Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 26510 гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та [PERSON] було досягнута попередня усна домовленість про укладення в майбутньому договору будівельного підряду щодо виконання ремонтних робіт в орендованому нею нежитловому приміщенні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З метою підтвердження своїх майбутніх зобов'язань, вона передала відповідачу грошові кошти, в сумі 26 510 гривень 00 копійок, для купівлі будівельних матеріалів, що мали бути використані під час проведення будівельних робіт за адресою: [ADDRESS], що підтверджується власноруч складеною та підписаною розпискою відповідача від 07 грудня 2012 року. В подальшому, а також станом на день подання позовної заяви відповідач не вчинив жодних дій, направлених на укладення договору будівельного підряду та/або передання у власність позивача будівельних матеріалів чи безпосереднього виконання ремонтних робіт на об'єкті. Таким чином, станом на день подання позовної заяви відповідач утримує належні їй грошові кошти в сумі 26510 гривень 00 копійок, безпідставно, оскільки між нею та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини. 19 березня 2013 року вона надіслала на адресу відповідача відповідний лист-вимогу рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» та описом вкладення від 19 березня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача та відповідача, за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 26510 гривень 00 копійок для оплати по [ADDRESS], що підтверджується розпискою [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 19 березня 2013 року позивачем відповідачу було направлено лист-вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 26510 гривень 00 копійок. Разом з тим, дана вимога була залишена відповідачем поза увагою. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем заперечень на позовну заяву подано не було, доказів, щодо спростування вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики, суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 26510 гривень 00 копійок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved