Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.10 р., який розірвали 25.06.2012 року. А фактично не проживають з жовтня 2010 року. Є дочка [PERSON], [INFO] Відповідач через два місяці після укладення шлюбу залишив сім"ю. Дитини ніколи не бачив і нею не цікавився. Матеріальної допомоги не надавав .Ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав з цих підстав. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що чоловік залишив її на 3-му місяці вагітності. З цього часу бачилися разів 5-6. Дитина родилася з тяжкою недугою і перебувала на грані смерті. Будь-яку матеріальну допомогу на лікування надати відмовився. Першого разу на засіданні комісії з питань позбавлення батьківських прав ухилення від виконання батьківських обов"язків мотивував тим,що її батьки не допускали його. І йому надавався строк для виправлення ситуації. Однак нічого в його поведінці не змінилось. Надалі перешкоджав у наданні дозволу поїхати з дитиною у Грузію на оздоровлення, де проживає родина матері . Представник органу опіки і піклування Дричик А.В. з позовом погодилася. Пояснила аналогічне. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судова повістка з надісланими копіями позовної заяви та додатками до неї повернулася з довідкою поштового зв"язку,що адресат не проживає. Згідно довідки сільської ради значиться зареєстрованим за адресою, куди направлялась вона. Про день розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України опублікуванням оголошення у пресі. Позивач погодилася на заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи , думку прокурора про підставність позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо : ...2) ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Письмовими доказами: копіями паспортів сторін і довідкою про склад сім'ї позивачки, свідоцтвом про народження дитини; рішенням суду від 25.06. 2012 р. про розірвання шлюбу та довідкою суду про незвернення за аліментами; епікризом№ 2011 про стан здоров" дитини; довідками про доходи позивачки та майновий стан; письмовими поясненнями її сусідів, доводиться таке. Зі слів пр-ка органу опіки і піклування Дричик А.В. встановлено, що 03.12.2012 р. і 04.10.2013 р. проводилися засідання комісії з питань захисту дитини за зверненням позивачки. Куди запрошувались батьки. Відповідач через 2 місяці після вагітності дружини і укладення шлюбу залишив сім"ю. Дитини не бачив і матеріально не допомагав. На першому засіданні комісії свою поведінку обумовлював перешкодою у цьому батьків позивачки допустити у квартиру, де подружжя проживало. Йому надавався піврічний термін змінити поведінку. Чого не виконав, і вдруге на комісії своїх дій щодо виховання дитини пояснити не міг. Виражаючи турботу про дитину, суд вважає позов підставним бо ст. 150 СК України зобов"язано батьків піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток . І Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено,що дитина для повного гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Чого відповідачем не здійснювалось. Свідомо ухилявся від матеріального забезпечення позивачки та дитини у період, коли остання перебувала у тяжкому стані. Дитини ніколи не бачив і не намагався побачити. Зі слів позивачки по характеру егоїстичний і черствий. Виховувався у сім"ї, де батьки зловживали спиртними напоями. Реєстрацію шлюбу вважав уданому випадку, як засіб для отримання певного статусу дитиною. Згодом висловлювався що дитина не його. Погоджувався добровільно відмову від дочки засвідчити у нотаріальній конторі, куди з"являвся своєчасно. І чого не вдалося зробити у зв"язку з змінами у законодавстві. З врахуванням викладеного суд вважає, що поведінка відповідача свідчить про незацікавленість у вихованні дочки, яку ніколи не бачив і не бажає бачити. Крім цього, зловживає статусом батька і чинить перешкоди позивачці у наданні дозволу поїхати з дитиною за кордон у Грузію для оздоровлення . А також створює незручності при збиранні документів для призначення соціальної допомоги сім"ї. Наведене суперечить інтересам дитини та нормам моралі для всебічного її розвитку і виховання. Наведене свідчить про підставність позову. Аналогічну думку висловив і прокурор у судовому засіданні та представник органу опіки та піклування. Позивач відмовилась від стягнення будь-яких судових витрат з відповідача та аліментів . Дочку утримує матеріально за підтримки своїх батьків. З ними проживає у їх квартирі . За дитиною ніякого майна не значиться. А тому підстав для накладення заборони на його відчуження не вбачається.

Outcome: approved