Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відповідачів з домоволодіння житлового будинку, загальною площею 159,30 м.кв. з надвірними будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці загальною площею 0,0999 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що знаходяться за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], але вона не може користуватися своєю власністю, оскільки там проживають попередня власниця та інші особи, в зв'язку з чим, просить захистити її право, шляхом виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та ухвалити заочне рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались (а.с. 24-34, 46-55, 57). В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідачів не поважною. Заслухавши пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з протоколу №1012535/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить [PERSON] від 09.11.2012 року та акту державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 03.12.2012 року, домоволодіння житловий будинок загальною площею 159,30 м.кв. з надвірними будівлями та спорудами, та земельна ділянка площею 0,0999 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташовані за адресою: [ADDRESS], були продані на прилюдних торгах 09.11.2012 року, переможцем яких стала [PERSON] (а.с.5-6). Відповідно до свідоцтва від 04.12.2012 року, [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з домоволодіння: житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 159,30 м.кв., та земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0999 га., кадастровий номер [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки (а.с.10), у спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. За правилами ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Поскільки позивачці [PERSON] на праві власності належить дане домоволодіння та земельна ділянка, а відповідачі самоправно займають і добровільно не виселяються зі спірного жилого приміщення, суд приходить до висновку, що право позивача, як власника, підлягає захисту шляхом виселення відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з домоволодіння житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача 114 грн. 70 коп. судового збору, 1310 грн. 40 коп. витрат, повязаних з викликом відповідачів до суду. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 9, 109 ЖК України та ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України та

Outcome: approved