Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ «Банк» звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №06.11/08-СК. За кредитним договором №06.11/08-СК від 18.02.2008 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 243865 гривень зі строком погашення до 18.02.2013 року зі сплатою 16,5% річних, у разі невиконання умов договору процентна ставка з 16.05.2008 року складала 18,5% річних. Відповідно до п. 7.4 договору позивач змінив розмір відсоткової ставки до 22% починаючи з 10.11.2008 року, про що повідомив позичальника письмовим повідомленням. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №06.11/08-СК, між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 18.02.2008 року був укладений договір поруки №06.11/08-ДП1, згідно з яким вона поручилась перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, зобов'язалась нести солідарну відповідальність за порушення виконання умов кредитного договору, відповідати за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що й позичальник. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №06.11/08-СК, між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 18.02.2008 року був укладений договір поруки №06.11/08-ДП2, згідно з яким він поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, зобов'язався нести солідарну відповідальність за порушення виконання умов кредитного договору, відповідати за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що й позичальник. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови вказаного договору, порушує графік погашення кредиту та сплати процентів, у з в'язку з чим станом на 21.05.2012 року загальна заборгованість по кредиту становить 107584,68 гривень, з яких сума заборгованості по кредиту 71151,85 гривень, сума заборгованості по сплаті відсотків 29394,4 гривень та пеня 7038,68 гривень. До теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідачі заборгованість не гасять, від виконання своїх зобов'язань ухиляються, тому позивач просив суд стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №06.11/08-СК від 18.02.2008 року у розмірі 107584,68 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1700 грн. та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №06.11/08-СК. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №06.11/08-СК, між ПАТ «ВТБ Банк», відповідачем [PERSON] та [PERSON] 18.02.2008 року був укладений договір поруки №06.11/08-ДП2. ПАТ «ВТБ Банк» з 10.11.2008 року в порядку п. 7.4 кредитного договору збільшив відсоткову ставку з 16,65 до 22% шляхом повідомлення позичальника - [PERSON] за 30 днів до такого збільшення. Таким чином відсоткова ставка є істотною умовою для кредитного договору та договору поруки, у зв'язку з чим її збільшення до 22% спричинило збільшення обсягу відповідальності [PERSON], як поручителя за договором поруки №06.11/08-ДП2. Позивач зазначає, що він, як поручитель за договором №06.11/08-ДП2, не був належним чином повідомлений про підвищення відсоткової ставки до 22%, тому таке підвищення здійснене з порушенням ч. 1 ст. 651 та ч. 1 ст. 654 ЦК України, оскільки зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Посилаючись на те, що банком не було повідомлено [PERSON] про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, згоду на таке збільшення він не надавав, додаткові угоди не укладалися, тому в силу ч.1 ст. 559 ЦК України просив суд визнати договір поруки №06.11/08-ДП2 від 18 лютого 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ «Банк» та [PERSON] таким, що припинив свою дію. Представник позивача за зустрічним позовом підтримав позовні вимоги, у задоволенні позову ПАТ «ВТБ «Банк» в частині стягнення заборгованості з [PERSON] просив відмовити. Представник ПАТ «ВТБ Банк» проти зустрічного позову заперечував, надав суду письмові заперечення, просив у зустрічному позові відмовити, оскільки вимоги є необґрунтованими та безпідставними, уклавши договір поруки, [PERSON] надав свою згоду на зміну умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась за станом здоров'я. Вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» такими, що підлягають задоволенню частково, позов [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, - задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №06.11/08-СК. За кредитним договором №06.11/08-СК від 18.02.2008 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 243865 гривень зі строком погашення до 18.02.2013 року зі сплатою 16,5% річних, у разі невиконання умов договору процентна ставка з 16.05.2008 року складала 18,5% річних. Відповідно до п. 7.4 договору позивач змінив розмір відсоткової ставки до 22% починаючи з 10.11.2008 року, про що повідомив позичальника письмовим повідомленням за 30 днів. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №06.11/08-СК, між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 18.02.2008 року був укладений договір поруки №06.11/08-ДП1, згідно з яким вона поручилась перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, зобов'язалась нести солідарну відповідальність за порушення виконання умов кредитного договору, відповідати за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що й позичальник. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №06.11/08-СК, між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 18.02.2008 року був укладений договір поруки №06.11/08-ДП2, згідно з яким він поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, зобов'язався нести солідарну відповідальність за порушення виконання умов кредитного договору, відповідати за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що й позичальник. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови вказаного кредитного договору, порушив графік погашення кредиту та сплати процентів, у з в'язку з чим станом на 21.05.2012 року загальна заборгованість по кредиту становить 107584,68 гривень, з яких сума заборгованості по кредиту 71151,85 гривень, сума заборгованості по сплаті відсотків 29394,4 гривень та пеня 7038,68 гривень. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач [PERSON] та [PERSON] до теперішнього часу заборгованість не погасили, від виконання своїх зобов'язань ухиляються, тому суд вважає стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ «Банк» заборгованість за кредитним договором: основного боргу по кредиту у сумі 71 151 гривню 85 копійок, відсотків за користування кредитом у сумі 29 394 гривні 40 копійок, пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у сумі 7 038 гривень 68 копійок, а також 1 820,00 гривень судових витрат. В іншій частині позову ПАТ «ВТБ «Банк» суд вважає відмовити, оскільки підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON]. Судом встановлено, що згідно з п. 7.4 кредитного договору ПАТ «ВТБ Банк» змінив розмір відсоткової ставки до 22% починаючи з 10.11.2008 року, про що повідомив позичальника відповідним листом, що підтверджується повідомлення про вручення кореспонденції від 16.10.2008 року. При цьому позивачем не надані докази повідомлення про зміну відсоткової ставки до 22% поручителя [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. На думку суду, підвищивши в односторонньому порядку відсоткову ставку за кредитним договором №06.11/08-СК до 22%, банк спричинив збільшення обсягу відповідальності [PERSON], як поручителя за договором поруки №06.11/08-ДП2, тому суд вважає визнати договір поруки №06.11/08-ДП2 від 18 лютого 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ «Банк» та [PERSON] таким, що припинив свою дію.

Outcome: partial