Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтовування своїх вимог позивач посилається на те, що вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року, шлюб зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Марківського району Луганської області, актовий запис №35. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Шлюбні відносини припинені з вересня 2012 року, разом сторони не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач посилається на те, що шлюб розпався, сімейне життя не склалося внаслідок розбіжності характерів, та особистих неприязних стосунків, втрати почуття поваги та любові один до одного, за таких обставин сім'я фактично розпалася, миритися з відповідачем вона не бажає, бо збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того, відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та отримує постійну заробітну платню, тому позивачка змушена просити суд стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я фактично розпалася, її збереження неможливе, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача. Дитина залишається проживати при позивачці. Суд вважає за можливе, в порядку статті 113 СК України, після розірвання шлюбу, залишити [PERSON] прізвище - [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їми повноліття. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON], народився [INFO]. Батьком записаний [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.6), дитина проживає з матір'ю, про що свідчить довідка про склад сім'ї (а.с.3), угоди про добровільну сплату аліментів між батьками не досягнуто. У відповідності до ст. 181, 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його батька (матері) і (чи) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов'язаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття і відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину слід стягнути від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved