Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

10 грудня 2013 року [PERSON] і [PERSON] в особі свого законного представника [PERSON] звернулись до суду з зазначеним позовом, в якому прохають в порядку спадкування за законом визнати за ними в рівних частках право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 8,4728 га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради та належала [PERSON], померлому [INFO]. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що нотаріусом винесена постава від 09 травня 2013 року, якою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Відмова у вчиненні нотаріальної дії пов'язана з ненаданням нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа - державного акта право власності на земельну ділянку, який було втрачено. У зв'язку з викладеними обставинами [PERSON] і [PERSON] позбавлені можливості захистити свої майнові права в інший спосіб, крім звернення до суду з цим позовом. Позивачі [PERSON] і [PERSON] в особі своїх представників у відповідних письмових заявах, поданих до суду, вказали про те, що вони від позову не відмовляються, підтримують заявлені вимоги та прохають їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.24,26). Представник Новоукраїнської сільської ради, як відповідача у справі, письмово повідомив судові про те, що сільська рада позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорює (а.с.28). У судове засідання сторони та їх представники не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином (а.с.19-21,25,27). Зазначені особи до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.24,26,28). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку [NUMBER], кадастровий номер 2322785400:09:001:0017, загальною площею 8,4728 га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП №028785, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 09 вересня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010521100167 (а.с.14). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не складав. Позивачі [PERSON] і [PERSON] є доньками [PERSON], а відповідно спадкоємцями першої черги за законом після його смерті (а.с.4-11). Постановою державного нотаріуса Першої Єнакієвської державної нотаріальної контори від 29 травня 2013 року [PERSON] і [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,4728 га, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка залишилась після померлого [PERSON] (а.с.16). Державний нотаріус роз'яснив, що [PERSON] і [PERSON] можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку лише за умови надання правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку. Згідно з п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП №028785, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 09 вересня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010521100167 (а.с.14). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин, відсутність втраченого оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку не позбавляє спадкоємців [PERSON] і [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] і [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачами [PERSON] і [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved