Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

04 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, посилаючись на наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в будинку [ADDRESS]. Після смерті батька позивач [PERSON] проживає у вказаному будинку, фактично прийнявши його у своє управління. Позивач звернулась до КП «Костянтинівське БТІ» із заявою про оформлення права власності на будинок, але їй було відмовлено у державній реєстрації права власності в зв'язку з тим, що побудований у 1995 році вказаний будинок не було прийнято в експлуатацію та право власності на нього не оформлювалось. В зв'язку з тим, що позивач не має змоги повновладно розпоряджатися спадкоємним майном, вона просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок після смерті її матері [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позивачем вимоги та просив суд визнати право власності на зазначений житловий будинок за позивачем після померлої матері. Представник відповідача Костянтинівської міської ради Піскунова М.І. до суду на розгляд справи не з'явилась, надала заяву про розгляд справу у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.с.42-43). Заслухавши представника позивача, розглянувши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1315 (а.с.5). Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 квітня 1972 року, посвідченого Костянтинівською державною нотаріальною конторою р/№ 2865, [PERSON] придбала одноповерховий саманний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.31-33). На підставі рішень виконкому Костянтинівської міської ради від 20 липня 1988 року № 284, від 07 вересня 1988 року № 339, від 22 листопада 1995 року № 516 [PERSON] було здійснено добудову (а.с.34, 35, 38), але за життя у встановленому порядку право власності на будинок нею оформлено не було. Після смерті батька позивач [PERSON] проживає у вказаному будинку, фактично прийнявши його у своє управління. Позивач звернулась до КП «Костянтинівське БТІ» із заявою про оформлення права власності на будинок, але їй було відмовлено у державній реєстрації права власності в зв'язку з тим, що побудований у 1995 році вказаний будинок не було прийнято в експлуатацію та право власності на нього не оформлювалось, що підтверджується рішенням реєстратора про відмову в реєстрації від 12 вересня 2012 року (а.с.19). Ступінь рідства позивача [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським ЗАГС (а.с.9), свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON], серії [NUMBER], виданим 31 серпня 1978 року Костянтинівським міським ЗАГС (а.с.10). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню - визнанню права власності на житловий будинок № [ADDRESS] за [PERSON] як за спадкоємцем першої черги після померлої матері.

Outcome: approved