Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

28 листопада 2013 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] «про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності». В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 21755 від 14.12.1993 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності йому, [PERSON] - його батьку, [PERSON] - його матері та [PERSON] - його сестрі. [INFO] року [PERSON] померла. [INFO] року помер [PERSON] Після смерті батьків залишилось спадкове майно, що складається з їх часток вищезазначеної квартири. Позивач та його сестра - відповідач по справі є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті батьків. Позивач своєчасно, як вказано у позові звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини у вигляді частки вищевказаної квартири, де йому стало відомо, що відчуження майна не можливе через те, що у правовстановлюючому документі не визначені ідеальні долі спільної сумісної власності, про що було надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2013 року. Просив суд визначити ідеальні частки власників в спірній квартирі в розмірі по 1/4 частки за кожним з співвласників. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, пояснивши при цьому, що при приватизації квартири співвласники виходили з того, що у кожного з них рівні права на спірну квартиру. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, також пояснивши, що при приватизації квартири, усі співвласники виходили з рівності часток кожного них. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно свідоцтва про право власності № 21755 від 14.12.1993 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири [ADDRESS], але їх долі у свідоцтві про право власності визначені не були. (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON] є: мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON] є: мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що при зверненні [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири після смерті батьків до Третьої Донецької державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі є чотири співвласників без визначення часток кожного (а.с.9). Аналізуючи викладені факти, ту обставину, що при приватизації квартири співвласники виходили з того, що у кожного з них рівні права на неї, суд приходить до висновку про визначення ідеальних часток в загальній сумісній власності в розмірі по 1/4 частини квартири на кожного співвласника. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved