Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] та належала його покійній дочці [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його дочка [PERSON] перебуваючи в шлюбі з [PERSON] побудувала спірне домоволодіння, яке знаходиться по вищевказаній адресі та зареєстроване за [PERSON] [INFO] померла його дочка - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Він має право на половину спадкового майна, належного померлій, тобто на ? частину спірного домоволодіння. Він фактично прийняв спадщину, так як на час смерті дочки проживав разом з нею у її будинку та вів з нею спільне господарство. Спадкоємцем першої черги за законом був також його зять [PERSON], як чоловік після смерті дружини, який залишався проживати у спірному домоволодінні, прийнявши таким чином спадщину. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, відкрилася спадщини на належну останньому ? частину вищевказаного домоволодіння, на яку має право його друга дружина - відповідачка [PERSON] Бажаючи оформити свої спадкові права він звернувся до Першої Рожнятівської нотаріальної контори. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове домоволодіння. При таких обставинах він не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У судове засідання позивач не з»явився, його проедставник за дорученням Ошуст. С.Є позов підтримав у повному обсязі. Будучи допитаним на початку розгляду справи у судоавому засіданні позивач, підтримуючи позов, пояснив суду, що його дочка перед смертю хворіла, потребувала стороннього догляду, а тому він постійно її провідував та доглядав, іноді залишався ночувати. Однак постійно з нею і зятем не жив, а жив у своєму будинку разом з дружиною. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що з часу одруження з [PERSON] живе у спірному будинку. Спільно з покійним чоловіком провели перебудову та ремонт зазначеного домоволодіння. На час, коли жив її чоловік, позивач ніколи на частку у спадковому майні після смерті дочки не претендував. З дочкою перед її смертю не жив, про що їй достовірно відомо як від покійного чоловіка так і від сусідів і родичів чоловіка. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] - сестра [PERSON] дала показання про те, що її покійний брат разом з дружиною [PERSON] жили у своєму будинку одні, позивач з ними ніколи не проживав та не допомагав їм. Останній жив у своєму будинку з дружиною, з якою вів спільне господарство. Агналогічні показання дав у судовому засіданні свідок [PERSON] Свідок [PERSON] - сестра [PERSON] суду пояснила, що її брат [PERSON] доглядав хвору дружину, позивач з ними не проживав, час від часу провідував дочку. Він проживав у своєму будинку з дружиною, яка хворіла та потребувала його догляду. Свідок [PERSON] - брат померлого [PERSON] з даного приводу пояснив, що його брат [PERSON] доглядав хвору дружину, для чого залдишив роботу та оформив відпустку подогляду за хворою. Позивач проживав окремо від них у своєму житловому будинку. Вислухавши сторін, свідків та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного . У [ADDRESS], знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, літньої кухні, стодоли, стайні, шопи, уборни, колодязя воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, (а.с. 8-9). Власником спірного домоволодіння був [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Сваричівською сільською радою 24 жовтня 2002 року ( а.с.7) . З 19 грудня 1977 року і по даний час позивач зареєстрований у [ADDRESS], що підтверджується копіями талонів реєстрації за місцем проживання та довідкою № 21/659 виданою Рожнятівським РС УДМС 19 листопада 2013 року (а.с.60-63). [PERSON] вів догляд за хворою дружиною, яка була інвалідом 1 групи, за що одержував компенсаційні виплати, що підтверджується довідкою № 1022, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Рожнятівської райорнної державної адміністрації 14 жовтня 2004 року (а.с.64). Позивач доводиться батьком померлої [PERSON], що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.6) . Дочка позивача [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Отже судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON], яка разом з чоловіком [PERSON] збудувала спірне домоволодіння та була його співвласником з чоловіком у співвідношенні 12 до 12. Отже на 12 частину спірного домоволодіння після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв її чоловік [PERSON], так як до і після смерті дружини у данному домоволодінні постійно жив. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 61 названого кодексу, не потребують доказування обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, визнані судом загальновідомими, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дочка позивача [PERSON] проживала у спірному будинку разом з своїм чоловіком [PERSON], який до смерті доглядав її. Позивач з покійною дочкою не проживав, жив у своєму будинку у [ADDRESS], з своєю дружиною, що підтверджується показаннями свідків, довідкою № 21/659 виданою Рожнятівським РС УДМС 19 листопада 2013 року (а.с.60), та довідкою виданною Управлінням праці та соціального захисту населення Рожнятівської райорнної державної адміністрації 14 жовтня 2004 року (а. с. 64). Позивач не подав суду належного підтвердження факту проживання з померлою дочкою до її смерті. Даний факт він сам у судовому засіданні у своїх поясненнях спросував, він категорично заперечений відповідачкою та показами зазначених судом свідків. Суд визнає недостовірними показання свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про те, що позивач постійно проживав разом із своєю дочкою [PERSON] та був членом її сім»ї, оскільки перша є дочкою позивача і явно зацікавлена в результатах розгляду справи, а дві інші про даний факт самі достовірно нічого не знають, суду давали показання з чужих слів. Довідка № 533, видана 11 березня 2013 року Сваричівською сільською радою та копія витягу з погосподарської книги (а.с.10-11) про факт реєстрації позивача у будинку дочки у період з травня по вересень 2004 року спростовується довідкою Рожнятівського районного сектора Міграційної служби України в Івано-Франківській області від 19 листопада 2013 року (а.с.60) про те, що останній зареєстрований у [ADDRESS] з 19 грудня 1997 року по даний час. Інших інших переконливих доказів у підтвердження своїх позовних вимог позивач суду не надав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Оскільки позивач, який є спадкоємцем першої черги після смерті своєї дочки, у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, не довів у судовому засіданні, що він постійно проживав разом з дочкою до її смерті, то він вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті своєї дочки і у суду відсутні підстави для задоволення його позову.

Outcome: dismissed