Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що 18.09.2010 по вул. Г. Сталінграду в м. Дніпропетровську сталося зіткнення належного йому автомобіля «М-2140» державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобілем «Хонда СRV» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Складанням на місці події протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП займався працівник ДАІ Геленко А.М. Посилаючись на те, що останнім при оформленні матеріалів ДТП було порушено норми законодавства України, проігноровано погане самопочуття його дружини та дійсні обставини подій, за яких причиною дорожньо - транспортної пригоди насправді слугувало порушення вимог ПДР іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди - водієм [PERSON], просив суд стягнути на його користь 25 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник МВС України заперечував проти задоволення заявлених вимог, заперечення подав в письмовому виді. Представник ДАІ МВС України заперечував проти задоволення заявлених вимог, заперечення подав в письмовому виді. Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог. Судом встановлено, що 18.09.2010 по вул. Г. Сталінграду в м. Дніпропетровську сталося зіткнення автомобіля «М-2140» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля «Хонда СRV» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] Стаття 56 Конституції України передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів ( ст. 1173 ЦК України). При цьому, в кожному випадку підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а у разі відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача - шкоди повинна бути доведена. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що працівник ДАІ при оформленні на місці події матеріалів ДТП проігнорував погане самопочуття його дружини та дійсні обставини подій, за яких ДТП насправді сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху іншим учасником дорожньо - транспортної пригоди гр. [PERSON], що у свою чергу, призвело до моральних страждань позивача та його дружини. Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Разом з тим, постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2010 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого сталась дорожньо - транспортна пригода, визнано позивача. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів підтвердження факту заподіяння моральних страждань відповідачами Міністерством внутрішніх справ України та Департаменту ДАІ МВС України, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювачів, яких моральних страждань зазнав позивач, а при визначенні грошової суми - з чого при цьому виходив. Таким чином, оцінивши в сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги не доведені в судовому засіданні, не обгрунтовані і у суду немає підстав вважати, що Міністерство внутрішніх справ України та ДАІ МВС України своїми діями завдали позивачу моральної шкоди, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed