Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

29 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано та 01 липня 2013 року дане рішення набрало законної сили. Від шлюбу з відповідачем сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 26 грудня 2013 року надав суду заперечення проти позову, в яких посилається на те, що в добровільному порядку він надавав матеріальну допомогу дитині до грудня 2013р., на підтвердження чого надав копії розписок позивачки про отримання аліментів та банківські квитанції про перерахування грошових коштів. Просить частково задовольнити позовні вимоги, стягуючи з нього щомісячно 500грн. на утримання сина, оскільки на даний час він сплачує банку заборгованість по іпотечному договору, сплачує комунальні платежі за квартиру, а також у нього на утриманні знаходиться майбутня дружина [PERSON] Крім того, відповідач переніс операцію по видаленню жовчного міхура та на сьогоднішній день потребує лікування, в зв'язку з чим несе додаткові матеріальні витрати. З огляду на те, що відповідач надав суду свої заперечення, з яких вбачається, що він частково визнає позовні вимоги, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013року між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано та дане рішення набрало законної сили 01 липня 2013 року /а.с. 6/. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина з 29 листопада 2013 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] на користь матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial