Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та встановлення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Позивач посилається на те, що відповідачі чинять перешкоди у володінні та користуванні частиною квартири, що проявляється у фактичному зайнятті ними всієї житлової площі, хованням його особистих речей, заміні замку на вхідних дверях тощо та їх дії спрямовані на те, щоб позбавити позивача права власності на житло. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визначити, що [PERSON] , [PERSON]І , [PERSON] належить по 1/3 частині за кожним квартири [ADDRESS], встановити порядок користування спільною квартирою: кімнату площею 9,8 кв.м. надати у користування [PERSON] , кімнату площею 17,5 кв.м. надати у користування [PERSON] ,[PERSON], кухню площею 5,7 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральню (санувзел) площею 1,1кв.м., коридор площею 6,9 кв.м., та балкон площею 2,5 кв.м. надати у спільне користування позивача та відповідачів. Відповідачка проти позову заперечувала та звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про визнання права власності на частку квартири в рахунок погашення боргу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 20.07.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошову компенсацію у розмірі 63305 гривен та [PERSON] було передано у особисту власність автомобіль Мітсубіші-Аутлендер,2008 року випуску , держаний номер АХ 3005ВХ. Рішення суду відповідачем [PERSON] виконано не було, позивачка сплачує комунальні послуги за квартиру , являється інвалідом 1 групи та потребує постійного лікування , у звязку з чим позивачка звернулась до суду з зустрічним позовом та просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належить на праві вільності відповідачу [PERSON] в рахунок погашення боргу. Відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився , просив слухати справу у його відсутність , проти позову [PERSON] заперечував, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі , що підтверджується письмовою заявою в матеріалах справи. Суд, вислухав представника відповідача [PERSON] , вивчив матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягає частковому задоволенню з наступних підставах. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про право власності виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 09.03.1998 року , реєстраційний № 5А-98-119140 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. Відповідно до ч. 1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частка позивача [PERSON] , відповідачів [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] є рівними та складають по 1/3 частині у кожного. Таким чином, судом встановлено ,що вимоги позивача про визначення розміру часток у спільній сумісній власності не порушують прав співвласників спірного житла , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вимоги позивача [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 № 20, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У чинність ст.64 ЖК України всі проживаючі мають рівне право на дану житлову площу Судом встановлено , що житлова площа спірної квартири становить 27,3 кв.м. і складається з двох кімнат 9,8 кв.м. та 17,5 кв.м. , кухні площею 5,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., вбиральня (санвузел) площею 1,1 кв.м., коридору площею 6,9 кв.м., та балкону площею 2,5 кв.м. Самостійне право на житлову площу має 3 чоловіка, на кожний з яких доводиться житлова площа розміром 9,1 кв.м. , а розмір кухні становить 5,7 кв.м., що не дозволяє двом родинам нею користуватися. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку квартири в рахунок погашення боргу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні ,так як не обґрунтовані належними і допустимими доказами , всупереч ст. 60 ЦПК України, у звязку з чим не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 328,366. 368 ч.2,3, 370 ЦК України,

Outcome: partial