законодавства, а саме ЦК УРСР від 18 липня 1963 року. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно (набувальна давність) набуває особа, яка відкрито і безперервно володіла цим майном протягом десяти років. Спадкодавець і спадкоємець в цілому володіли будинком після проведення реєстрації протягом сорока восьми років. В 2004 році після змін в законодавстві дані про проведення за спадкодавцем первісної реєстрації права власності на житло не були автоматично перенесені з реєстру на паперових носіях в електронний Реєстр прав власності на нерухоме майно, тому [PERSON] набула право власності на вищевказане житло і воно входить до складу її спадщини. Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, рішенням виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області № 86 від 29 серпня 2013 року було змінено номер вищевказаного будинку з [ADDRESS]

Outcome: approved