Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-10 00:00:00

20 серпня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять: земельна ділянка площею 2,1238 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Хрещатинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], реєстраційний № 010885400026, від 30.05.2008, земельна ділянка площею 0,0567 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Хрещатинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], реєстраційний № 010885400026, від 30.05.2008, земельна ділянка площею 1,2807 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Хрещатинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], реєстраційний № 010885400026, від 30.05.2008. Позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON], але в оформленні права на успадковані земельні ділянки Козелецькою ДНК було відмовлено в зв'язку з тим, що площі земельних ділянок зазначені в Державному акті та зазначені у витягах з Державного земельного кадастру не співпадають. Позивач в судове засідання з'явилася, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але попередньо надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Третя особа в судове засідання не з'явилася, але попередньо надала суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечує. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять три земельні ділянки на території Хрещатинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], реєстраційний № 010885400026, від 30.05.2008. Позивач, як спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як до півроку звернулася до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 16-18), але в оформленні права на успадковані земельні ділянки Козелецькою ДНК було відмовлено (а.с. 7), в зв'язку з тим, що площі земельних ділянок зазначені в Державному акті та зазначені у витягах з Державного земельного кадастру не співпадають. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. Згідно ст.ст. 81, 126 Земельного Кодексу України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Крім того, згідно п. 3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок та внесенні до автоматизованої системи відомостей про дану земельні ділянки було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить 2,1238 га, 0,0567 га та 1,2807 га. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за законом, прийнявши спадщину в шестимісячний термін після її відкриття, має право на спадкове майно - три земельні ділянки площею відповідно до Державного земельного кадастру, яка відповідає дійсним розмірам земельних ділянок.

Outcome: approved