Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-08 00:00:00

17 липня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, в якому зазначив, що 02 квітня 2013 року відповідач по справі [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 13000 гривень, які зобов»язався повернути в строк трьох календарних місяців, а саме до 02 липня 2013 року, про що вказано в розписці, яку було складено в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] До цього часу відповідач не повернув суму боргу, ухиляється від повернення боргу, чим порушує взяті на себе зобов»язання. Ця обставина і змусила його звернутися до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягти з відповідача борг у сумі 13000 гривень моральну шкоду в розмірі 26 000 гривень, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки 243 гривні 3 % простроченої суми, що становить 390 гривень, а всього стягнути суму з відповідача 39\~ 633 гривні, а також суму судового збору в розмірі 396 гривень 33 копійки. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просять позов задовольнити в повному об»ємі. Відповідач в судовому засіданні та його представник позов визнали частково, а саме: суму основного боргу 12 200 гривень, так як 800 гривень відшкодовано в добровільному порядку, не заперечують відшкодувати судові витрати, суму моральної шкоди не визнають, оскільки не представлено доказів її спричинення. Дослідивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 02 квітня 2013 року відповідач по справі [PERSON] взяв у позивача [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 13 000 гривень, які зобов»язався повернути в строк трьох календарних місяців, тобто до 02 липня 2013 року, про що вказано в розписці, яка була складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], про що свідчить сама розписка від 02 квітня 2013 року. На даний час сума боргу відповідачем частково повернута, він ухиляється від повернення в повному об»ємі боргу, чим порушує взяті на себе зобов»язання, борг становить 12 200 гривень. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку коли позикодавець є юридична особа, - незалежно від суми. В даному випадку позивачем було надано грошові кошти, згідно розписки в сумі 13 000 гривень. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій сумі, у такій самій кількості, що були передані позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми. Сума боргу згідно розписки становить 13 000 гривень. Також, в результаті неповернення коштів позивач вважає, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає в погіршенні здоров»я, порушенні життєвого укладу сімї, яку він оцінює в 26\~000 гривень. Суду не представлено доказів спричинення моральної шкоди позивачеві враховуючи, що строк дії розписки до повернення боргу є 02 липня 2013 року, позивач звернувся до суду 17 липня 2013 року. В цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити. У відповідності із законом України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» відповідач зобов»язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, що станом на день подачі позовної заяви на 18 липня 2013 року становить 7,75 х 2 х16 днів = 243 гривні, але ці вимоги позивача є безпідставними, так як ці умови не передбачені договором займу між сторонами позов не підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст.625 ЦК України, боржник прострочивши виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, про- строчка виплати становить 16 днів. Суд вважає, що можливо стягти при даних обставинах суму 36 гривень 50 копійок. Судові витрати підлягають стягненню в сумі пропорціональній сумі стягнення боргу судом, що становить 122 гривні 40 копійок. При таких обставинах, суд вважає стягти з відповідача суму боргу в розмірі 12 200 гривень, а також суму 36 гривень 50 копійок, що становить 6,25 % за місяць прострочення виплати боргу при 3 % річних та судові витрати в розмірі 122 гривні 40 копійок. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 зі змінами передбачено стягнення суми витрат, пов»язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалюється судове рішення, а саме: на юридичну допомогу [PERSON] в сумі 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (1147 гривень) за годину її роботи. Між позивачем і адвокатом [PERSON] укладено угоду про надання правової допомоги від 09 липня 2013 року. Відповідно до додатку розрахунку до угоди сума становить 2000 гривень. Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: сума 100 гривень правова консультація, 400 гривень складання позовної заяви. Судом розгляд справи проводився протягом 40 хвилин, підлягає стягненню сума 764,67 гривень, а всього стягти суму 13 623 гривні 57 копійок. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial