Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дружба" про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 3,00 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності ПАТ "Дружба" Вільнянського району Запорізької області, право на яку належало [PERSON], померлому [INFO]. Свої вимоги, які було уточнено під час розгляду справи, позивач обґрунтував тим, що відповідно розпорядження голови Вільнянської райдержадміністрації від 19.12.2001 року №441 розмір земельної частки (паю) було зменшено з 3,86 на до 3,00 га. У своєму позові позивач вказує, що [PERSON], помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області від 08.07.2003 р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом яка складається з права на земельну частку (пай) із землі колективної власності Публічного акціонерного товариства "Дружба" Вільнянського району Запорізької області, що підтверджується довідкою ПАТ "Дружба" №31 від 14.05.2013 року, Державним актом на право колективної власності на землю ВАТ "Дружба" серія [NUMBER] та витягом зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за № 369. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦКУ встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст.1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні представник позивача наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з"явився про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, своїх заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області від 08.07.2003 р. Факт, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Матвіївською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис №112 від 13.11.1978р., Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Шевченківським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції від 06.10.2006р. Факт належності [PERSON] права на земельну частку(пай) із землі колективної власності Публічного акціонерного товариства "Дружба" Вільнянського району Запорізької області, підтверджується довідкою ПАТ "Дружба" №31 від 14.05.2013 року, Державним актом на право колективної власності на землю ВАТ "Дружба" серія [NUMBER] та витягом зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за № 369. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем, підтверджується довідкою, виданою виконкомом Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №22 від 17.05.2013 року. Відповідно до п.4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Враховуючи відсутність Державного акту на право приватної власності на землю та Сертифікату на про право на земельну частку ( пай) на ім'я [PERSON], у нотаріуса не має підстав видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину. Згідно абзацу 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст.22, 23 ЗК України, (в редакції 1990 року), п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" № 720 від 08.08.1995 року, п.23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року № 7 - право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК . Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Outcome: approved