Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „Приватбанк” звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього боргу у розмірі 22921,52 грн. грн. Обгрунтовуючи свої вимоги, пояснив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.06.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 09.10.2013 року має заборгованість – 22921,52 грн., з яких 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 12528,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5825,00 – заборгованысть по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1067,69 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача до суду не з’явився, просив розглянути справу за його відсутність, позов підтримав. Представник відповідачау суждовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що відповідач умови надання і порядок не підписував. До того, ж просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає відмовити в задоволенні заявлених вимог з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2008 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Приват банк» з заявою про надання йому послуг по кредитуванню на 3000,00 грн. шляхом відкриття перерахування кредиту на банківську карту ( а.с.7-8) . Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 257, ч.1 ст. 261, ч.3,4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що до стягнення пені ( комісійних ) - один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Строк дії договору встановлений 12 місяців з часу підписання - 26.06.2008 року , а тому строк сплинув 26 червня 2011 року . З позовом позивач звернувся до суду 22 жовтня 2013 року, тобто, після спливу трьох років. Підстав для незастосування позовної давності не вбачається. Будь -яких інших відносин між сторонами стосовно кредитного договору після спливу цього строку не існувало. Позивачем не надано доказів в підтвердження поважності причин пропущення строку позовної давності, тому сплив позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача під час розгляду даної справи судом першої інстанції, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed