Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про зобовязання відповідачів усунути перешкоди в вільному користуванні земельною ділянкою в с. Довжик вул. Сінна Житомирського району належну позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №899655 шляхом знесення самовільно влаштованого відповідачами фундаменту, вивезення будівельних матеріалів та приведення земельної ділянки в попередній стан. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідачі захватили земельну ділянку позивача, намагаються там здійснити будівництво, при цьому у відповідачів немає ні дозволу, ні проекту на зведення будівлі та відсутній державний акт на земельну ділянку, а тому є всі правові підстави для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов не визнали та просили відмовити. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи її відсутність, позов не визнала та просила відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Визначаючись із заявленими позовними вимогами суд враховує наступне. Згідно договору купівлі-продажу ВСМ №44436 від 02.08.2005 року позивач є власником земельної ділянки площею 1300 кв.м. розташованої в с. Довжик по вул. Сінній Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області на яку виданий державний акт на право власності на земельну ділянку від березня місяця 2007 року серія ЯА № 899655 та зареєстрований в реєстрі за № 010720900149 на імя позивача. 11 квітня 2011 року [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу набуто у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в Кам»янській сільській раді с. Довжик вул. Сінна, 5-а, Житомирського району Житомирської області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки. 5 серпня 2011 року на імя [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 226967 площею 0,10000 га,що розташована в Житомирській області Житомирського району с. Довжик вул. Сінна, 5а, цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1822083200:06:001:0788. 21 квітня 2011року рішенням Виконавчого комітету Кам»янської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 81 [PERSON] надано погодження на будівництво житлового будинку та господарських будівель за адресою с. Довжик вул. Сінна, 5-а Житомирського району Житомирської області згідно плану забудови на власній земельній ділянці. 18.04.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про права власності на нерухоме майно ,а саме житловий будинок по вулиці Сінній 5а в с. Довжик Житомирського району Житомирської області та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є власником земельної ділянки площею 0,10000 га,що розташована в Житомирській області Житомирського району с. Довжик вул. Сінна, 5а, цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1822083200:06:001:0788. Відповідно до відомостей Управління Держземагенства в Житомирському районі Житомирської області [PERSON] та [PERSON] є суміжними землекористувачами та надано місце розташування земельних ділянок згідно отриманих кадастрових номерів. Суд не приймає до уваги висновок експерта № 157/13 по цивільній справі № 2-211/12 виконаний ТОВ «Підприємством «Житомирземпроект», оскільки в даному висновку не враховані місце розташування земельних ділянок позивача та відповідача відповідно до графічних матеріалів з присвоєнням кадастрових номерів. У відповідності до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17 травня 2012 року земельні ділянки позивача та відповідача є різними,вказане підтверджено повідомленням управління держземагенства у Житомирському районі Житомирський області .(а.с. 173 -173) Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими, районними, обласними радами та їх виконавчими органами, місцевими державними адміністраціями міст Києва та Севастополя в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації. (ст. 8 Закону України від 17.02.2011року за № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності"). Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. (ч. 4 ст. 26 Закону України від 17.02.2011року за № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності"). Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому, відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що відповідачі не порушили права позивача на користування земельною ділянкою , не здійснюють самовільної забудови, мають на праві власності земельну ділянку, який присвоєно окремий кадастровий номер, а тому підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed