Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову вказують, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житло № 22784 від 26.04.1999 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/ 5 частині вказаної квартири. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. 24.12.2004 року помер [PERSON] Відповідно до свідоцтва про правло на спадщину за законом від 31.05.2006 року [PERSON] успадкувала ? частину майна померлого, тобто 1/10 частину вказаної квартири. [PERSON] також стала спадкоємицею ? частини майна померлого. Тобто 1/10 частини квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.05.2006 року. Таким чином квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності в наступному порядку: [PERSON] - 3/10 частини, [PERSON] 3/10 частини, [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина квартири. Вказують. що вони з відповідачами не можуть знайти спільної мови щодо спільного користування квартирою та оплати комунальних послуг. Для розподілу рахунків по оплаті комунальних платежів необхідно встановити порядок користування квартирою № 94 по вул. Шевченка, 390 в м. Черкаси. Також вказують, що квартира [ADDRESS] складається із трьох жилих кімнат, загальною площею 59,7 кв.м., жилою площею 35,4 кв.м. Вважають, що потрібно встановити порядок користування квартирою наступним чином: кімнату № 2, площею 12,0 кв.м. та кімнату № 5, площею 7,0 кв.м. виділити [PERSON] та [PERSON], кімнату № 6, площею 16,4 кв.м. виділити відповідачам; кухню № 7, площею 7,2 кв.м., ванну кімнату № 4, площею 2,7 кв.м., туалет № 3, площею 1,2 кв.м., коридор № 1, площею 9,9 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Також вказують, що у [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом із матірю, а тому позивачам необхідно виділити дві кімнати, а відповідачам одну із лоджією. А тому, просить встановити порядок користування квартирою № 94 по вул. Шевченка, 390 в м. Черкаси, виділивши в користування [PERSON] та [PERSON] кімнату № 2, площею12,0 кв.м., та кімнату № 5, площею 7,0 кв.м.; виділити в користування [PERSON] та [PERSON] кімнату № 6, площею 16,4 кв.м.; кухню № 7, площею 7,2 кв.м., ванну кімнату № 4, площею 2,7 кв.м., туалет № 3, площею 1,2 кв.м., коридор № 1, площею 9,9 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], за довіреністю [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON], за довіреністю [PERSON], позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] [PERSON], [PERSON], позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 26.04.1999 року та свідоцтва про право на спадщину від 31.05.2006 року позивачка [PERSON] являється власником 3/10 частин квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] являється власником 1/5 частини квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 26.04.1999 року. Відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.04.1999 року та свідоцтва про право на спадщину від 31.05.2006 року являється власником 3/10 частин квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.04.1999 року являється власником 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на квартиру - квартира [ADDRESS] складається із трьох ізольованих кімнат № 7, площею 7,2 кв.м., № 6, площею 16,4 кв.м., № 2, площею 12,0 кв.м., кухні, площею 7,2 кв.м., ванної кімнати, площею 2,7 кв.м., туалету, площею 1,2 кв.м., коридору, площею 9,9 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,0 кв.м., балкону, площею 3,0 кв.м.. лоджії, площею, 2, 8 кв.м. Загальна площа квартири становить 59,7 кв.м., житлова площа квартири становить 35,4 кв.м. Частка позивачки [PERSON] в квартирі (1/5 частина) становить - 7,08 кв.м. житлової площі, частка позивачки [PERSON] в квартирі (3/10 частин) становить - 10,62 кв.м. житлової площі. Частка відповідачки [PERSON] в квартирі (3/10 частин) становить - 10,62 кв.м. житлової площі, а частка відповідача [PERSON] в квартирі (1/5 частина) становить 7,08 кв.м. житлової площі. Таким чином позивачам [PERSON], [PERSON] та відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по ? частині квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ч. 1 ЦК України). Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що житлова площа спірної квартири складає 35,4 кв.м. Фактично квартира належить сторонам в рівних частках 50% на 50%, а тому, як позивачам так і відповідачам повинно бути виділено в користування житлової площі по 17,7 кв.м. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При винесенні рішення, суд враховує, що у випадку виділення позивачам [PERSON] та [PERSON] в користування житлових кімнат № 2, площею 12,0 кв.м., № 5, площею 7,0 кв.м., а відповідачам [PERSON] та [PERSON] житлової кімнати № 6, площею 16,4 кв.м., порушиться право власності відповідачів, оскільки їм в користування буде виділено менше площі, ніж та яка належить їм на праві власності. Крім того, представники відповідачів заперечували проти запропонованого порядку, посилаючись на те, що вказаний порядок користування квартирою обмежить право власності відповідачів на належну їм частину вказаної квартири та порушить право щодо визначення розміру приміщення, що виділяються, враховуючи положення ст.ст. 47, 48, 104 ЖК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3 ст. 10 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Крім того, як визначено статтею 60 ЦПК України, - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відому в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Разом з тим, суд зазначає, що доводи представника відповідача [PERSON] [PERSON] щодо застосування вимог ч. 2 ст. 50 ЖК України не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки вони не можуть бути застосовані до даних правовідносин так як дані норми регулюють порядок надання жилих приміщень у будинках державного і громадського фонду, а в цій справі спір виник між власниками житла щодо порядку користування ним. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed