Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

05.08.2013 позивач звернувся до суду з вищеназваною позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, будучи батьком малолітнього [PERSON], не виконує свої батьківські обов'язки жодним чином, а саме не забезпечує дитину матеріально, не займається вихованням сина, його духовним розвитком, станом здоров'я дитини, зловживає алкоголем, попадав до психіатричної лікарні у неадекватному стані, застосовував фізичну силу до дитини, не бачиться з дитиною, у зв'язку з чим малолітній фактично перебуває на вихованні та утриманні позивача, яка доводиться йому матір'ю. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Просив ухвалити по справі заочне рішення. Представник органу опіки та піклування просив розглянути справу у відсутності відповідача, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надав. У зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання, враховуючи думку позивача та третьої особи, які не заперечували проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємовідносини сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить вимоги позову такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач є матір'ю малолітнього [PERSON], що підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується сторонами. Відповідно до відповіді Севастопольської міської психіатричної лікарні (а.с. 39), [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у тринадцятому відділенні з 08.01.2010 по 05.02.2010 з діагнозом психічні та поведінческі розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, утримання на блокуючи препаратах. Відповідно до характеристики, наданої Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі (а.с. 71), за час проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] характеризувався негативно. Офіційно не працював, зловживав спиртними напоями, мав сумнівні зв'язки. Спілкувався з особами, які раніше судимі, вживали наркотичні вироби. Схильний до вчинення злочинів та правопорушень. Вихованням своєї дитини [PERSON] 2001 року народження не займався. Раніше надходили скарги від родичів на поведінку громадянина [PERSON] у побуті. З відповіді служби у справах дітей районної державної адміністрації (а.с. 66) вбачається, що за місцем реєстрації [PERSON] не проживає. За вказаною адресою проживає мати відповідача, яка пояснила, що громадянин [PERSON] зловживає алкогольними напоями, за вказаною адресою не проживає більше п'яти років, його місцезнаходження їй невідомо. Також пояснила, що заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] вважає обґрунтованою та підтримує її. Відповідно до відповіді заступника головного лікаря Севастопольської міської психіатричної лікарні по наркології (а.с. 63) громадянин [PERSON], 1971 року народження перебував на обліку у нарколога з 2010 року з приводу психічних та поведінческих розладів внаслідок вживання алкоголю. Знят у лютому 2012 року з причини відсутності відомостей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Нахімовської районної державної адміністрації м. Севастополя (а.с. 67-68) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO], комісія з питань захисту прав дитини Нахімовської районної державної адміністрації м. Севастополя вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки це відповідає інтересам дитини. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку без поважних причин, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засуджені щодо умисного злочину щодо дитини. Відповідно до вимог статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008), роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, враховуючи, що відповідач ухиляється від виховання дитини та її матеріального утримання, суд вважає, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов'язками, а тому задовольняє вимоги позивача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 107,30 гривень.

Outcome: approved