Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що з серпня 1990 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO]. З травня 2007 року сторони не живуть разом, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Крім того, позивач зазначив, що сторони не виявляють бажання поновити сім'ю та подальше сумісне проживання та ведення спільного господарства. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки, що можуть бути визнані судом поважними не повідомила, що свідчить про її небажання приймати участь у розгляді справи, а тому суд у відповідності до ст.224 ЦПК України, вважає можливим за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 04 серпня 1990 року Відділом ЗАГС Шевченківського РИК м. Києва, про що зроблено актовий запис № 857, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.3). Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого 28.02.1992 р. Міським Палацом новонароджених у м. Києві (а.с.5). Як зазначено позивачем в позові з травня 2007 року сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved