Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

У червні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначало, що 18.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPXWG40000004710 за яким позичальник отримав кредит у сумі 295 425 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.02.2036 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит на суму 295 425 грн. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем, 18.02.2008 року було укладено договір іпотеки №ZPXWG40000004710. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме 2-кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки дорівнює 393 900 грн. Станом на 04.04.2013 року заборгованість відповідача перед Банком складає 1 228 117 грн. 56 коп., яка складається: заборгованість за кредитом - 295 002 грн. 96 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 384 189 грн. 02 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 437 278 грн. 53 коп., а також штрафи: процентна складова штрафу - 111 647 грн. 05 коп. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPXWG40000004710 від 18.02.2008 року в сумі 1 228 117 грн. 56 коп., звернути стягнення на квартиру загальною площею 44,80 кв. м, житловою площею 26,30 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкуванням, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, також просить виселити Відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у зазначеній квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, еміграції, та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу зазначеної квартири, а також стягнути з відповідача судові витрати. В судове засіданні представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про дату і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZPXWG40000004710 за яким позичальник отримав кредит у сумі 295 425 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.02.2036 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем, 18.02.2008 року було укладено договір іпотеки №ZPXWG40000004710, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме 2-кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки дорівнює 393 900 грн. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором у боржника виникла заборгованість. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість за укладеним кредитним договором станом на 04.04.2013 року складає 1 228 117 грн. 56 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 295 002 грн. 96 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 384 189 грн. 02 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 437 278 грн. 53 коп., а також штрафи: процентна складова штрафу - 111 647 грн. 05 коп. 21.02.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу [PERSON] повідомлення № 30.1.0.0/2-709 про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 868 567 грн. 89 коп. та вимагало погасити вказану заборгованість в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Вказане повідомлення також мало попередження, що в разі не погашення заборгованості за кредитним договором Банк має право на задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та вимогу про добровільне звільнення іпотечної квартири у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» разом із усіма членами сімї та мешканцями, що підтверджується відповідним повідомленням та реєстром поштових відправлень вимог боржникам № 1900 від 28.02.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ст. ст. 573, 589, 590 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, набуває права на звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду. Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Як передбачено ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3.2. іпотечного договору №ZPXWG40000004710 від 18.02.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем зобов'язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим Договором, договором про іпотечний кредит або чинним законодавством, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством. Пунктами 4.1., 4.2. вищезазначеного договору передбачено, що Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем при укладанні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених п. 5.2.4 Договору про іпотечний кредит. Звернення стягнення за цим Договором здійснюється на підставі цього Договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Відповідно до п. 5.2.4 договору про іпотечний кредит від 18.02.2008 року, кредитор має право вимагати від позичальника кострового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором або за Іпотечним договором, в тому числі у випадку прострочення сплати чергового платежу за Кредитом та відсотків за користування кредитом понад двох місяців. З огляду на зазначені положення закону та умови іпотечного договору, а також з урахуванням встановлених судом обставин, які свідчать про наявність простроченої заборгованості у позичальника перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором про іпотечний кредит понад двох місяців, суд вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду ґрунтується на чинному законодавстві та укладеному між сторонами договорі. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні іншої частини позовних вимог з наступних підстав. За нормами ст. 39 Закону України "Про іпотеку", одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Пунктом 43 Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що виселення проводиться в порядку, встановленому законодавством, зокрема з додержанням вимог ст.ст. 9, 109 ЖК України; ст.ст. 39-40 Закону України "Про іпотеку", при цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або в інший погоджений сторонами строк. Іпотекодержателем позичальнику кредиту було направлено письмову вимогу від 21.02.2013 року, 28.02.2013 року, в тому числі, про виселення, проте це відбулося з порушенням процедури застосування таких заходів, так як для застосування процедури виселення необхідно, щоб іпотекодавець отримав таку письмову вимогу. Матеріали справи не свідчать, що [PERSON] отримав письмову вимогу про виселення із квартири. Крім того, суду не надано доказів того, що у квартирі, яка є предметом іпотеки, проживають та зареєстровані відповідач або інші особи. Як вбачається з поквартирної карточки, станом на час розгляду справи, за адресою: [ADDRESS], не зареєстрована жодна особа. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги про виселення та зняття з реєстраційного обліку передчасними та такими, що не відповідають встановленим у справі обставинам, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі, пропорційної до задоволеної частини позовних вимог, в сумі 3 441 грн.

Outcome: partial