Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю за мотивів, що викладені у позовній заяві, просив позов задоволити, стягнути з відповідача на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 43911,86 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала, що дійсно відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором та зобов'язується його повернути, однак заперечувала щодо нарахування пені, так як її сума набагато перевищує розмір основної заборгованості. Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент Банк» та [PERSON] укладено договір № A34PCC9G6D0602, у відповідності до якого остання отримала від банку кредит у розмірі 30000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно заяви позичальника № A34PCC9G6D0602 від 03.02.2011 року на отримання кредиту, Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 30000,00 грн. на строк 36 місяців, а саме: з 03.02.2011 року по 02.02.2014 року включно на споживчі цілі, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 300,00 грн., щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 600,00 грн. та в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання банківських послуг строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 03» по « 08» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1434,90 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. В судовому засіданні встановлено, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Зазначене сторонами не оспорюється, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. З моменту отримання кредиту позичальник належним чином не виконувала умови договору, кредит повністю не погасила, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатила. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Представник позивача надав суду розрахунок заборгованості, у відповідності до якого заборгованість [PERSON] перед Банком становить: заборгованість за кредитом у сумі 14142,95 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 13,64 грн., заборгованість по комісії 5230,88 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором в сумі 21957,16 грн., штраф в розмірі 500,00 грн. та 2067,23 грн., а всього у сумі 43911,86 грн. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості, заборгованості по процентам та комісії, а також стягнення штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як слідує з рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року , яке підлягає виконанню на всій території України, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1 та ч. 2 ст. 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Зважаючи на наведене, беручи до уваги, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, має на утриманні сина, який навчається на платній формі навчання, а також враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, суд приходить до висновку про можливість зменшення пені, а, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, підлягає стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 230,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial