Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що він є приватним власником житлового будинку, розташованого в с.Ткаченка, Красноокнянського району Одеської області, в котрому мешкає разом зі своєю сім'єю. Відповідачка донедавна була його невісткою, бо знаходилася в зареєстрованому шлюбі з його сином, [PERSON], з 14.08.2009р., в зв'язку з чим і була зареєстрована в його будинку. Однак, фактично вона ні єдиного дня в його будинку не жила, а отже законних підстав для паспортної реєстрації не мала. [INFO]. його син і чоловік відповідачки помер, а тому вона навіть формально перестала бути його родичкою. Дітей у них не було, тобто внуків його у неї немає, і наразі вона не є членом його сім'ї і навіть такої підстави для перебування на паспортній реєстрації у його будинку немає. Перебування відповідачки на паспортній реєстрації у його житловому будинку є для нього перешкодою в користуванні ним, оскільки наявність ще одного члена сім'ї, котрий фактично не є її членом сім'ї, і не мешкає разом з ними, впливає на розмір плати за комунальні послуги, воду та електроенергію, можливість отримання субсидій та інших пільг, і саме тому у нього виникла потреба в знятті відповідачки з паспортної реєстрації в його житловому будинку. На його пропозиції добровільно знятись з паспортної реєстрації відповідачка не відповідає, що і спонукало позивача на звернення до суду. Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивач наполягав на своїх вимогах, відповідачка позов повністю визнала, а представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 23, 26, 33 / Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, а також проаналізувавши нормативно-правові акти, якими регулюються вказані правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно витягу від 11.09.2013р. з по господарської книги №4 Дубівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, в домогосподарстві позивача, особовий рахунок [NUMBER], був зареєстрований син - [PERSON], який помер [INFO]., та є зареєстрованою, з жовтня 2008р., невістка - [PERSON], тобто відповідачка; /ар.сп. 4 / із довідки виконкому Дубівської сільської ради, Красноокнянського району Одесь4ої області №396 від 11.09.2013р. вбачається, що відповідачка - [PERSON], [INFO]. народження, дійсно зареєстрована в селі Ткаченка, Красноокнянського району Одеської області, з жовтня 2008 року, але за місцем реєстрації не проживала і не проживає; /ар.сп. 5 / відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.11.2012р., виданого Дубівською сільською радою, Красноокнянського району Одеської області, та витягу про державну реєстрацію прав №36462678 від 29.11.2012р., виданого Красноокнянським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, позивач є власником житлового будинку, з надвірними будівлями, загальною площею 229,2кв.м., житловою площею 38,0кв.м.; /ар.сп. 6-7 / згідно повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.09.2013р., виданого Відділом ДРАЦС Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. у віці 32 років; /ар.сп. 8 / згідно ст.ст.317, 319, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а також вимога усунення перешкод у здійсненні вказаних прав; ч.2 ст.386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом; ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України передбачено, що наймач або член його сім"ї може бути визнаний судом таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців; відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадянинові, який має у приватній власності будинок, належить право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, позовні вимоги, на думку суду, підлягають задоволенню, оскільки колишня невістка позивача, не проживаючи в зазначеному будинку більше двох років без поважної причини, втратила право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі ст.ст.317, 319, 386 ч.2, 391, 405 ч.3 ЦК України, ст.ст.71, 72, 150 Житлового кодексу України, та

Outcome: approved