Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права на користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з [PERSON] є рідною сестрою, з якою в них ще з дитинства склалися близькі та дружні стосунки. [PERSON] проживала в [ADDRESS] у м. Львові. Так як вони являються сестрами та в них були хороші відносини, на початку 2000 року волна зі згоди сестри переїхала до неї в квартиру [ADDRESS] де вони спільно проживали. Під час проживання у спірній квартирі вони вели спільне господарство, спільно сплачували комунальні послуги, та спільно здійснюють догляд за квартирою. На даний час у спірній квартирі прописані [PERSON] та [PERSON], який приходиться внуком [PERSON]. На час її поселення у квартиру була згода як основного квартиронаймача так і внука, які не заперечували проти цього. Вона неодноразово зверталася до сестри з проханням прописати її у спірній квартирі, однак, остання не може цього зробити через відсутність [PERSON], який на даний час у спірній квартирі не проживає. Іншого постійного місця проживання куди б вона могла прописатися в м. Львові, та де б мала можливість проживати в неї немає. Оскільки, вона була поселена в спірну квартиру як член сім'ї та зі згоди всіх осіб які прописані в спірній квартирі, на даний час постійно в ній проживає, виконує всі обов'язки, які випливають з умов договору найму житлового приміщення, несе витрати по оплаті комунальних послуг, а тому в силу вимог статті 65 ЖК України вважає, що вона набула право на користування жилим приміщенням в спірній квартирі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні позовній заяві, просив позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином про час і місце розгляду справи були повідомлені. Представник Відділення громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив настпуне: З Свідоцтва про народження від 3 березня 1989 року, виданого у с. Вишнівчик Перемишлянського району Львівської області, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року у с. Вишнівчик Перемишлянського району Львівської області. Судом встановлено, що 28 липня 1956 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Також судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою позивачки. З Ордера № 2425 від 13 лютого 1980 року, виданого Виконавчим комітетом радянської районної ради депутатів трудящих м. Львова вбачається, що [PERSON] отримала ордер на право зайняття квартири [ADDRESS] Судовим розглядом установлено, що на даний час у квартирі [ADDRESS] у м. Львові прописані [PERSON] та [PERSON] (внук [PERSON].), що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 13.06.2013 року, виданою Львівським комунальним підприємством «Навколо базару». В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що дійсно позивачка проживає у спірній квартирі більше 10 років, жодних конфліктів з сестрою [PERSON] в неї не виникало. Згідно вимогам ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2( зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 року № 2, від 25.12.1992 року № 13 та від 25.05.1998 року № 15), вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 p. N 9 ( v0009700-96 ) «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. З квитанцій по сплаті за квартирну плату за адресою : [ADDRESS], вбачається, що [PERSON], постійно сплачує вказані послуги. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання її членом сім'ї [PERSON], як наймача квартири [ADDRESS] та визнання за нею право користування цим жилим приміщенням, оскільки за обставинами справи безспірно встановлено, що наймач та її внук був згоден на вселення в спірне приміщення сестри [PERSON].( в якої з нею були тісні родинні стосунки), яка з 2000 року стала постійно проживати в цьому житлі, вела з наймачем спільне господарство, мала з нею загальні витрати, оказувала їй допомогу, що свідчить про сформовані стійкі сімейні відносини між вказаними особами. Фактична згода відповідачів на час поселення позивачки у спірну квартиру, вказує також і те, що протягом тривалого часу вони жодним чином не заперечували проти її проживання у спірній квартирі, та не вживали заходів щодо її виселення з такої, як і між ними не виникало жодних суперечностей з приводу її проживання. З врахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених [PERSON] в позовній заяві і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Outcome: approved