overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 червня 2001 року Ленінським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаїв був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем - [PERSON]. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей. 20 травня 2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення, яким шлю між позивачем та відповідачем розірвано. Діти проживають разом з позивачем. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду та просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 02 червня 2001 року Ленінським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєв був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 289. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 20 травня 2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення, яким шлю між позивачем та відповідачем розірвано. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обов'язком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

04 вересня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж мінімальний розмір на аліментів на одну дитину, до її повноліття, починаючи з дня подання заяви. Позивач зазначає, що 18 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області під актовим записом № 33, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від подружнього життя у них [INFO] народилась донька - [PERSON]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому вона змушена звернутись з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися в шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, під актовим записом № 33. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначене, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 вересня 2009 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що з травня 2011 року вони проживають окремо. Подружнє життя не складається досить тривалий час, а непорозуміння між ними виникли вже через рік після укладення шлюбу, він намагався віднайти порозуміння, але в їхній сімї завжди тривали нелегкі стосунки. Крім цього позивач вказує, що на сьогоднішній день відсутня будь-яка реальна можливість збереження шлюбу, а подальше спільне життя не можливе. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи; представник позивача суду подав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, в заяві вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно ст. 169 ч.4, ст.. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 19 вересня 2009 року про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві зроблений відповідний актовий запис № 603 (а.с.4). Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення аліментів, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 900 грн. щомісячно. Під час попереднього розгляду справи відповідач надіслав до суду заяву, у якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі. Після дослідження матеріалів справи суд доходе висновку про те, що в цьому випадку визнання позову не суперечить правам та охоронюваним законом інтересам сторон та третіх осіб у справі Так, відповідно до ст. 180 СК України батькі зобов'язані утримувати своїх дітей, порядок такого утримання визначається за домовленістю між батьками. В цьому випадку сторони у суді досягли згоди щодо участі в утримані дитини, відомостей про те, що така згода суперечить правам дитини, суду не надано. Відповідно до частини 4 статті 130, частини 4 статті 174 ЦПК України за такого суд ухвалює про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій вказала, що між нею та [PERSON] 27.12.2003 року був укладений шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей, проте сімейне життя у сторін не склалося, сторони втратили взаєморозуміння та почуття поваги один до одного, в даний час разом не проживають. Заявник вказала, що [PERSON] за вироком суду відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Просить суд розірвати укладений 27.12.2003 року між нею та [PERSON] шлюб. Заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] заяву отримав, проти її задоволення не заперечував. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області 27.12.2003, шлюб між сторонами було укладено 27.12.2003 року. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та свої вимоги підтримав у судовому засіданні мотивуючи тим, що з 03.09.2003 року він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON], який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2012 року було розірвано. Відповідачка народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є не він, але в актовому запису та у свідоцтві про народження дитини, батьком у відділі РАЦС записали його. Вважає, що його права порушені, оскільки він не батько дитини, відповідач також стверджувала про те, що він не є батьком дитини, тому просить суд виключити відомості про нього, як батька дитини з актового запису про її народження № 810 від 25.07.2013 року, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти вимог позивача та просила суд виключити відомості про [PERSON], як батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про її народження № 810 від 25.07.2013 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню на підставі ст. 136 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що з 03.09.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2012 року було розірвано. [INFO] народилася дитина [PERSON], батьком якої при отриманні свідоцтва про народження дитини, записаний позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківсьво, пред"явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Зазначені обставини сторонами не оспорюються і відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що сторони з вересня 2009 року не проживаю разом, жодних стосунків не підтримують та з того часу припинили подружні відносини. У 2010 - 2013 рр. [PERSON] підтримувала подружні стосунки зовсім з іншим чоловіком, з яким разом проживала та від якого народила дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач не є батьком цієї дитини оскільки він будучи по національності Йорданцем, має темний колір шкіри, а дитина - [PERSON] має слов'янську зовнішність. За таких обставин, враховуючи, що позивач не є батьком дитини [PERSON], [INFO], суд вважає необхідним виключити запис про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини № 810 від 25.07.2013 року, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

В позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований Вишнівцівською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області 04 листопада 2000 року, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу є те, що протягом останніх років між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися стосунки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб сім'ю. Через постійні конфлікти та суперечки з ініціативи відповідача, між позивачем та відповідачем постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи відповідач [PERSON] 26.09.2013 року, 09.09.2013 року та 25.10.2013 року в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований Вишнівцівською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області 04 листопада 2000 року, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Протягом останніх років між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися стосунки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб сім'ю. Через постійні конфлікти та суперечки між позивачем та відповідачем постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

26 липня 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №ACIQRX27090031 від 27.07.2008 року у сумі 81161,80 гривень, а також судовий збір в розмірі 811,62 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 27.07.2008 року укладено кредитний договір № ACIQRX27090031 про надання кредиту "Розстрочка" у розмірі 4991,52 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 20.06.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 81161,80 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 3538,98 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 236,99 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 1437,60 грн.; 4. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 71607,19 гривень; 5. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 6. штраф (процентна складова) - 3841,04 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 811,62 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

24 липня 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №NKXRRX09450094 від 15.05.2007 року у сумі 21879,62 гривень, а також судовий збір в розмірі 229,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно та не повідомила суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 15.05.2007 року укладено кредитний договір №NKXRRX09450094 про надання кредиту "Розстрочка" у розмірі 3478,80 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов'язання не виконувала в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 14.06.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 21879,62 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 2321,94 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 8580,20 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 592,10 грн.; 4. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8867,30 грн.; 5. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 6. штраф (процентна складова) - 1018,08 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-24 00:00:00

24 липня 2013 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №A32NCC9FD00067 від 29.04.2011 року у сумі 24077,36 гривень, а також судовий збір в розмірі 240,77 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 29.04.2011 року укладено кредитний договір №A32NCC9FD000671 про надання кредиту "Розстрочка" у розмірі 5000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 21.06.2013 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 24077,36 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 4861,17 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 7,37 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 1816,38 грн.; 4. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15769,71 гривень; 5. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 6. штраф (процентна складова) - 1122,73 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 240,77 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved