Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-18 00:00:00

У серпні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-ті особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, ТОВ "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] року померла її свекруха - [PERSON], про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області зроблено актовий запис № 5106. За свого життя [PERSON] склала заповіт на ім'я свого онука, сина позивачки - [PERSON], відповідно до якого належну їй на праві власності ? частину квартири [ADDRESS] вона заповіла [PERSON] Позивач, в інтересах свого сина, у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON], проте не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, які зберігались за місцем проживання померлої, де в даний час проживають відповідачі. Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], а також стягнути з відповідачів судові витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. та сплачений нею судовий збір в сумі 1 000 грн. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодилась і у вересні 2012 року звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], 3-тя особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва № 1129 про право власності, виданого Орджонікідзевської районною адміністрацією Запорізької міської ради. Власником іншої ? частини зазначеної квартири є відповідач у справі [PERSON] Спадкоємцями за законом першої черги в рівних частках після смерті [PERSON] є її діти, тобто [PERSON] та [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON], але їй повідомили, що існує заповіт складений [PERSON] на користь неповнолітнього [PERSON] Позивач вважає, що вказаний заповіт необхідно визнати недійсним, оскільки його було складено під впливом омани. Так, її доньці - [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS]. На час приватизації зазначеної квартири її донька була неповнолітньою і одразу після того, які їй виповнилося 18 років, [PERSON] звернувся до неї з проханням продати зазначену квартиру, позичити отримані від продажу гроші для придбання ним свого житла. [PERSON] переконав [PERSON] та їх батьків, що це тимчасово, а потім він придбає для її доньки інше житло або віддасть кошти. На той час [PERSON] не проживала разом зі своєю донькою, з поважних причин була позбавлена можливості приймати участі у її житті, а тому життям [PERSON] опікувалась померла [PERSON], яка погодилась на такі умови, оскільки була переконана, що її онука буде забезпечена житлом. Після продажу належної доньці позивачки квартири, вона мешкала разом з батьками [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] і продовжувала там проживати до смерті [PERSON] Посилаючись на те, що [PERSON] заповіла належну їй на праві власності ? частину квартиру іншому онуку [PERSON] під впливом омани з боку [PERSON] стосовно придбання для її доньці житла була переконана, що онука буде забезпечена житлом, проте відповідач [PERSON] так і не виконав своєї обіцянки, кошти за квартиру не повернув, іншого житла для її доньки не придбав, [PERSON] на підставі ст. ст. 229, 230 ЦК України просила суд визнати недійсним заповіт, складений 05.06.2009 року [PERSON], яка померла [INFO] року, посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-480. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2012 року прийнято зустрічний позов [PERSON] про визнання заповіту недійсним та об'єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2013 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, крім того посилались на те, що після звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання заповіту недійсним, у зв'язку з чим нотаріус не мав можливості вчиняти будь-які нотаріальні дії, зокрема і виносити постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Проти зустрічних позовних вимог заперечували, посилаючись на їх безпідставність, надали письмові заперечення з приводу зустрічних позовних вимог. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, просила суд задовольнити зустрічний позов з підстав зазначених у ньому. Відповідач за первісним та за зустрічним позовами [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являвся, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації, причини неявок до суду не повідомляв, заперечень з приводу позовів не надавав. Представник Третьої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надавав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника державної нотаріальної контори. Представник органу опіки та піклування також в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у відсутність їх представника та ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітнього. Вислухавши думку осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області зроблено актовий запис № 5106. За свого життя [PERSON] склала заповіт на ім'я свого онука, сина [PERSON] - [PERSON], відповідно до якого, на випадок своєї смерті, належну їй на праві власності ? частину квартири [ADDRESS] вона заповіла [PERSON] Зазначений заповіт посвідчений 05.06.2009 року державним нотаріусом Сьомої Запорізької державної нотаріальної контори Обушенко В.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-480. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є діти померлої, відповідач у справі - [PERSON] та [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що 01.09.2011 року [PERSON] як спадкоємець першої черги після померлої матері, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 13.09.2011 року [PERSON], діючи від імені малолітнього сина [PERSON], звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] 16.02.2012 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] направлено повідомлення про те, що померла [PERSON] склала заповіт не на її користь. У судовому засіданні встановлено, що після того, як [PERSON] дізналася про існування заповіту на ім'я [PERSON], вона зверталась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Звертаючись до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання заповіту недійсним, [PERSON] посилалась на те, що заповіт її мати уклала внаслідок омани зі сторони [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, на яку [PERSON] посилалась, як на підставу для визнання заповіту недійсним, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів. Враховуючи те, що за своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином, норма статті 230 ЦК України, як підстава для визнання недійсним заповіту не може бути застосована судом. Посилання [PERSON] у позовній заяві на те, що її померла мати - [PERSON] підписувала заповіт лише за умови, що [PERSON] - батько спадкоємця [PERSON] придбає доньці позивачки інше житло, спростовуються самим змістом заповіту, з якого вбачається, що таких умов, відповідно до вимог ст. 1242 ЦК України, він не містить. Згідно зі ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Позивачем [PERSON] не зазначено у позовній заяві та не надано жодного належного доказу на підтвердження фактів, з яким законом пов'язує можливість визнання недійсним заповіту. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити без задоволення. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено судом, і зазначені обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори, в інтересах свого малолітнього сина, із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON], проте свідоцтво про право на спадщину нотаріус їй не видав, оскільки по-перше, в неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - квартиру [ADDRESS], по-друге, нотаріусом було зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій, через подачу [PERSON] позову до Хортицького районного суду м. Запоріжжя до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, що підтвердили сторони у судовому засіданні. Враховуючи наведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1000 грн. в рівних частках. Проте, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн., на підтвердження понесених витрат на правову допомогу [PERSON] надано договір про надання юридичних послуг від 08.08.2012 року, укладений між ПП "Юридична фірма "Фортеця права" в собі директора Нікітної Т.Г. та позивачем [PERSON]; протокол узгодження ціни від 08.08.2012 року на суму 800 грн. за складання позовної заяви; акт виконаних робіт (а. с. 13-14). Проте, названі документи не свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оскільки вони не є документами, оформленими у встановленому законом порядку, а такими документами можуть вважатись квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку.

Outcome: partial