Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], про відшкодування шкоди та зазначив, що він є власником земельної ділянки, що розташована [ADDRESS] одним із суміжних землекористувачів є відповідачка [PERSON] У квітні 2013р. ним встановлено огорожу з листів шиферу між земельними ділянками. Відповідачка неодноразово в присутності інших сусідів погрожувала, що вона знесе огорожу й жодної відповідальності за це їй не буде. 24.04.2013р. ним разом з іншими членами садівничого товариства встановлено факт руйнування огорожі, а саме побиття листів шиферу в кількості 5 шт., про що складено відповідні акти б/н від 24.04.2013р. та №1 від 24.04.2013р. 14.06.2013р. листом Ленінського РВ його повідомлено про те, що [PERSON] під час неодноразових візитів до неї працівників міліції двері не відчиняла та давати будь-які пояснення по даному факту відмовилась. 03.07.2013р. [PERSON] повторно скинула листи шиферу, які він встановив відновлюючи побиті раніше, нею побито ще 3 листи шиферу, акти б/н від 03.07.2013р. та № 2 від 03.07.2013р. 26.07.2013р. листом Ленінського РВ його повідомлено про те, що з [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопущення антигромадської поведінки та складено протокол за ст.173 КУпАП. 02.10.2013р. Ленінським р/с м. Полтави ухвалено Постанову у справі № 553/3199/13, якою визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн. 13.10.2013р. ним відновлено огорожу, проте [PERSON] знову зруйнувала її, внаслідок чого побито 8 листів шиферу, про що складено відповідні акти б/н від 13.10.2013р. та № 3 від 13.10.2013р. Таким чином, [PERSON] за 3 рази руйнування огорожі побила 16 листів шиферу. Зазначений шифер придбано ним для використання у власних господарсько-побутових цілях на садибній ділянці ще 14.04.2010р., товарний чек № 162. Просить стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування майнової шкоди в сумі 712,00 грн., моральної шкоди в сумі 2000,00 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 458,80 грн. та витрат, пов'язаної з оплатою правової допомоги адвокатом, в розмірі 1500,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON], повністю підтвердив обставини, які зазначені у позові та просив задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги повністю не визнала, при цьому посилаючись на обставини, які не мають жодного відношення до позовних вимог. Свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили обставини побиття шиферного забору, про які зазначив позивач. Свідок [PERSON], по суті позову нічого не пояснила. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступних висновків. Установлено, що згідно актів, які складені та підписані [PERSON] - головою садівничого товариства «Яблуня» та його членами [PERSON] та [PERSON], а саме: б/н від 24.04.2013р., № 1 від 24.04.2013р., б/н від 03.07.2013р., № 2 від 03.07.2013р., б/н від 13.10.2013р., № 3 від 13.10.2013р., в результаті руйнування огорожі, яка встановлена на межі між ділянками [PERSON] та [PERSON], мало місце побиття шиферу в загальній кількості 16шт. Згідно товарного чеку № 162 від 14.04.2010р., ціна 1шт. шиферу складає 44,50грн. Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 02.10.2013 року [PERSON], піддано адміністративному штрафу за вчинення правопорушення, сварки з сусідами 03.07.2013р., передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів спростування вартості шиферу не надано, тому суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, суд виходить із такого. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження заявлених позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивач надав листок непрацездатності від 25.04.2013р., з діагнозом гіпертонічний криз ІІ ступеню. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи, що позивачем не надано належних і допустимих доказів завдання йому моральної шкоди неправомірними діями відповідачки, листок непрацездатності від 25.04.2013р., в жодному разі не дає підстав встановити причинний зв'язок між руйнуванням огорожі та хворобою, яка могла виникнути внаслідок інших загальних захворювань та віку позивача, тому суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди необґрунтованими, а отже, такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до квитанції № 003715 [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] 1500 грн. за надання правової допомоги, але враховуючи положення договору № 17/10/2013 про надання правової допомоги п. 4 Порядок оплати послуг адвоката Клієнт ([PERSON]) сплачує Адвокату ([PERSON]) фіксовану винагороду у розмірі 1500 грн. шляхом перерахування цих коштів на рахунок ПП [PERSON], а саме: 150 грн. - за отримані Клієнтом від Адвоката консультації; 350 грн. - за підготовку позовної заяви; 1000 грн. - за представлення інтересів Клієнтів у суді. Враховуючи те, що представництво інтересів в суді адвокат [PERSON] не здійснював, а тому кошти в сумі 1000 грн. не можна віднести до витрат на правову допомогу, а тому позовні вимоги в даній частині не підлягають до задоволення. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial