Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він 25.09.2001 року за договором купівлі-продажу житлового будинку придбав у громадянки [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], даний договір купівлі-продажу було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1510, право власності на придбаний будинок позивачем зареєстровано в Ірпінському бюро технічної інвентаризації 10.10.2001 року, реєстровий № 5-101. 05.09.2007 року йому було видано Гостомельською селищною радою Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 3210945900:01:072:1005; вказаний державний акт було видано на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Гостомельської селищної ради, на вказаній земельній ділянці розташовано згадуваний вище придбаний у 2001 році житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач вказує, що приблизно у 2004-2007 роках він на належній йому земельній ділянці по [ADDRESS] побудував гараж-майстерню позначений на плані-схемі земельної ділянки з надвірними спорудами інвентаризаційної справи на житловий будинок по [ADDRESS] смт. Гостомель під літерою "Ж"; 12.10.2007 року рішенням виконавчого комітету Гостомельської селищної ради № 198 дана будівля була узаконена та він набув на вказаний гараж-майстерню права приватної власності відповідно до ст. 331 ЦК України. Приблизно у 2010 році він надав вказаний гараж-майстерню у користування відповідачам [PERSON] та [PERSON], котрі є батьком та братом його дружини [PERSON] З даними громадянами у нього була усна домовленість, що вони укладуть з ним договір оренди даного гаража-майстерні та будуть здійснювати в даному гаражі діяльність з технічного обслуговування та ремонту автомобілів. Проте відповідачі, зайнявши належний йому гараж, почали дану діяльність з ремонту та обслуговування автомобілів та встановили у належному йому гаражі необхідне обладнання без його згоди та дозволу; відповідачі відмовилися та відмовляються укладати договір оренди, здійснюють свою діяльність без оплати орендної плати та при цьому користуються у власних потребах електроенергією, що підведена ним до свого будинку та навіть не відшкодовують її вартість. Відповідачі в спірному нежитловому приміщенні не проживають, а самовільно займають його для здійснення комерційної господарської діяльності, використовуючи приміщення гаража у власних особистих та господарських потребах. Добровільно звільняти приміщення відмовляються та на вимоги про виселення не реагують. Дії відповідачів порушують його права та бажання одноособово користуватися приміщенням гаража на власний розсуд в залежності від особистих потреб відповідно до чинного законодавства. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив усунути перешкоди у здійсненні позивачем [PERSON] права користування нежитловою будівлею гаражем-майстернею літера "Ж", розташованої по [ADDRESS] що належить позивачеві, шляхом зобов'язання [PERSON] та [PERSON] звільнити вищезазначене приміщення, а також звільнити від обладнання та майна належного відповідачам, зобов'язати відповідачів передати гараж-майстерню літера "Ж", розташованої по [ADDRESS] позивачеві за актом приймання-передачі; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що у них з позивачем є договір спільного будівництва, у 2010 році почалося будівництво гаража за адресою [ADDRESS], про що власноручно написано позивачем у договорі. Позивач користується особисто спірною будівлею, вони оплачували у 2011, 2012 та за половину 2013 року за електроенергію. Дружина позивача [PERSON] отримувала кошти за електроенергію. Побудоване спірне приміщення зараз складає приблизно 260 кв. м. і на даний час недобудоване. Згідно договору позивач ніякої участі у вирішенні даного будівництва не приймав. Пояснив, що він вкладав кошти в будівництво. В даній будівлі є приміщення магазину, в якому торгує дружина позивача. Спірна будівля знаходиться по [ADDRESS] до будівлі по [ADDRESS] вони ніякого відношення не мають. Просив у позові відмовити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, підтримали пояснення, які надав відповідач [PERSON], просили у позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] та їх представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає азявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 25 вересня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1510. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 603669 від 05 вересня 2007 року на підставі рішення 14 сесії У скликання Гостомельської селищної ради від 22 лютого 2007 року № 352-14-У позивач є власником земельної ділянки площею 0,1219 га за адресою Київська область, смт. Гостомель, [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В судовому засіданні також встановлено, що на земельній ділянці розташована будівля - гараж-майстерня літера "Ж", згідно план-схеми земельної ділянки з надвірними будівлями гараж-майстерня під літерою "Ж" розташована на земельній ділянці між [ADDRESS] та на даному план-схемі на місці позначення літ. "Ж" міститься напис "зміна цільового призначення земельної ділянки 500 кв. м. під комерційну діяльність". Встановлено, що між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 22 лютого 2010 року був укладений договір "Про спільне будівництво будівлі (магазин, кафе, автоклуб, СТО" , відповідно до якого сторони домовились і беруть на себе зобов'язання спільними зусиллями побудувати в [ADDRESS] об'єкт і ряд супутних приміщень, для цього кошти на проведення робіт надаються сторонами в пропорціях. Підвальне приміщення та перший поверх : [PERSON] - 50%, [PERSON] - 25%, [PERSON] - 25%. Другий поверх та місце під двір з правого боку об'єкта : [PERSON] - 100 %. Встановлено, що між позивачем та відповідачами виникають конфлікти з приводу користування приміщенням гаража-майстерні під літерою "Ж" та позивач 27.07.2013 року звертався із заявою до Гостомельського СВМ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, що підтверджується висновком про відсутність кримінального правопорушення від 27.07.2013 року та матеріалами про відсутність ознак кримінального правопорушення ЄО № 6863 від 27.07.2013 року. Встановлено, що згідно Акту про порушення № 024171 віл 19.11.2013 року складеного працівниками ПАТ "АЕС Київобленерго" в присутності [PERSON] (дочки власника помешкання) [PERSON] (орендаря приміщення) , характеристика об'єкта - станція технічного обслуговування автомобілів за адресою смт. Гостомель, [ADDRESS] виявлено самовільне підключення електроустановки до мереж електропостачання, електроенергія використовувалась споживачем не оплачується та не обліковується. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON] та його представника [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] та їх представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], Так свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що сторін по справі він знає, [PERSON] будував гараж по [ADDRESS]; зі слів позивача йому відомо, що його в майстерню не пускають, але хто саме не знає, це є ті люди, які присутні в залі суду, вони є батьком і братом жінки позивача. Останній раз він був в цьому гаражі приблизно півроку тому назад. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] він знає давно, гараж будував він своїми власними силами, він ремонтує там покрівлю, чистить сніг. З 2007 року гараж стоїть на цій землі. З 2010 року сторонні люди не пускають його в свій гараж. На сьогоднішній день він не може заходити на свою територію. Пояснив, що він проживає по-сусідству недавно по вул. Кулішова, 7, проживає в Гостомелі з 2011 року, до цього часу він приблизно роки 2-3 ходив до [PERSON] в гості. З 2011 року невідомі люди ремонтують там машини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її чоловіком, а відповідачі - її батько та брат. В 2003 році вони одружились з позивачем і проживають за адресою смт. Гостомель, [ADDRESS]. З 2005 року вони з чоловіком, батьком та братом почали будувати гараж-магазин, побудували його і працюють там. Гараж-майстерня це цокольний поверх 150 кв. м., в т.ч. магазин - 32 кв. м. Вона разом з усіма підписувала договір про спільне будівництво за адресою [ADDRESS] будували його вони вчотирьох, гроші вкладали разом. Про те, що йде спір за цей гараж вона точно не знала, вважає, що про це можна було вирішити в кругу сім'ї. Батько та брат давали гроші для оплати за електроенергію. Право власності на землю використав чоловік, вона у приватизації землі участі не приймала. Будинок по [ADDRESS] в смт. Гостомелі був придбаний чоловіком до шлюбу, про те, що будівля "Ж" вже узаконена рішенням Гостомельської селищної ради в 2007 році вона не знала. Пояснила, що приміщенням "Ж" користуються вони з чоловіком - цокольний поверх. Неприязнених стосунків між ними немає, з чоловіком зараз вона не проживає, спору щодо спільного майна між ним немає. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні позивач є власником будинку по [ADDRESS] Київської області з відповідними надвірними будівлями, до складу яких також входить гараж-майстерня літ. "Ж". Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивача про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] без його дозволу займають вказаний гараж-майстерню "Ж", відмовляються укласти з ним договір оренди даного гаража, здійснювати оплату за його користування та чинять позивачу перешкоди у користуванні цим гаражем-майстернею, а також те, що в цьому приміщенні знаходиться будь-яке майно відповідачів. 22 лютого 2010 року між сторонами був укладений договір "Про спільне будівництво будівлі (магазин, кафе, автоклуб, СТО" , відповідно до якого сторони домовились і беруть на себе зобов'язання спільними зусиллями побудувати в [ADDRESS] об'єкт і ряд супутних приміщень, для цього кошти на проведення робіт надаються сторонами у відповідних пропорціях. За таких обставин суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для зобов'язання відповідачів звільнити вищезазначене приміщення, а також звільнити від обладнання та майна належного відповідачам. Позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідачів передати позивачу гараж-майстерню літера "Ж", розташованої по [ADDRESS] за актом приймання-передачі суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. На підставі ст. ст. 16, 316-317, 319, 321, 373, 387, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed