Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

02 вересня 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01.12.2003 року між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та [PERSON] був укладений договір-анкета № Vі225331 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки. 15.12.2003 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору - анкети № Vі225331, відповідно до якої було встановлено ліміт кредитування у розмірі 30 000 доларів США, під 17,9% строком до 31.12.2004 року. 29.03.2005 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 2, відповідно до якої було встановлено строк кредитування по 29.03.2006 року. 27.04.2005 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 3, відповідно до якої встановлено ліміт кредитування у розмірі 50 000 доларів США, під 17,9% строком з 27.04.2005 року по 29.03.2006 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок з лімітом кредитування 50 000 доларів США. Відповідач взяті на себе зобов"язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, у зв"язку з чим 15.08.2013 року позивачем було направлено вимогу відповідачу з пропозицією добровільно виконати взяті на себе зобов"язання. Станом на 15.08.2013 року заборгованість відповідача становить 76 056,16 доларів США та складається з: заборгованості за кредитом - 50 016,88 доларів США, що еквівалентно 399 784,92 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 11 204,22 долари США, що еквівалентно 89 555,33 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 14 835,06 доларів США, що еквівалентно 118 576,63 грн. Проте відповідач не виконав умови кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за його користування. З цих підстав ПАТ "КБ "Надра" просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 76 056,16 доларів США, що еквівалентно 607 916,88 грн. та судові витрати у сумі 3441,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, пояснивши при цьому, що відповідач виконав умови договору - анкети № Vі225331 від 01.12.2003 року, умови додаткової угоди № 1 та № 2, а умови додаткової угоди № 3 відповідачем не виконані, тому і просить задовольнити позов. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити, мотивуючи це тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки дія договору скінчилася ще у 2006 році. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з нормою ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ "КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ "КБ "Надра", та [PERSON] 01.12.2003 року був укладений договір-анкета № Vі225331 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки. 15.12.2003 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору - анкети № Vі225331, відповідно до якої було встановлено ліміт кредитування у розмірі 30 000 доларів США, під 17,9% строком до 31.12.2004 року. 29.03.2005 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 2, відповідно до якої було встановлено строк кредитування по 29.03.2006 року. 27.04.2005 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 3, відповідно до якої встановлено ліміт кредитування у розмірі 50 000 доларів США, під 17,9% строком з 27.04.2005 року по 29.03.2006 року. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе за договором зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів за договором, допустив заборгованість зі сплати кредиту, процентів за його користування, а також нарахування пені. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з додаткової угоди № 3 від 27.04.2005 року ліміт кредитування встановлюється карткодержателю в розмірі 50 000 доларів США на срок з 27.04.2005 року по 29.03.2006 року. Оскільки строк дії додаткової угоди № 3 від 27.04.2005 року встановлений до 29.03.2006 року, то позичальник повинен був повністю повернути кредитні кошти у термін до 29.03.2006 року. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1, та 5 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки додатковою угодою № 3 від 27.04.2005 року встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 29.03.2006 року, то саме з цієї дати почав перебіг строк позовної давності. Позов про стягнення заборгованості за цим договором подано до суду лише 02.09.2013 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Згідно з положеннями ч. 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем та його представником було заявлено в суді до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК України. Більш того, враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", за якими у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Представником позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що строк для звернення до суду пропущено з поважних причин, а її посилання на те, що договір діє до повного виконання його сторонами, не може бути прийняте судом, оскільки у додатковій угоді чітко встановлено строк дії договору. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ "КБ "Надра" у задоволенні позову у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 252, 256, 261, 257, 267, 526, 530, 533, 536, 549-552, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: dismissed