Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів Чернівецької міської ради, департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, треті особи на стороні відповідача Чернівецьке КОБТІ, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області про визнання права власності на квартиру та визнання права власності на спадщину за законом. Позивачі посилалися на те, що рішенням виконкому Садгірської районної ради народних депутатів міста Чернівці від 18.10.1985р. [PERSON] та членам її сім'ї чоловіку [PERSON], дочці [PERSON] та сину [PERSON], надана квартира [ADDRESS], що підтверджується ордером № 144 серія РВК від 24.10.1985р. Дочка згодом була знята з реєстрації, а вони з чоловіком та сином були зареєстровані та проживали в квартирі, що підтверджується довідкою ПП «Ремжитлосервіс» від 10.08.2013р. Розпорядженням органу приватизації № 16964 від 08.12.1995р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передано у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. 25.07.1996р. в реєстровій книзі за реєстровим № 82 сторінка 306 право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в Чернівецькому КОБТІ. [INFO] їх син [PERSON] помер, не залишивши заповіту. Вони є єдиними спадкоємцями після смерті сина. Вони втратили свідоцтво про право власності на житло від 08.12.1995р., тому звернулись до Чернівецького КОБТІ з заявою про видачу довідки про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]. Довідкою № 1256 від 26.06.2013р. Чернівецьке КОБТІ повідомило, що: згідно реєстрової книги та архівної справи право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Інформація надана згідно реєстрових книг станом на 23.12.2002р. до створення електронного Реєстру прав власності Міністерства юстиції України». Вони звернулись до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради з заявою про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло, проте листом від 06.06.2013р. їх повідомлено, про те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні про належність їм квартири [ADDRESS] за відсутності такої інформації дублікат свідоцтва про право власності на житло не може бути видано. Видати дублікат втраченого свідоцтва про право власності немає законних підстав, оскільки Функції БТІ щодо реєстрації прав на нерухоме майно скасовані наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 р., єдиним і правомочним суб'єктом, який відповідно до вимог чинного законодавства, вправі надавати інформацію з Державного реєстру прав про права на нерухоме майно, є державна реєстраційна служба Чернівецького міського управління юстиції, у реєстрі яких відсутні відомості про належність їм спірної квартири. Оскільки їх право власності на квартиру не визнається, вони вимушені були звернутися до суду з даним позовом. Вони звернулись до Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті їх сина [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину - частку зазначеної квартири. В підтвердження їх прав вони надали нотаріусу усі необхідні документи за виключенням свідоцтва про право власності на квартиру у зв'язку із втратою цього правовстановлюючого документу. Постановою від 03.09.2013р. державний нотаріус Першої Чернівецької державної нотаріальної контори відмовив у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцеві нерухомого майна. У відповідності до ст.357 Цивільного кодексу України частка кожного із співвласників квартири, що належить їм на праві спільної сумісної власності, дорівнює 1/3 частки квартири кожному. Після смерті їх сина відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частки квартири, яку вони відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняли. Просили визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] право власності кожного на 1/3 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 73,1/68/4 кв.м. Визнати за ними, [PERSON] та [PERSON], право на спадщину, а саме кожному по 1/6 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 73,1/68/4 кв.м., яка належала на праві власності їх сину [PERSON], який помер [INFO]. Зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області зареєструвати їх право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник відповідачів Чернівецької міської ради та департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради - Осовська М.М. в судове засідання не з'явились та надіслала на адресу суду заяви в яких просить розглянути справу у її відсутність, вирішення спору покладає на розсуд суду. В судовому засіданні представники третіх осіб на стороні відповідачів Шпак О.С. та Скрипник І.І. не заперечували проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Садгірської районної ради народних депутатів міста Чернівці від 18.10.1985р. [PERSON] та членам її сім'ї чоловіку [PERSON], дочці [PERSON] та сину [PERSON], видано ордер № 144 серії РВК на право зайняття квартири [ADDRESS], загальною площею 38,89 кв.м., що підтверджується копією даного ордера (а.с.13). Розпорядженням органу приватизації № 16964 від 08.12.1995р. передано у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], 25.07.1996 р. право власності зареєстровано в Чернівецькому КОБТІ реєстраційний № 82 сторінка 306, що підтверджується копією розпорядження органу приватизації та довідкою Чернівецького КОБТІ № 1256 від 26.06.2013 року (а.с. 16, 21). Позивачі втратили оригінал свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Та звернулись до Департаменту житлово-комунального господарства з клопотанням видати їм дублікат вказаного свідоцтва, проте листом № Г-1167/0-03/01 від 20.06.2013р. їм відмовлено у зв'язку з відсутністю на те законних підстав та рекомендовано звернутись до суду з даного приводу, що підтверджується копією листа (а.с.24). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно довідки Чернівецького КОБТІ інвентаризаційна вартість квартири [ADDRESS] складає 129 434 грн., що підтверджується копією даної довідки (а.с.17). Відповідно до технічного паспорту технічна характеристика квартири [ADDRESS] наступна: скається з 3-х кімнат, житлова площа квартири 38,7 кв.м. (відповідно 16,6 кв.м., 9,9 кв.м., 12,2 кв.м.), кухні площею 8,2 кв.м.; вбиральні площею 1,3 кв.м.; ванної кімнати площею 3,1 кв.м.; коридору площею 13 кв.м.; комори площею 0,6 кв.м.; квартира обладнана балконом площею 2,8/0,8 кв.м.; лоджією площею 5,4/2,7 кв.м. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. Вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, судом встановлено, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS], а саме, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 ідеальній частці квартири. Таким чином, слід визнати за позивачами право власності кожного на 1/3 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 73,1/68/4 кв.м. [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 23). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки ПП «Ремжитлосервіс» № 3682 від 10.08.2913 року [PERSON], [PERSON] постійно зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] був зареєстрований за даною адресою з 01.04.1986 року по день смерті. Тобто до [INFO] (а.с.14). Тобто в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], є [PERSON], [PERSON] як батьки спадкодавця. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Позивачі звернулись до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34828809 від 13 серпня 2013р. (а.с.26). 03 вересня 2013р. державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Чернівецькій області Назарчук Г.Я. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, а саме на квартиру [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цієї квартири спадкодавцю, що підтверджується копією даної постанови (а.с.25). Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцем за законом першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] (власника 1/3 частки квартири), тому за позивачами слід визнати право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме по 1/6 часті квартири [ADDRESS]. Разом з тим, суд вважає безпідставною вимогу позивачів про зобов'язання Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області зареєструвати їх право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки даний орган не є відповідачем по справі. Крім того, позивачі не довели в судовому засіданні що вони зверталась до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області з заявою про реєстрацію їх права власності на вказану квартиру і їм було в цьому відмовлено, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, необхідно визнати [PERSON] та [PERSON], право власності кожного на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право на спадщину за законом, як спадкоємців першої черги після смерті сина [PERSON], який помер [INFO], а саме по 1/6 частці кожному квартири [ADDRESS]. В задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial