Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

06 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування своєї заяви посилалася на те, що у грудні 1964 року вона познайомилася із [PERSON]. У них із ним склалися добрі стосунки і з лютого 1965 року вони почали проживати разом у її помешканні за адресою: [ADDRESS]. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. В цьому будинку вони проживали однією сім'єю, виховували їхню дочку і вели спільне господарство до самої смерті [PERSON], тобто до [INFO] року. Під час проживання однією сім'єю [PERSON] піклувався про заявника та її дочку. Він був для них добрим батьком та чоловіком. [PERSON] працював у колгоспі, віддавав їй заробітну плату, допомагав їй в усіх домашніх та господарських клопотах, купував речі та харчі, постійно піклувався про неї та дочку. Він ходив до [PERSON] в школу на батьківські збори в час навчання її в школі, піклувався про неї, купував одяг, харчі та солодощі, тобто визнавав себе батьком [PERSON]. За свої кошти вони поховали [PERSON] і отримали належні виплати на поховання. Після смерті [PERSON], який фактично був чоловіком заявника, але не був записаний батьком дитини [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON], вона звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини померлого [PERSON], але їй відмовили по причині відсутності факту знаходження спадкоємця у родинних відносинах зі спадкодавцем. Заявник звернулася до відділу РАЦС із проханням про внесення змін до актового запису про народження, але їй відмовили і запропонували звернутися до суду. В зв'язку з наведеним, заявник змушена звернутися до суду із даною заявою і просить суд встановити факт батьківства [PERSON], 1939 року народження, відносно її дочки [PERSON], яка народилася [INFO] року в с. Олексіївка Софіївського району Дніпропетровської області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у поданій до суду заяві. Заінтересована особа - Кам'янська сільська рада в судове засідання свого представника не направили, проти заявлених вимог не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника про що надали відповідну заяву. Заінтересована особа - відділ РАЦС Софіївського РУЮ в судове засідання свого представника не направили, заяв про розгляд справи за відсутності їхнього представника не подавали. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожна окремо пояснили, що заявник і [PERSON] дійсно проживали разом, [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. Під час проживання однією сім'єю [PERSON] піклувався про заявника та її дочку. Він був для них добрим батьком та чоловіком. [PERSON] працював у колгоспі, віддавав їй заробітну плату, допомагав їй в усіх домашніх та господарських клопотах, купував речі та харчі, постійно піклувався про неї та дочку. Він ходив до [PERSON] в школу на батьківські збори в час навчання її в школі, піклувався про неї, купував одяг, харчі та солодощі, тобто визнавав себе батьком [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що у грудні 1964 року заянвик познайомилася із [PERSON]. У них із ним склалися добрі стосунки і з лютого 1965 року вони почали проживати разом у її помешканні за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4). В цьому будинку вони проживали однією сім'єю, виховували їхню дочку і вели спільне господарство до самої смерті [PERSON], тобто до [INFO] року (а.с. 8). Під час проживання однією сім'єю [PERSON] піклувався про заявника та її дочку. Він був для них добрим батьком та чоловіком. [PERSON] працював у колгоспі, віддавав їй заробітну плату, допомагав їй в усіх домашніх та господарських клопотах, купував речі та харчі, постійно піклувався про неї та дочку. Він ходив до [PERSON] в школу на батьківські збори в час навчання її в школі, піклувався про неї, купував одяг, харчі та солодощі, тобто визнавав себе батьком [PERSON]. За свої кошти вони поховали [PERSON] і отримали належні виплати на поховання (а.с. 10). Після смерті [PERSON], який фактично був чоловіком заявника, але не був записаний батьком дитини [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON], вона звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини померлого [PERSON], але їй відмовили по причині відсутності факту знаходження спадкоємця у родинних відносинах зі спадкодавцем (а.с. 11-12). Заявник звернулася до відділу РАЦС із проханням про внесення змін до актового запису про народження, але їй відмовили і запропонували звернутися до суду (а.с. 9). Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Пунктами 7-9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Умови та порядок визнання батьківства визначено законом, тому в справах названої категорії суд не може визнавати мирові угоди. Якщо відповідач виявить бажання добровільно подати заяву до органу РАЦС про реєстрацію свого батьківства, суд має відкласти розгляд справи або оголосити перерву на строк, необхідний для вирішення питання в такому порядку, а в разі надання нового свідоцтва про народження дитини - закрити провадження у справі за відсутністю підстав для її судового розгляду (п. 1 ст. 205 ЦПК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по - батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] року відносно дитини [PERSON], [INFO], яка народилася у [PERSON], [INFO]. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення.

Outcome: approved