Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

9 вересня 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі-ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позов мотивують тим, що 11 жовтня 2007 року між ними та відповідачем [PERSON] був укладений договір №DOXCGК40000105, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 93300,00 гривен, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 жовтня 2027 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися у наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №DOXCGК40000105 ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач [PERSON] 11 жовтня 2007 року уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 40,51 кв.м, жилою площею 25,57 кв.м., вартістю 108000 гривен 00 коп., який розташований за адресою: м. Харцизьк, Донецької області, вулиця Трудова, будинок № 25 та належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 3347 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 11 жовтня 2007 року за номером 2410121. Прийняті на себе зобовязання за договором кредиту [PERSON] виконав неналежним чином, в результаті чого станом на 3 вересня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 291281 гривна 23 копійки, яка складається з наступного: 75837 гривен 02 копійки - заборгованість за кредитом; 84976 гривен 40 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7551 гривна 14 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом; 108808 гривен 04 копійки - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; штрафи: 250 гривен 00 копійок - штраф (фіксована частина); 13858 гривен 63 копійки - штраф (процентна складова). За вказаних обставин, просять в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки будинок, загальною площею 40,51кв.м, жилою площею 25,57 кв.м., який розташований за адресою: м. Харцизьк, Донецької області, вулиця Трудова, будинок № 25, шляхом продажу ними вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з початковою ціною продажу предмету іпотеки в розмірі 108000,00 гривен, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ними всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також просять виселити відповідача [PERSON] з іншими особами, зареєстрованими у вказаному будинку із зняттям їх з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача-ПАТ КБ «Приватбанк»- [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно 11 жовтня 2007 року між ним та позивачем був укладений договір № DOXCGК40000105, за яким він отримав кредит у розмірі 93300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 жовтня 2027 року. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DOXCGК40000105 позивач та він 11 жовтня 2007 року уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно з яким він передав в іпотеку будинок, який розташований за адресою: м. Харцизьк, вул.. Трудова,25, в якому зареєстрованим є він, його дружина та дочка,[INFO]. До 10 червня 2011 року він погашав кредит, але коли банк підняв проценти за користування кредитом, то він у звязку з тяжким матеріальним становищем перестав погашати кредит. Згоден, що в нього мається заборгованість за кредитним договором, яку він не має сплатити у звязку з тяжким матеріальним становищем, а щодо виселення його з квартири разом із сімєю заперечує, оскільки в нього немає іншого житла. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №DOXCGК40000105, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 93300,00 гривен, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 жовтня 2027 року (а.с.8-10). На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №DOXCGК40000105 ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач [PERSON] 11 жовтня 2007 року уклали нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 40,51кв.м, жилою площею 25,57 кв.м., вартістю 108000 гривен 00 коп., який розташований за адресою: м. Харцизьк, Донецької області, вулиця Трудова, будинок № 25 та належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] ,реєстр № 3347 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 11 жовтня 2007 року за номером 2410121 (а.с.12-15). Судом встановлено, що прийняті на себе зобовязання за договором кредиту [PERSON] виконував неналежним чином, в результаті чого станом на 3 вересня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 291281 гривна 23 копійки, яка складається з наступного: 75837 гривен 02 копійки - заборгованість за кредитом; 84976 гривен 40 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7551 гривен 14 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом; 108808 гривен 04 копійки - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; штрафи: 250 гривен 00 копійок - штраф (фіксована частина); 13858 гривен 63 копійки - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком суми заборгованості у [PERSON] станом на 3 вересня 2013 року (а.с.16-19). Згідно ст.526 ч.1 ЦК України та ст.525 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором або законом. Видами забезпечення виконання зобовязання, відповідно до ст.546 ЦК України, є неустойка, порука, гарантія, застава, при тримання, завдаток. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання, зокрема у даному випадку іпотека. Саме з таким видом забезпечення виконання зобовязання договору кредиту визначилися сторони. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому порядку. Такі ж вимоги щодо прав та обовязків іпотекодавця і іпотекодержателя закріплені в розділі 2 договору іпотеки від 11 жовтня 2007 року . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобовязання за кредитним договором виконував неналежним чином, про що свідчить розмір заборгованості за станом на 3 вересня 2013 року, який значно перевищує заставну вартість предмету іпотеки, узгоджену сторонами на день укладання договору іпотеки. Письмову вимогу про усунення порушень із зазначенням стислого змісту порушених зобовязань, вимогою про їх виконання та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу відповідача [PERSON] було направлено рекомендованим листом 23 лютого 2013 року за №30.1.0.0/2-341. При цьому відповідачем не застосовано заходів щодо виконання зобовязань та погашення заборгованості, що стало підставою для звернення до суду. Таким чином, у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено діючим законодавством та договором іпотеки п.24, п.25 розділу 3. Із позовної заяви вбачається, що позивач, як іпотекодержатель, просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ними вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ними всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій,необхідних для продажу предмету іпотеки. Відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Правилами ст.38 вищевказаного Закону України передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, порядок та процедуру такого продажу. З урахуванням встановлених вищевказаних обставин та вимог закону, суд вважає необхідним позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити та в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №DOXCGК40000105 від 11 жовтня 2007 року в сумі 291281 гривна 23 копійки, на 3 вересня 2013 року, звернути стягнення на будинок, загальною площею 40,51кв.м, жилою площею 25,57 кв.м., який розташований за адресою: м. Харцизьк, Донецької області, вулиця Трудова, будинок № 25, з початковою ціною, визначеною сторонами у договорі іпотеки, що складає 108000 гривен 00 коп. Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, оскільки наявність осіб зареєстрованих у будинку, на який звертається стягнення, перешкоджатиме реалізації предмета іпотеки. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із найманого житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Разом з тим, у ч.1 ст.40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку» установлений порядок дій банку : після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно,їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні,на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки,передбачено в ч.3 ст.109 ЖК України. Згідно листа-вимоги ПАТ КБ „Приватбанк від 23 лютого 2013 року №30.1.0.0/2-341 на імя відповідача [PERSON] (а.с.21) вбачається, що ПАТ КБ „Приватбанк, як іпотекодержатель, повідомив відповідача про необхідність добровільно звільнити будинок № 25 по вул.Трудовій м. Харцизька протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги та якщо мешканці не звільнять житлове приміщення у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення буде здійснюється на підставі рішення суду . Ніяких доказів того, що відповідач [PERSON] отримав вищевказану вимогу про виселення, суду позивачем не надано. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що він не отримував письмову вимогу про виселення його з квартири в звязку з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. При таких обставинах , враховуючи ,що суду не надано доказів отримання відповідачем вказаної вимоги, позовні вимоги в частині виселення відповідача з усіма особами, які в ній проживають та зняття їх з реєстрації за вищевказаною адресою, не підлягають задоволенню , що не позбавляє позивача на звернення до суду з такими ж вимогами . В звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в частині виселення відповідача [PERSON] з будинку, яка є предметом іпотеки. У відповідності з вимогами ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 2912 грн. 81 коп., оскільки позов задоволений частково.

Outcome: partial