Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, уточнивши позовні вимоги (а.с.124-125), просить стягнути солідарно з ТОВ «Анлен», [PERSON] збитки у розмірі 19 954,16 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка мала місце 24.06.2010 р. з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки «Ніссан» реєстраційний номер [NUMBER], яким позивач керував на підставі довіреності, зазнав механічних ушкоджень. Розмір матеріальних збитків, завданих позивачу, складає 19954,16 грн., які повинні бути відшкодовані з ТОВ «Анлен» та [PERSON] солідарно. У судовому засіданні позивач позов підтримав, підстави солідарної відповідальності відповідачів не пояснив. Представник відповідача ТОВ «Анлен» у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, пояснила, що ТОВ «Анлен» передало автомобіль «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER] у володіння [PERSON] на підставі довіреності, таким чином, ТОВ «Анлен» як власник зазначеного автомобілю не є винним у завданні шкоди позивачу. На думку представника ТОВ «Анлен», відповідати за завдані збитки має водій [PERSON], який винний у вчиненні ДТП. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, причин неявки суду не повідомив. У минулих судових засіданнях представник відповідача пояснила, що ПП [PERSON] та [PERSON] не перебували між собою у трудових відносинах, а тому [PERSON] не повинен відповідати за спричинені позивачу збитки. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні просив стягнути завданий [PERSON] збиток з власника автомобіля - ТОВ «Анлен», оскільки відсутні докази того, що [PERSON] прийняв автомобіль у фактичне володіння. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належно, причин неявки суду не повідомили, заяв щодо розгляду справи за їх відсутності суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2010 р. мала місце ДТП на пр. Ген. Острякова у м. Севастополі, у якій водій [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не вірно вибрав безпечну швидкість та дистанцію до автомобіля «Мазда 6» реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], який рухався попереду, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, після удару його відкинуло на автомобіль «Ніссан» реєстраційний номер [NUMBER], яким під час ДТП керував [PERSON], внаслідок чого всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 30 червня 2010 року постановою Балаклавського районного суду м. Севастополя (а.с.8) винним у зазначеній ДТП був визнаний [PERSON], який був притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки ДТП сталася через порушення ним Правил дорожнього руху України. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили. Згідно звіту серії SL № 13267 матеріальна шкода, спричинена позивачу в результаті ДТП, становить 19954,16 грн. (а.с.16). Під час ДТП, що сталась 24.06.2010 року, [PERSON] керував автомобілем «Ніссан» реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого Сімферопольським ВРЕР 23.02.2008 року, на підставі довіреності від 08.12.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за №13048 (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи автомобіль «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності відповідачу ТОВ «Анлен». 05 грудня 2007 р. ТОВ «Анлен» в особі директора Віцке Г.В. видало на і'мя громадянина [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність [NUMBER] на право користування автомобілями, серед яких зазначений транспортний засіб «Мерседес-Бенц" шасі № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], з правом керування та представлення інтересів ТОВ «Анлен», яка була дійсною до 05.12.2010 р., відповідно, і на момент ДТП (а.с.83). Згідно довідки УДАІ УМВС в м. Севастополі № 15/А-2 від 23.01.2013 р. (а.с.85) за період реєстрації транспортного засобу «Мерседес-Бенц" шасі № [NUMBER] йому були присвоєні такі реєстраційні номерні знаки: з 26.09.2007 р. по 12.12.2009 р. - [NUMBER] з 12.12.2009 р. по 01.04.2011 р. - [NUMBER]. Таким чином, транспортний засіб «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER], що був переданий ТОВ «Анлен» громадянину [PERSON] по довіреності [NUMBER], і транспортний засіб «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] на момент ДТП, - це один й той самий транспортний засіб. Володіння [PERSON] зазначеним транспортним засобом підтверджується довідкою № 45 від 13.05.2008 року за його підписом та печаткою (а.с.84), в якій зазначено, що транспортний засіб «Мерседес-Бенц» шасі № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] (перереєстрований на № [NUMBER]) знаходиться в його управлінні та використовується ним на міських маршрутах № 120 та № 25-а. Відповідно до п.4 постанови пленуму ВСУ від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» володільцем джерела підвищеної небезпеки, зокрема є і громадяни, які мають доручення на керування транспортним засобом. Крім того, в матеріалах справи наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВЕ/3503765, який був укладений між ФЛП [PERSON] та Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» на період з 20.03.2010 р. по 19.03.2011 р.(а.с.29), яким забезпечено транспортний засіб „Мерседес-Бенц" реєстраційний номер [NUMBER] і який діяв на момент ДТП. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ТОВ «Анлен» відповідно до вимог ст.319 ЦК України розпорядився своїм майном на власний розсуд, передавши право володіння транспортним засобом по довіреності громадянину [PERSON] на строк дії цієї довіреності до 05.12.2010 р. і тому [PERSON] до цієї дати і на момент ДТП був володільцем автомобіля «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER]. Тобто, хоча й відсутній акт прийому-передачі цього автомобілю від ТОВ „Анлен" до [PERSON] на підставі зазначеної довіреності, проте сам [PERSON] своєю довідкою підтвердив факт цієї передачі і факт того, що дане майно перебувало в його управлінні, однак факту повернення ним ТОВ „Анлен" даного автомобілю до моменту ДТП позивач не доказав. [PERSON] міського Центра зайнятості № 3658/08 від 19.10.2011 р. (а.с.32), відповідно до якого [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ФОСПД [PERSON], не спростовує факту володіння автомобілем «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER] громадянином [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст.1166,1187 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому обов'язок з відшкодування шкоди виникає у його заподіювача за умови, що дії цієї особи були неправомірними і між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, а у разі якщо шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, навіть незалежно від вини цієї особи. Постановою Балаклавського районного суду м. Севастополя від 30.06.2010 року встановлена вина [PERSON] в ДТП, яка відбулась 24.06.2010 р., і у якій було завдано шкоди позивачу. Враховуючи презумпцію вини заподіювача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України), він може бути звільнений від відповідальності відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була заподіяна внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім цього, згідно зі ст.1187 ЦК України особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом. Якщо особа під час керування транспортним засобом має свідоцтво водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий йому власником або іншою особою, яка на законних підставах використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за заподіяння шкоди. Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 на потерпілого покладено обов'язок подання доказів, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів того, що безпосередній заподіювач шкоди [PERSON] під час ДТП керував автомобілем «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер [NUMBER] без правових підстав. В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за відсутність у нього на момент ДТП документів, які дозволяють керувати зазначеним транспортним засобом, тому суд приходить до висновку, що він керував ним на законних підставах. Таким чином, за загальними правилами, встановленими ст.ст. 1166,1187 ЦК України, тягар цивільної відповідальності повинна нести винна у спричиненні шкоди особа, якою є водій транспортного засобу, що на відповідній правовій підставі керував ним і з вини якого сталась ДТП. При цьому власник транспортного засобу може нести таку відповідальність лише тоді, коли його недбалість по відношенню до свого майна сприяла неправомірному заволодінню цим засобом. Тому при наявності винної в ДТП особи позивач безпідставно просить стягнути шкоду з ТОВ «Анлен» та [PERSON] На підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: dismissed