Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ у Львівській області, треті особи: [PERSON], [PERSON] про звільнення заставного майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що правові підстави для арешту та звернення стягнення на майно [PERSON] що знаходиться в заставі банку з метою виконання звернення стягнення на предмет застави, оскільки [PERSON] не виконує належним чином укладений із банком кредитний договір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічним, викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.10.2012 року, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2003/10, виданого 29.09.2011 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1820,00 грн. - постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику - [PERSON]/а.с.10/. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.02.2013 року, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2003/10, виданого 29.09.2011 року Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1820,00 грн. - постановлено оголосити в розшук майно боржника, а саме: автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO WAGON, номер кузова [NUMBER], д.р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору /а.с.11/. 04.07.2008 року між [PERSON] та банком для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором був укладений договір застави автомобіля марки MITSUBISHI, модель PAJERO WAGON, номер кузова [NUMBER], д.р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору./а.с.5-7/. Відповідно до акту прийому - передачі майна на зберігання від 05.07.2013 року [PERSON] передав на відповідальне зберігання начальнику ВРПА відділення ПАТ «ПУМБ» - автомобіля марки MITSUBISHI, модель PAJERO WAGON, номер кузова [NUMBER], д.р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору/а.с.12/. Відповідно до довідки про місце зберігання транспортного засобу від 12.08.2013 року - автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO WAGON, номер кузова [NUMBER], д.р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, який належить [PERSON], перебуває на відповідальному зберіганні ПАТ «ПУМБ», відповідно до умов договору застави транспортного засобу №6570314 від 04.074.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.16 закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Частиною 1 ст.589 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Частиною 1 ст.590 ЦК України, передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з положень ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ч.2 ст.14 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів» обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст.44 закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Виходячи з положень ст.54 закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Отже, відповідно до п.2.4 договору застави транспортного засобу №5049281 від 11.10.2006 року - наступна застава предмету застави може бути здійснена за попередньою згодою банку. ПАТ «ПУМБ» не надав письмової згоди на передачу транспортного засобу в наступну заставу. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому сума позовних вимог підлягає до стягнення, оскільки стверджена представленими суду письмовими доказами.

Outcome: approved