Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником нерухомого майна, що складається з двокімнатної квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстрована, як мешканка, громадянка [PERSON], яка є дружиною її сина, [PERSON]. [PERSON] з квітня 2012 року фактично не мешкає у квартирі, що підтверджується довідкою КП ЛЖЕК № 3 № 290 від 09.09.2013 року та разом зі своїм чоловіком, [PERSON], виїхали на проживання у [ADDRESS], де зараз і мешкають. Відповідач не оплачує плату за комунальні послуги. До того ж, відповідач, маючи житло та не бажаючи знятися з реєстрації у її квартирі, перешкоджає здійсненню її права власності. На підставі викладеного просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування двокімнатною квартирою [ADDRESS], та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 114 гривень 70 копійок. Отримання такого рішення необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІV від 11.12.2003 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила доводи, викладені у позові, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування двокімнатною квартирою [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її кума та подруга дитинства. [PERSON] це невістка її подруги, дружина сина [PERSON] - [PERSON] У квартирі [ADDRESS], жила їхня бабуся, а після весілля у дану квартиру переїхали жити [PERSON] та [PERSON]. Майже рік невістка за вказаною адресою не проживає. Зі слів [PERSON] вона зрозуміла, що невістка разом із сином останньої поїхали жити у село [ADDRESS], де зараз і мешкають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий з батьком [PERSON], вони разом працювали у шахті. Він проживає на четвертому поверсі за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] жила за цією ж адресою на п'ятому поверсі. Вже майже рік вона з її чоловіком за цією адресою не проживають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення в газеті «Наша газета» № 144 (3807) від 04.10.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 16.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON]., про що зроблено запис в реєстрі № 1515 та зареєстрована 23.11.2005 року в ЛКП «Бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 9713909, номер запису: 192 в книзі: 11 (а.с. 6-8). Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 11 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 11 квітня 2008 року зареєстрували шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 123. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 10). Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданого 03 червня 2008 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Згідно з довідкою, виданою КП «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3» № 290 від 09.09.2013 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не проживає з квітня 2012 року і по теперішній час (а.с.9). Як встановлено з пояснень позивача, існування реєстрації відповідача у будинку позивача обмежує його права, так як вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, яка у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з квітня 2012 року. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач [PERSON] дійсно не проживає у квартирі [ADDRESS], з квітня 2012 року, тобто понад 1 рік, і судом не встановлено поважність причини відсутності [PERSON], у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved