Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд визнати за ним право власності на спадщину за заповітом, на 4/5 частин кв. № 12, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Г. Корольової № 12, загальною площею 59.1 кв.м., житловою 41.0 кв.м. Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити їх повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартири № 12, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової № 12 належала на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Квартира є приватизованою, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 19.04.1996 року, зареєстрованого за № 131 п-73. Згідно технічного паспорту станом на 20.12.2005 року квартира складається з 3-х кімнат площею 17,3 кв.м.; 10,9 кв.м.; 12,8 кв.м. загальною площею 59,1 кв.м.; житловою 41 кв.м. Співвласник квартири [PERSON] помер 20.12.2001 року, належну йому 1/5 частини в праві спільної часткової власності успадкувала його мати [PERSON]. На день смерті сина [PERSON] [PERSON] постійно проживала в квартирі за вказаною адресою. 28 лютого 2005 року помер [PERSON], в звязку з чим відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину квартири. Цю частину успадкували його жінка [PERSON] та дочка [PERSON] в рівних долях по 1/10 частині. [PERSON] одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/10 частку вказаної квартири, свідоцтво видане [PERSON] державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 20.02.2006 року, реєстровий номер 3-840, спадкова справа № 3159/06. В свідоцтві вказано, що 1/10 частка вказаної квартири залишилась відкритою для іншого спадкоємця. Цим спадкоємцем була дочка [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в квартирі. 21.05.2012 року помирає [PERSON], в звязку з чим відкривається спадщина на належну їй згідно приватизації квартири 2/10 частини, на спадкову частку 2/10, яку вона успадкувала після смерті сина та 1/10 після смерті батька [PERSON]. Всього їй належало 5/10 частин квартири. Свідоцтво про право на спадщину вона не отримувала. 19 вересня 2012 року померла мати позивача [PERSON], якій належало: 2/10 частин, згідно приіватизації квартири, в праві спільної часткової власності, 1/10 спадкова частка після смерті чоловіка [PERSON] та 5/10 частин, яку вона успадкувала після смерті дочки [PERSON]. Всього [PERSON] належить 8/10 частин квартири, або 4/5 частин. 9 червня 2006 року [PERSON] склала заповіт (а.с. 21) на користь позивача, яким вона все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено [PERSON] державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2283. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до цивільних норм права спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі На підставі викладеного,

Outcome: approved