Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог вони з урахуванням уточнень посилаються на те, що [PERSON] є матір»ю [PERSON] та [PERSON] Раніше їх сім»я, яка складалася з 4 осіб, проживала в будинку [ADDRESS], а саме - [PERSON] з чоловіком [PERSON] - з 1971 року, [PERSON] - з дня народження з 1972 року, [PERSON] - з дня народження 1977 року. Будинок [ADDRESS] є деревв»яно-вальцювальним, збудованим до 1917 року, без комунальних умов, за своїм станом він перебуває у поганому стані, непридатний для проживання, у зв»язку з чим їх сім»я з 1982 року перебувала на обліку для покращення житлових умов за місцем роботи [PERSON] Після смерті [INFO] [PERSON], їх сім»я залишилася перебувати на квартирному обліку. Наймачем квартири №3, суміжної з квартирою №2, був [PERSON] і вони за його згодою на початку 1994 року на правах членів його сім»ї вселились у вказану квартиру, де проживають по сьогодняшній день. Фактично [PERSON] стала підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], вони разом з її дітьми за сумісні кошти купували продукти, речі першої необхідності, проводили невеликі ремонтні роботи. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], який також став мешкати в квартирі [ADDRESS]. В 1995 році, враховуючи вік та поганий стан будинку, в квартирі №2 провалилась підлога, обвалилась стеля, створились умови, неможливі для проживання, тому вони вирішили приватизувати вказану квартиру і продати, оскільки коштів для її відновлення і для проведення капітального ремонту вони не мали, відповідні державні органи, знаючи про стан квартири та житлові умови, не надали їм взамін інше житло і не допомогли з проведенням ремонтних робіт. Разом з [PERSON] вони прожили приблизно півтора роки і в 1996 році він поїхав до своєї доньки в Росію в зв»язку зі станом здоров»я і залишився там проживати. За їхньою домовленістю вони, як члени його сім»ї, залишилися проживати у квартирі № 3. Житлові органи знали про це, не заперечували і фактично з ними був укладений договір найму житла. На ім. »я [PERSON] був відкритий особовий рахунок на оплату за квартиру та комунальні послуги, видана книжка для їх оплати, і всі роки, починаючи з 2001 року згідно з цим документом проводиться оплата за комунальні послуги, і тільки після подачі їх позову до суду у 2004 році квитанції стали приходити на ім »я [PERSON] 06.11.2004 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], а [INFO] у них народився син [PERSON], [INFO] народилася донька [PERSON], які також постійно мешкають в квартирі №3. Позивачі просять визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] членами сім»ї наймача [PERSON] та визнати за ними право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]; зобов»язати відповідачів укласти договір найму жилого приміщення вказаної квартири на ім »я [PERSON], як основного наймача і членів її сім»ї та відкрити особовий рахунок по вказаній адресі; зобов»язати Бабушкінський РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області зареєструвати їх разом з дітьми у зазначеній квартирі. Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне виробниче підприємство Бабушкінського району м. Дніпропетровська звернулося до суду з зустрічним позовом до відповідачів про їх виселення з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В обгрунтовання своїх позовних вимог посилається на те, що в двокімнатній ізольованій квартирі [ADDRESS] проживав [PERSON], який виїхав на постійне місце проживання в Вологодську область, в зв»язку з чим він знятий з реєстрації 24.07.2000 року, особовий рахунок [NUMBER] в квартирі закритий. У вказану квартиру вселилися [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її син [PERSON], [INFO], які до цього проживали в квартирі №2 цього ж будинку, яка була ними приватизована і продана в 1995 році. В 2006 році [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який також вселився у вказану квартиру, [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] - донька [PERSON]. Спірна квартира є неприватизованою та є комунальною власністю територіальної громади м.Дніпропетровська. Ордер на вселення у вказану квартиру відповідачам не видавався, інші документи, підтверджуючи їх право на жилі приміщення в спірній квартирі відсутні, тому відповідачі вселилися у вказану квартиру самоправно, звільнити її у добровільному порядку квартиру вони. В судовому засіданні позивачі та їх представник, посилаючись на обставини, викладені в позові, підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позовні вимоги про виселення не визнали, посилаючись на те, що у спірну квартиру вселилися як члени сім»ї наймача. В судовому засіданні представник КЖЕП №7 та представник виконкому Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради позовні вимоги позивачки не визнали та вважали, що відповідачі самоправно вселилися в спірну квартиру. Позовні вимоги КЖРЕВП про їх виселення вважали обгрунтованними. В судовому засіданні представник КЖРЕВП Бабушкінського району м. Дніпропетровська підтримала позовні вимоги про виселення відповідачів із спірної квартири, позовні вимоги позивачів вважала необґрунтованими та просила відмовити у їх задоволенні. [PERSON], представник Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник органу опіки та піклування Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради в судовому засіданні вважав позовні вимоги позивачів обґрунтованими, у задоволенні вимог про їх виселення просив відмовити. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню, а позовні вимоги КЖРЕВП Бабушкінського району м. Дніпропетровська задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Сім»я створюється на підставах шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі з наймодавцем та житлово-експлуатаційною організацією. У відповідності до ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу України члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. У відповідності до ст. 65 Житлового Кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім»ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім»ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 106 ЖК України член сім»ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача у разі смерті або втрати ним права на жиле приміщення. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У відповідності до ч.3 цієї статті, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] з 1971 року проживали в квартирі [ADDRESS], їх донька [PERSON] проживала у цій квартирі з дня народження - 1972 року, син [PERSON] з дня народження - з 1977 року та всі вони були в ній зареєстровані (а.с.23, 25). В зв»язку з тим, що зазначений будинок [ADDRESS], роком побудови до 1917 року, був визнаний ветхим, знаходився у поганому технічному стані, без комунальних умов, їх сім»я з 1982 року перебувала на обліку для покращення житлових умов в АТП-03101, яке було місцем роботи чоловіка [PERSON] - [PERSON], що підтверджується листом Дніпропетровської міської ради народних депутатів № к-54 від 21.05.1982 року (а.с.16, 22, 23) і після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] - [PERSON] сім»я позивачів залишилася перебувати на квартирному обліку. На той час наймачем двокімнатної квартири №3, суміжної з квартирою №2 у зазначеному будинку, загальною площею 45,8 кв.м., яка є комунальною власністю територіальної громади м.Дніпропетровська, був [PERSON] (а.с.24). [PERSON] стала підтримувати з [PERSON] сімейні подружні стосунки і в січні 1994 року вона разом з дітьми за його згодою вселилися у вказану квартиру №3. Із вказаного часу вона разом з [PERSON] та дітьми проживали однією сім»єю, мали сумісний бюджет та вели господарство, за сумісні кошти купували продукти, речі першої необхідності, проводили в квартирі ремонтні роботи. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], який також за згодою [PERSON] став мешкати в квартирі [ADDRESS]. Тобто, фактично [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з сином [PERSON] створили сім»ю з [PERSON], оскільки вони спільно проживали, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки. В 1995 році в квартирі [ADDRESS] провалилась підлога, обвалилася стеля та створились умови, неможливі для проживання в ній, про що було відомо відповідачам, що не заперечувалося в судовому засіданні їх представниками. В зв»язку з відсутністю грошових коштів на відновлення квартири та здійснення в ній капітального ремонту, позивачі приватизували її та 04.07.1995 року продали, в зв»язку з чим були зняті з реєстрації за вказаною адресою, особовий рахунок на квартиру був закритий. Разом з [PERSON] позивачі прожили однією сім»єю в квартирі №3 близько півтора роки і в 1996 році він виїхав на постійне проживання до своєї доньки в Росію, дозволивши їм залишитися проживати у вказаній квартирі на правах членів його сім»ї. Із квартири за вказаною адресою [PERSON] був знятий з реєстрації 24.07.2000 року. Будь-яких доказів в спростування того, що позивачі вселилися в квартиру №3 самоправно та без згоди [PERSON], а також того, що вони залишилися в ній проживати без його відома відповідачами суду не надано. Про те, що сім»я [PERSON] проживала із вказаного періоду в квартирі №3 відповідачам було відомо, що було підтверджено їх представниками в судовому засіданні та підтверджується тим, що на ім»я [PERSON] був відкритий особистий рахунок на цю квартиру для сплати комунальних послуг [NUMBER] та на її ім »я зі складом сім»ї три особи була видана розрахункова книжка для оплати цих послуг (а.с.15). Всі роки, починаючи з 2001 року згідно за цією книжкою відповідно до зазначеного особового рахунку позивачами до теперішнього часу здійснюється оплата комунальних послуг за вказаною книжкою, що підтверджується, зокрема, відповідними квитанціями на ім »я [PERSON], незаконність проживання позивачів за вказаною адресою у період, що розглядається, в судовому порядку не визнавалася. З»ясовано, що після звернення позивачів до суду із даним позовом у 2004 році квитанції на сплату комунальних послуг стали приходити на адресу проживання позивачів на ім »я [PERSON], які вони оплачують до теперішнього часу, що не заперечувалося представниками відповідачів. 04.11.2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] народилася донька [PERSON], які разом з позивачами з народження і до теперішнього часу також постійно мешкають в квартирі №3. Факт проживання позивачів [PERSON], [PERSON] з сином [PERSON], [PERSON] за зазначеною адресою - в квартирі [ADDRESS] з початку 1994 року в якості членів сім»ї наймача [PERSON] підтверджується листом Дніпропетровської міської лікарні №15 від 11.10.2010 року №798 про те, що адресою проживання в історії розвитку дитини № 112/о [PERSON], який знаходиться під наглядом філії дитячої поліклініки №1, зазначена [ADDRESS]; довідками міської лікарні № 15 м. Дніпропетровська від 04.06.2002р. та міської лікарні № 15 м. Дніпропетровська від 19.06.2002 року, випискою з медичної картки лікарні швидкої допомоги від 17.06.2002 року, в яких місцем проживання [PERSON] та [PERSON] вказана адреса [ADDRESS]; актом про пожежу в квартирі за вказаної адресою від 28.0.8.2004 року; довідкою ЖЕК №7 від 13.07.2009 року про проживання відповідачів у вказаній квартирі без реєстрації. Також вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] підтримувала фактичні подружні стосунки з [PERSON], який проживав у квартирі №3, в зв»язку з чим за його згодою вона зі своїм сином [PERSON], донькою [PERSON] вселилися у вказану квартиру, де проживали однією сім»єю, згодом у цій квартири стали проживати діти [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також її чоловік [PERSON] Встановлено, що позивачам по первісному позову було відмовлено у реєстрації за вказаною адресою та рекомендовано вирішити це питання у судовому порядку. Суд вважає, що будь-яких безспірних доказів в спростування доводів позивачів за первісним позовом про те, що вони на законних підставах набули право користування жилою площею у спірній квартирі представниками відповідачів суду не надано, як і не надано доказів про те, що вони самоправно вселилися у зазначену квартиру. Посилання представників відповідача на те, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] приймали участь у приватизації квартири [ADDRESS], а також на те, що у них немає реєстрації у спірній квартирі не можуть бути підставою для відмови позивачам у задоволенні їх позовних вимог та не можуть бути підставою для задоволення позову КЖРЕВП про їх виселення з тих підстав, що вони самоправно вселилися у спірну квартиру без згоди наймача [PERSON], оскільки судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] з сином [PERSON] та [PERSON] проживали у цій квартирі разом з [PERSON] як члени сім»ї наймача та за його згодою. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] з сином [PERSON], та в силу ч.4 ст. 29 ЦК України - з сином [PERSON], а також донькою [PERSON] на законних підставах набули право користування жилою площею у спірній квартирі, тому вважає за можливе задовольнити їх позовні вимоги та визнати за ними право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], зобов»язавши КЖЕП № 7 м. Дніпропетровська укласти з [PERSON] договір найму та відкрити особовий рахунок на її ім »я у цій квартирі, а також зобов»язати Бабушкінський РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області зареєструвати позивачів в квартирі за вказаною адресою. Відповідно до ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого житлового приміщення. Задовольняючи позовні вимоги позивачів, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог КЖРЕВП про виселення із спірної квартири [PERSON], [PERSON] з сином [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відсутні, оскільки судом встановлено законність їх проживання у спірній квартирі. Разом суд вважає, таким, що підлягає виселенню із спірної квартири відповідача [PERSON], оскільки він вселився у неї без передбачених законом підстав, членом сім»ї наймача не був, його згоди на вселення у квартиру не отримував, ордер на його вселення у квартиру йому не видавався. На підставі викладеного,

Outcome: partial