Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-22 00:00:00

22 травня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором від 02.08.2006 року в розмірі 22820,26 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 02.08.2006 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов відповідач отримав кредит у розмірі 9800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, при цьому термін дії картки визначено в 12 місяців з моменту приєднання відповідача до договору із автоматичною пролонгацією кожні наступні 12 місяців, якщо жодна із сторін не виявить бажання розірвати договір. Посилаючись на те, що відповідачем порушуються взяті на себе зобов'язання, в наслідок чого станом на 31.01.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 22820,26 грн., та на дійсне законодавство, позивач просив позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою у якій просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважні причини такої неявки не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2006 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов відповідач отримав кредит у розмірі 9800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, при цьому термін дії картки визначено в 12 місяців з моменту приєднання відповідача до договору із автоматичною пролонгацією кожні наступні 12 місяців, якщо жодна із сторін не виявить бажання розірвати договір, що випливає з наданих суду документів, зокрема копією договору, копією «Умов та правил надання банківських послуг», заявою відповідача на видачу картки. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, що є невід'ємною складовою договору, за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань передбачено стягнення з останнього на користь позивача штрафу в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та додатково в розмірі 5% від загальної заборгованості за договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданих суду доказів та зокрема - розрахунків, вбачається що відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов'язання та в наслідок чого станом на 29.03.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 22820,26 грн., з яких 6861,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14396,03 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500,00 грн. - фіксована складова штрафу, та 1062,87 грн. - процентна складова штрафу. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд вважає позов ПАТ «Приват Банк» таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved