Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-03 00:00:00

Позивач просить визнати [PERSON] втратившою право на житло в кімнаті № 210, гуртожитку № 2, що по вул. Набережна,3, м. Нетішин, яка займає ліжко-місце та стягнути заборгованість за користування житлом в розмірі 1230,16 грн. Внаслідок обстеження житлових умов відповідачки, було встановлено, що в кімнаті гуртожитку та в місцях загального користування відсутні її особисті речі, вона не зявляється там більше одного року. Позивач здійснює утримання житлового фонду м. Нетішина, в тому числі і будинку № 3, що по вулиці Набережній, тому на підставі реєстрації місця проживання відповідачки проводить нарахування плати за користування гуртожитком. Оплату за житло [PERSON] не проводить, внаслідок чого за нею рахується заборгованість, яка станом на 01.07.2013 року становить 1230,16 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові та просила задовольнити. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила та заперечення на позов не подавала. Свідки [PERSON], [PERSON] кожна окремо, показали, що [PERSON] не проживає в гуртожитку, її особистих речей в кімнаті не має, місце її проживання невідоме. У кімнаті 210 вона не появлялась. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки Будинкоуправління КП НМР «ЖКО» від 08.07.2013 р. та довідки УДМС України в Хмельницькій області від 24.09.2013 року [PERSON] значиться зареєстрованою в гуртожитку № 2, по вул. Набережна3, кім 210, в м. Нетішині Хмельницької області з 04.02.2009 року. Гуртожиток № 2 по вул. Набережна, 3 в м. Нетішин перебуває у підпорядкуванні позивача. Актами комісій від 09.07.2012 року, 24.07.2012 року, 16.01.2013 року підтверджується період відсутності відповідачки в гуртожитку з липня місяця 2012 року. Згідно виписки по особовому рахунку за [PERSON] станом на 08.07.2013 року рахується заборгованість за користування житлом в умі 1230,16 грн. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка не проживає в спірному житлі більше шести місяців без поважних причин, тому є законні підстави для визнання її втратившою право на це житло. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 65 ЖК України право на житлову площу породжує не наявність прописки (реєстрації), а факт постійного мешкання особи на цій площі. Враховуючи статус житла, в якому відповідач значиться зареєстрованим, яке є гуртожитком, суд вважає за можливе застосувати ст.71 ЖК України, оскільки при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суд враховує Примірне положення про гуртожитки, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 3.06.1986р. № 208, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитками. Ч.7 ст.8 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини(аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства(аналогія права). З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч.1 ст.71 ЖК України, положення цих правил слід застосувати і в разі тимчасової відсутності особи у гуртожитку, якій у ньому надавалась жила площа, за відсутності підстав для виселення. Підстав для виселення [PERSON] з гуртожитку не має, так як вона в ньому не проживає більше року, лише значиться зареєстрованою, як проживаюча. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підтверджені належними та допустими доказами, ґрунтуються на дійсних обставинах та відповідають вимогам закону, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved