Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

08.12.2009 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], Виконкому Ізмаїльської міської Ради, третьої особи СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області в якому просив визнати незаконним та відмінити рішення виконкому Ізмаїльської міської ради №347 від 12.03.2009 року про надання [PERSON] кімнати [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні кімнатою №65 та звільнити її; визнати за ним право користування кімнатою [ADDRESS]; зобов'язати виконком Ізмаїльської міської ради укласти з ним договір найму житла та видати ордер на право зайняття кімнати [ADDRESS]; зобов'язати СГ і РФО Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області зареєструвати його за адресою по [ADDRESS], а [PERSON] зняти з реєстрації за вказаною адресою, визнавши цю реєстрацію незаконною. Представник позивача пояснив, що [PERSON] працює в ОАО «УДП» з 1999 року. Згідно ордеру №23 від 22.01.2002 року йому надано житло в гуртожитку розташованого в [ADDRESS]. У вказаній кімнаті №68 він був зареєстрований 04.02.2002 року, але фактично адміністрацією був вселений на одне койко-місце в кімнату №65, де і проживав. На той час гуртожиток находився на балансі ОАО «УДП», на теперішній час гуртожиток передано в комунальну власність Ізмаїльської міськради. 21.11.2009 року повернувшись із закордонного відрядження виявив, що двері в секцію де знаходиться кімната №65 зачинені. Згодом дізнався, що спірна кімната була виділена відповідачці [PERSON] в якості додаткової житлової площі, яка проживала в суміжній кімнаті №66. В судовому засіданні 25.12.2013р. представник частково підтримав позовні вимоги, тільки в частині визнання за позивачем право на житло в гуртожитку по [ADDRESS], на койко-місце в кімнаті 68, де він зареєстрований згідно ордеру. Відповідачка [PERSON] позов що стосується її не визнала та пояснила, що на підставі ордеру №16 від01.10.2001 року їй була виділена кімнати №66, в сусідній кімнаті №65 ніхто не проживав, а вона нуждалась в додатковій площі, так як з нею проживала сліпа мати, також з дитячого будинку вона мала забрати внучку, тому рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради №347 від 12.03.2009 року їй була надана кімната [ADDRESS], проти проживання [PERSON] на койко-місці в кімнаті 68 вона не заперечує. Заслухавши пояснення сторін їх представників, третіх осіб допитавши свідків суд вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Згідно ст.. 129 ЖК України - на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Нормами статей 9, 59 Житлового кодексу УРСР та Примірного положення про гуртожитки, що регулюють порядок надання жилої площі в гуртожитках, не передбачено право адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації, відповідного профспілкового комітету анулювати виданий ордер, ордер є підставою для вселення на надану жилплощу, після якого особа набуває право користування жилим приміщенням. Відповідач [PERSON] проживала в гуртожитку з 01.11.1998 року, перебувала на квартирному обліку в ОАО «УДП» з 14.11.2001 року. 01.10.2001 року [PERSON] було видано ордеру №16 на вселення в кімнату [ADDRESS], , де вона була зареєстрована та проживала. Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №155 від 22 лютого 2002 року, гуртожиток по [ADDRESS] було передано із ОАО «УДП» в комунальну власність. Станом на 18.02.2009 року ордер на кімнату [ADDRESS], на будь-кого не видавався, юридично кімната № 65 гуртожитку була вільною, ВАТ «УДП» з профспілковим комітетом мав право порушувати питання, щодо розподілу вільних кімнат гуртожитку, яку і було виділено [PERSON] Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №347 від 12 березня 2009 року затверджено протокол №1 засідання житлової комісії ОАО «УДП» від 02.03.2009р. згідно якого надали [PERSON], проживаючої в кім.№66 додаткову кімнату №65, жилою площею 16 м. кв. в складі сім'ї 2 особи (вона і мати). З вище викладеного вбачається, що [PERSON] вселена та проживає в кімнаті [ADDRESS] на законних підставах. Також з матеріалів справи позивачу [PERSON] на підставі його заяви від 20.11.20001 року було надано койко-місце в гуртожитку з оформленням пере прописки. Адміністрацією ОАО «УДП» на виділене койко - місце 22.01.2002 року був виданий ордер № 23, що підтверджується корінцем ордеру на житлове приміщення на підставі якого позивач був вселений та зареєстрований 04.02.2002року в кімнаті [ADDRESS], як пояснив позивач через зайнятість кімнати №68, за згодою завідуючого гуртожитку він був поселений на койко-місце у вільну кімнату №65. Судом встановлено, що ордер на вселення позивача в кімнату №65 гуртожитку не видавався, що підтверджується матеріалами справи і не оспорюється позивачем, отже [PERSON] проживав у кімнаті №65 гуртожитку без правових підстав та відповідно до опису станом на 7.04.2009 року в кімнаті №65 гуртожитку знаходилися речі, що належали гуртожитку, особистих речей позивача не встановлено, отже сам факт проживання позивача у кімнаті гуртожитку без відповідної правої підстави не створює для нього права на користування спірною кімнатою в гуртожитку. Право позивача на користування кімнатою №68 гуртожитку не позбавлено, але у вказаній кімнаті мешкають інші особи, яким Виконкомом Ізмаїльської міськради був виданий ордер, в зв'язку з чим позивач не має можливості в ній проживати.

Outcome: partial