Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.04.2012 року помер [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку №39 площею 802 кв.м., яка розташована на території садового товариства «Меліоратор-2» [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. У встановлений законом строк вони звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, у звязку із тим, що спадкодавцем після підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки не було зареєстровано право власності на неї, що унеможливлює належне оформлення спадкових прав позивачки через нотаріальну контору. Вважає себе єдиними спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки і просила визнати за нею право власності. Позивачка та її представник до суду не зявились, але представником була надана до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та третьої особи Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, але надали заяву про розгляд справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 10 квітня 2012 року (свідоцтво про смерть серії I-КИ №450206 від 18 квітня 2012 року, видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області). На момент смерті [PERSON] був власником земельної ділянки №39 площею 802 кв.м., яка розташована на території [PERSON] селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, садове товариство «Меліоратор-2», призначену для ведення садівництва (договір купівлі-продажу від 18 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №230). Право власності на дану земельну ділянку спадкодавцем належним чином зареєстроване не було. Позивачка у встановлений шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.ст.1268-1270 ЦК України. Згідно матеріалів спадкової справи, інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину або мали право на обов'язкову частку у спадщині відсутні. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте, спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував своїх прав на нерухоме майно на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 18 січня 2001 року, внаслідок чого постановою держаного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори №1287/02-31 від 24 жовтня 2012 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дана обставина унеможливлює оформлення їх спадкових прав через державну нотаріальну контору. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивачів на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved