overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства « Донецький державний науково - дослідницький, проектно - конструкторський та експериментальний інститут комплексної механізації шахт « Дондіппровуглемаш » про визнання незаконним наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що він працював у Державному підприємстві « Донецький державний науково - дослідницький, проектно - конструкторський та експериментальний інститут комплексної механізації шахт « Дондіппровуглемаш ». Умови трудового договору виконував сумлінно. Однак умови трудового договору виконувались однобічно. Просить суд стягнути з відповідача суми, належні виплаті при звільненні. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, де вказані наслідки неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі «якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів». Судом додержані вимоги процесуального законодавства, в справі є достатньо даних та доказів якім можливо надати оцінку і прийняти рішення у відсутності сторін, які не з»явились. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу « Про звільнення » від 29 серпня 20102 року № 150/к [PERSON] був звільнений з посади завідуючого лабораторією відділу ЕГП за ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з виходом на пенсію, як наукового працівника. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з чим, суд приходить висновку, у виконання вимог ст. 117 КЗпП України стягнути з Державного підприємства « Донецький державний науково - дослідницький, проектно - конструкторський та експериментальний інститут комплексної механізації шахт « Дондіппровуглемаш » на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 46 287 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 83, 116, 117 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому вказує, що її донька [PERSON] в теперішній час навчається на денній формі навчання в Донецькому Державному Універсітеті Управління, не працює. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] аліменти в розмірі 25% частини з усіх видів його заробітку, щомісяця до 30.06.2015 р., але не більше досягнення останньою віку 23 років. Ці обставини і з"явилися підставами позову. У судовому засіданні позивач наполягав на заявлених вимогах. Відповідач визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записаний [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], остання у теперішній час навчається в денній формі навчання в Донецькому Державному Універсітеті Управління і відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки працює та має постійний заробіток, а тому позов необхідно задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави у відповідність зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому вказав, що 01 березня 2012 року він в письмовій формі з [PERSON] уклав договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], 1997 рік вводу в експлуатацію. Купив нежитлове приміщення за 20000 грн., гроші були передані [PERSON] в день укладання договору. Нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку не був посвідчений в звязку з тим, що відповідач [PERSON] відмовляється від його посвідчення. В звязку з цим позивач не має можливості відповідно до чинного законодавства укласти договір купівлі-продажу та захистити свою власність. Позивачем виконані умови договору, виплачені гроші, однак до теперішнього часу він не може нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. В звязку з вищевикладеним позивач просить суд визнати дійсним договір від 01 березня 2012 року купівлі-продажу нежитлового приміщення по [ADDRESS], укладеного між ним та [PERSON]. Визнати за ним право власності на нежитлове приміщення по [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, викликалася належним чином, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2012 року він в письмовій формі з [PERSON] уклав договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], 1997 рік вводу в експлуатацію. Купив нежитлове приміщення за 20000 грн., гроші були передані [PERSON] в день укладання договору. Нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку не був посвідчений в звязку з тим, що відповідач [PERSON] відмовляється від його посвідчення. В звязку з цим позивач не має можливості відповідно до чинного законодавства укласти договір купівлі-продажу та захистити свою власність. Позивачем виконані умови договору, виплачені гроші, однак до теперішнього часу він не може нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, що посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 10 квітня 2007 року між нею та банком АКІБ «Укрсиббанк» було укладено договір іпотеки в забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] згідно кредитного договору № 1140026000 від 10.04.2007 року. Вироком Артемівського районного суду м. Луганська від 22 грудня 2011 року [PERSON] було засуджено за скоєння злочинів передбачених ч. 2 ст. 385, ч. 3 ст. 190, ч.3 ст. 191 КК України. Рішенням Старобільського районного суду від 12 грудня 2012 року визнано недійсним договір іпотеки від 10.04.2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та нею про передачу в іпотеку нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Ухвалою Старобільського районного суду від 16.08.2013 року було знято арешт з квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] Коли вона звернулась до реєстраційної служби Старобільського РУЮ для зняття арешту з квартири, їй було відмовлено оскільки в ухвалі не було вказано конкретну дію про зняття заборони відчуження. Тому просить суд зобов'язати реєстраційну службу припинити іпотеку, обтяження речових прав та скасувати заборону на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача [PERSON] У судове засідання представник відповідача Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, із задоволенням позову не заперечував. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позов, про що ними подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, та враховуючі що згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі ст. ст. 391 ЦК України, ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов'язаного з необхідністю в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. ст. 328, 334, 392, 655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви заявник [PERSON] посилається на те, що його по-батькові українською мовою [PERSON], російською мовою - [PERSON]. В трудовій книжці його по-батькові записали як [PERSON] російською мовою, що є невірним. При звернені до Управління пенсійного фонду для оформлення пенсії на льотних умовах йому було відмовлено, оскільки в трудовій книжці його по-батькові записано не вірно як [PERSON], замість [PERSON]. Просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно паспорта заявника його прізвище, ім'я, та по-батькові українською мовою [PERSON], російською мовою [PERSON] (а.с.4). Згідно трудової книжки від 21 червня 1976 року заявник вказаний російською мовою як [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження заявника від 05 травня 1958 року його прізвище, ім'я, та по-батькові російською мовою вказане як [PERSON] (а.с.9). Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що фактично в трудовій книжці, яка виписана на ім`я [PERSON], російською мовою, помилково вказане по-батькові заявника як [PERSON], замість вірного [PERSON], російською мовою. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

У січні 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 19 331,23 грн. заборгованості за кредитним договором № 006-26021-140607 від 14.06.2007 р., посилаючись на те, що відповідачу [PERSON], згідно вказаного договору було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надана платіжна картка, а також ПІН -код до картки. Відповідач станом на 05.11.2012 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 19 331,23 грн.. Представник позивача заявив суду клопотання про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи, вказавши це в позові. Відповідач за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області у м. Кривому Розі не зареєстрована, повідомлялася згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 50 (1441) від 02.07.2013 р. та № 62 (1453) від 13.08.2013 р., в судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову суду не надавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 14.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 006-26021-140607 (а.с. 6-7), відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав платіжну картку, а також ПІН -код. Порушивши вимоги кредитного договору та ст.ст. 525, 526 ЦК України, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем на суму 19 331,23 грн., яка складається з: - 5 480,42 грн. - тіла кредиту; - 5 322,68 грн. заборгованості за відсотками; - 8 528,13 грн. заборгованості за комісіями. Відповідно до ст.ст. 525,526,530,629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 1049,1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У випадку прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати сплати процентів. У випадку прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явлені позову 214,60 грн. судового збору та 300 грн. витрат на оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 404581, оскільки при його видачі в ньому помилково її ім'я записано «[PERSON]», внаслідок чого вона не може укласти договір оренди даної земельної ділянки. В судове засідання заявник не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відділу Держкомзему в Крижопільському районі в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, де зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує і просить суд розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 404581 від 18 січня 2008 року було видано на підставі розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації від 26 січня 2007 року № 19 на ім'я «[PERSON]», хоча згідно паспорту серії [NUMBER] її ім'я правильно пишеться «[PERSON]». Всі інші дані відповідають паспортним даним. Крім цього, право заявника на земельну ділянку на території Вільшанської сільської ради підтверджується трудовою книжкою колгоспника № 1189, де зазначено, що з 1960 року по 1975 рік вона працювала в колгоспі «Шлях до комунізму». Встановлення цього факту для заявника має юридичне значення, так як дозволить їй розпорядитися своєю земельною ділянкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

Позивачка звернулась з зазначеним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх його заробітків (доходів ), посилаючись на те, що вона продовжує навчання в Ніжинському державному університеті ім. Гоголя, терміном до 30.06.2016 року та потребує значних матеріальних витрат, а відповідно до ст. 199 ч.1 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину, якщо вона продовжує навчання , до досягнення нею двадцяти трьох років, якщо вони в змозі надавати таку матеріальну допомогу. Сторони в судове засідання не з»явились. В заявах до суду , позивачка просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути в його відсутність. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи , оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об»єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

У серпні 2013 році [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Трест «Олександріярозрізбуд» про стягнення боргу по аліментам. [PERSON] у своїй позовній заяві зазначає, що 25 листопада 2005 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області стягнув з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] для утримання сина, [PERSON], [INFO], починаючи з 09 листопада 2005 року та до повноліття, тобто до [INFO], але утворився борг у розмірі 1 587 грн. 19 коп. з вини підприємства, тому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 1 587 грн. 19 коп. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, а позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2005 року з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] для утримання сина, [PERSON], [INFO], починаючи з 09 листопада 2005 року та до повноліття, тобто до [INFO]. Згідно довідки №2790 від 05 серпня 2013 року борг по аліментах складає 1 587 грн. 19 коп. виник з вини державного підприємства «Трест «Олександріярозрізбуд». Суд дійшов висновку, що державне підприємство «Трест Олександрія-Розрізбуд» відраховувало суму аліментів із заробітної плати [PERSON], але не повертало [PERSON]. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита. Таким чином, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 06.08.2011 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 327. Причиною розпаду сім'ї є те, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, психологічна несумісність. Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, сім"я не може бути збережена. Спір про поділ майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився , надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був зареєстрований шлюб 06.08.2011 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 327. Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року. Спір про поділ майна відсутній. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує формально, шлюбні відносини між сторонами відсутні, сім"я збережена бути не може. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved