Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яку він прийняв як спадкоємець за заповітом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачу повідомили, що видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право власності на будинок за адресою [ADDRESS]. За таких обставин він змушений звертатись до суду з даним позовом. Просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], що складається з будинку за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник надали суду заяву, в якій просили справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. В судове засідання відповідач - представник Легедзинської сільської ради Тальнівського району Черкаської області не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Сторони скористались свої правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача його матір'ю записа [PERSON](а.с. 8). За життя [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй майно, що підтверджується заповітом (а.с. 9-10). [PERSON] померла [INFO] в с. Легедзине Тальнівського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 11). Згідно довідки виданої виконкомом Легедзинської сільської ради Тальнівського району Черкаської області № 232 від 30.07.2013 року про те, що дійсно за померлою [PERSON] рахується житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с. 13). Державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, належний покійній [PERSON] (а.с. 19). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Позивач є спадкоємцем за заповітом житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS], але за відсутності у нього свідоцтва про право власності на будинок покійної матері не може оформити свої спадкові права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на житловий будинок. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved