Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-23 00:00:00

09.10.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Агро» про зобов'язання оформити трудову книжку належним чином, стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні, грошової компенсації за невикористану відпустку, відшкодування завданої моральної шкоди. 24.09.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 01.11.2011 року він був прийнятий на роботу на посаду менеджера ТОВ «Люкс-Агро», з оплатою праці, відповідно до штатного розкладу. З1.08.2012 року він був звільнений з роботи у відповідності до ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням. Однак, у день звільнення з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі з березня 2012 року по день звільнення. Згідно довідки відповідача, його середній заробіток складає 2 200 грн. на місяць. Отже, за період з 01.06.2012 року по 31.08.2012 року його середньоденна заробітна плата складає 55 гривень. Таким чином, за період з 01.03.2012 року по 31.08.2012 року відповідач повинен виплатити йому заборгованість по заробітній платі 6630 грн., оскільки 30 грн. йому було виплачені._ Крім того, сума виплати за невикористану відпустку, згідно довідки складає - 606 грн. 88 коп., отже загальна заборгованість складає 7236 грн. 88 коп. У відповідності до ст.ст. 116, 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В звязку з наведеним. сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає за період з 31.08.2012 року по 24.09.2013 року - 15125 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП україни - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Однак, при здійсненні запису про звільнення відповідач не поставив своєї печатки у трудовій книжці, таким чином належно не оформивши трудову книжку. Крім того, своїми діями відповідач завдав йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що через відсутність коштів, в зв'язку з невиплатою йому заробітної плати, він змушений був шукати інші джерела доходів, такі обставини негативно відображалися на його моральному та фізичному стані позивача, спричинили погіршення стосунків з близькими та друзями, суму моральної шкоди оцінює в 5000 гривень. В звязку з наведеним, позивач [PERSON] просив суд: -зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальніст. «Люкс-Агро» належним чином оформити запис про звільнення у його трудовій книжці, поставивши у трудовій книжці, на записі про звільнення від 31.08.2012 року печатку Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Агро»; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Агро» на його користь заборгованість по заробітній платі при звільненні та компенсацію за невикористану відпустку, яка становить 7236,88 грн.; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Агро» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2012 року по 24.09.2013 року в сумі 15125,00 грн. -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс-Агро» на його користь компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] . та його представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити вимоги. Представник відповідача - ТОВ Люкс_Агро» в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що позивачу виплачена заробітна плата, заборгованості не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.11.2011 року позивач був прийнятий на роботу на посаду менеджера ТОВ «Люкс-Агро», з оплатою праці, відповідно до штатного розкладу. З1.08.2012 року позивач був звільнений з роботи у відповідності до ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням, що підтверджується записом у трудовій книжці, та не заперечувалося відповідачем. У відповідності до ст. 94 КЗпПУ, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності до ст. 115 КЗпПУ заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Позивач, на обгрунтування своїх вимо, посилався на те, що у день звільнення з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі з березня 2012 року по день звільнення. Відповідач, на запеерчення вимог, посилався на те, що позивачу була виплачена заробітна плата, в той же час, у відповідності до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не надав суду доказів виплати зароьбітної плати. . Відповідно до ч. 3 п. 3 розділу ІІІ «Порядку обчислення заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 - Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно до п. 2 ч. 3 розділу ІІ «Порядку обчислення заробітної плати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 - середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Отже, відповідно до довідки про доходи, наданої відповідачем до суду останні два місяці, за які позивачу було нараховано заробітну плату є квітень та травень 2012 року і сума заробітної плати за кожен із цих місяців складає 2 200 грн. Відповідно до ч. 1 п. 8 розділу ІV «Порядку обчислення заробітної плати» - Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, за період з 01.06.2012 року по 31.08.2012 року середньоденна заробітна плата позивача складала 55 грн. Сума заборгованості за період з 01.03.2012 року по 31.08.2012 року становить 6930 грн. Встановлено,що відповідачем сплачено позивачу 300 грн., що не запеерчувалося сторонами, тому, сума заборгованості складає 6 630 грн. Судом встановлено, що відповідачем не виплачена позивачу компенсація за невикористану відпустку, згідно підприємства, заборгованість складає - 606, 88 грн. отже загальна заборгованість складає 7236 грн. 88 коп. В зв'язку з наведеним. суду приходить до переконання, що вимоги [PERSON] в частині стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні підлягають задоволенню на суму 7236 грн. 88 коп. У відповідності до ст. 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно до ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки ТОВ «Люкс-Агро» не виплатило позивачу належних йому сум при звільненні у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки, що за період з 31.08.2012 року по 24.09.2013 року складає 15125 грн., в зв'язку з чим. вимоги позивача в зазначеній частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП україни - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно до Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок», запис у трудовій книжці посвідчується підписом посадової особи та печаткою підприємства. Судом встановлено, що позивачу була видана трудова книжка, в якій запис про звільнення не посвідчено печаткою підприємства, в зв'язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 237-1 КЗпПУ, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд приходить до переконання, що діями відповідача, які полягали у порушенні відносно позивача трудового законодавства в частині своєчасної виплати заробітної плати, позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, оскільки порушення його прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, але, з урахуванням обстави справи, враховуючи принцип справедливості та розумності, суд приходить до переконання. що вимоги позивача є завищеними, а тому, підлягають частковому задоволенню, на суму 1 000 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial