Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-16 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 17 660,77 дол. США. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNLVAE00000017 від 26.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 30 005,77 дол. США зі сплатою за користування ними відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами [PERSON] договору поруки № DNLVAE00000017/1 від 26.04.2007 року та ПАТ Акцент - Банк № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ А-Банк в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засідання проти задоволення позову заперечував, просив у с його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було постановлено рішення про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором на користь Банку. Суд, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до відповідно до кредитного договору № DNLVAE00000017 від 26.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 30 005,77 дол. США зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 22.03.2012р. склала 18 913,90 дол. США, в тому числі: заборгованість за кредитом 12 833,74 дол. США; заборгвоаність по процентам за користування кредитом 3 621,07 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом 798,19 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1 660,90 доларів США. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами [PERSON] договору поруки № DNLVAE00000017/1 від 26.04.2007 року та ПАТ Акцент - Банк № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Однак, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Також, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2010 року позов ПАТ КБ Приватбанк до ТОВ Українське фінансове агентство Верус, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNLVAE00000017 від 26.04.2007 року задоволено частково та з відповідачів стягнено суму заборгованості у розмірі 205\~ 430,58 грн. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому право банку на повернення наданих кредитних коштів може бути реалізоване шляхом виконання вищевказаного рішення суду від 02 лютого 2010 року про стягнення заборгованості. А отже позовні вимоги банку про стягнення всієї заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. Банком вже був обраний шлях захисту своїх прав на підставі рішення суду, тому позовні вимоги банку про стягнення всієї заборгованості за кредитним договором є передчасними. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed