Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON] 18 вересня 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої онучки. Позивач у своєму позові посилається на те, що вона є матір* відповідачки [PERSON] у якої від шлюбу з [PERSON] [INFO] року народилася [PERSON]. Від шлюбу з [PERSON] у відповідачки [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON], після чого спільне проживання онуки позивача з вітчимом [PERSON] стало неможливе в зв'язку з чим за спільним рішенням позивача та відповідача [PERSON] вирішено було, що [PERSON] буде проживати разом зі своєю бабусею. Так, з 04 січня 2013 року [PERSON] стала проживати з позивачем, її батьки, відповідачі по даній справі, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, ніякої участі у її виховані не приймають, тому позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання онуки в розмірі ? частини їхнього заробітку з кожного. В судовому засіданні позивач та її представник просили задовольнити позовні вимоги посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вона має намір забрати доньку та проживати з нею, окрім того вона надає матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини та не відмовляється від неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] просив слухати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є незаконними та такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір*ю відповідача [PERSON] /а.с. 7/. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є відповідачі по справі [PERSON] ([PERSON].) та [PERSON], даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с. 8/. Від другого шлюбу з [PERSON] у відповідача [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.10/. В зв'язку з постійними сварками в сім'ї [PERSON], було прийнято рішення про тимчасове проживання її доньки [PERSON] разом з бабусею та дідусем. З 04 січня 2013 року [PERSON] проживає зі своїми бабусею та дідусем ([PERSON] та [PERSON].), даний факт в судовому засіданні підтвердили та не заперечували [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 29 квітня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 605 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 08 квітня 2013 року /а.с. 106-107/. Враховуючи вищевикладене та те, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2013 року місце проживання [PERSON] визначено з матір* ю [PERSON] та остання не була позбавлена батьківських прав, окрім того [PERSON] надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки [PERSON] шляхом перерахування грошових коштів /а.с.101/ суд не знаходить підстав для стягнення з неї та [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON]. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню. При таких обставинах суд відмовляє в задоволення позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed