Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.12.2003 р. сторони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. З квітня 2013 р. припинилися шлюбні і сімейні відносини, спільне господарство не ведеться. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а також відповідач зловживає алкогольними напоями та повністю відмовився від виховання та утримання дитини. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Спору стосовно розподілу спільного сумісного майна немає. За домовленістю сторін дитина залишається проживати разом з позивачкою. В звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26.12.2003 р. Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, актовий запис №20. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб з відповідачем. Не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом 30.12.2013 р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26.12.2003 р. сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 13.04.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, актовий запис №20. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, просить розірвати шлюб з відповідачем. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 17.06.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 07.06.2004 р. Таким чином, встановивши, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення сторін не можливе і позивач не бажає цього, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати по оплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням. На підставі викладеного та

Outcome: approved