Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.11.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований в Білгород-Дністровському міському відділі ЗАЦС Одеської області 28.04.1984 року та на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, живуть окремо один від одного. За період шлюбу сторони придбали певне нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS]; будинок відпочинку літ. « 1Щ» розташований за адресою: комплекс будівель та споруд [ADDRESS]; квартира [ADDRESS]. У добровільному порядку поділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, тому позивач звернулась з відповідним позовом до суду та просить суд поділити спільно нажите майно, визнавши за нею право власності на будинок відпочинку літ. « 1Щ» розташований за адресою: комплекс будівель та споруд [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 1984 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 139. Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина фактично розпалася. За час шлюбу сторонами було придбане певне нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] (на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2004 року); будинок відпочинку літ. « 1Щ» розташований за адресою: комплекс будівель та споруд [ADDRESS] (на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2012 року); квартира [ADDRESS]. Згідно з ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Позивач не бажає все нерухоме майно ділити по ? частині з відповідачем, та беручи до уваги, що ремонтом будинку відпочинку літ. « 1Щ» розташований за адресою: комплекс будівель та споруд [ADDRESS], займалася саме вона, позивач просить суд визнати дану нерухомість спільною власністю подружжя та визнати за нею право власності, а житловий будинок та квартиру залишити у власності відповідача. Суд, вважає позовні вимоги [PERSON] правомірними, обґрунтованими та співмірними з правами та інтересами відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 2 цієї статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved