Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-18 00:00:00

29 липня 2013 року позивач звернулась з вказаною позовною заявою до Центрального районного суду м. Миколаєва та просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за час затримки виплати аліментів в розмірі 24265,07 гривень. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.11.2009 року з відповідача на користь позивача на утримання їх спільних неповнолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини, до повноліття дітей, однак відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення суду, аліменти не сплачує, та за такого станом на 01.07.2013 року відповідач має заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів в розмірі 10469,78 грн., на які станом на 30 червня 2013 року нараховано пеню в розмірі 24265,07 гривень. За таких обставин позивач просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на свій майновий стан, пояснив суду, що він справно сплачував аліменти до травня 2012 року до тих пір, поки не лишився роботи. Після цього він деякий час не був працевлаштований, однак влітку 2013 року він влаштувався на роботу та не надав відомості до ДВС про отриманий дохід, оскільки хотів вилпатити збитки завлані ним в реузльтаті ДТП іншій особі, та після цього одразу почав виплачувати аліменти і на даний час виплачує 50 % від сукупного доходу. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2009 року, з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини, починаючи з 02 .10.2009 року, до повноліття дітей. Згідно до наданого суду розрахунку заборгованості, що проведено державним виконавцем (від 03.07.2013 р.) заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.07.2013 року становить 10469,78 грн. Частиною 1 ст. 194 СК України передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. При цьому відповідач аліменти не сплачував маючи неофіційний мінливий дохід та на біржу труда не зареєструвався. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, однак розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За такого, відповідно до наданих позивачем розрахунків сума нарахованої пені станом на 30.06.2013 року становить 24265,07 грн.: за травень 2012 року (769,27(сума аліментів до сплати)*0,01)*426 (кількість днів прострочення) = 3275,94 грн. за червень 2012 року (769,27*0,01)*396=3045,24 грн. за липень 2012 року (769,27*0,01)*365=2806,85 грн. за серпень 2012 року (769,27*0,01)*334=2645,36 грн. за вересень 2012 року (769,27*0,01)*304=2337,76 грн. за жовтень 2012 року (769,27*0,01)*272=2099,37 грн. за листопад 2012 року (769,27*0,01)*243=1868,67 грн. за грудень 2012 року (769,27*0,01)*212=1630,28 грн. за січень 2013 року (769,27*0,01)*181=1391,89 грн. за лютий 2013 року (769,27*0,01)*153=1176,57 грн. за березень 2013 року (769,27*0,01)*122=572,18 грн. за квітень 2013 року (769,27*0,01)*92=707,48 грн. за травень 2013 року (769,27*0,01)*61=469,09 грн. за червень 2013 року (769,27*0,01)*31=293,39 грн. При цьому суд зауважує, що на момент ухвалення рішення від позивача не надходило заяв про збільшення розміру позовних вимог враховуючи час розгляду справи у суді, а тому суд не виходячи за межі позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню в розмірі заявлених позовних вимог в сумі 24265,07 грн. Разом з тим суд приймає до уваги посилання позивача на його майновий стан, сумлінну сплату аліментів до травня 2012 року та відсутність роботи після цього періоду, та

Outcome: partial