Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,119 га, що розташована по вул. Ювілейна, 63, в с. Дачне Біляївського району Одеської області, що залишилась після смерті її матері [PERSON], померлої 06.09.2010 року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 06.09.2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина: ? частина вказаної земельної ділянки. На спадщину вона є спадкоємицею за законом першої черги. Інші спадкоємці відсутні. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину земельної ділянки вона звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що державна реєстрація переходу права власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, здійснена 20.07.2012 року, тобто після смерті спадкодавця. Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.75). Від відповідача – Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області – до суду надійшов лист №821/02-25 від 24.09.2013 року, яким сільська рада позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі та просила суд справу розглянути без участі свого представника (а.с.74). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено у судовому засіданні, 06.09.2010 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №237479, видане 06.09.2010 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей №95, а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із ? частини земельної ділянки площею 0,119 га, що розташована в селі Дачне Біляївського району Одеської області, вулиця Ювілейна, 63. Вказана частина земельної ділянки належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.11.2008 року Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-6771 (а.с.16), яку вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON], якому вказана земельна ділянка в цілому належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №856690, виданого 29.11.2005 року (а.с.18-19). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька – позивачка по справі – [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується наступним. 31.08.1976 року народилась [PERSON], матір'ю якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №292283, виданим Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, запис в книзі реєстрації актів про народження №120 (а.с.11). 05.03.1995 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №267087, виданим Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №8 (а.с.13), внаслідок чого їй було присвоєно прізвище "Солоненко". Однак, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 11.06.1999 року, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖД №266835 (а.с.13). Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище "Солоненко". 28.08.2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №102047, виданим Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, відповідний актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів №37 (а.с.12). Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище "Лавренова". Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] – донька [PERSON], мати [PERSON], чоловік [PERSON] – відмовились від прийняття спадщина на користь [PERSON] (а.с.36, 35, 34, відповідно). 04.03.2013 року позивачка звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину земельної ділянки, але нотаріальна контора її повідомила, що їй не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки площею 0,119 гектарів, що розташована в селі Дачне, Біляївського району Одеської області, вулиця Ювілейна, 63, що належала [PERSON], померлій 06.09.2010 року, в зв’язку з тим, що державна реєстрація переходу права власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №856690, здійснена 20.07.2012 року, тобто після смерті спадкодавця. Відповідно до ст.1270 ЦК України спадкоємці протягом шестимісячного строку мають право звернутись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом. Відповідно до ст.328 ЦК України особа може набувати право власності на всіх підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved