Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить перевести на нього в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], [INFO], яка померла 01.02.2011 року, права та обов'язки забудовника на ? частину житлового будинку разом із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вулиця Металургів № 113, у тому числі, право здачі та введення обєкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01 лютого 2011 року в м. Миколаєві померла його мати [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку разом із прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (дочка спадкодавця), яка на спадкове майно не претендує. Позивач, звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері, отримав відмову через те, що він не надав нотаріусу Витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що передбачено розділом 2 главою 10 п.4 п.п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, і який необхідно для оформлення спадкових прав. В свою чергу Миколаївське МБТІ мотивує свою відмову у видачі позивачу вищевказаного витягу тим, що внаслідок проведеної у житловому будинку реконструкції змінилися його розміри та площа. Посилаючись на вищезазначене, позивач був змушений звернутися із даним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засідання по справі позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, з вищевикладених підстав та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору Пята Миколаївська державна нотаріальна контора надала заяву із проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31 січня 1992 року в м. Миколаєві помер батько позивача та відповідача по даній справі - [PERSON], [INFO] (а.с.15), який перебував, починаючи з 18.03.1956 року у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (матірю сторін по справі). Дане підтверджується наявними у справі письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження (а.с.19-20), свідоцтва про шлюб (а.с.18), свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові позивача (а.с.21), свідоцтва про шлюб [PERSON] та про розірвання шлюбу (а.с.22-23). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому цілий житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Миколаєві по вулиці Металургів № 113. Зазначене домоволодіння належало [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого 29.07.1969 року Жовтневою державною нотаріальною конторою за р. № 1752, та зареєстрованого 11.08.1969 року в Миколаївському МБТІ, р. № 1846. Спадщину в установленому законом порядку прийняли позивач - [PERSON] та [PERSON], а відповідачка по даній справі - [PERSON] на вказану спадщину не претендувала, і в спадковому будинку на момент смерті батька зареєстрована не була. 21 грудня 1992 року державним нотаріусом Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано [PERSON] та [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом р. № 1-4410, яке було зареєстровано 05.03.1993 року в Миколаївському МБТІ р. № 1846. Згідно із цим свідоцтвом [PERSON] та [PERSON] на праві власності в рівних частках, тобто по ? частині кожному, належав житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Миколаєві по вулиці Металургів № 113 (колишня вулиця [PERSON]). На момент отримання вищевказаного свідоцтва від 21.12.1992 року, житловий будинок літ. «А» мав загальну площу - 34,10 кв.м. та житлову площу 30,00 кв.м., і до нього прилягали споруди № 1-3,1. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з архівної виписки з рішення 16 сесії 21 скликання Миколаївської міської Ради народних депутатів № 16/9 «Про відведення земельних ділянок підприємствам, організаціям, установам, громадянам міста [PERSON] і затвердження матеріалів інвентаризації земель міста» [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 881 кв.м. для обслуговування індивідуального жилого будинку по вулиці Металургів № 113 в м. Миколаєві (а.с.29). Із копії виписки з рішення Виконкому Корабельної районної Ради народних депутатів м. Миколаєва № 155 «Про розгляд заяв громадян про індивідуальне будівництво в районі» від 20.11.1992 року вбачається, що [PERSON] були оформлені на вищезазначеній земельній ділянці наступні споруди: сіни літ. «а»; літня кухня літ. «Д»; котельня ванна літ. «Е»; навіс літ. «И»; гараж літ. «Ж»; туалет літ. «Н»; сараї літ. «З», літ. «Л»; та збільшення житлової площі в будинку на 5,30 кв.м. Згідно розпорядження адміністрації Корабельного району Виконкому Миколаївської міської ради № 324р «Про надання дозволу на реконструкцію житлового будинку по вулиці Металургів №113 в м. Миколаєві» від 12.10.2006 року [PERSON] та [PERSON] була дозволена реконструкція житлового будинку за рахунок будівництва нежитлової прибудови та внутрішнього перепланування, в результаті чого змінилися розміри та площа житлового будинку: літ. «А» (7,60*12,80) загальна площа 90,10 кв.м. а житлова площа - 53,00 кв.м. Однак, спадкоємцями правові документи на будинок не були належним чином оформлені, і житловий будинок не був введений в експлуатацію в звязку зі смертю [PERSON] Тому, при зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, він отримав відмову, оскільки ним не подано до нотаріальної контори витягу з Реєстру прав власника на нерухоме майно, що передбачено розділом 2 главою 10 п.4 п.п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який необхідно для оформлення спадкових прав. При цьому нотаріус запропонувала позивачу звернутися до суду. Житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Миколаєві по вулиці Металургів № 113 має готовність на 100% і є придатним до експлуатації. Спадкодавець своєчасно не зареєстрував право власності на вищезазначене майно, і цей факт є підставою для відмови в видачі свідоцтва про право власності на майно, оскільки, згідно п. 1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, реєстрації прав власності підлягають тільки ті об'єкти нерухомого майна, якщо у встановлений строк було закінчено їх будівництво і прийняті в експлуатацію. На момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належали права забудовника ? частини житлового будинку, розташованого у м. Миколаєві по вулиці Металургів № 113, які входять до складу спадщини, що відкрилася після її смерті, а тому позивач, як її спадкоємець за законом першої черги, має право успадкувати ці права забудовника, в тому числі, право здачі і введення нерухомого майна в експлуатацію, право на отримання свідоцтва про право власності, право на реєстрацію права власності тощо. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Об'єктами цивільних прав відповідно до ст.177 ЦК України та ст.190 ЦК України є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Відповідно до ч.1 ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від одного особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або є невід'ємними частинами фізичної або юридичної особи. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» регламентовано, що при здійсненні будівництва згідно із законом, у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. З поданих позивачем доказів вбачається, що він прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки не має інших засобів захисту свого права на спадщину, а тому суд вважає що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved