Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-24 00:00:00

В травні 2013р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача КП «ЖЕК «Золотоустівська» Шевченківського району м. Києва, третя особа: КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», в якому просив суд: зобов'язати відповідача забезпечити у наступному справляння сплати позивачем, як споживачем за водопостачання, згідно показань квартирних засобів обліку і у наданому черговому розрахунку за комунальні послуги споживачу передбачити відповідні незаповнені графи для зазначення споживачем показань лічильників гарячої та холодної води у квартирі за термін після останньої сплати за лютий 2013р. - з березня 2013р. та на момент отримання такого розрахунку, тобто за фактичне споживання гарячої та холодної води. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS], і відповідач, як балансоутримувач безпідставно здійснює надсилання позивачу, як споживачу комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території квитанції на сплату цих послуг, в яких відсутні графи для внесення відомостей про показники лічильників гарячого та холодного водопостачання, при цьому обрахунок витрат водопостачання, також не враховує тієї обставини, що в квартирі позивача встановлені зазначені лічильники. Оскільки в досудовому порядку, відповідач відмовляється здійснити відповідні дії, щодо перерахунку вартості комунальних послуг і направлення в майбутньому позивачу відповідних квитанцій, в яких містяться графи для зазначення показників лічильників обліку використання гарячого та холодного водопостачання, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позові, просив суд позов задовольнити. Представники: відповідача, третьої особи проти позову заперечували, зазначаючи, що права позивача не були порушені, просили суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників: відповідача, третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що він є співвласником квартири [ADDRESS], однак належних і допустимих доказів на підтвердження вказаного факту суду надано не було, і на думку позивача, відповідач, як балансоутримувач безпідставно здійснює надсилання позивачу, як споживачу комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території квитанції на сплату цих послуг, в яких відсутні графи для внесення відомостей про показники лічильників гарячого та холодного водопостачання, при цьому обрахунок витрат водопостачання, також не враховує тієї обставини, що в квартирі позивача встановлені зазначені лічильники Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідно до п.1.8 рішення №187 Шевченківської районної у м. Києві ради від 19 лютого 2007р. передано на баланс та закріплено за КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» на праві господарського відання майно територіальної громади Шевченківського району м. Києва. Також судом встановлено, що надання комунальних послуг (опалення, гаряче та холодне водопостачання, водовідведення) відноситься до компетенції третьої особи. Згідно Рішення Київської міської ради від 08 листопада 2007 р. № 1159/3992 «Про затвердження Переліку житлово-комунальних послуг у житловому фонді м. Києва, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах» періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки виборюється на конкурсних засадах. Згідно п 3. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» організатором конкурсу є власник чи балансоутримувач або уповноважена ним особа. Від імені власника будинків віднесених до сфери управління комунальної власності виступає орган місцевого самоврядування функції якого у період між сесіями виконує його виконавчий орган - Київська міська державна адміністрація. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить зокрема: визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник відповідача повідомила, що наразі конкурс не проведено і виконавця послуг з повірки у Шевченківському районі не визначено. Третю особу не визначено виконавцем послуг з повірки. Судом достовірно встановлено, що позивач у своєму позові не надав доказів того, що відповідач взяв на абонентський облік лічильники гарячого і холодного водопостачання, які встановлені в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні представник третьої особи зазначала, що третьою особою з метою приведення усіх документів до належного стану проводить інвентаризацію квартирних засобів обліку, які колись бралися на абонентський облік житлово-експлуатаційними конторами району. Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Таким, чином чинне законодавство забороняє застосування не повірених засобів вимірювальної техніки. Так, вимога позивача здійснити повірку без участі у конкурсі суперечить конкурентному законодавству, оскільки згідно ст. 35 ГК України такі дії кваліфікуються як отриманням переваг стосовно інших суб'єкта господарювання шляхом порушення законодавства, яке підтверджене рішенням відповідного органу державної влади, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язує надавати споживачам житлові комунальні за конкурсом за умови відповідного рішення органу місцевого самоврядування. Згідно Рішення Київської міської ради від 08 листопада 2007 р. № 1159/3992 періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки виборюється на конкурсних засадах. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed