Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 13 листопада 2012 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до якої входить: земельна ділянка загальною площею 3,2670 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 32211683200:05:006:0012, яка розташована в межах земель Косівської сільської ради Володарського району Київської області, та посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ №109910, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 640 та виданий на імя померлого. За життя, померлий [PERSON] заповіт не складав. [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважають, що мають право на спадкове майно після померлого, оскільки є дітьми померлого, та являються спадкоємцями за законом першої черги. Відповідач по справі, є дружиною спадкодавця, однак на прийняття спадщини не претендує. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Оскільки державний акт втрачено, позивачі не мають змоги отримати свідоцтво про прийняття спадщини у нотаріуса. В звязку з даними обставинами позивачі змушені звернутися до суду. [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд, визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що складається із земельної ділянки загальною площею 3,2670 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 32211683200:05:006:0012, яка розташована в межах земель Косівської сільської ради Володарського району Київської області, та посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ №109910, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 640, в рівних частинах. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши до суду заяву, в якій просить суд слухати справу без її участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Із пояснень представника позивача та матеріалами справи встановлено, що 13 листопада 2012 року помер [PERSON] (а.с.23). Позивач по справі [PERSON] є сином померлого, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.8). Позивач по справі, [PERSON], є донькою померлого, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.12). 25 липня 1995 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 13). Позивач по справі, [PERSON], є донькою померлого, що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.17). 9 листопада 1986 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 18). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за законом, до якої входить: земельна ділянка загальною площею 3,2670 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Косівської сільської ради Володарського району Київської області. На імя [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 3,2670 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 32211683200:05:006:0012, яка розташована в межах земель Косівської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.24). Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 88 586 грн. 69 коп., що стверджено витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області від 20.03.2013 року за № 669 (а.с.25). Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, на імя спадкодавця, [PERSON] було втрачено і вважається недійсним, що стверджено оголошенням в місцеву газету «Голос Володарщини» від 23.07.2013 року (а.с. 32). Позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на земельну ділянку втрачено. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно п.4.15. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», (затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Позивачі фактично прийняли спадщину, поскільки вступили у володіння та користування спадковим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Померлий [PERSON] за життя отримав на своє імя державний акт на право власності на вказану земельну ділянку і даний державний акт не визнаний судом недійсним. У відповідності ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за законом і за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Позивачі по справі є дітьми померлого, а отже, спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач по справі не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Відповідно до довідок державного нотаріуса від 30.08.2013 року №397/01-16, приватних нотаріусів від 03.09.2013 року № 300/01-16 та від 29.08.2013 року № 4721/01-16, - спадщина після померлого 13 листопада 2012 року, [PERSON], ніким не приймалася. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачів базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved