Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ ЄВРАЗ [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову позивач вказав, що він працював у відповідача на різних посадах тривалий час, остання посада - підземний прохідник. Загальний стаж: роботи складає 22 роки, за цією професією - 2 роки 11 місяців, у цеху -2 роки 11 місяців. Він працював з лютого 1989 року по вересень 1991 року; з травня 1995 року по січень 1996 року - підземним прохідним в шахтобудівельному управлінні № 2 тресту Кривбасшахтопроходка, з 02.1996 року по березень 2010 року підземним прохідником шахти Ювілейна шахтобудівельного управління РУ Суха Балка, ВАТ Суха Балка, з 02.04.2010 року по 29.05.2013 року підземним прохідником 5-го розряду дільниці № 28. Працюючи підземним прохідником він виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів внаслідок технологічного обмеження робочого простору перешкоджаючого їх застосування. Відповідно до Наказу № 100к від 29.05.2013 року його звільнено з роботи за станом здоров'я, що перешкоджає роботі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці. Рішенням Українського науково-дослідного інституту промислової медицини в нього було виявлено та встановлено професійне захворювання: Радикулопатія з вираженими статико-динамічними порушеннями на фоні нестабільного сегменту, антелістезу, стійким больовим і м'язово-тонічним синдромами, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.), осте артрозу в поєднанні з пері артрозом ліктьових суглобів з комбінованими контрактурами першого-другого ступеня; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.). ЛН першого ст. По факту професійного захворювання було проведено розслідування хронічного професійного захворювання, про що складено акт № 2 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (по формі П-4) від 04 квітня 2013 року. Висновком МСЕК від 27 травня 2013 року йому встановлена втрата професійної працездатності в розмірі всього 50%, з яких : 40% по радикулопатії; 10%поХОЗЛ. Втрата професійної працездатності йому встановлена з 29 квітня 2013 року до 01 травня 2014 року. Крім того, його визнано інвалідом 3 групи. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує медичної реабілітації, медикаментозного лікування, санітарно-курортного лікування, ВМП. Актом № 2 від 27 травня 2013 року (пунктом 17) встановлено, що професійне захворювання виникло в результаті роботи в умовах важкої фізичної праці та запиленості повітря робочої зони, що перевищували ГДК: умови праці за важкістю відносяться до Ш-го класу 3-го ступеню шкідливості, за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню шкідливості. П. 19 Акту встановлено, що керівництвом відповідача за період його роботи не були забезпечені безпечні умови праці та порушено вимоги ст. 13 Закону України Про охорону праці, ст. 153 Кодексу законів про працю України, щодо утворення на робочих місцях умов праці відповідно вимогам нормативних актів. Моральна шкода у зв'язку із втратою ним здоров'я йому не відшкодовувалась. З вини відповідача, який порушив норми безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, він втратив здоров'я та у зв'язку із цим йому спричинено значну моральну шкоду. Працюючи у відповідача тривалий час він отримав два основних діагнозів, з якими йому жити все життя, отримав страшну задишку при любому, навіть помірному фізичному навантаженні, кашель з виділеннями слизового харкотиння, зачасту сухий, від чого відчуває гострий біль у грудній клітці, отримав постійне відчуття утруднення дихання, нестачу повітря, слабкість та запаморочення, практично постійний головний біль. Крім того, відчуття постійного болю по всьому хребту з паралізацією у кінцівки, що призводить до обмеження при русі та ходьбі. Такий стан не дає йому можливості спокійно жити. Він фактично перестав нормально жити, спати, адже постійно відчуває біль, парестезії та рухові розлади різної локалізації, у різних комбінаціях та процентному співвідношенні. Біль може локалізуватись як у ділянці шиї, так і у проекції горизонтальної порції трапецієподібного м'яза та міжлопаткової ділянки, а також у верхніх кінцівках. Особливістю тут є те, що чутливі розлади та больові відчуття, пов'язані з компресією спинномозкового нерва, він відчуває практично завжди. Всі ці обставини звісно що пригнічують та принижують його, як чоловіка та примушують його докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Через біль, стиснувши зуби він намагається щось робити. Такий стан речей зменшує його самооцінку, як чоловіка та спричиняє значні моральні страждання та переживання. У звязку з спричиненням відповідачем моральної шкоди просить стягнути моральну шкоду у сумі 2294000,00 гривень. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, та просила суд у задоволені позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Допитавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, за наступними підставами. [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] працював у відповідача з лютого 1989 року по вересень 1991 року; з травня 1995 року по січень 1996 року - підземним прохідним в шахтобудівельному управлінні № 2 тресту Кривбасшахтопроходка, з 02.1996 року по березень 2010 року підземним прохідником шахти Ювілейна шахтобудівельного управління РУ Суха Балка, ВАТ Суха Балка, з 02.04.2010 року по 29.05.2013 року підземним прохідником 5-го розряду дільниці № 28. Працюючи підземним прохідником [PERSON] виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів внаслідок технологічного обмеження робочого простору перешкоджаючого їх застосування. Відповідно до Наказу № 100к від 29.05.2013 року [PERSON] звільнено з роботи за станом здоров'я, що перешкоджає роботі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці. Рішенням Українського науково-дослідного інституту промислової медицини в позивача було виявлено та встановлено професійне захворювання: Радикулопатія з вираженими статико-динамічними порушеннями на фоні нестабільного сегменту, антелістезу, стійким больовим і м'язово-тонічним синдромами, виражений периферичний нейросудинний синдром, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.), осте артрозу в поєднанні з пері артрозом ліктьових суглобів з комбінованими контрактурами першого-другого ступеня; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.). ЛН першого ст. По факту професійного захворювання було проведено розслідування хронічного професійного захворювання, про що складено акт № 2 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (по формі П-4) від 04 квітня 2013 року. Висновком МСЕК від 27 травня 2013 року позивачеві встановлена втрата професійної працездатності в розмірі всього 50%, з яких : 40% по радикулопатії; 10%поХОЗЛ. Втрата професійної працездатності [PERSON] встановлена з 29 квітня 2013 року до 01 травня 2014 року. Крім того, його визнано інвалідом 3 групи. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує медичної реабілітації, медикаментозного лікування, санітарно-курортного лікування, ВМП. Актом № 2 від 27 травня 2013 року (пунктом 17) встановлено, що професійне захворювання виникло в результаті роботи в умовах важкої фізичної праці та запиленості повітря робочої зони, що перевищували ГДК: умови праці за важкістю відносяться до Ш-го класу 3-го ступеню шкідливості, за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню шкідливості. П. 19 Акту встановлено, що керівництвом відповідача за період його роботи не були забезпечені безпечні умови праці та порушено вимоги ст. 13 Закону України Про охорону праці, ст. 153 Кодексу законів про працю України, щодо утворення на робочих місцях умов праці відповідно вимогам нормативних актів. Моральна шкода у зв'язку із втратою ним здоров'я йому не відшкодовувалась. В зв'язку з отриманими професійними захворюваннями змінилося його життя, погіршилася його якість, що завдає йому моральних страждань. Посилання представника відповідача на те, що позивач при прийомі на роботу був повідомлений про шкідливі умови праці, суд не може прийняти до уваги, оскільки саме підприємство ПАТ ЄВРАЗ [PERSON] у порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію та проведення робіт, не виконало норми та правила охорони праці, які потягли професійне захворювання. Суд вважає, що факт спричинення моральної шкоди позивачу [PERSON] доведено, оскільки після встановлення професійного захворювання, яке потягло втрату працездатності, позивачем понесені моральні страждання, повязані з професійним захворюванням, лікуванням, та неможливістю вести повноцінний спосіб життя. Саме підприємство ПАТ ЄВРАЗ [PERSON] повинне відшкодувати спричинену моральну шкоду позивачу [PERSON] оскільки згідно із рішенням Конституційного [PERSON] України від 8 жовтня 2008 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту б підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу 1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності статтею 237-1 Кодексу законів про працю відшкодовується за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Однак, суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ПАТ ЄВРАЗ [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 229400,00 гривень є завищеними, тому, на думку суду, з відповідача ПАТ ЄВРАЗ [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача суму еквіваленту відсотку втрати працездатності з урахуванням мінімальної заробітної плати, а саме у сумі 35000,00 гривень.

Outcome: partial