Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним сторонами кредитним договором та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.09.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, умови якого відповідачем порушуються і станом на 05.08.2013 року його заборгованість по кредитному договору складає 41222 грн. 77 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання, а кредитор прийняти виконання зобов'язань. У відповідності зі ст. 530 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у встановлений термін його виконання. У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або неналежне виконання. У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, в тому числі оплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 17.09.2012 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та [PERSON] був укладений договір приєднання № 02-12 відповідно до якого відповідачем був отриманий кредит в розмірі 84769 грн. 60 коп., зі сплатою 22% річних за користування кредитом, з остаточним терміном погашення до 18 вересня 2017 року. Додатковою угодою №1 від 15.03.2013 року до договору приєднання № 02-12 був змінений порядок погашення кредиту. Відповідач не здійснює погашення кредиту та не сплачує нараховані відсотки. Відповідач як позичальник за даним договором взяв на себе зобов'язання повернути кредит та відсотки за користування кредитом. Одночасно з цим відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, та повертати сам кредит. Суд вважає обґрунтованим позов ПАТ "ІМЕКСБАНК", оскільки даний позов відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України . Факт укладення договору приєднання, та отриманням відповідачем кредиту підтверджується самим договором приєднання № 02-12 від 17.09.2012 року, який укладений відповідно до ст. 1055 ЦК України. Факт не виконання відповідачем своїх зобов'язань у повному обсягу, а саме не повернення заборгованості по кредиту в сумі 41222 грн. 77 коп., підтверджується наданим позивачем розрахунком. Тому суд вважає, вимоги позивача доведеними і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача повинно бути стягнуто саме суму заборгованості за кредитним договором 41222 грн. 77 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких загальна заборгованість за кредитом в сумі 28987 грн. 61 коп., заборгованість по відсоткам 53 грн. 14 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 502 грн., 13 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 496 грн., 85 коп., штраф за прострочення сплати нарахованих відсотків 10966 грн., 04 коп., та пеня за прострочення сплати винагороди 217 грн., що є заборгованістю станом на день винесення рішення, оскільки договір до цього часу не розірваний і позивачем правомірно нараховано штрафні санкції та відсотки. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved