Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , яка залишила заповіт на своїх двох дітей, позивача і його сестру [PERSON] . Позивач у визначений шестимісячний строк подав заяву до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, сестра [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь свого брата. 18.08.2013 р. державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності реєстрації нерухомого майна за померлою [PERSON] у КП КОР «БЦ МБТІ». Позивач просить суд визнати за ним право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі. Відповідач та третя особа у справі, не направили до суду своїх представників, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, надали суду листи де просять розглядати справу без участі їх представників. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши матеріали даної справи, матеріали спадкової справи за №115\\2013, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Дане підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.12). Позивач по справі є сином померлої [PERSON] Дане підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 15.08.2012 року заповіла все своє майно в рівних частинах синові [PERSON] [INFO] , позивачу у справі, і доньці [PERSON] [INFO] Дане підтверджується копією заповіту (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в квітні 2013 року подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті її матері на користь [PERSON] (позивача у справі). Таку ж заяву подав до нотаріальної контори [PERSON] , чоловік [PERSON] Дане підтверджується заявами зазначених осіб, що містяться в спадковій справі. (а.с.25). В судовому засіданні встановлено, що позивач з сестрою мешкають в будинку [ADDRESS] і даний будинок відповідно до договору купівлі-продажу від 23.02.1990 року належить їх матері [PERSON] (а.с.9-10). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , суду підтвердила, що не бажає приймати спадщину за заповітом своєї матері, оскільки в їх родині вирішили, що все спадкове майно буде оформлено на позивача, який опікується своєю сестрою і є господарем будинку. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.2013 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори прийняла постанову про відмову [PERSON] у оформленні спадкових прав на майно після смерті його матері, оскльки спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на майно. (а.с.7). При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, позивач подав до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, фактично прийняв спадщину, так як проживає в буд [ADDRESS] , але оформити свої спадкові права на нерухоме майно у нотаріуса він не має можливості. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. За ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано вище в рішенні, померла [PERSON] набула певних майнових прав на вищевказаним будинок. На час укладення договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] в 1990 році, державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягали об'єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в БТІ була обов'язковою для власників, незалежно від форм власності. Реєстрація поділяється на первинну і поточну. Первинна реєстрація - це така реєстрація, коли об'єкт нерухомості вперше записується в реєстрову книгу і йому присвоюється черговий реєстровий номер у книзі. Разом з об'єктом нерухомості в реєстрову книгу під тим же номером записується і суб'єкт права власності. Так, згідно відомостей з договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] відбулася реєстрація даного нерухомого об'єкта в Білоцерківському МБТІ 25.10.1988 р.за № 181 на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту. Тобто, об'єкт нерухомості (будинок [ADDRESS] ) пройшов первинну реєстрацію в БТІ. З 1 січня 2013 набула чинності нова редакція Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. На даний час є неможливим провести реєстрацію договору купівлі-продажу ні в БТІ, ні в Державному реєстрі прав, оскільки суб'єкт права власності - [PERSON] померла. Але до проведення реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на це нерухоме майно. Ці майнові права ніким не заперечуються. А тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинок з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, встановленим є те, що позивач виявив бажання прийняти спадщину у вигляді будинку з надвірними спорудами, фактично прийняв цю спадщину, проживає в будинку, звернувся до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , однак позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права належно з наведених вище в рішенні підстав. Інших перепон щодо оформлення позивачем своїх спадкових прав не має. Доказів, які б спростовували наведене не надано. А тому, суд вважає за можливе визнати за позивачем, як за спадкоємцем право власності в порядку спадкування за заповітом на майно, що належало його матері [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved