Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до їх повноліття та на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, зазначивши, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей та її утримання, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 05 червня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що мається актовий запис №03 у Полянівській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження. В теперішній час сторони однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбні відносини. Згідно довідки Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 791 від 29 листопада 2013 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] та має на утриманні дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Таким чином, неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей та її утримання, хоча є працездатним та має можливість надавати позивачці таку допомогу. Відповідач визнав позовні вимоги, а відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10 грудня 2013 року і до досягнення ними повноліття. Крім того, згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10 грудня 2013 і до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO].

Outcome: approved