Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-04 00:00:00

Приватне підприємство «Капітолій» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування позову посилається на те, що 09.06.2009 року між ПП «Капітолій» та [PERSON] було укладено договір №200617 (Основний договір), згідно якого підприємство, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача, здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «Гарант», а відповідач, зобов'язаний сплатити одноразовий реєстраційний платіж та своєчасно, не пізніше 15 числа, сплачувати загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та адміністративні витрати, що є платою за послуги в організації діяльності програми. 06.10.2009 року між ними було укладено додаток № 3 до Основного договору, у якому сторони підтверджують, що [PERSON] отримав дозвіл на отримання товару в сумі 5000,00 грн., а також, що на момент підписання додатку відповідачем було сплачено сім чистих внесків на суму 872,23 грн., які зараховані в рахунок погашення щомісячних платежів Відповідно до умов основного договору, 06.10.2009 року між ПП «Капітолій» та [PERSON] був укладений договір позики № 701/09/09, згідно якого ПП «Капітолій» надало відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання у розмірі 5000,00 грн., з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 15 вересня 2012 року. В порушення умов договору позики, починаючи з квітня 2011 року [PERSON] своїх договірних зобов'язань належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на березень 2013 року залишок неповерненої позики становить: - 1526,64 грн. щомісячних платежів та 1200,00 грн. адміністративних витрат, тому позивач і звертається до суду з позовом стягнути дану заборгованість за кредитним договором з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву у якій просив справу розглядати без участі представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи в суді був повідомлений належним чином, про що свідчать належно отримані ним повідомлення суду наявні у матеріалах справи, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 зазначеного Кодексу договір є обов"язковим для виконанння сторонами. Судом встановлено, що 09 червня 2009 року між ПП «Капітолій» та [PERSON] було укладено договір №200617 (Основний договір), згідно якого ПП «Капітолій» зобов'язалося вчинити від імені та за рахунок [PERSON] певні дії, спрямовані на придбання товару для нього, а [PERSON] зобов'язався сплатити одноразовий реєстраційний платіж та своєчасно, не пізніше 15 числа, сплачувати загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та адміністративні витрати, що є платою за послуги. 06.10.2009 року між ПП «Капітолій» та [PERSON] було укладено додаток № 3 до Основного договору, у якому сторони підтверджують, що [PERSON] отримав дозвіл на отримання товару в сумі 5000,00 грн. У відповідності до умов Основного договору, 06.10.2009 року між ПП «Капітолій» та [PERSON] був укладений договір позики № 701/09/09, згідно якого ПП «Капітолій» надало відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання у розмірі 5000,00 грн., з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 15 вересня 2012 року. Порядок повернення боргу та сплата витрат за користування узгоджена відповідним графіком погашення заборгованості. Що підтверджується копією графіку погашення суми основної заборгованості, що є Додатком №1 до договору позики від 06.10.2009 року, наявним у матеріалах справи. В порушення умов договору позики, починаючи з квітня 2011 року [PERSON] своїх договірних зобов'язань належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на березень 2013 року залишок неповерненої позики становить: - 1526,64 грн. щомісячних платежів та 1200,00 грн. адміністративних витрат, про що свідчить, наявна у матеріалах справи, копія картки рахунку:55 контрагента [PERSON] за 01.01.2006 - 31.01.2013 р.р. Відповідно до п. 2.2.3 договору позики № 701/09/09 від 06.10.2009 року, у разі порушення позичальником графіку погашення заборгованості більше ніж на 5 днів позикодавець має право вимагати від нього дострокового погашення усієї суми позики. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав умов договору позики, укладеного між сторонам: не повернув позивачу зазначену у договорі суму коштів, які отримав від останнього, в обумовлений у договорі строк та у встановленому порядку, і станом на день розгляду справи у суді має заборгованість перед позивачем. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в позику. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПП «Капітолій» за договором позики заборгованості є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Вимога позивача про стягнення 320 грн. за надання правової допомоги не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. З укладеного договору про надання юридичних послуг від 14.02.2013 року вбачається, що він підписаний ПП «Житомирська міська юридична консультація» в особі директора [PERSON], яка діє на підставі статуту, проте такого статуту, свідоцтва про державну реєстрацію підприємства та будь-яких інших доказів, на підтвердження повноважень ПП «Житомирська міська юридична консультація» в особі директора [PERSON] та їх права на надання правової допомоги - позивачем до матеріалів справи не надано. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір відповідно до задоволених позовних вимог. Тому, враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 256, 258, 259, 525, 526, 549, 551, 611, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial