Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що її батькові [PERSON] на підставі рішення Петровської районної Ради депутатів трудящих м. Донецька № 8 від 28 квітня 1962 року була виділена і надана в безстрокове користування земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва індивідуального будинку. Будівництво житлового будинку за вищевказаною адресою було закінчено в 1964 році, згідно акту від 5 вересня 1986 року він був прийнятий до експлуатації. Батько позивача [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті спадщину у вигляді будинку прийняла спадкоємець першої черги - дружина померлого [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. При житті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Позивач стверджує, що вона після смерті матері прийняла спадщину, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на жилий будинок під номером [ADDRESS] належним чином не зареєстровані в КП БТІ. З наведених підстав позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та в якій підтримала, заявлені позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача, пославшись у їх обґрунтування на обставини, викладені в позові, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS], належало [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 08.08.1962 року, посвідченого 14.08.1962 року нотаріусом Петровської нотконтори м.Донецька, реєстр 36055, та зареєстрованого в Петровському райкомунхозі за №640 (а.с.17-18). [INFO] власник вищезазначеного домоволодіння [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 11.09.95г. видано Петровським відділом РАГС м.Донецька (а.с. 4), заповіту не залишив, в зв'язку з чим відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому. У судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що після смерті [PERSON] спадщину у вигляді будинку у відповідальності зі ст.549 ЦК України( в ред.1963р.) прийняла спадкоємець першої черги - дружина померлого [PERSON], яка на час відкриття спадщини постійно мешкала разом із спадкодавцем(згідно даних домової книги), не відмовлялась від спадщини, продовжувала мешкати після його смерті за той же адресою, фактично вступила в розпорядження та володіння спадковим майном в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, користувалася особистими речами чоловіка, які залишилися після його смерті, однак свідоцтва про право власності при житті не отримала. [INFO]. померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.01.2013г. видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м.Донецька (а.с. 10), в зв'язку з чим згідно до ст. 1220 ЦК відкрилась спадщина на майно, яке належало померлій, в тому числі на домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS]. При житті [PERSON] залишила заповіт від 22.12.2000 року, посвідчений державним нотаріусом Другої донецької державної нотаріальної контори 22.12.2000 року, реєстр 33-2524 (а.с. 5), згідно якого все майно, яке належало спадкодавцю на день смерті, заповіла [PERSON]. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м.Донецька 19 червня 2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28 січня 2005 року, актовий запис №17, після реєстрації шлюбу колишній дружині присвоєно прізвище [PERSON]. За даними Спадкового реєстру спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законодавством строк після смерті матері [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору, [PERSON] -дочка спадкодавця подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої донецької державної нотаріальної контори від 01 жовтня 2013 р. у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] відмовлено в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на вищевказаний жилий будинок підлягали державній реєстрації у КП БТІ м.Донецька, але за життя спадкодавець не зареєстрував їх в установленому законом порядку (а.с. 23). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] при житті не зареєстрував належним чином документи на спірне домоволодіння та його спадкоємець [PERSON] право на спадщину після смерті чоловіка в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, не зареєструвала, однак на цей час реєстрація цього права неможлива, оскільки [INFO] р. вона померла. Проте нормами ст. 1299 ЦК, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання обов'язку зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, у виді втрати права на спадщину. У відповідності зі ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв»язку з тим, що її батьки за життя не зареєстрували своє право на спірне майно в КП БТІ, її право підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вказані норми закону, суд приходить до переконання, що відсутність державної реєстрації права на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст.1217, ст.1233, абз. 2 ч.2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З наведених підстав суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS], яке складається з жилого будинку літ. А-1, з належними до нього: сіньми а,а1 , погребом а2, тамбуром а3, загальною площею 57,5 кв.м., жилою площею 28,2 кв.м., та надвірних побудов і споруд : літньої кухні літ. Б, сіней б1,в, сараїв літ.В, Д, Е, Ж, убиральні літ.Г, огородження № 1,2, замощення І, водопроводу*, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], яка настала [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved