Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що від спільного проживання з відповідачем була народжена дитина - син [PERSON], 29.12.2002 року, який знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось і вони з 2004 року не проживають разом. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2004 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 30.04.2004 року і до повноліття дитини. Враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, а кошти, які з нього стягуються виконавчою службою складають суму в розмірі 108 гривень 45 копійок, тобто значно менше ніж потребує дитина, вона не працездатна, являється інвалідом третьої групи, тому звернулась до суду з даним позовом, який уточнила у судовому засіданні та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідач позов не визнав, вважає, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів, визначених судовим рішення, погоджується сплачувати аліменти лише в розмірі ? частини його заробітку, а також зазначив, що у другому шлюбі він виховує неповнолітню дитину. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі являються батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утримані. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2004 року позивач отримує від відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 30.04.2004 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач надала суду докази суду, що її стан здоровя значно погіршився і вона являється інвалідом третьої групи загального захворювання та може працювати лише в певних створених умовах. Вона отримує аліменти на дитину в середньому 150 грн. на місяць, що є значно менше розміру, який передбачений діючим законодавством. При вирішені позовних вимог по суті суд враховує, що після зазначеного рішення суду у 2004 році законом України від 01 червня 2010 року №2302-VI «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо врегулювання порядку визначення розміру аліментів», який набув чинності 30.06.2010 року, частину першу статті 192 СК України було доповнено словами «та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Крім того, статтю 183 цього Кодексу було доповнено частиною четвертою такого змісту: «Якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначений судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, буде меншим ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений частиною другою статті 182 цього Кодексу, одержувач аліментів має право звернутися до суду з позовом про відповідне збільшення розміру аліментів до платника аліментів». Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня - 1210 гривень, з 1 грудня - 1286 гривень. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд також враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матір'ю так і батьком, суд враховує матеріальне становище відповідача, наявність у нього неповнолітньої дитини від іншого шлюбу та його заробітну плату, що не звільняє його від сплати аліментів на дитину у мінімальному розмірі, який передбачений законом. При зазначених обставинах суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову і вважає за можливе уточнений позов задовольнити. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 114,70 грн., а також враховуючи, що даний позов являється майновим з відповідача на користь держави підлягають стягненню недосплачена сума судового збору в розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved