Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] [PERSON], [INFO], у розмірі 40033,88 гривень за період з 01.01.2011 року по 30.04.2013 року, та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.02.1988 року по 27.12.2005 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходяться на її утриманні. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.07.2006 року з відповідача на утримання неповнолітньої дитини стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Але відповідач ухиляється від сплати аліментів, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 18499,11 гривень. Неустойки за прострочення сплати аліментів за період з з 01.01.2011 року по 30.04.2013 року складає 40033,88 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 58, свідоцтвом про народження, актовий запис № 211, свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 459. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.07.2006 року по цивільній справі № 2-1225/2006 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 26.06.2006 року до досягнення донькою повноліття. Станом на 31.01.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем по аліментах складає 18499,11 гривень, що підтверджується довідкою ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області № 08/3-14/ від 25.02.2013 року. Згідно наданого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, сума неустойки обрахована за період з 01.01.2011 року по 30.04.2013 року в розмірі 40033,88 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку передбаченого статтею 199 СК України, - до досягнення нею 23-х років. Згідно ч. 1, 4 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає, що виниклий розмір неустойки підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 195, 196 СК України.

Outcome: approved