Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2013 року звернулась до суду з позовом, за яким просила усунути перешкоди в користуванні житлом, шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], визнати незаконною довідку КРП «СМ БРТІ» про реєстрацію за [PERSON] права власності на вказану квартиру, та зобов'язати КП «Приватизаційне бюро» оформити розпорядження, видати свідоцтво про право власності та технічний паспорт, щодо цієї ж квартири. Позов мотивований тим, що позивач є наймачем спірної квартири, проте користуватись житлом вона не може, через те, що в квартиру без належних на те підстав займає відповідач, яка добровільно не бажає її звільнити. Інші вимоги позивачем не обґрунтовані. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, просила позов задовольнити за підстав наведених в позовній заяві. [PERSON] вимоги позову не визнала і пояснила, що вважає себе власником квартири, а тому просила в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] підтримала доводи свого довірителя і пояснила, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири, а тому таке майно в неї може бути витребувано лише за підстав передбачених законом. Судом встановлено таке. Рішенням Київського районного суду м.Сімферополя від 30.03.2012р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 13.06.2012р. було частково задоволено позов [PERSON] до КП ЖЕО Київського району м. Сімферополя, виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання приватизації недійсною, визнання договору недійсним, вселення та виселення, і постановлено: визнати незаконним розпорядження виконавчого комітету Сімферопольської міської ради м. Сімферополя від 30.05.2002р. №416 про приватизацію квартири [ADDRESS] та свідоцтво про право власності від 30.05.2002 р. видане [PERSON], [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за вказаною адресою від 07.05.2003 р., укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Судом, як це вбачається з тексту наведеного рішення, встановлено, що вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 18.12.98р. [PERSON] засуджена до 9 років позбавлення волі за вбивство свого чоловіка [PERSON], з яким проживала та була прописана у квартирі [ADDRESS]. З 30.08.98 вона знаходилась під вартою, потім у місцях позбавлення волі, рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 22.12.99р. за позовом КП «Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району м. Сімферополя» була визнана такою, що втратила право користування спірною квартирою та 23.01.01р. виписана з неї. Рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №2223 від 28.12.2001р. в порядку відселення з квартири, що загрожує обвалом, у квартиру [ADDRESS] вселено [PERSON] разом з дочкою [PERSON] На підставі заяви [PERSON] та довідки про склад сім'ї 30.05.02 виконавчим комітетом Сімферопольської міської радою прийнято розпорядження №416 про приватизацію квартири [ADDRESS], та цього ж дня видано свідоцтво про право спільної часткової власності на ім'я [PERSON] та [PERSON] Згідно з договором купівлі-продажу від 07.05.03, посвідченим приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №4937, [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 18.02.09 рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 22.12.99р. про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, який ухвалою від 14.05.09р. залишив позов КП «Житлово-експлуатаційне об'єднання Київського району м. Сімферополя» без розгляду, а відтак відпали правові підстави для виписки [PERSON] з квартири та передачі її [PERSON] для постійного проживання, а відповідно і для подальшої приватизації останніми квартири та її відчуження [PERSON]. Дане рішення суду набуло чинності та виконано. Так, на виконання рішення між балансоутримувачем житла КП «ЖЕО Київського району» та [PERSON] укладено договір найму квартири [ADDRESS] і щодо неї 29.05.2013р. відкрито особовий рахунок [NUMBER], що в свою чергу вказує на те, що дана квартира повернута у власність Територіальної громади м.Сімферополя. За адресою вказаного житла [PERSON] в установленому порядку зареєструвала своє місце постійного проживання, що вказує на те, що вона була вселена в квартиру. Останній факт не заперечувався відповідачем [PERSON], не заперечувалось нею і той факт, що в наступному нею були змінені замки на вхідних дверях квартири і з того часу вона не допускає позивача в квартиру. Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до однозначного висновку, що правом користуватися квартирою [ADDRESS] наділена лише [PERSON], будь які права на дану квартиру у відповідача [PERSON] відсутні, а тому остання займає дане житло безпідставно, тобто самоправно. При цьому, наявність в КРП «СМ БРТІ» реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON] правового значення не має, і вказує лише на те, що власник квартири не звернувся до цього органу із заявою про виключення реєстраційного запису на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 116 ч.3 ЖК України, особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Отже, позов в частині вимог про виселення [PERSON] зі спірного житла є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки правом заявити таку вимогу відповідно до ст. 391 ЦК України наділено власника майна, в даному випадку це є Територіальна громада м. Сімферополя. Інші вимоги позову, як це вже наведено вище, позивачем не обґрунтовано жодним чином, не зважаючи на те, що судом надавався час на уточнення позову, а тому в задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити, за необґрунтованістю. Судові витрати у справі, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України покладає на відповідача [PERSON]

Outcome: partial