Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

Позивач КП «Житлосервіс «Добробут» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що гуртожиток, розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 16, є комунальною власністю територіальної громади м. Сєвєродонецька і знаходиться на балансі та обслуговуванні КП «Житлосервіс «Добробут». В кімнаті № 34-в даного гуртожитку з 16.11.2010 року зареєстрований [PERSON], який в ній жодного дня з моменту реєстрації не мешкав та не мешкає згідно акту перевірки паспортного режиму, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою м. Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Маяковського, 16, кімната № 34-в. Позивач КП «Житлосервіс «Добробут» про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був сповіщений відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України, тобто через оголошення про виклик до суду у пресі. Заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Чинним законодавством порядок визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою у гуртожитку не передбачений, тому єдиним положенням про надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та порядком їх утримання є [PERSON] Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року N 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки». Відповідно до ст. 8 ч. 7 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), тому суд вважає можливим також застосувати до вказаних правовідносин в якості аналогії закону норми Житлового кодексу України в частині порядку визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні було встановлено, що гуртожиток, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 16, належить територіальній громаді м. Сєвєродонецька в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області та знаходиться на балансі і обслуговуванні позивача КП «Житлосервіс «Добробут» згідно довідки КП «Житлосервіс «Добробут». Згідно копії паспорту громадянина України серії ЕМ № 833193, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 25 грудня 2000 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO], кімната № 34-в. Відповідач [PERSON] зареєстрований в кімнаті з 16.11.2010 року, але. як свідчать відомості, наведені в позовній заяві та копії акту перевірки паспортного режиму від 17.09.2012 року, відповідач в кімнаті № 34-в гуртожитку, розташованого адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 16, не мешкає з моменту реєстрації. Відповідно до п.п. 1, 2 [PERSON] Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року N 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки», яке встановлює порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно п. 9 наведеного Положення жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Відповідно до п. 15 наведеного Положення жила площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом. Згідно аналізу даного Положення та норм Житлового кодексу України, а також позовної заяви та доданих до неї доказів, відповідач [PERSON] порушує умови проживання в гуртожитку, а саме не мешкає в ньому, а дані обставини, з урахуванням наведених позивачем доказів, суд не ставить під сумнів. Враховуючи дані обставини, а саме, що відповідач [PERSON] дійсно в кімнаті № 34-в гуртожитку, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 16, не мешкає, тому він підлягає визнанню таким, що втратив право користування наведеною кімнатою. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 114,70 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved