Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошової суми у розмірі 6520,00 грн., посилаючись на те, що між нею та відповідачем 08.04.2013 року, з метою забезпечення майбутнього договору купівлі-продажу належної [PERSON] квартири [ADDRESS] було укладено договір про зобов*язання, відповідно до умов якого вона передала [PERSON] 4075,00 грн., в подальшому між ними було укладено додаткову угоду, відповідно до якої вказану грошову суму біло збільшено на 300 доларів США, що еквівалентно 2445 грн. Таким чином загальна грошова сума, яку було передано [PERSON] складає 6520,00 грн. Проте відповідач, в порушення вимог попередньої угоди, збільшив вартість вказаного об*єкту нерухомості, у зв*язку з чим договір купівлі-продажу квартири між ними укладено не було. Сплачену нею суму відповідач відмовляється повернути, посилаючись на те, що вказана сума є завдатком. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши суду, що між ним та позивачкою було укладено договір - зобов*язання укласти договір купівлі-продажу. Позивач в односторонньому порядку запропонувала йому припинити дію договору у зв*язку з відмовою Покупця від покупки об*єкту нерухомості, і відповідно до умов укладеного договору, грошова сума залишається в розпорядженні Продавця в якості відшкодування збитків, просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про зобов*язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON] 4075,00 грн. в рахунок вартості квартири. 08.04.2013 року було укладено додаткову угоду до зазначеного договору, згідно якого [PERSON] передала [PERSON] грошову суму в розмірі 2445,00 грн. Як вбачається з додаткової угоди № 2 [PERSON] та [PERSON] розірвали договір про зобов*язання укласти договір купівлі-продажу квартири від 08.04.2013 року у зв*язку з відмовою [PERSON] від покупки квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогам ЦК України. Так відповідно до змісту ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов*язуються протягом певного строку укласти договір у майбутньому( основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладаєьбся у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладання договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Стаття 570 ЦК Цкраїни визначає, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов*язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже завдаток одночасно є доказом самого факту існування зобов*язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов*язання. З огляду на зазначене та положення ст. ст. 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов*язання. Оскільки предметом попереднього договору є зобов*язання сторін у майбутньому укласти основний договір, то укладення такого договору тягне за собою виникнення основного зобов*язання, виконання якого може бути забезпечено у відповідності до положень глави 49 ЦК України. Необгрунтоване ухилення однієї із сторін попереднього договору від укладення основного договору може бути підставою лише для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, оскільки зобов*язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором. Відповідно до ст. 600 ЦК України зобов*язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання відступного(грошей, іншого майна тощо), розмір, строки й порядок передання якого встановлюється сторонами. За таких обставин, суд вважає, що посилання відповідача на п. 4.1 Договору про зобов*язання , відповідно до якого грошова сума оговорена в п.2.6.1. договору, розцінюється сторонами в якості відступного і залишається у продавця( [PERSON]), є безпідставними, оскільки зобов*язання встановлене попереднім договором, припинилося внаслідок не укладання основного договору протягом строку, встановленого попереднім договором, а не через передання відступного. Таким чином, виходячи з того, що договір купівлі-продажу квартири, такий що за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між [PERSON] та [PERSON] не укладався, тому передана відповідачу за договором про зобов*язання сума у розмірі 6520,00 грн. за своєю правовою природою є не завдатком, а авансом і має бути повернена [PERSON] Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того факту, що [PERSON] передана за договором про зобов*язання сума у розмірі 6520,00 грн. за своєю правовою природою є завдатком. З відповідача також на користь [PERSON] згідно зі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 215,00 грн.

Outcome: approved