Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], таким що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою № 56 у буд. № 1 по вул. Дружби народів у м. Южноукраїнську Миколаївської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона є наймачем вищевказаної квартири, особовий рахунок відкрито на неї. Крім неї в даній квартирі зареєстровані також її донька [PERSON], колишній чоловік доньки [PERSON] та її онучка [PERSON] На підставі рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 08.10.2008 року № 513 вона отримала ордер №171 на вказане житлове приміщення на сім’ю з трьох чоловік. Оскільки її донька перебувала у зареєстрованому шлюбі, то на прохання останньої вона зареєструвала її чоловіка в даному житловому приміщенні. З квітня 2011 року відповідач проживає в іншому місці. Зазначила, вона вимушена самостійно нести всі витрати пов’язані з оплатою житлово – комунальних послуг. Тому вона звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою № 56 у будинку № 1 по вулиці Дружби народів у м. Южноукраїнську Миколаївської області, зі зняттям його з реєстраційного обліку в даній квартирі. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою № 56 у будинку № 1 по вул. Дружби народів у м. Южноукраїнську. Відповідач у судове засідання не з’явився, причину неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у газеті “Рідне Прибужжя” від 05 грудня 2013 року за № 22 (а.с.24). Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача та підтвердила факт не проживання відповідача за місцем реєстрації понад 5 років. Зазначивши також, що відповідач жодного разу не з’являвся у даному житловому приміщенні, а отже не користується ним та не вносить оплату за житлово - комунальні послуги. Свідок [PERSON] надала суду аналогічні показання та додала, що жодних особистих речей відповідача у даному житловому приміщенні немає. Позивач проживає у кімнаті сама. Вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана надати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень, а із ч. 1 ст. 11 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи на підставі доказів, наданих сторонами та іншими учасниками процесу. Як вбачається з ордеру № 171 від 04.11.2008 р. у комунальній квартирі на сім’ю з трьох осіб була видана кімната № 56 у буд. №1 по вул. Дружби народів у м. Южноукраїнську Миколаївської області (а.с.8). Згідно з довідки (виписки з домової книги про склад сім’ї та реєстрацію) [PERSON] є наймачем кімнати № 56 у будинку № 1 по вул. Дружби народів у м. Южноукраїнську Миколаївської області та в спірному житловому приміщенні зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Та обставина, що відповідач з квітня 2011 року не проживає за місцем реєстрації, підтверджується актом про обстеження квартири № 106 від 30.09.2013 р., а також показами свідків заслуханими в судовому засіданні. Відповідно до Примірного положення про гуртожитки від 03.06.1986 р. Розділ II «Надання жилої площі в гуртожитках», жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно зі ст.ст.128,129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету, і на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні показами свідків було підтверджено те, що відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає з квітня 2011 року, не сплачує за житлово-комунальні послуги, так як не користувався вказаним житловим приміщенням. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою № 56 у будинку № 1 по вул. Дружби народів у м. Южноукраїнську Миколаївської області, зі зняттям його з реєстраційного обліку в даній квартирі. Передбачених законом підстав для збереження за відповідачем права користування вищезазначеною квартирою, а також підстав, які б свідчили про відсутність його у спірному жилому приміщенні з поважних причин судом не встановлено.

Outcome: approved