Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08 вересня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з відповідачкою договір № 501/24/06/01 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до якого Банк надав їй овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку №2620 9 102551087 відкритого у відділенні Приморське ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 2 100, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування непростроченим овердрафтом в розмірі 26, 00 %, простроченим – 30, 00 % річних. Також позивач вказує, що 27 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 27/01/12, відповідно до якого останній прийняв права за договором овердрафту № 501/24/06/01 від 08 вересня 2008 року. Тому саме позивач має право вимоги виконання зобов’язання за даним договором. Станом на 20 серпня 2013 року [PERSON] не виконувала належним чином зобов’язання за договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1 265, 43 грн., яка складається з: 860, 73 грн. – заборгованості за кредитом; 404, 70 грн. – заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Представник позивача у судове засідання не з’явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з’явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем її реєстрації, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тобто, враховуючи неявку відповідачки за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] договір № 501/24/06/01 про кредитування поточного рахунку (овердрафт). Відповідно до договору овердрафт – це банківська послуга з надання фінансового кредитування, при якому позичальник має поновлювальне право отримати кредит шляхом оплати платіжних вимог страховика і відповідних комісій банку за таку оплату, а також сплати непрострочених відсотків за користування кредитом в разі недостатності залишку коштів на поточному рахунку позичальника, відкритому в Банку. Відповідно до п. 1.1 договору, Банк надав відповідачці овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку №2620 9 102551087 відкритого у відділенні Приморське ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 2 100, 00 грн. Позивач виконав умови договору належним чином, надавши [PERSON] кредит у сумі 2 100, 00 грн., а вона, в свою чергу, зобов’язалась належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов’язання, як це зазначено в договорі. Згідно п. п. 4.1.1, 4.1.2 договору, відповідачка зобов’язалась своєчасно погашати суму овердрафту та сплачувати відсотки за користування непростроченим овердрафтом в розмірі 26, 00 %, простроченим – 30, 00 % річних. Також судом встановлено, що 27 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 27/01/12, відповідно до якого останній прийняв права за договором овердрафту № 501/24/06/01 від 08 вересня 2008 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, в тому числі, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а за ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачки за договором № 501/24/06/01 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 08 вересня 2008 року. [PERSON] свої зобов’язання за договором овердрафту належним чином не виконувала, що призвело до простроченої заборгованості. Тому 06 червня 2013 року позивачем будо направлено на її адресу досудову вимогу № 0936 про виконання боргових зобов’язань за договором овердрафту у повному обсязі. Однак станом на 20 серпня 2013 року [PERSON] не виконала належним чином зобов’язання за договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1 265, 43 грн., яка складається з: 860, 73 грн. – заборгованості за кредитом; 404, 70 грн. – заборгованості по відсоткам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229, 40 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved