Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка 16 квітня 2013 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на таке: вона є власником жилої квартири № 66 в будинку № 15 на 4 м-ні м. Первомайського Харківської області на підставі договору дарування. За її згодою в належній їй квартирі зареєструвався її син - відповідач у справі - [PERSON] З самого початку реєстрації, а це з лютого 2008 року, останній не проживав у вказані квартирі, в ній немає його особистих речей, одягу; він веде аморальний спосіб життя та не цікавиться помешканням, не робив жодного разу ремонт, не сплачував за комунальні послуги. Фактично весь час проживає в [INFO] у цивільному шлюбі зі своєю колишньою офіційною дружиною [PERSON], з якою має спільний побут, бюджет, ведеться спільне сезонне господарство у сільському будинку за містом. Все вказує на те, що відповідач втратив інтерес до спірного помешкання. В силу ст. 405 ЦК України, вважає, що має право просити суд ухвалити рішення про визнання сина таким, що втратив право користування належною їй квартирою, бо не проживає в ній без поважних причин понад один рік. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] наполягли на задоволенні позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити позивачці, посилаючись на те, що з самої реєстрації в квартирі проживав до лютого 2009 року, тобто до часу коли позивачка змінила вхідні двері до квартири та не надала йому комплекту ключів, тобто сама перешкоджала його проживанню. Це змусило його повернутися до колишньої дружини та жити у неї в прохолодну пору року, а в теплу в сільському будинку в селі, який належить йому та колишній дружині [PERSON] Таким чином, вважає, що у позивачки немає підстав для визнання його таким, що втратив право на користування спірним житлом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~зокрема, встановлено судом та не заперечується сторонами, а також підтверджується письмовими доказами, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 66 в будинку № 15 на 4 м-ні м. Первомайського Харківської області на підставі договору дарування від 25.01.2008 року (а.с.4), що також вбачається з витягу БТІ (а.с.5). Квартира є однокімнатною, що вбачається з технічного паспорту (а.с.6-7). З лютого 2008 року з дозволу власниці у квартирі зареєструвався її син [PERSON], що також вбачається з довідки з місця реєстрації ПКП «Комунальник-1» (а.с.8). Також сторонами не заперечується той факт, що відповідач [PERSON] по тепер, та зокрема з лютого 2009 року, часу встановлення нових дверей в квартирі позивачки, проживає за адресою: [INFO]. Цей факт також підтвердили свідки [PERSON], який у минулому році святкував за вказаною адресою день народження відповідача і який вказав, що відповідач та його колишня дружина поводили себе як справжня сім`я; свідок [PERSON] також підтвердив факт подружніх стосунків вказаних осіб за останні кілька років, оскільки проживає у сусідньому будинку та часто бачив їх на прогулянці, а також у магазинах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стосовно проживання відповідача на спірній житловій площі в період з лютого 2008 року по лютий 2009 року суд має зазначити, що свідки [PERSON] та [PERSON], які є близькою подругою та сусідкою позивачки, у своїх показаннях зазначили, що постійно спілкуються з [PERSON] часто бувають у гостях одна в одної та ніколи не бачили в квартирі позивачки [PERSON], його речей, тим більше, щоб він там проживав чи ночував. До показань свідка [PERSON] суд ставить критично, оскільки той показав, що тільки одного разу був в гостях у [PERSON], коли він його запросив, йдучи з роботи щось відсвяткувати, проте у той день позивачки вдома не виявилося. З тих самих підстав суд ставиться критично і до показань свідка [PERSON], який також приходив двічі ніби на квартиру відповідача, щоб позичити грошей та віддати їх, проте до квартири не заходив та хазяйку квартири не бачив як і обстановку в самій квартирі. Що стосується показань свідка [PERSON] стосовно того, що [PERSON] в її квартирі [ADDRESS] з часу розірвання шлюбу, а це з 2005 року, більше не проживав, суд також має висловитися критично. На сам перед, вони з відповідачем є колишнім подружжям і, як встановлено судом, підтримують стосунки цивільного подружжя, що підтвердили показаннями свідки [PERSON] та [PERSON], і що наводить суд на думку про пряму чи непряму зацікавленість [PERSON] у вирішенні спору на користь цивільного чоловіка. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Той факт, що позивачка змінила вхідні двері до квартири висновків суду не спростовують про не проживання відповідача без поважної причини, оскільки двері мінялися не з ціллю не допускати до житла відповідача, а внаслідок того, що в квартирі робився ремонт, до якого він навіть не доклав рук. Так, у відповідача не було і немає комплекту ключів від спірного житла, проте судом не встановлено протиправності дій з боку позивачки, оскільки судові не наведено доказів того, що відповідач хоча б просив надати йому ключі чи намагався потрапити до квартири, а позивачка його туди не пускала. Так само, немає доказів звернення з відповідними заявами до правоохоронних органів з боку відповідача про перешкоджання потраплянню до квартири. Натомість, суд робить висновки, що відповідач вже давно втратив інтерес до спірної житлової площі, бо повернувся до колишньої дружини та веде спільний побут та господарство з нею, мають спільний бюджет. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.2 ст. 405 ЖК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести свої вимоги та заперечення. На думку суду, позивачка повністю довела, ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Зокрема, про втрату інтересу до житла з боку відповідача та обрання ним для постійного проживання іншого житла житла теперішньої цивільної дружини. Аналогічну думку висловив і Пленум ВСУ у своїй постанові № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»., що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). У даному випадку є декілька фактичних даних це утворення сім`ї та знаходження майна за новою адресою, а також той факт, що відповідач взагалі не проживав на спірній житловій площі. Натомість, відповідач в свою чергу, не навів судові жодного переконливого доказу проживання на спірній житловій площі чи поважності причин такого не проживання. Тому, позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved