Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,268 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] надану для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,018 га, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,268 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] надану для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,018 га. Дана земельна ділянка 30.04.2004 року отримана [PERSON] від [PERSON] на підставі договору дарування. Позивач зазначає, що [PERSON] не встигла отримати державний акт на земельну ділянку, а тому після звернення до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки померла [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєструвала своє право власності на дану земельну ділянку. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 30.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Ріхтер Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-684, [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,268 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] надану для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,018 га (а.с.7). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.14), після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,268 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] надану для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,018 га. (а.с.9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом. Судом встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивач та відповідач [PERSON], що стверджується листом державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 12.10.2013 року № 4167/01-16. Відповідач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини (а.с.28). Інших спадкоємців судом не встановлено. На виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки померла [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєструвала своє право власності на дану земельну ділянку (а.с.5). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Стаття 1262 ЦПК України встановлює, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Племінники спадкодавця успадковують ту частину спадщини, яка б належала за законом їхнім батькові і матері (братові і сестрі спадкодавця), якби вони були живими на момент відкриття спадщини (ст. 1266 ЦПК України). Згідно вимог ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, у відповідності до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 126 ЗК України). Так, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеного в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою (п.1ч.2 ст.126 ЗК України). Аналізуючи вищевикладене та враховуючи те, що позивач не має можливості вступити в спадкування у зв'язку з тим, що померла [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєструвала своє право власності на вищевказану земельну ділянку, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,268 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] надану для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та ведення особистого селянського господарства площею 0,018 га в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved