Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

19 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона з 1990 року по 1996 рік жила у цивільному шлюбі. Від спільного цивільного шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO], яка на даний момент навчається на 2 курсі ДПТНЗ «ДЦППРКТС» 2-го рівня акредитації, за професією квітникар, декоратор вітрин. Дочка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов'язаний це робити. Вона не в змозі самостійно утримувати їх дочку. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000-1500 грн. щомісячно починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нею 23 річного віку, що вона буде продовжувати навчання. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. 00 коп. не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в частині 800 грн. 00 коп., не заперечував проти задоволення позовних вимог саме в цій частині. Враховуючи те, що сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, але надали письмові заяви, відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у цивільному шлюбі від якого у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про встановлення батьківства Серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська, про що 13 грудня 1995 року складено відповідний запис за № 533 (а.с.4). Дочка залишилася проживати разом з матір'ю і на даний час знаходиться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивачки. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Довідки від 07.11.2013 року № 979 (а.с. 7) [PERSON] є студенткою ДПТНЗ «ДЦППРКТС» 2-го рівня акредитації, за професією квітникар, декоратор вітрин згідно до наказу №4-«З-УДЗ» від 26.08.2011 року. Судом встановлено, що дочка відповідачки повнолітня, не має свого доходу (від стипендії), знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час має скрутне матеріальне становище, тому суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, можливість утримання позивачкою дочки, обов'язок надавати допомогу відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) аліменти у розмірі 800 грн. 00 коп. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання його повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 19 листопада 2013 року і до закінчення навчання дитини, але не більш як до досягнення дитиною 23 років, допустивши по справі негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір по справі у розмірі 114 грн. 70 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved