Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про позбавлення батьківських прав обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 січня 2007 року між позивачкою та відповідачем і відділі РАЦС Маловисківського РУЮбуло зареєстровано шлюб. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Сімейне життя у сторін по справі не склалося і згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 09 березня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Ще до розірвання шлюбу та уже після розірвання шлюбу сторони проживали окремо, а син [PERSON] постійно проживав біля позивачки та знаходився на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач взагалі не цікавився життям сина та не надавав матеріальної допомоги на його утримання.. Оскільки відповідач по справі не виконує свого батьківського обов"язку, тому позивачка звернулася до суду з данним позовом. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам про день та чапс розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, до суду повернулося поштове повідомлення з його підписом про отримання судової повістки. Також до суду надійшов лист від матері відповідача в якому вона зазначає, що її син погоджується з данним позовом. Представник служби у справах дітей Маловисківської РДА до суду не з"явився, надіслали клопотання в якому просять розгляд справи проводити у їх відсутність, надіслали висновок з якого вбачається, що відповідач по справі [PERSON] не проживає з сім"єю з березня 2011 року, тобто після розірвання шлюбу. Син [PERSON] проживає біля матері та знаходиться на її утриманні. Під час розмови з відповідачем останній не заперечив проти позбавлення його батьківських прав. Оскільки відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов"язків, вважають за доцільне позбавити його батьківських прав. Прокурор в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, прокурора, дослідивши матеріали справи, висновок опікунської ради, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено слідуючі обставини. 20 січня 2007 року між позивачкою та відповідачем і відділі РАЦС Маловисківського РУЮбуло зареєстровано шлюб, що підтверджкється свідоцтвом про одруження (а.с. 13). Сімейне життя у сторін по справі не склалося і згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 09 березня 2011 року шлюб між ними було розірвано (а.с.11). Від подружнього життя [INFO] року у сторін по спарві народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05.10.2007 року відділом РАЦС Новоукраїнського РУЮ в Кіровоградській області (а.с.15), згідно якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON]. На даний час позивачка по справі вдруге уклала шлюб та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2011 року виданого відділом РАЦС Новоукраїнського рУЮ в Кіровоградській області (а.с.16). Малолітній син [PERSON] постійно проживає біля позивачки та знаходився на її утриманні. На данний час позивачка її малолітній син [PERSON] та теперішній чоловік [PERSON] проживають в будинку по [ADDRESS] що підтверджується довідкою про склад сім"ї №3661 від 17.05.2013 року виданою Новоукраїнською РДА (а.с.9). Данний будинок вони придбали в період шлюбу згідно договору купівлі-продажу від 06.11.2012 року (а.с.19). Позивачка забезпечує всі умови необхідні для розвитку та виховання дитини, дитина забезпечена всім необхідним, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.10). Відповідач по справі зовсім не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні, що підтверджується довідкою від 25.05.2013 року Новоукраїнського ДНЗ №1 (а.с.12). Як вбачається з пояснень позивачки після розірвання шлюбу і по теперішній час відповідач по справі жодного разу не відвідувава малолітнього сина за місцем його проживання. Не цікавивя вихованням та навчання, не піклувався про його фізичний та моральний розвиток, не надавав ніякої матеріальної допомоги. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Маловисківської РДА №01-23/360/2 від 18.06.2013 року, вбачається, що відповідач по справі [PERSON] не проживає з сім"єю з березня 2011 року, тобто після розірвання шлюбу. Син [PERSON] проживає біля матері та знаходиться на її утриманні. Під час розмови з відповідачем останній не заперечив проти позбавлення його батьківських прав. Оскільки відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов"язків, орган опіки та піклування Маловисківської РДА вважають за доцільне позбавити його батьківських прав ( а.с. 14). Згідно Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"- позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 164 СК України чітко встановлений перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Враховуючи дані обставини, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітнього сина навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення відповідача, відповідно до ст. 164 СК України батьківських прав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленості щодо виконання цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідачів від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 2 СК України суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідачів, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття, виходить з призумції фізичного здоров'я відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці, а тому справедливим розміром аліментів на утримання однієї дитини буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований частково і відповідача необхідно позбавити батьківських прав та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена на підставі ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: partial