Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожним, на житловий будинок, загальною площею 49,50 кв.м., житловою площею 30,90 кв.м., надвірні будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] вказували, що їх батьком [PERSON] в 1975 році на земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS], було збудовано житловий будинок. Але батько своє право власності на будинок не оформив. Після його смерті [INFO] року спадщину фактично прийняли його діти, [PERSON] та [PERSON], які на той час були зареєстрованими за вказаною адресою. Але свої спадкові права на будинок позивачі не можуть оформити в зв'язку з відсутністю реєстрації будинку в БТІ. В судове засідання представник позивачів, [PERSON], не з'явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що повністю підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада Харківської області в судове засідання не з'явилася, але направила листа про розгляд справи без участі її представника. В судовому засіданні встановлене наступне. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 09 серпня 2013 року, на земельній ділянці за адресою: Харківська область, [ADDRESS], в 1975 році були збудовані житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а». Згідно з довідкою Люботинського БТІ від 09 серпня 2013 року право власності на житловий будинок не зареєстровано. Рішенням [PERSON] міської ради Харківської області № 770 від 23 грудня 2013 року за заявою [PERSON] було надано дозвіл на збереження самочинно збудованого житлового будинку літ «А-1» з верандою літ. «а», та надано згоду на виділення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га під уже збудоване нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], яка перебуває у користуванні позивачки. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 29 квітня 1978 року, виданим [PERSON] міською Радою Харківського району. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлим батьком, [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим [PERSON] міським бюро ЗАГС Харківської області від 02 червня 1969 року. Крім того, родинні відносини позивачки [PERSON] з померлим батьком, [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим [PERSON] міським бюро ЗАГС Харківського району від 09 листопада 1966 року, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 14 серпня 2013 року, в якому зазначено про зміну прізвища після реєстрації шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті [PERSON], в нарядах відкритих спадкових справ нотаріальної контори за 1978 рік відкритої спадкової справи немає, свідоцтва про право на спадщину за 1996-2013 роки нікому не видавались, відповідно до даних Спадкового реєстру інформація щодо заповітів від імені [PERSON] станом на 25 вересня 2013 року в Спадковому реєстрі відсутня. За повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву за 1978-1995 роки заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого [PERSON] до Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Таким чином, спадкоємцями, які прийняли після смерті [PERSON] спадщину у виді житлового будинку, суд вважає його дітей [PERSON] та [PERSON], які проживали разом з померлим на час його смерті та прийняли в управління і володіння житловий будинок, а тому задовольняє позов та визнає за ними право власності на житловий будинок в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved