Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

[PERSON] у лютому 2013 року звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Артемвугілля» про відшкодування моральної шкоди, вказавши, що тривалий час працював на шахті Кіндратівка на підземних роботах. Внаслідок шкідливих та небезпечних факторів виробництва отримав професійне захворювання пневмоконіоз. Висновком МСЕК від 08.08.2012 року йому вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності за вказаним професійним захворюванням. Позивач вважав, що внаслідок отриманого професійного захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він відчуває фізичний біль та душевні страждання, змінився уклад його життя, він вимушений застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. У грошовому виразі позивач оцінив заподіяну йому моральну шкоду у 20 000 гривень, яку просив стягнути з ДП «Артемвугілля» на свою користь. У квітні 2013 року позивач змінив свої позовні вимоги та просив суд стягнути 20 000 гривень на відшкодування завданої йому ушкодженням здоровя моральної шкоди з [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України. При цьому посилався на те, що оскільки ДП «Шахта Кіндратівка» ліквідоване без правонаступника то Держава в особі [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України повинна відшкодувати йому шкоду завдану державним підприємством. Ухвалою суду від 12.04.2013 року за клопотанням позивача замінено первісного відповідача ДП «Артемвугілля» на відповідача [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України. У судове засідання позивач не зявився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги до [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав письмові заперечення проти позову у яких посилався на те, що [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України не може відповідати за зобовязаннями ліквідованої шахти Кіндратівка та відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] грошових коштів на відшкодування моральної шкоди [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вислухавши пояснення представника позивача, оголосивши письмові заперечення проти позову представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За відомостями трудової книжки позивача (а.с. 7-8) [PERSON] з 1969 по 1970 рік, з 1973 по 1983 рік та з 1983 по 1997 рік працював на шахті Кіндратівка на підземних роботах. Остання підземна посада прохідник підземний ДП «Шахта «Кіндратівка». Звільнений з роботи 03.09.1997 року за п.4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин. Відповідно до [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25.05.2012 року, встановлено, що [PERSON] під час виконання трудових обовязків на шахті Кіндратівка отримав професійне захворювання пневмоконіоз, який виник внаслідок недосконалості технології ведення очисних та підготовчих робіт, низької ефективності засобів пилопридушення та засобів індивідуального захисту органів дихання (а.с. 9). Висновком МСЕК від 08.08.2012 року (а.с. 21) позивачу вперше з 04.07.2012 року та безстроково встановлено 40 % втрати професійної працездатності за професійним захворюванням пневмоконіоз. За таких обставин право на відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя внаслідок професійного захворювання виникло у позивача з 08.08.2012 року, - після встановлення висновком МСЕК стійкої втрати професійної працездатності за професійним захворюванням - пневмоконіоз. Згідно наказу Міністра вугільної промисловості України №68 від 01.03.1996 року на базі структурного підрозділу шахта Кіндратівка виробничого обєднання Артемвугілля створено державне підприємство Шахта Кіндратівка, яке є правонаступником прав та зобовязань відповідного структурного підрозділу виробничого обєднання Артемвугілля (а.с. 60-62). Відповідно до пункту 3.4. Статуту виробничого обєднання по видобутку вугілля Артемвугілля зареєстрованого 24.04.1998 року обєднання не відповідає за зобовязаннями підприємств, які входять до його складу, а підприємства не відповідають за зобовязання обєднання (а.с. 66-78). Таким чином Державне підприємство «Шахта «Кіндратівка» на якому працював позивач було самостійною юридичною особою. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 37-38) Державне підприємство шахта Кіндратівка ідентифікаційний код 20323544 зареєстроване 14.03.1996 року за місцезнаходженням 84611 м. Горлівка вул. Вуглегірське шосе ліквідоване за рішенням засновника без правонаступника і його державна реєстрація скасована 23.09.1999 року. Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Згідно ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України не є правонаступником ліквідованого Державного підприємства «Шахта «Кіндратівка» у тому числі в зобовязанні по відшкодуванню моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя [PERSON], а отже під час судового розгляду не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 96, 104 ЦК України, ст.ст. 2, 237-1 КЗпП України,

Outcome: dismissed