Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

До суду з названим позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що 31 грудня 2012 року на дорозі Ставище - Розумниця, автомобіль Форд Сієра, державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності, яким [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль зазнав технічних пошкоджень. Згідно постанови Ставищенського районного суду Київської області від 7 червня 2013 року, винуватцем ДТП є [PERSON], який керував власним автомобілем Мерседес-Бенц 811, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно довідки № 9136038 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Ставищенського РВ МВС України, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ „НАСК „Оранта" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4053651, терміном дії якого до 3 січня 2013 року. 15 січня 2013 року спеціалістом ВАТ НАСК „Оранта" [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу, про що складено протокол (акт) огляду транспортного засобу від 15 січня 2013 року. 31 січня 2013 року спеціалістом ВАТ НАСК „Оранта" [PERSON] складений Звіт з визначення вартості збитку, завданого власнику транспортного засобу № 2295-4, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Форд Сієра, державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого внаслідок вказаної ДТП, з урахуванням зносу складає 16785 грн. 07 коп. 18 лютого 2013 року [PERSON] на підставі повноважень, наданих йому позивачем у довіреності, від імені останнього подав до ВАТ „НАСК „Оранта" заяву про страхове відшкодування з усіма документами. Після розгляду поданих документів ВАТ „НАСК „Оранта" відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ВАТ НАСК „Оранта" згідно Полісу № АВ/ 4053651 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 4 липня 2012 року внаслідок експлуатації транспортного засобу Мерседес-Бенц 811, з державним реєстраційним номером [NUMBER], у той час як, відповідно до фактичних обставин страхової події, зазначених у документах про ДТП 31 грудня 2012 року транспортний засіб позивача був пошкоджений внаслідок управління [PERSON] транспортним засобом Мерседес-Бенц 811, державний номерний знак [NUMBER]. Тобто, державний номерний знак автомобіля, яким керував відповідач 31 грудня 2012 року, не співпадає з державним номерним знаком, зазначеним у Полісі № АВ/ 4053651 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 4 липня 2012 року. Державний номерний знак вищевказаного транспортного засобу, яким керував відповідач, був змінений у зв'язку з переходом права власності. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно збитки завдані внаслідок ДТП в розмірі 16785,07 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 1500 грн. та сплачений ним судовий збір у розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, на які посилається в позовній заяві позивач, додатково суду пояснили, що власником автомобіля марки Форд Сієрра, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] Позивач [PERSON] керував даним автомобілем по довіреності. На даний час даний автомобіль проданий. Оскільки ВАТ „НАСК „Оранта" відмовляється добровільно виплачувати позивачу страхове відшкодування, тому вони просять суд вирішити питання з якого відповідача та в якому розмірі слід стягнути задані внаслідок ДТП збитки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він не погоджується з розміром матеріальної шкоди, проте, клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи він заявити не може, оскільки ще при розгляді справи про адміністративне правопорушення ним було заявлене клопотання про призначення транспортно-трасологічну експертизу, яка проведена не була, оскільки [PERSON] після ДТП продав автомобіль Форд Сієра, державний номерний знак [NUMBER], що унеможливлює призначити та провести вищезазначену експертизу. Представник відповідача ВАТ НАСК „Оранта" в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31 грудня 2012 року, близько 16 години, на автодорозі Ставище - Розумниця, [PERSON], керуючи автобусом Мерседес Бенц 811, державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на праві власності, не вибрав безпечної швидкості, не достатньо врахував дорожню обстановку, не вжив в повній мірі всіх можливих заходів по запобіганню аварії до повної зупинки автобуса при появі загрози зіткнення, в результаті чого, допустив занос та зіткнення з автомобілем Форд Сієра, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.1 ПДР України, що підтверджується копією постанови Ставищенського районного суду від 7 червня 2013 року (а.с. 7) та копією довідки про дорожньо - транспортну пригоду від 1 липня 2013 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вказаною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте справу закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно копії довідки № 9136038 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Ставищенського РВ МВС України в Київській області (а.с.6) автомобіль Форд Сієра, державний номерний знак [NUMBER] належить позивачу, та згідно копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4053651 (а.с. 11) цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ „НАСК „Оранта" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4053651, терміном дії якої до 3 січня 2013 року. 2 січня 2013 року [PERSON] подав до ВАТ „НАСК „Оранта" заяву про страхове відшкодування (а.с. 13). 15 січня 2013 року спеціалістом ВАТ НАСК „Оранта" [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу, про що складено протокол (акт) огляду транспортного засобу від 15 січня 2013 року (а.с. 15 - 16). Відповідно до ст. 6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з ст. 20-1.1. вищевказаного Закону у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Тобто, оскільки сторони визнали факт, що відповідач придбав автомобіль Мерседес-Бенц 811, державний номерний знак [NUMBER] після обов'язкового страхування в ВАТ „НАСК „Оранта", але до закінчення строку дії договору страхування, тому ВАТ „НАСК „Оранта" зобов'язана відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 540 ЦК якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актом цивільного законодавства. Позивач та його представники не надали суду доказів того, що відповідачі зобов'язані солідарного відшкодовувати позивачу завдані збитки, а судом даних обставин не встановлено. У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінка розміру матеріальної шкоди, заподіяної власникові автомобіля, проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12 липня 2001 р. Відповідно до цього Закону автотоварознавче дослідження повинно проводитися суб'єктами оціночної діяльності, тобто фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, а також юридичними особами, у складі яких працює хоча б один оцінювач. Ці суб'єкти мають отримати сертифікат суб'єкта оціночної діяльності. Оцінка майна, яка проведена суб'єктом господарювання без чинного сертифіката, є недійсною. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів. Згідно вимог ст. ст. 58, 59 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог і заперечень. Суд не бере до уваги доказів, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Всупереч ст. 58, 60 ЦПК України позивач та його представники не надали суду доказів вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Форд Сієра, державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого внаслідок вказаної ДТП, з урахуванням зносу, а заявляти клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи представники позивача відмовилися. За таких обставин суд не приймає в якості належного доказу незавірену належним чином ксерокопію ремонтної калькуляції № 06211КС від 29 січня 2013 року (а.с. 18-19) автомобіля марки Форд Сієра, державний номерний знак [NUMBER]. Приймаючи до уваги те, що позивач та його представники не надали суду переконливих доказів на підтвердження розміру заподіяної [PERSON] матеріальної шкоди, який додав до позовної заяви лише незавірену належним чином копію(без зазначення посади, прізвища та ініціалів особи, яка завірила документ) ремонтної калькуляції № 06211КС від 29 січня 2013 року (а.с. 18-19) автомобіля марки Форд Сієра, за якою неможливо встановити фактичний розмір збитків, що в подальшому унеможливлює встановлення суми збитків, яку необхідно стягнути з кожного з відповідачів, - суд приходить до висновку, що розмір заподіяної майнової позивачу шкоди в установленому порядку доведений не був, тому у задоволенні позову [PERSON] про відшкодування шкоди, слід відмовити. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed