Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-03 00:00:00

03.10.2013 року позивач ТОВ «М.С.Л.» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь борг у розмірі 7367,10 грн., посилаючись на наступне. 01.11.2011 року між ТОВ «М.С.Л.» та [PERSON] укладено договір №359ЛM про розповсюдження білетів державних лотерей, відповідно до якого відповідачка зобов'язалася від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей на території Київської області. На підставі вказаного договору відповідачка під звіт та під повну майнову відповідальність розповсюджувала термінальні та миттєві білети державних лотерей і була зобов'язана звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.». В зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою договірних зобов'язань, остання має заборгованість перед позивачем у розмірі 7367,10 грн. Позивач вживав заходи щодо врегулювання спору в досудовому порядку, зокрема, 09.03.2013 року уклав з відповідачкою договір про реструктуризацію боргу, однак остання на час звернення до суду з даним позовом грошові кошти не повернула. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 27.11.2013 року подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши позицію позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Основні засади державного регулювання лотерейної сфери в Україні з метою створення сприятливих умов для розвитку лотерейного ринку виходячи із принципів державної монополії на випуск і проведення лотерей, забезпечення потреб державного бюджету, прав і законних інтересів громадян встановлено Законом України «Про державні лотереї в Україні». Відповідно до п.п. 11, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державні лотереї в Україні», оператор державних лотерей - юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, що одержала право на проведення державних лотерей у порядку, визначеному цим Законом. Розповсюджувач державної лотереї - юридична або фізична особа, яка за дорученням оператора державних лотерей здійснює у сукупності або окремо прийняття ставок безпосередньо у гравців, виплату призів, а також інші операції, пов'язані з розповсюдженням державних лотерей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 згаданого Закону, розповсюджувач державної лотереї виконує такі функції: здійснює прийом ставок від гравців і передає їх оператору державних лотерей; видає (виплачує) призи переможцям державних лотерей у випадках, передбачених умовами проведення державної лотереї; веде облік і надає оператору державних лотерей звітність про рух лотерейних білетів і виручки; забезпечує вільний доступ громадянам до придбання лотерейних білетів і отримання призів; проводить популяризацію державної лотереї та роз'яснює правила участі в ній; виконує інші функції, визначені в укладеному між розповсюджувачем та оператором договорі про розповсюдження державних лотерей. З розповсюджувачами державної лотереї - юридичними чи фізичними особами оператор державних лотерей укладає письмові договори. Судом встановлено, що 01.11.2011 року між ТОВ «М.С.Л.» та [PERSON] укладено договір про розповсюдження білетів державних лотерей №359ЛM. Згідно з пунктом 1. а) вказаного договору, позивач доручає, а відповідачка бере на себе зобов'язання від імені позивача розповсюджувати білети державних лотерей Оператора (ТОВ «М.С.Л.»), приймати сплати участі в лотереї від гравців (якщо лотерея проводиться без застосування лотерейних білетів) при суворому дотриманні принципу добровільності та за ціною, вказаною Оператором, укладаючи з гравцями відповідні правочини від імені Оператора шляхом передачі їм лотерейних білетів (чеків гравця). Згідно з пунктом 1. є), відповідачка зобов'язалася своєчасно, не рідше одного разу на тиждень, звітувати за реалізовані лотерейні білети та прийняті сплати участі в лотереї в представництві Оператора: проводити звірку залишків білетів лотерей та не рідше один раз на тиждень здавати кошти, отримані за розповсюдження білетів лотерей (прийнятих сплат участі у лотереї); подавати звіт на всі залишки лотерейних білетів, щомісяця підписувати Акти наданих послуг. У відповідності до ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Частина перша ст. 1004 ЦК України визначає, що повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. За змістом ст. 1006 ЦК України, повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. На підтвердження порушення відповідачкою зобов'язань покладених на неї договором про розповсюдження білетів державних лотерей від 01.11.2011 року №359ЛM, позивачем надано відомість про рух лотерей за період з 24.11.2011 року по 01.03.2012 року, з якої вбачається, що станом на 01.03.2012 року у відповідачки перед позивачем виник борг у розмірі 8468,51 грн. 09.03.2013 року між позивачем та відповідачкою укладено договір про реструктуризацію заборгованості згідно умов якого остання зобов'язалась погасити суму боргу у вказаному вище розмірі до 01.08.2013 року. Між тим станом на день звернення позивача з даним позовом борг погашено частково, непогашена частина боргу складає 7367,10 грн. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 7 договору про розповсюдження державних лотерей від 01.11.2011 року №359ЛМ передбачено, що консультант-продавець несе повну майнову відповідальність за передані лотерейні білети, кошти отримані від їх реалізації, обладнання та матеріали, інше майно ввірене консультанту-продавцю та зобов'язується відшкодувати Оператору збитки, завдані втратою, знищенням, зіпсуванням, неповерненням вказаного майна в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою цієї ж статті визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Таким чином, враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено порушення відповідачкою зобов'язань за договором про розповсюдження державних лотерей від 01.11.2011 року №359ЛМ, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «М.С.Л.» суму боргу яка складає 7367,10 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved