Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 03 жовтня 1998року він уклав шлюб з відповідачкою. [INFO] у них народилася дочка [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON]. В липні 2001року відповідачка поїхала в м.Вознесенськ, Московської області і їхнє спільне життя, як подружжя, припинилося. 18 червня 2002року він був арештований і по 22 липня 2011року відбував покарання за вчинення злочину в колонії у Мурманській області. З моменту його арешту і до теперішнього часу з відповідачкою він не зустрічався. За ініціативою відповідачки та без його згоди Воскресенським управлінням ЗАЦС було здійснено запис № 780 про народження [INFO] [PERSON], батьком якого він був записаний, а матір"ю записана відповідачка. За позовом відповідачки 03 лютого 2006року Дружківським судом шлюб між ними було розірвано. 06 листопада 2008року Дружківським судом було прийнято заочне рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання трьох дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 30 жовтня 2012року , за його заявою, було скасовано заочне рішення від 06 листопада 2008року . До отримання рішення суду від 05.11.2008року йому не було відомо про факт реєстрації народження [PERSON], тому він не мав можливості оспорити батьківство. Просить виключити з книги записів про народження Воскресенського управлінння ЗАЦС Головного Управліня ЗАЦС Московської області запис № 780 від 11.10.2006року , що він є батьком [PERSON], який народився [INFO] в м.Воскресенську Московської області; стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Просять позов задовольнити, оскільки позивач не є батьком дитини, що підтверджується відповідною експертизою, і згоди на реєстрацію себе як батька [PERSON] не надавав. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді оплати судового збору, витрат на проведення експертизи, та витрат на правову допомогу. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали. Вважають, що позивач надав свою згоду на запис його батьком [PERSON]. Протягом тривалого часу не оспорював своє батьківство. Наявність у нього на утриманні дітей стало підставою для його дострокового звільнення з місць позбавлення волі. Просять в позові відмовити. Суд дослідивши докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров"я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що з жовтня 1998року по лютий 2006року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, що визнається сторонами і підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 57) . Судом встановлено, що в період шлюбу в них народилися: дочка [PERSON], [INFO] народження, син [PERSON], [INFO]. Також в період зареєстрованого шлюбу відповідачка народила [INFO] сина [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження дитини зазначений позивач по справі (а.с.4). Таким чином, діти сторін у цій справі, відповідно до вимог частини 2 статті 122 Сімейного кодексу України, походять від останніх. У відповідності з ч.ч 1,5,6 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини 1 статті 123 цього Кодексу. Судом встановлено, що в період з 18 червня 2002року по 22 липня 2011року позивач відбував покарання за вироком Подольського міського суду Московської області від 13.11.2002року в м. Олегорськ Російська федерація (а.с.9). Як вбачається з висновку експерта № 1661 від 05.08.2013р. батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON], виключено(а.с.44-47). Відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оскільки судом встановлено і це підтверджено висновком експерта, що позивач не є батьком [PERSON], [INFO], його позовні вимоги підлягають задоволенню, слід виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON], з актового запису про його народження № 780 від 11.10.2006р. Суд не погоджується з доводами відповідачки , що позивач надав свою згоду на реєстрацію його батьком дитини [PERSON], оскільки такий факт в судовому засіданні не доведено. На момент народження дитини, в серпні 2005року, і його реєстрації у Воскресенському управлінні ЗАЦС Московської області в жовтні 2006року, позивач перебував в місцях позбавлення волі. Позивач стверджує, що ні про народження дитини, ні про його реєстрацію йому взагалі не було відомо. Ці обставини відповідачем не спростовані. Представник відповідача посилається, що батькам позивача було відомо про реєстрацію позивача, як батька дитини [PERSON], ще в 2008році під час розгляду справи судом за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в тому числі і на сина [PERSON]. Але суд, вважає, що такі пояснення не підтверджують, що позивачу було відомо в 2005році про народження дитини, і про його реєстрацію, як батька дитини, в 2006році. Також суд не погоджується з доводами представника позивача, що тривалий час не звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства, підтверджує згоду позивача на реєстрацію його як батька дитини, оскільки оспорювати батьківство не може особа, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є батьком. Позивач в момент реєстрації дитини взагалі був відсутній, і не знав про народження дитини. Відповідачка в судовому засіданні пояснювала, що на той час вона мала стосунки з двома чоловіками, в тому числі і з позивачем під час його відвідування в містах позбавлення волі. Вона вважала, що батьком [PERSON] є позивач. В телефоному режимі вона повідомляла відповідачу про народження дитини і він надав свою згоду в телефоному режимі на його реєстрацію як батька дитини, але сама відповідачка не повідомляла позивачу про те що батьком дитини може бути інша особа, то звідки мав знати позивач про те що він не є батьком дитини в момент його реєстрації, як батька дитини в органах ЗАЦС, відповідачкою не доведено. Також в судовому засіданні не доведено, що позивач був звільнений достроково від відбування покарання з тих підстав, що є батьком трьох дітей. Посилання представника відповідача, що суди не винні приймати до розгляду справи позови про оспорювання батьківства, у разі наявності рішення суду про стягненя аліментів, не грунтується на законі, скільки ст. 140 СК України встановлено, що стягнення з особи , яка записана батьком, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї, як батька дитини з актового запису про її народження. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 114,70грн, витрат на правову допомогу в сумі1000грн (а.с. 7), витрат на проведення судової експертизи в сумі 4527грн (а.с.48-50), що в загальній сумі складає 5641,70грн . При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 229,40грн (а.с.1), що є в більшому розмірі, ніж встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір", згідно якої судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яким є позов про оспорювання батьківства, сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 114,70грн, тому сплачена сума судового збору в розмірі 114,70 грн є зайво сплаченою і ухвалою суду повертається позивачу. На підставі ст.ст. 10,11,60,61, 84, 88, 209,212-215, 223 ЦПК України,

Outcome: approved