Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, вказуючи, що 06.03.2012 року відповідач позичив у нього гроші у сумі 66 282 грн., які зобов'язався повернути до 06.03.2013 року, на підтвердження чого останнім була складена розписка. До теперішнього часу відповідачем не були повернуті кошти позивачу. В зв'язку із тим, що [PERSON] ухиляється від виконання взятого на себе зобов'язання, позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача у судовому засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає, заперечень немає. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] 06.03.2012 року надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 66 282 грн. строком до 06 березня 2013 року, на підтвердження чого [PERSON] була надана розписка. Проте, до цього часу відповідач не повернув [PERSON] кошти та користується грішми без достатніх правових підстав. Після спливу терміну, вказаному у розписці, позивач звернувся до відповідача з метою отримання позичених коштів, проте останній усіляким чином ухиляється від їх повернення. Відповідач не заперечує проти наявного у нього боргу перед позивачем за договором позики від 06.03.2013 року та визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речи, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вказує ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.І ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 Цивільного кодексу України, встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на корить позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 662,00 грн. Таким чином, дослідивши всі обставини справи суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики- є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 84, 88, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved