Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається у позовній заяві на те, що він є власником нежитлового приміщення - корівника, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Однак, на даний час він невзмозі провести державну реєстрацію права власності на вищезгадане майно, оскільки з 01 січня 2013 року змінена процедура такої реєстрації і її підстави. Просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності на нежитлове приміщення - корівник, що знаходиться за адресою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у відсутності представника , та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що нежитлове приміщення - корівник, що знаходиться в [ADDRESS] раніше було власністю спілки селян « Ліснослобідська». Позивач, як член спілки селян „ Ліснослобідська" мав разом з іншими членами даного колективного підприємства право на пайовий фонд майна даного підприємства. 03 грудня 2001 року Ліснослобідська сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області видала позивачу [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай сільськогосподарського підприємства - майновий сертифікат (а.с.5) Згідно вказаного майнового сертифікату позивач мав право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілки селян « Ліснослобідська» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників даного с/г підприємства. У 2000 році спілка селян « Ліснослобідська» ліквідована і її правонаступником є приватне сільськогосподарське підприємство «Тиса-1», котре також рішенням господарського суду від 28 квітня 2011 року ліквідовано, що підтверджується довідкою управління агропромислового розвитку Коломийської районної державної адміністрації за № 53/01-11/17 від 01 квітня 2013 року та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.6 , 15) Рішенням загальних зборів співвласників приватного сільськогосподарського підприємства «Тиса-1» від 04 лютого 2010 року створено комісію з врегулювання майнових паїв ПСП « Тиса-1» із наданням комісії повноваження по розподілу майна між пайовиками колишньої спілки селян « Ліснослобідська».(а.с.7) Відповідно до заяви позивача [PERSON] від 08 лютого 2011 року, останній звертався до ПСП «Тиса-1» з заявою про вихід з співвласників підприємства і виділення йому в натурі частки майна колишньої спілки селян « Ліснослобідська» відповідно до вартості його частки в майні пайового фонду, а саме передачу йому у власність корівника колишньої тваринницької ферми спілки селян «Ліснослобідська» вартістю 2500 грн. (а.с.8) Станом на 2011 року частка позивача в майні пайового фонду підприємства становила 3822 грн., що зазначено у вищевказаному свідоцтві про право власності на майновий пай сільськогосподарського підприємства. (а.с.5) Уточнена залишкова вартість вищевказаного корівника станом на 08 лютого 2011 року становила 2500 грн. і тому це приміщення можливо було передати позивачу у власність в рахунок вартості його частки в майні пайового фонду спілки селян « Ліснослобідська». Комісія з врегулювання майнових питань пайовиків ПСП «Тиса-1» заяву позивача задовольнила та 08 лютого 2011 року прийняла рішення про вихід позивача [PERSON] з пайовиків з ПСП « Тиса-1» і передачу йому у власність в рахунок вартості його частки в майні пайового фонду ( 2500 грн.) вищевказаного корівника, 1965 року будівництва. (а.с.9) Рішенням виконавчого комітету Ліснослобідської сільської ради за № 13 від 20 березня 2013 року вищевказаному корівнику присвоєна адреса - [ADDRESS] Коломийського району (а.с.11) Актом приймання-передачі майна пайового фонду 08 лютого 2011 року позивачу [PERSON] передано в натурі корівник по [ADDRESS], 1965 року будівництва, вартістю 2500 грн.(а.с.10) На підставі вказаного Коломийське мБТІ виготовило технічний паспорт на вищевказаний корівник.(а.с.12-13) Позивач звернувся до реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції з проханням реєстрації його права власності на вищевказаний корівник. Однак, зареєструвати за ним право власності на дане майно на підставі вищевказаних документів йому було відмовлено так як згідно пункту 44 чинного з 01 січня 2013 року Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України за № 703 від 22 червня 2011 року, «державна реєстрація права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на таке майно за новим правонабувачем проводиться за наявності державної реєстрації права власності на таке майно за попереднім правонабувачем, крім проведення державної реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно. В попереднього власника спірного корівника відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація на нього, оскільки згідно раніше діючого законодавства майно спілки селян обліковувалося лише згідно балансу підприємства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на нежитлове приміщення - корівник, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та позов слід задоволити. На підставі наведеного та ст.ст. 16,316,328, 392 ЦК України,

Outcome: approved