Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

ПАТ «Приватбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25414,50 (доларів США), що за курсом 7,99 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.10.2013 року складає 203061,86 гривень за кредитним договором № LVL6AE00000094 від 03.08.2007 року. Стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] в судове засідання не з’явився, але суду подано клопотання в якому просить суд розгляд справу проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, про заочний розгляд справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні. Суд, взявши до уваги клопотання позивача, пояснення відповідача, дані ними в попередніх судових засіданнях, перевіривши матеріали справи, з”ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. 03.08.2007 року між позивачем тп відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № LVL6AE00000094 для придбання автомобіля, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 26635, 19 доларів США. (двадцять шість тисяч шістсот тридцять п'ять 19 центів) на строк з 03.08.2007 року до 02.08.2012 року зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов даного договору, відповідачем було укладено договір застави рухомого майна, за яким в заставу було передано автомобіль марки Nissan модель X TRAIL 2002 р.в., тип ТЗ: легковий універсал - В. номер кузова: JN1TANT30U0015624, державний номер [NUMBER]. Відповідно до зазначеного договору, відповідач сплачував кошти по виплаті кредиту згідно графіку його погашення в повному обсязі більше року, проте у зв'язку із зміною фінансової ситуації на світовому ринку та втратою ним роботи, дані обставини спричинили невелике затримання виконання своїх зобов'язань перед ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК». З пояснень відповідача вбачається, що не отримуючи від ПАТ КБ «Приватбанк» на свою адресу, будь-яких вимог чи пропозицій щодо подальшої виплати ним кредиту, розрахунку заборгованості за цей порівняно короткий час з моменту укладення мною договору кредит, на початку 2010 року (січень) на його телефон поступив дзвінок від представника банку, суть якого зводилась до того, що зобов'язання по кредитно-заставному договору укладеного між ним табанком, останньому не належать, а передані позивачем колекторському підприємству, назву якого йому навіть не вказали. Проте, представник даного «підприємства», даним дзвінком в грубому тоні погрожував йому відносно того, що якщо він не погашу суму кредиту, то щодо нього будуть здійснені одні з таких заходів: 1) арешт і примусовий продаж належного йому та членам його родини майна; 2) заборону виїзду за межі України тощо. Не зрозумівши до кінця, що за особа до нього телефонує та її неприйнятного для мене тону голосу, він відмовився від подальшої розмови. Через кілька днів, знову пролунав телефонний дзвінок від того ж представника колекторської фірми з пропозицією зустрітися та обговорити варіанти можливого виходу погашення зобов’язання перед ПАТ КБ «Приватбанк», що виникли з кредитно-заставного договору. Довго вагаючись, але думаючи про перспективу відсутності в майбутньому в нього боргової кабали, він все ж погодився на зустріч біля супермаркету «Арсен», що на проспекті Чорновола в місті Львові. На дану зустріч, з’явилися двоє осіб, перший, що розмовляв зі мною по телефону вказав при розмові, що являється колишнім військовим, а другий - його помічник. Дані особи стверджували, що повністю уповноважені банком на здійснення від його імені будь- яких дій з приводу зобов’язання перед банком та готові дійти вигідного для обох сторін компромісу з метою погашення суми кредиту та штрафних санкцій за кредитно-заставним договором, а відтак виконання за таким всіх зобов’язань. Дане стане можливим шляхом оформлення ним довіреності на право розпоряджання автомобілем марки Nissan модель X TRAIL 2002 р.в., тип ТЗ: легковий універсал - В, номер кузота: JNITANT30U0015624, державний номер [NUMBER] та продажу такого в рахунок виконання ним повністю зобов’язань перед позивачем. Обдумавши дану пропозицію, зважаючи на його внутрішній постійний неспокій, душевне хвилювання, що спричиняло безсоння та стрес, що виникли у зв’язку з думкою про наявність в нього фінансової заборгованості, він погодився на цей варіант. Уповноважені особи вказали йому на те, що для того, щоб згаданим чином погасити заборгованість, він повинен буде з’явитися до ЗГРУ Приватбанк по вул. Гуцульській, 17 в місті Львові до керівника відділення за письмовим дозволом щодо оформлення довіреності на право розпоряджання заставним автомобілем. Таким чином, 16 березня 2010 року він звернувся до керівника даного відділення із даного питання, на що він відповів, що насправді він матиме змогу погасити повністю його борг перед позивачем через передачу їм заставного автомобіля. Після цього, представник ПАТ КБ «Приватбанк» запропонував поїхати разом з ним до його «знайомого» нотаріуса в місті Дубляни Жовківського району по вул. Шевченка, 1 для оформлення довіреності на вчинення всіх дій щодо розпоряджання автомобілем марки Nissan модель X TRAIL 2002 р.в., тип ТЗ: легковий універсал - В, номер кузова: JNITANT30U0015624, державний номер [NUMBER]. Відтак, 16 березня 2010 року відповідач оформив генеральну довіреність ПАТ КБ «Приватбанк» щодо згаданого автомобіля з правом необмеженого нічим розпоряджання таким. Після цього, представник Приватбанку вказав мені на те, щоб він залишив даний автомобіль біля ринку «Галицьке Перехрестя» міста Львова і ні про що більш не думав. Про торги цього автомобіля його повідомлять в письмовому вигляді. Проте, жодних повідомлень з даного приводу до мене так і не надходило. Тому, думка відносно зобов’язань перед позивачем його покинула. Однак, на початку 2012 року до позивача зателефонував представник позивача та заявляв, що він повинен погасити суму боргу, що виникла в нього за укладеним між ним та позивачем кредитно-заставним договором в розмірі 16 600 доларів США (шістнадцять тисяч шістсот доларів США) в максимально короткий термін, а якщо ні - то ПАТ КБ Приватбанк змушений звернутися до суду з позовом про примусове стягнення мого майна та майна, що належить моїм родичам в рахунок сплати суми кредиту та штрафних санкцій по кредитному договору №LVL6AE00000094 від 03.08.2007 року. Дана інформація його вкрай здивувала та привела в повну розгубленість, адже він був переконаний, що всі можливі боргові зобов’язання перед позивачем давно погашені. Після цього, він звернувся до відділення ПАТ КБ Приватбанк для з’ясування інформації про продаж вище згаданого заставного майна. Відтак, він дізнався що його автомобіль був проданий одразу ж після оформлення мною довіреності третім особам за 12 000, 00 (дванадцять тисяч доларів США 00 центів). На його запитання про те, яка сума боргу існувала на момент Продажу автомобіля за моїми зобов’язаннями перед позивачем та чому мене повідомляють лише зараз, представник приватбанку нічого не відповів та жодної іншої інформації не надав. ч.2.ст. 651 ЦК України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Outcome: dismissed