overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24 січня 1997 року її батьки розірвали шлюб та стали проживати окремо один від одного. На даний час позивач навчається на 3 курсі в Харківському коледжі текстилю та дизайну. Мати позивача сама несе витрати на її навчання. Відповідач, як батько, згідно діючого законодавства, зобов’язаний утримувати свою повнолітню дитину до закінчення навчання, але своїх обов’язків по утриманню в добровільному порядку не виконує. [PERSON] Сергіївна просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на час її навчання в розмірі 300 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги уточнила прохала стягнути з відповідача аліменти на період її навчання в розмірі 200 грн. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. На даний час [PERSON] повнолітня і навчається на третьому курсі в Державному вищому навчальному закладі «Харківській коледж текстилю та дизайну», що підтверджується довідкою коледжу від 25.09.2013 року за №05-01/77 та у зв’язку з цим потребує матеріальної допомоги на період навчання. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання позивача на час навчання, то суд приходить до висновку, що аліменти на користь [PERSON] на час її навчання підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримує пенсію та не заперечував проти заявлених позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 200 грн., а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання доньки. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір” від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд проголошує його вступну та резолютивну частини. На підставі вище наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

04.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки – [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з’явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з’явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживали у реєстрованому шлюбі з 09.01.2003 року. Мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем і знаходиться на її утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст.ст.180– 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд проголошує його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

29. 10. 2013 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини – [PERSON], яка народилася 24. 04. 2012, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку /доходу/ до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивачка не з’явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з’явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23. 09. 2011. Шлюб між сторонами не розірвано, однак шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Сторони мають спільну дитину [PERSON], яка народилася 24. 04. 2012. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина знаходиться на утриманні матері. Згідно зі ст. ст. 180-182 СК України батьки забов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На виконання цього обов’язку по рішенню суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров’я та матеріального положення дітей, платника аліментів, наявності у останнього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, згідно зі ст. ст. 181-183 СК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 229, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 554, 610-612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причини різних характерів та поглядів на сімейне життя. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив шлюб з відповідачкою розірвати. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала та заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 29 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №077815 від 29 травня 2008 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім’ї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи те, що в період строку наданого для примирення, відносини між подружжям не змінилося, примирення не досягнуто, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу противоречить інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Маразліївської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Позивачка в судове засідання не з’явилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просила слухати справу в її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив слухати справу в його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. 07 грудня 2007 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №127950 від 07.12.2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Маразліївське» розміром 5,5 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0120000 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 28 лютого 1997 року, на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 25 лютого 1997 року №88/97, сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №777. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після йог смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка фактично прийняла спадщину після померлої матері, проживала з нею, доглядала її та обробляла земельну ділянку. Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори №3569/01-16 від 12.12.2013 року позивачка [PERSON] спадщину після померлої матері [PERSON] прийняла, інших спадкоємців не має. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, что вимоги позивачки обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаної з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що під час спільного проживання з відповідачем вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, інтересам відповідача та їхньої дитини. Також позивачка вказує, що їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин; між ними зникло почуття любові та виявилося, що вони люди, які мають різні погляди на життя та різні життєві цінності. В судове засідання сторони не з'явились, суду надали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд, що позов визнає, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 09 липня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 724 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаної з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні, припиненні будівельних робіт, робіт по реконструкції та приведення будинку у первісний стан, якою просила суд зобов’язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні позивачем будинком, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 72 а; припинити будівельні роботи і роботи по реконструкції житлового будинку та знести незаконно добудовану частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 72 а; привести будинок позивача, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 72 а, у первісний стан. Позовні вимоги позивач аргументував тим, що літом 2010 року відповідач [PERSON], без одержання жодних погоджень, дозволів, розпочала реконструкцію свого будинку, під час якої без дозволу розібрано частину горища будинку позивача, що призвело до псування та погіршення стану приміщень будинку, та погіршення і унеможливлення користування мережами технічного забезпечення. Для з’ясування причин виникнення непрацездатності систем вентиляції та опалення, позивачем було запрошено відповідного спеціаліста, на підтвердження зазначеного факту позивачем було надано акт перевірки придатності димових та вентиляційних каналів, виданий ФОП «[PERSON]Н.» № 564 від 20 липня 2010 року, у якому зазначено, що в будинку позивача відсутні тяги при технічній справності каналів і всієї системи опалення. Також позивачем по справі зазначено, що 30 серпня 2010 року ним надіслано лист до інспекції ДАБК в Одеській області з проханням зупинити дії відповідача, відповіддю на який став лист [PERSON] ДАБК від 24 вересня 2010 року, яким повідомлено, що виїздом на місце встановлено, що гр. [PERSON] проводяться роботи з реконструкції дачного будинку за зазначеною адресою, дозвіл на виконання будівельних робіт за вказаною адресою [PERSON] не надавався, за виконання будівельних робіт без дозволу на гр. [PERSON] накладено штрафні санкції за статтею 96 ч. 4 КУпАП, приписом від 7.09.2010 року будівельні роботи призупинено. Як зазначає позивач, при проведенні добудови будинку відповідач встановив допоміжні конструкції на даху позивача будинку, дах позивача використовувався як будівельний майданчик, на ньому складувалися будівельні матеріали та безпосередньо виконувалися роботи, що призвело до руйнування цілісності конструкцій даху будинку позивача, пошкодження вентиляційних каналів. Невідомими особами було розібрано частину даху, з посилками на те, що це є завданням відповідача. Для вирішення цієї ситуації позивач звернувся до правоохоронних органів, про свідчить наданий талон-повідомлення 001314 від 28.09.2010 року, але втручання правоохоронних органів не призвело до припинення дій ініційованих відповідачем. Таким чином, ні призупинення проведення робіт з боку [PERSON] ДАБК, ні з боку правоохоронних органів, не зупинило відповідача по справі від подальшого проведення робіт з реконструкції та добудови належного її будинку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем знаходилась в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано. На сучасний час син набув повноліття і навчається в Харківському національному медичному університеті. Позивачка [PERSON] просить стягнути аліменти на повнолітню дитину в розмірі ? всіх видів заробітку, так як їй одній важко утримувати дитину. В судовому засіданні позивач на своєму позові наполягає. Відповідач [PERSON] з позовом згоден. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки № 1502 від 04.10.2013 року виданої деканом медичного факультету, [PERSON] навчається на 1 курсі медичного факультету Харківського національного медичного університету. Форма фінансування – контракт. Термін навчання 6 років. Суд вважає, що відповідач [PERSON] має можливість здійснювати матеріальну допомогу своєму сину. В позовній заяві позивачка просить стягнути аліменти на дитину до закінчення навчання, тобто до 2019 року, тоді як дитині 23 роки виповниться 10 вересня 2018 року. Тому стягнення треба проводити на період навчання до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Заявник просить встановити факт належності померлому [PERSON] правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0102549 виданого Ямпільською районною державною адміністрацією Сумської області 06 вересня 1996 р. у зв'язку з помилковим зазначенням в даному документі прізвища, а саме: "Гавріленко", а має бути "Гавриленко". Встановлення даного факту необхідно заявнику з метою оформлення спадщини. В судове засідання заявник не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 16.01.2007 р. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] 01.08.2012 р. [PERSON] померла. За складеним нею заповітом її спадкоємцем є [PERSON] (заявник), а тому остання має інтерес до встановлення факту належності правовстановлюючого документа. З наданих документів - свідоцтва на право на майнову участь у спільному майні, договору оренди земельної частки (паю), вбачається, що вони видавались (укладались) на ім'я [PERSON]. Статтею 256 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Відповідно до ч. 2 даної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки помилка, допущена в написанні прізвища померлої особи у правовстановлюючому документі, який був виданий на її ім'я, є перепоною в оформленні заявником спадщини, а спору про право з встановлених судом обставин не вбачається, дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved