Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому з уточненням своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], якій на праві власності належала 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Після смерті матері позивач фактично прийняла спадщину, оскільки проживала у спірній квартирі. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], якому на праві власності належала 1/5 частина вказаної квартири. У встановлений законом строк позивач звернулася до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Інші спадкоємці звернулися до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття належної їм частини спадкового майна за законом на користь позивача. Постановою державного нотаріуса Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 06 серпня 2013 року позивачу відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/5 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік та діти. Чоловік [PERSON] та донька [PERSON] Позивач фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки фактично проживала у спірній квартирі та зареєстрована у ній, що підтверджується копією паспорта. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. На час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року, спадщина була прийнята спадкоємцем [PERSON], тому до виниклих правовідносин стосовно спадкування слід застосовувати відповідні норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені особою протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст.529 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємицями першої черги за законом є діти, батьки та жінка (чоловік) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], якому на праві власності належала 1/5 частина вказаної квартири. Окрім того 1/5 частина вказаної квартири належить на праві власності позивачу, 1/5 частина квартири належить [PERSON] (чоловік позивача) та 1/5 частина квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 січня 1997 року, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів. 31 січня 2013 року [PERSON] звернулася до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері /а.с.5-6/. Інші спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття належної їм частини спадкового майна за законом на користь позивача /а.с.42/. Постановою державного нотаріуса Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 06 серпня 2013 року позивачу відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів /а.с.12/. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON], йому належала 1/5 частина квартири [ADDRESS], однак правовстановлюючий документ відсутній Позивач проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] З урахуванням викладеного та наявних доказів, що маються в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на частину квартиру в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved