Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

29 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за навчання посилаючись на те, що з 01.09.2006 року відповідача було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання КНУВС з усіма видами забезпечення. 28.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУМВС України Вінницькій області та [PERSON] було укладено договір №Вн-181 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі дострокового звільнення - відшкодувати витрати за весь період навчання. Наказом ГУМВС України у Вінницькій області від 26.01.2011 року №13 о/с лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ у Запас Збройних Сил по статті 64 пункту «є» (за порушення дисципліни), вартість навчання в добровільному порядку не відшкодував. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість навчання в розмірі 27 360 грн. 83 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просив провести розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просив справу розглядати у його відсутність за наявними у справі доказами, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22.07.2006 року № 70 дск [PERSON] з 1 вересня 2006 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 28.11.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУМВС України Вінницькій області та [PERSON] було укладено договір №Вн-181 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2006 року по 18.06.2010 року - у відповідності з підписаним договором відповідач [PERSON] у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу КНУВС від 18.06.2010 №464 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору [PERSON] направлений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Вінницькій області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця. Наказом ГУМВС України у Вінницькій області від 26.01.2011 року №13 о/с лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ у Запас Збройних Сил по статті 64 пункту «є» (за порушення дисципліни). Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. У відповідності із затвердженим статутом, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Укладений з відповідачем [PERSON] договір зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати на навчання в повному обсязі: (п. 3.1) за порушення дисципліни. Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313. Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» (п.2) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року №313. Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 п. 5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Роз'яснення щодо грошового забезпечення [PERSON]: у довідках про доходи та відрахування відображено грошове утримання за весь період навчання з 1 вересня 2006 року по червень 2010 року, однак до суми позову врахований лише період з вересня 2007 року по червень 2010 року (виключений 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби), та складає - 8433,35грн. Роз'яснення щодо витрат на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв забезпечення [PERSON]: у довідці розраховано та відображено вартість комунальних послуг лише за період навчання, що перевищує термін строкової служби, та без врахування періодів перебування у відпустках: за період з 01.09.2006 р. по 31.08.2008 р. враховано лише 298 дні, за які вартість спожитих комунальних послуг та енергоносіїв складає - 887,44 грн.;. за період з 01.09.2008 р. по 18.06.2010 р. враховано лише 462 дні, за які вартість спожитих комунальних послуг та енергоносіїв складає - 5037, 89 грн. Загальна вартість, яка підлягає стягненню - 5925,33 грн. Роз'яснення щодо витрат на харчування: за перший навчальний рік 2006-2007, який зараховується в строк військової служби врахована лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на утримання військовослужбовця, яка складає: сніданок - 0,04 грн.; обід - 0,1 грн; вечеря - 0,04 грн., за наступні роки навчання врахована вже повна вартість харчування, загальна сума складає 9225. 90 грн. Роз 'яснення щодо витрат на речове утримання: 1 рік (2007) речового забезпечення не врахований та в довідці не відображений. Загальна вартість, яка підлягає стягненню за 2006, 2008 та 2010 роки складає - 1458, 26 грн. Таким чином відповідач навчався в КНУВС з 01.09.2006 року по 18.06.2010 рік і витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, становлять 27360 грн. 83 коп. (двадцять сім тисяч триста шістдесят гривень вісімдесят три копійки). Відповідач був ознайомлений із сумою витрат на його навчання. Листом додатково його ознайомлено з сумою витрат та повідомлено про необхідність відшкодування зазначеної суми, але на даний час відповідач своїх зобов'язань не виконав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Пунктом 3.1 договору № Кв-392 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ передбачено, що підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідач до суду не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було сплачено витрати за навчання, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за навчання в сумі 27360 грн. 83 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 274 грн. 00 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved