Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-26 00:00:00

У березні 2013 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що 30 жовтня 2004 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка разом з малолітньою дитиною зареєстрована у [INFO] з 2004 року. У жовтні 2012 року за письмовою згодою відповідача, позивачка разом з малолітньою дитиною їздила до країни Ізраїль. Після повернення додому на початку грудня 2012 року, замки у спірній квартирі були змінені, її речі перевезені. На підставі викладеного просила суд, усунути їй та її малолітній дитині перешкоди в користуванні № 102 по пр. Миру, 51 в м. Дніпропетровську та зобовязати відповідача передати їй ключі від спірної квартири. Позивачка надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенні з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 228511, виданого ВРАЦС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 694. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 381530, виданого Індустріальним ВДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 282. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу, а позивачка разом з малолітньою дитиною з 2004 року зареєстрована в ній. У жовтні 2012 року позивачка разом з малолітньою дитиною виїздила за межі України, а повернувшись у грудні 2012 року не змогла потрапити до спірної квартири, оскільки замки на дверях були змінені, а її речі вивезені. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, яка йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування даним приміщенням. Статтею 161 ЖК України визначено, що наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі),3 що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сімї, які проживають з наймачем. Відповідач фактично надав згоду на вселення позивачки, про що свідчить штам про реєстрацію у паспорті позивачки. Право на житло гарантоване людині ст. ст. 47,48 Конституції України, а саме ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved