Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 09.04.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №28, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 31 440 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 84 % на рік строком на 8 місяців. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань, було укладено договори поруки №28/1-П та №28/2-П від 09.04.2010 року за яким відповідач [PERSON] та селянське фермерське господарство «Кропас» виступили поручителями відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] не виконує покладені на нього договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 20.12.2012 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 146 305 гривень 20 копійок, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з відповідача [PERSON] та відповідачів [PERSON] та селянського фермерського господарства «Кропас». Також позивач просить відстрочити кредитній спілці «Простір» сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, в зв'язку з тим, що перебуває у такому майновому стані, який позбавляє її фактичної можливості розпоряджатися належними кредитній спілці коштами, через арешт банківських рахунків кредитної спілки. Відповідач по справі [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до кредитної спілки «Простір» про визнання частини кредитного договору недійсним, мотивуючи це тим, що пункт 3.3 кредитного договору №28 від 09.04.2010 року укладеного між сторонами суперечить чинному законодавству, а тому його необхідно визнати частково недійсним. Представник позивача кредитної спілки «Простір» в судове засідання не з'явився, але надав до суду заперечення на зустрічну позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на заперечення проти позову та зустрічну позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином про причини не явки суду не повідомила. Представник відповідача СФГ «Кропас» в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином про причини не явки суду не повідомив. Суд, заслухавши представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов кредитної спілки «Простір» не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON], підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 09.04.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №28, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 31 440 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 84 % на рік строком на 8 місяців. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань, було укладено договори поруки №28/1-П та №28/2-П від 09.04.2010 року за яким відповідач [PERSON] та селянське фермерське господарство «Кропас» виступили поручителями відповідача [PERSON] У відповідності до Розділу 3 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п.3.1.). Прострочення сплати кредиту та процентів не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем (п.3.2.). У разі прострочення виконання кредитного зобов'язання, починаючи з наступного дня після настання строку виконання кредитного зобов'язання, плата за користування кредитом може бути збільшена кредитором вдвічі кожного наступного дня. З моменту погашення простроченої суми кредитного зобов'язання проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються відповідно до вимог п.1.2 договору (п.3.3.), а саме: проценти у розмірі 84% річних. Згідно Розділу 8, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п.8.1.). У випадку прострочення виконання кредитного зобов'язання позичальник сплачує кредитору два відсотки за день за користування сумою простроченого кредитного зобов'язання (п.8.2.). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань, було укладено договори поруки №28/1-П(а.с.9) та №28/2-П(а.с.10) від 09.04.2010 року за яким відповідач [PERSON] та селянське фермерське господарство «Кропас» виступили поручителями відповідача [PERSON] За умовами договорів поруки відповідач [PERSON] та селянське фермерське господарство «Кропас» на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед спілкою по зобов'язанням відповідача [PERSON], які виникають з умов договору в повному обсязі, в строки та на умовах, обумовлених договором. Позивач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 31 440 гривень. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2012 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], селянського фермерського господарства «Кропас» на користь кредитної спілки «Простір» 39 563 гривні 48 копійок заборгованість за кредитним договором № 28 від 09.04.2009 року. Зазначена в пункті 3.3 договору умова, згідно якої у разі прострочення виконання кредитного зобов'язання, починаючи з дня після настання строку виконання кредитного зобов'язання, плата за користування кредитом (відсоткова ставка) може бути збільшена кредитором вдвіччі кожного наступного дня, не підлягає застосуванню та не обґрунтовує заявлених позовних вимог позивача в сумі 142 963 гривні 44 копійок, в зв'язку з тим, що зазначена умова договору містить положення - може бути збільшена, що потребує, відповідно, додаткових умов, а саме погодження сторонами, так як не передбачає безумовного її виконання, а слово «може», фактично передбачає узгодження сторонами виконання даної вимоги. Тобто позивач не обґрунтував яким чином, і з яких підстав він взяв для застосування відсоткової ставки період з 13.08. 2012 року по 22.08.2012 року. Позивач протягом дії договору, за наявності фактів прострочення боржником виконання зобов'язання, жодного разу не застосував положення п. 3.3 договору, що підтверджує неправомірність збільшення відсоткової ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 1056- 1 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно до ч.4 ст. 1056- 1 ЦК України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Як вбачається з копії протоколу №11 засідання кредитного комітету кредитної спілки «Простір» від 13.08.2012 року, який був наданий відповідачем разом з запереченнями на зустрічний позов [PERSON], членами кредитного комітету було вирішено нарахувати подвійну відсоткову ставку в зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань [PERSON] по кредитному договору №28 від 09.04.2010 року за 10 днів в сумі 142 963 гривні 44 копійки, але з вказаним протоколом [PERSON] не ознайомлено і позивач не надав жодних доказів вручення боржнику копії вказаного протоколу. Крім цього відповідно до п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено порядок застосування зазначеної норми, а саме встановлюється неправомірність підвищення процентної ставки в односторонньому порядку в разі укладення договору після 10 січня 2009 року. Кредитний договір щодо даного спору укладений 10 квітня 2010 року. Кредитор застосував нарахування процентів за договором кредиту за період з 13.08.2012 року по 22.08.2012 року двічі, один раз по ставці 84 %, а другий за так званою «подвійною ставкою», що є неприпустимим відповідно до вказаних роз'яснень. Відповідно до викладеного, зазначена в пункті 3.3 Договору умова, згідно якої у разі прострочення виконання кредитного зобов'язання, починаючи з дня після настання строку виконання кредитного зобов'язання, плата за користування кредитом (відсоткова ставка) може бути збільшена кредитором вдвічі кожного наступного дня, є незаконною , а отже не підлягає застосуванню, так як суперечить вимогам чинного законодавства. У відповідності зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, та іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що [PERSON] довів, те що пункт 3.3 кредитного договору суперечить чинному законодавству, а тому його необхідно визнати частково недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачу - кредитній спілці «Простір» при подачі позову було відстрочено оплату судового збору до ухвалення рішення по справі, а так як в задоволені позову відмовлено то з позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 203, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 60,61,88 ЦПК України та Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»

Outcome: approved