Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-10 00:00:00

У жовтні 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В позові зазначила, що відповідачка, працюючи продавцем промилових товарів в контейнері [ADDRESS], допустила недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 12 728 грн., чим завдала позивачу матеріальних збитків. Оскільки добровільно у встановлений строк суму нестачі відповідачка не погасила, просить стягнути вказану суму з неї у судовому порядку та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що є фізичною особою - підприємцем, з [PERSON] 22.10.2012 року уклала трудовий договір, прийнявши її на роботу реалізатором промислових товарів в контейнер на ринок «Старт». За період з дати прийняття відповідачки на роботу та станом на 01.07.2013 року згідно результатів проведеної інвентаризації в контейнері було виявлено нестачу товару на загальну суму 12 728 грн. [PERSON] зобов'язалася погасити суму нестачі протягом двох місцяв, про що написала заяву від 07.07.2013 року, однак нестачу не погасила, з роботи звільнилася, вимкнула телефон, всіляко ухиляється від спілкування з приводу даного факту. Оскільки відповідачка, будучи матеріально-відповідальною особою, допустила нестачу ввірених їх цінностей, посилаючись на ст.131 КЗпП України, просить про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, тому, суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України, за згоди позивача, ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з 04.10.2012 року (а.с.24). 22 жовтня 2012 року [PERSON] уклала з [PERSON] трудовий договір, прийнявши її на роботу продавцем товарів промислової групи. Трудовий договір зареєстровано 22.10.2013 року Херсонським міським центром зайнятості (а.с.3). З позовної заяви та копії зобов'язань реалізотора вбачається, що до роботи на посаді реалізатора в контейнер [ADDRESS] [PERSON] фактично приступила ще з 05.10.12 року, зобов'язавшись у випадку нестачі при переобліку борг пошати відразу (а.с.5). 27 листопада 2012 року відповідачка на час роботи на посаді продавця за вище вказаним трудовим договором уклала договір про повну матеріальну індивідуальну відповідальність (а.с.6). Відповідно до п.3 Договору про повну матеріальну відповідальність [PERSON] зобов'язалася у випадку виявлення недостачі переданих під звіт товарно-матеріальних цінностей, тощо, відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду товарно-матеріальним цінностям. Згідно акту від 03.07.2013 року при переобліку товару товару за місцем роботи [PERSON] було виявлено недостачу товару на суму 12 728 грн., акт підписано [PERSON] без зауважень (а.с.4). Згідно заяви від 07.07.2013 року [PERSON] зобов'язалася протягом двох місяців оплатити недостачу по переобліку в сумі 12 тисяч гривень (а.с.7). 12 липня 2013 року [PERSON] звільнилася з роботи за власним бажанням (ст.38 КЗпП України), трудовий договір між сторонами того ж дня було припинено та знято з реєстрації у Херсьнському міському центрі зайнятості. На час винесення судового рішення відповідачка суму недостачі не погасила. Відповідно до п.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної, чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу, укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. З [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. За актом результатів переобліку товару зафіксовано недостачу товарно-матеріальних цінностей, які були прийняті відповідачкою, на загальну суму 12 728 грн. Своєю заявою від 07.07.2013 року відповідачка визнала факт недостачі в сумі 12000 грн., які зобов'язалася погасити [PERSON] до 07.09.2013 року, проте не погасила. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачка повинна відшкодувати всю матеріальну шкоду заподіяну позивачу, з підстав, передбачених ст.ст. 130, 134,135-1 КЗпП України. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved