Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що починаючи з 03.11.1997 року відповідач проживає окремо та покладених на нього, як на батька законом обов'язків не виконує. Матеріальної, посильної трудової, або будь якої іншої участі у вихованні сина не приймає. Син з батьком практично не знайом, оскільки останні 14 років [PERSON] не бачився з сином, не цікавився його життям. Таким чином, з метою забезпечення прав дитини [PERSON] вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник 3-ої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином причина неявки суду не відома. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 26.05.1999 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26.05.1999 року, актовий запис № 197, Прізвище [PERSON] після розлучення змінила на «[PERSON]».( а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 04.11.1997 року виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON], а [PERSON] - матір'ю (а. с. 7). 26 січня 2004 року видано дублікат виконавчого листа на виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова що до стягнення з [PERSON] но користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON]. (а.с. 8) Довідкою виданою комітетом району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова від 25.06.2013 року, підтверджується що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з сином [PERSON], та матір'ю [PERSON]. ( а.с. 9). Як вбачається з листа Червонозаводського ВДВС Харківського міського УЮ від 18.04.2011 року, до РВ ХМУ УМВС України Червонозаводського району направлено подання державного виконавця про вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за ст. 164 КК України.(а.с. 20) Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за [PERSON] станом на 01.11.2012 року склала 34346,50 грн. (а.с. 21) У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з сином не бачиться, участі у його вихованні не приймає. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. У відповідності до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved