Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що [INFO] помер її батько, [PERSON]. [INFO] померла її мати, [PERSON]. За життя батьків, за ними, і за нею було зареєстроване право власності на квартиру у [ADDRESS]. Їй з матір'ю, за зверненням до нотаріальної контори було видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Вищевказані свідоцтва ними були отримані, але в силу своєї юридичної необізнаності вони з матір'ю не зареєстрували їх в органах державної реєстрації у відповідності з чинним законодавством. Вже після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] щодо оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та видано письмове роз'яснення щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на квартиру, розташовану у [ADDRESS], загальною площею 44,3 кв. м, житловою площею 30,0 кв. м в порядку спадкування за законом, з подальшою реєстрацією права власності о органах державної реєстрації. У судове засідання позивач, представник відповідача та представники третіх осіб не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони прохають розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON], народилася [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження, 18 лютого 1988 року, було зроблено запис за № 534 Дніпродзержинським міським Рацсом. Батьками позивача були - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згодом позивач вийшла заміж і змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть, 03 листопада 2004 року, було зроблено запис за № 1334 відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що 09 січня 2013 року, було складено відповідний актовий запис за № 29 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. За життя батьків, за ними, і за позивачем було зареєстроване право власності на квартиру у [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.05.1995 року, виданого відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому, та яке було зареєстроване у Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації книзі 150 за № 22127. Розташована вищезазначена квартира на першому поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, загальною площею 44,3 кв. м та житловою площею 30,0 кв. м. Так як батько помер, позивачеві з матір'ю, за зверненням до нотаріальної контори було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується їх копіями. Вищевказані свідоцтва позивачем та її матір'ю були отримані, але в силу своєї юридичної необізнаності вони не зареєстрували їх в органах державної реєстрації у відповідності з чинним законодавством. Вже після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] щодо оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та видано письмове роз'яснення щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину. Роз'ясненням від приватного нотаріуса вказано на те, що згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-VІ, права на нерухоме майно та їх обтяжень, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Вищевказаним роз'ясненням від 08.06.2013 року за № 275/02-14 позивача було проінформовано про те, що з поданого нею документа - свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що державна реєстрація права на частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] проведена не була. Цим же роз'ясненням, на підставі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-VI, ст. 1299 Цивільного кодексу України, позивачеві рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Згідно відповіді, на запит нотаріуса, з ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру [ADDRESS], станом на останню дату реєстрації - 22.05.1995 року, було зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 11.05.1995 року, виданого відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому. Відомості стосовно вищевказаного об'єкта нерухомого майна перевірено на паперових носіях. Позивач та її покійні батьки, за життя постійно були зареєстровані та проживали в даній квартирі. Після смерті батька, позивач з матір'ю не зареєстрували своє право власності на успадковану частину належним чином. Після смерті матері позивач фактично прийняла спадщину, так як лише вона вступила в управління спадковим майном, зареєстрована і проживає у цій квартирі, лише позивач слідкує за станом квартири, оплачує за комунальні послуги та ін. Інших спадкоємців у померлих не має, право власності на вищевказану квартиру ніким не оспорювалось. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нам документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved