Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявленими вимогами. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем має двох малолітніх дітей, які мешкають разом з нею. З відповідачем подружні стосунки не склалися, в зв’язку з чим, вона змушена була переїхати на проживання до своїх батьків, де і мешкає на теперішній час. Відповідач фактично не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв’язку з чим, вона змушена звернутись до суду. Із зустрічними вимогами звернувся відповідач [PERSON], який в позові зазначив, що він мешкає разом з позивачкою [PERSON]В та двома малолітніми дочкам за адресою м. Дзержинськ вул. Чапаєва, 22. Позивач на свій розсуд забрала восени дітей з їх спільного житла та переїхала до батьків. Він вважає, що дітям зручніше мешкати разом з обома батьками за адресою м. Дзержинськ вул. Чапаєва, 22, в зв’язку з чим звернувся до суду з вимогами про визначення місця проживання дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] суду пояснила, що не мешкає разом з відповідачем приблизно з середини жовтня 2013року. Переїхала разом з двома малолітніми дочками на поживання до своїх батьків за адресою м. Дзержинськ с Кірове вул. Дилеєвська, 25. Фактично знаходиться на їх утриманні. Починаючи з літа 2013року подружні стосунки між нею та відповідачем стали погіршуватись. Відповідач не надавав їй кошти на утримання дітей, купував тільки те, що вважав сам за потрібне, контролював її покупки, утримував при собі банківську картку, де знаходились дитяча допомога по догляду за дітьми. На теперішній час картка заблокована відповідачем та вона не має можливості знімати гроші. Її загальний дохід на місяць на теперішній час складає 130 грн. За період перебування у батьків відповідач приїжджав один раз, але не захотів бачитись з дітьми, наполягаючи, щоб діти переїхали до його будинку та передав пакет з продуктами, де були печиво, дитячі творожок, тощо. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по ? частини доходу відповідача на кожну та на її користь 1/6 частину на її утримання до досягненням молодшої дочки трирічного віку. Просила суд відмовити в задоволенні вимог позивача про визначення місця проживання дітей за адресою м. Дзержинськ с. Кірове вул. Чапаєва, 22 Відповідача за первісним позовом [PERSON] суду пояснив, що позивач разом з дітьми мешкала з ним однією сім'єю до жовтня 2013року. Вони вели спільне господарство, він займався матеріальним забезпеченням родини. Але в зв’язку з тим, що позивача витрачає забагато коштів, а він має невелику заробітну плату, то всі витрати сімейні фактично здійснював він, державну допомогу при народженні другої дитини оформили на нього, він купував продукти харчування. Вважає, що позивач не бажає жити в будинку на землі, постійно просила його придбати житло на поверхах. На теперішній час він вважає, що дітям комфортніше буде проживати в будинку на землі по вул.. Чапаєва, 22 в м. Дзержинську. Просив суд визначити фактичним та юридичним місцем проживання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] м. Дзержинськ с. Кірове вул.. Чапаєва, 22. Не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу на двох дітей , не погодився із аліментами на утримання позивачки та просив зобов'язати [PERSON] щомісяця надавати звіт органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментних коштів. Представник третьої особи надав суду висновок органу опіки та піклування та зазначив, що комісія прийшла до висновку про доцільність проживання дітей разом з матір'ю [PERSON] та за заявою батька визначила дні побачень його з дочками. Просив суд винести рішення в інтересах дітей. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю позивачки. З середини жовтня 2013 року позивач разом з двома дочками мешкає разом з нею та її чоловіком в будинку за адресою м. Дзержинськ вул. Дилеєвська, 25. До жовтня 2013р. дочка разом з дітьми кождної неділі по 2-3 дні також проживала у неї, в зв’язку з тим, що її чоловік не утримував сім'ю. Дочка скаржилась, що вона не може самостійно придбати дітям необхідні речі, продукти харчування, адже чоловік не надає їй коштів, не дає користуватися банківською карткою з дитячими грошими, та придбає лише те, що вважає за потрібне. З жовтня 2013 року дочка та онуки знаходяться фактично на утриманні батьків позивачки. Відповідач приїжджав одного разу та залишив пакет з продуктами, з сухим печивом та творожними виробами. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка була її сусідкою за адресою проживання [INFO]. Вони є кумов'ями та їх діти часто гралися разом. Приблизно з жовтня 2013 року позивач не мешкає за адресою м. Дзержинськ с. Кірове вул. Чапаєва, 22. Під час бесід з [PERSON], остання неодноразово скаржилась, що чоловік не дозволяє їй самостійно здійснювати покупки. Речі та продукти остання придбала разом з матір'ю. Свідок [PERSON] суду пояснила, що мешкає в м. Дзержинську с. Кірове вул.. Дилеєвська, 16 та є сусідкою батьків позивачки. Часто буває в них дома, спілкується з позивачем та її дітьми. Підтвердила, що позивачка з жовтня 2013 року мешкає разом з двома малолітнім дочками разом з батьками за їх місцем проживання [INFO]. Вона надавала дітям позивачки речі своєї онуки, оскільки позивач скаржилась на недостатнє матеріальне забезпечення. Заслухав пояснення сторін, свідків, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наступне. З наданих позивачем за первісним позовом [PERSON] доказів вбачається, що вона разом з двома малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] постійно з жовтня 2013 року мешкає разом з батьками за адресою м. Дзержинськ с. Кірове вул.. Дилеєвська, 25. Вказані обставини підтверджені поясненнями свідків, допитаних судом, актами вуличного комітету. З свідоцтв про народження дітей вбачається, що [PERSON] є їх батьком. З акта вуличного комітету від 23.12.2012р. № 2131 видно, що батько дітей [PERSON] за час проживання дітей з матір'ю не відвідував їх з метою побачень та спілкування, фінансово не допомагає, добровільно матеріальну допомогу не надає, дитячу допомогу при народження дитини за жовтень та листопад 2013р. в сумі 1860 грн позивачці не віддає, так само як і дитячі речі, які залишились в будинку, де він мешкає З акту вуличного комітету від 29.11.2013р. № 2069 вбачається, що [PERSON] разом з двома малолітнім дітьми фактично знаходиться на утриманні батьків. Позивач [PERSON] має у приватній власності житло, квартиру за адресою м. Дзержинськ с. Кірове вул.. Юності, 19/73, яка складається з трьох кімнат. Відповідно до акту вуличного комітету від 14.11.2013р. [PERSON] не мешкає у власній квартирі в зв’язку із проведенням ремонтних робіт. Відповідно до консультативного висновку № 699 від 14.04.11 р. [PERSON] , [INFO], має захворювання серця та потребує медичного спостереження. Позивачем за зустрічними вимогами [PERSON] суду надані квитанції щодо оплати комунальних послуг за газ та електричну енергію за період сумісного проживання з дружиною влітку 2013року та чеки з маркету « АТБ» щодо придбання продуктів харчування влітку та восени 2013року. Останній чек датовано початком жовтня 2013року щодо придбання продуктів харчування на суму 139,01 грн. Надаючи оцінку наданим сторонами доказам, суд вважає, частково доведеними вимоги позивача [PERSON]. Так, судом встановлено, що сторони фактично не мешкають разом з жовтня 2013року. Позивач [PERSON] разом з двома малолітніми дітьми мешкає зі своїми батьками та діти фактично знаходяться на її утриманні. [PERSON] не працює, отримує державну соціальну допомогу при народження молодшої дочки, але фактично не має можливістю розпоряджатися вказаними грошима, адже картка оформлена на відповідача [PERSON] та заблокована останнім, що визнано в судовому засіданні самим [PERSON] Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника та дитини, наявність у платника інших дітей та утриманців, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Як встановлено судом з пояснень сторін відповідач [PERSON] працює спеціалістом ДПІ м. Дзержинська та отримує середньомісячну заробітну плату 1600-1800 грн., а, отже, має можливість забезпечувати матеріально своїх малолітніх дітей. Докази, надані відповідачем на підтвердження доводів щодо утримання дітей, стосуються період сумісного проживання сторін, а , отже, не можуть братися до уваги судом. Суд вважає доцільним визначити розмір аліментів, стягуємих з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дочок в розмірі 1/3 частки від його сукупного доходу. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того чи вона працює та від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням викладеного , суд вважає доцільним визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] до досягнення молодшої дочки [PERSON] трирічного віку як 1/6 від всіх видів доходу відповідача. Час з якого суд призначає стягнення аліметів відповідає дати подачі позову до суду, що передбачено ст. 191 ч.1 СК України. Вимоги відповідача [PERSON] щодо визначення місця проживання дітей за вказаною ним адресою суд вважає безпідставними, такими, що суперечать вимогами діючого сімейного законодавства. Так, відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов’язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину до того з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Отже, визначальною обставиною для визначення місця проживання дитини є проживання дитини з матір'ю або батьком, а не конкретна юридична адреса. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 12.12.2013р. № 51 встановлено місто проживання малолітніх дітей – [PERSON], 16.02.2012р. та [PERSON], 03.07.2009р.н. з матір'ю [PERSON], [INFO], а батькові [PERSON] за його заявою встановлені дня побачень в суботу та неділю з 8-00г. по 16-00г. в присутності матері дітей [PERSON] З таким висновком комісії суд погоджується та вважає його об’єктивним та таким, що відповідає інтересам малолітніх дітей сторін. В той же час суд зазначає, що позивачем за зустрічними вимогами [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження наявності підстав, встановлених в ч. 2 ст. 161 СК України, що унеможливлюють визначення судом проживання дітей з матір'ю. Вимоги про визначення проживання дітей саме з їх батьком , тоб то позивачем за зустрічними вимогами [PERSON] фактично не заявлені. Крім того, ст.. 186 СК України передбачає контроль органу опіки та піклування за цільовим витрачанням аліментів за заявою платника аліментів, адресованої цим органам про наявності фактів, що дають підстави зробити висновок про нецільове використання таких коштів їх отримувачем. З встановленого в судовому засіданні вбачається, що позивач [PERSON] із вимогами про стягнення аліментів звернулась вперше, фактів нецільового використання аліментів з її боку встановлено не було, а , отже, в цій частині вимоги [PERSON] також не підлягають задоволенню. Враховуюче викладене,

Outcome: partial