Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

Позивач, ПАТ «Родовід Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 151829 грн. 24 коп.. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 10.08.2006 р. ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є він, уклав із [PERSON] кредитний договір №15.3/АА-029.06.2, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого позичальнику відкрив відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 37697 дол. США, на строк до 10.08.2011 р. включно, під 13% річних, з цільовим призначенням - на придбання автомобіля та сплату страхових платежів. 10.08.2006 р. в забезпечення виконання кредитних зобов'язань банк уклав з позичальником договір застави транспортного засобу № 15.3/АА-029.06.2, посвідчений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу за реєстраційним № 657, відповідно до п. 1.1. якого прийняв у заставу: 1) автомобіль марки Mitsubishi, модель Colt 1.3, 2006 р. випуску, сірого кольору, кузов [NUMBER], тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER]; 2) автомобіль марки Mitsubishi, модель Colt 1.3, 2006 р. випуску, червоного кольору, кузов [NUMBER], тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до десятого числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 630 дол. США та нарахованими процентами за користування кредитом, а також повернути одержаний кредит за умовами договору не пізніше 10.08.2009 р.. У порушення умов договору відповідач не виконує зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів у період з 12.09.2006 р. по 14.12.2012 р. з обов'язковими платежами по тілу кредитів та з 13.11.2006 р. по 14.12.2012 р. за нарахованими процентами за користування кредитами, що підтверджується відповідними виписками з балансових рахунків №№2207, 2209 (прострочена заборгованість за кредитом і процентами). Відповідно до п. 3.9. кредитного договору позичальник зобов'язаний у разі порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплатити банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої в п.1.5. договору, від суми простроченого платежу. Станом на 14.12.2012 р. загальна заборгованість за кредитним договором складає 11354 дол. 45 центів США та 61365 грн. 72 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 10715 дол. 93 центів США; прострочена заборгованість за процентами - суму 638 дол. 52 центів США; нарахована пеня в сумі 55017 грн. 54 коп.; три проценти річних від простроченої кредитної заборгованості в сумі 6348 грн. 18 коп. Позивач просив позов задовольнити, і стягнути на його користь з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1518 грн. 29 коп.. Відповідач, [PERSON], позовні вимоги визнав частково, у письмових поясненнях зазначив, що є єдиним утриманцем родини, має трьох синів, дружина перебуває в відпустці по догляду за молодшим сином. На утриманні знаходяться мати та вітчим, які за пенсійним віком та станом здоров'я (у вітчима II група інвалідності) потребують догляду та допомоги. Протягом 2011 - 2012 р.р. середній син, [PERSON], тяжко хворів, перебував на стаціонарному лікуванні в «Охмадиті», витрати на лікування та перебування в лікарнях в рази перевищують розмір заборгованості перед банком, перебіг його хвороби співпав з народженням молодшого сина, все це дуже вплинуло на його можливість працювати і виконувати цивільно - правові зобов»язань за кредитними договорами. Наведені обставини просив урахувати при ухваленні рішення, а також у частині стягнення неустойки ( штрафу, пені ) застосувати спеціальний строк позовної давності в один рік, і відмовити у стягненні додаткових трьох процентів річних від суми, оскільки договором встановлена процентна ставка за користування кредитом, збільшення якої вважає незаконним. У судовому засіданні представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених у заяві підстав, просить задовольнити, подав заяву про завершення розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача на підставі договору про надання правової допомоги - адвокат, [PERSON], позовні вимоги визнав частково, просив відмовити у стягненні трьох процентів річних, щодо пені застосувати спеціальну позовну давність, після перерви у судове засідання повторно не з»явився. Суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних даних і доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 10.08.2006 р. ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, ПАТ «Родовід Банк», уклав з [PERSON] кредитний договір №15.3/АА-029.06.2, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 37697 дол. США, на строк до 10.08.2011 р. включно, під 13% річних, із цільовим призначенням - на придбання автомобіля та сплату страхових платежів ( а. с. 5-10). 10.08.2006 р. з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань сторони уклали договір застави транспортного засобу № 15.3/АА-029.06.2, посвідчений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу за реєстраційним № 657, відповідно до п. 1.1. якого відповідач передав у заставу банку: 1) автомобіль марки Mitsubishi, модель Colt 1.3, 2006 р. випуску, сірого кольору, кузов [NUMBER], тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER]; 2) автомобіль марки Mitsubishi, модель Colt 1.3, 2006 р. випуску, червоного кольору, кузов [NUMBER], тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер [NUMBER] ( а. с. 11). Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до десятого числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 630 дол. США та нарахованим процентами за користування кредитами, а також повернути одержані кредити за умовами договору не пізніше 10.08.2009 р.. У зв»язку зі збігом тяжких сімейних обставин відповідач порушив умови кредитного договору, невчасно і не в повному обсязі сплачував щомісячні платежі у рахунок погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується відповідними виписками з балансових рахунків [NUMBER] (прострочена заборгованість за кредитом і процентами). Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний у разі порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, сплатити банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої в п.1.5. договору, від суми простроченого платежу. Станом на 14.12.2012 р. загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором складає суму 11354 дол. 45 центів США, за офіційним курсом НБУ еквівалентну сумі 90756 грн. 12 коп., та 61365 грн. 72 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом за період з 12.09.2006 р. по 14.12.2012 р. - суму 10715 дол. 93 центів США, еквівалентну сумі 85652 грн. 43 коп.; прострочена заборгованість за процентами за період з 13.11.2006 р. по 14.12.2012 р. - суму 638 дол. 52 центів США, еквівалентну сумі 5103 грн. 69 коп.; за весь період порушення зобов»язань щодо сплати кредиту та процентів нарахована пеня в сумі 55017 грн. 54 коп.; три проценти річних від простроченої кредитної заборгованості в сумі 6348 грн. 18 коп. (а. с. 34-36) Положення ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України передбачають позовну давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) … . У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач заявив про застосування спеціальної позовної давності в один рік у частині стягнення неустойки (штрафу, пені) за прострочення сплати кредиту та процентів, і просив відмовити у стягненні додаткових трьох процентів річних від суми, оскільки договором встановлена процентна ставка за користування кредитом, збільшення якої вважає незаконним. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача 21.01.2013 р., тому суд вважає необхідним до позовних вимог у частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту за період з 12.09.2006 р. до 20.01.2012 р. та за прострочення сплати процентів за період з 13.11.2006 р. до 20.01.2012 р. застосувати спеціальну позовну давність та в цій частині відмовити у задоволенні. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз»яснив, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Представник відповідача подав заяву про зменшення розміру неустойки ( пені) в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України, урахувавши тяжке матеріальне становище відповідача, який виховує трьох чинів, дружина перебуває у відпусті по догляду за найменшим сином. Суд ураховує обґрунтовані доводи відповідача щодо тяжкого матеріального становища великої родини, у якій він є єдиним годувальником, має похилого віку батьків, які потребують допомоги, вимушений нести великі витрати, пов»язані з лікуванням середнього сина, дружина перебуває у відпусті по догляду за найменшим сином, що вплинуло на його платоспроможність за кредитним договором, вважає необхідним віднести ці обставини до істотних, і зменшити загальний розмір пені, нарахованої у межах строку давності за період з 21.01.2012 р. по 14.12.2012 р. за прострочення сплати кредиту в сумі 2504 дол. 48 центів США, еквівалентній сумі 20018 грн. 31 коп. та процентів у сумі 149 дол. 23 центи США, еквівалентній сумі 1192 грн. 80 коп., всього у сумі 2653 дол. 71 цент США, еквівалентній сумі 21211 грн. 10 коп., на 50 відсотків, тобто, до суми 1326 дол. 86 центів США, еквівалентної сумі 10605 грн. 55 коп.. Що стосується трьох процентів річних, нарахованих згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 6348 грн. 18 коп., суд не вбачає підстав для відмови у цій частині у задоволенні позову. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню частково, у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у сумі 10715 дол. 93 центів США, еквівалентній сумі 85652 грн. 43 коп., за процентами у сумі 638 дол. 52 центів США, еквівалентній сумі 5103 грн. 69 коп., нарахованої пені у сумі 10605 грн. 55 коп. та трьох процентів річних за прострочення грошових зобов»язань в сумі 6348 грн. 18 коп., у стягненні решти пені відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1077 грн. 10 коп. пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 256, 257, 258, 257, 525, 526, 527, 530, 612, 625, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial