Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому, в остаточному варіанті, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам у розмірі 30 149,00 грн., а також неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 10 186 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, за рішенням суду з відповідача, на її користь, на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], стягувались аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення повноліття дитини. Разом з цим, аліменти на утримання дитини відповідач сплачував нерегулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 18.02.2013р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 30 149,00 грн., яку вона просить стягнути з відповідача разом із неустойкою за прострочення сплати аліментів у розмірі 10 186 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує уточнений позов у повному обсязі, та, просить суд провести розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що визнає позовні вимоги позивачки в частині стягнення з нього заборгованості по аліментам у розмірі 30 149,00 грн., та, заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з нього неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 10 186 грн. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно довідки про заборгованість по аліментах, наданої державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Барна О.О. 08.07.2013р., заборгованість по аліментам відповідача на момент повноліття дитини, тобто станом на 18.02.2013р. складала 30 149,00 грн. При цьому, державний виконавець зазначає, що, розрахунок заборгованості у розмірі 33 839, 00 грн., наданий державним виконавцем у довідці від 01.04.2013р. - є недійсним. Як вбачається з Постанови державного виконавця Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Барна О.О. від 01.04.2013р., остання, 01.04.2013р. закрила виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2145, виданого 19.06.2003р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [INFO], у розмірі ? частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, державний виконавець зазначила, що, борг на момент повноліття дитини складав 33 839,00 грн. Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що, при закритті державним виконавцем 01.04.2013р. виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2145, виданого 19.06.2003р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивачки, залишилась несплачена відповідачем заборгованість по аліментам у розмірі 30 149,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку, на підставі ч.4 ст.194 СК України. Крім того, згідно ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Згідно роз'яснень, наданих у п.22 Постанови Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, допустимих та належних доказів тій обставині, що, заборгованість відповідача по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками - матеріали справи не містять, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку про наявність вини відповідача, як особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Враховуючи розмір заборгованості відповідача по аліментах, який у період з 01.03.2007р. по 18.02.2013р. складав 30 149,00 грн., суд приходить до висновку, що розмір неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення складає 279 689 грн. 83 коп. Разом з цим, враховуючи, що, згідно ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд, приймаючи до уваги майновий та матеріальний стан платника аліментів - відповідача [PERSON], вважає необхідним зменшити розмір неустойки до 10 200 грн. Крім того, враховуючи, що, при зверненні до суду позивача було звільнено від сплати судового збору, суд,

Outcome: partial