Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнення посилається на те, що він з дружиною [PERSON] мешкали в комунальній квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS], площа кімнати, яку вони займали, склала 20,7 кв.м., ця частина квартири належала [PERSON] Окрім них в комунальній квартирі в кімнаті, площею 10,3 кв.м., проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В 2003 році коли сім»я відповідача фактично розпалася, він разом з дружиною запропонували йому купити зайняту ними вказану кімнату, в якій на той час ніхто не проживав та були відсутні меблі. За домовленістю між ним та відповідачем вартість відчужуваної кімнати складала 1000 доларів США, що еквівалентно 8000,00 грн. Оскільки кімната відповідача не була приватизована, вони не могли укласти договір купівлі-продажу кімнати одразу. Таким чином, між ними відбулася усна домовленість про те, що він передає відповідачу грошові кошти (завдаток) у якості забезпечення укладання в подальшому договору купівлі-продажу згаданої кімнати. Вказані грошові кошти відповідач просив передати йому двома платежами у розмірі не менше 70% вартості кімнати, тобто 700 доларів США, що еквівалентно 5600,00 грн., передачу коштів домовилися оформити розпискою. Також в інтересах відповідача та від його імені він повинен був займатися оформленням права власності - приватизацією вказаної кімнати для того, щоб прискорити укладання між ними вказаного договору купівлі-продажу та сплатити існуючу на той час заборгованість відповідача за комунальні послуги. Також, відповідач запропонував йому прискорити процес його розлучення з [PERSON], посилаючись на те, що це суттєво прискорить укладання між ними договору купівлі-продажу кімнати. Одразу після домовленості з відповідачем ним до КЖЕП-1 від його імені було сплачено заборгованість [PERSON] в розмірі 387 грн. 60 коп. та сплачено 900,00 грн. для прискорення розлучення відповідача з [PERSON] Позивач посилається на те, що 03.04.2003 року він передав відповідачу грошові кошти в якості завдатку у розмірі 300,00 доларів США в рахунок забезпечення укладання в подальшому договору купівлі-продажу кімнати. В той же день [PERSON] передала йому розписку про те, що вона не має претензій до свого чоловіка щодо питань продажу ним вищевказаної кімнати, вона з донькою [PERSON] знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою та виїхали на постійне місце проживання в інше місто. 05.05.2003 року у рахунок решти вартості кімнати він передав відповідачу додаткову суму грошових коштів (завдатку) у розмірі 400,00 доларів США, про що йому була ним видана розписка. В свою чергу відповідач надав йому довіреність на право бути його уповноваженим представником в органі приватизації з правом продавати, дарувати, міняти згадану кімнату, отримувати будь-які документи, з правом підпису за відповідача та отримання грошей у випадку продажу кімнати, а також передав ключі від кімнати, яка була звільнена ним та його сім»єю. Позивач зазначає, що оскільки він сплатив відповідачу грошові кошти (завдаток) в рахунок забезпечення укладення в подальшому договору купівлі-продажу кімнати у загальному розмірі 700,00 доларів США, що складає 70% вартості кімнати, проводив оформлення приватизації, то вважав, що кімната фактично належить йому і в подальшому між ним та відповідачем буде укладено договір її купівлі-продажу. Проте, в серпні 2003 року несподівано повернулася [PERSON] та почала вимагати звільнити кімнату та зареєструвалася у вказаній кімнаті разом зі своїми дітьми. Зважаючи на те, що відповідач та його колишня дружина відмовились від укладання договору купівлі-продажу кімнати в квартирі 20 він вимагав у відповідача повернення наданих йому в рахунок завдатку грошових коштів у подвійному розмірі - 1400,00 доларів США, що в еквіваленті складає 11 200,00 грн., а також повернення додаткових витрат - 387 грн. 60 коп. та 900,00 грн. Проте, відповідач відмовився повертати грошові кошти, почав уникати зустрічі з ним, скасував видану йому довіреність. Зазначеними діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10 000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти - завдаток у подвійному розмірі в сумі 11 200,00 грн., додаткові витрати в сумі 1 287 грн. 60 коп., три відсотки річних за час прострочки повернення грошових коштів в сумі 2 688,00 грн., грошові кошти з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочки від суми простроченого платежу в сумі 22400,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові та уточнені до нього. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача з представником, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.3 ст. 203 ЦК України правочин має вчиняться у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов»язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у - письмовій формі. Згідно до ст. 658 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У відповідності до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення , і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з дружиною [PERSON] проживали в належній [PERSON] на праві власності житловій площі розміром 20,7 кв.м., розташованій в комунальній квартирі за адресою [ADDRESS]. Окрім них в комунальній квартирі за вказаною адресою в кімнаті, площею 10,3 кв.м., проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В 2003 році [PERSON] з дружиною, сім»я яких на той час фактично розпалася, запропонували [PERSON] купити зайняту ними вказану кімнату, яка на той час була не приватизована, в ній ніхто не проживав і в якій були відсутні будь-які меблі. За домовленістю між [PERSON] та [PERSON] була визначена вартість відчужуваної кімнати у 1000,00 доларів США. Оскільки кімната, де жила сім»я [PERSON] не була приватизована і позивач з відповідачем не могли укласти договір купівлі-продажу кімнати одразу, між ними відбулася усна домовленість про те, що позивач передає відповідачу грошові кошти, які є завдатком у якості забезпечення укладання в подальшому договору купівлі-продажу згаданої кімнати двома платежами у розмірі не менше 70% вартості кімнати, тобто в розмірі 700,00 доларів США, що еквівалентно 5600,00 грн. Також, за домовленістю з відповідачем позивач від його імені повинен був займатися приватизацією вказаної кімнати для прискорення укладання договору її купівлі-продажу, сплатити існуючу на той час заборгованість відповідача за комунальні послуги. Встановлено, що 03.04.2003 року [PERSON] передав [PERSON] в якості завдатку за придбання кімнати за вказаною адресою та укладання в майбутньому договору її купівлі-продажу грошові кошти у розмірі 300,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 03.04.2003 року, виданою йому [PERSON] В той же день [PERSON] передала позивачеві розписку про те, що вона не має претензій до свого чоловіка щодо питань продажу ним вищевказаної кімнати, вона з донькою [PERSON] знялися з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] та виїхали з кімнати за вказаної адресою на інше місце проживання. 05.05.2003 року в рахунок оплати решти вартості кімнати відповідно до домовленості позивач передав [PERSON] додаткову суму грошових коштів (завдатку) у розмірі 400,00 доларів США, про що йому відповідачем була видана розписка від 05.05.2003 року та видана нотаріальна посвідчена довіреність від 05.05.2003 року на право бути його уповноваженим представником в органі приватизації з питань приватизації на його ім»я частини квартири [ADDRESS] з правом продавати, дарувати, міняти згадану частину квартири, отримувати будь-які документи, право підпису за відповідача, отримувати гроші у випадку продажу частини квартири, а також відповідач передав позивачеві ключі від кімнати, яка була звільнена ним та його сім»єю. Встановлено, що в серпні 2003 року до вказаної кімнати, яка підлягала приватизації та продажу, повернулася [PERSON] та почала вимагати у позивача звільнення кімнати, вона та відповідач відмовились від укладання договору купівлі-продажу кімнати, [PERSON] разом з дітьми зареєструвалася в ній. В зв»язку з відмовою від продажу кімнати позивач вимагав у відповідача повернути йому передані в якості завдатку грошові кошти в подвійному розмірі в сумі 1400,00 доларів США, що в еквіваленті складає 11 200,00 грн., а також повернення додаткових витрат - сплачених в рахунок погашення комунальних послуг 387 грн. 60 коп. та 900,00 грн., сплачених ним для прискорення розлучення відповідача з [PERSON] Проте, відповідач відмовився повертати позивачу грошові кошти, почав уникати зустрічів з ним, скасував видану йому довіреність, що підтверджується його нотаріально посвідченою заявою. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] в установленому законом порядку та формі договір завдатку, за умовами якого сторони домовилися про купівлю-продаж зазначеної кімнати, площею 10,3 кв.м., розташованої в комунальній квартирі за адресою [ADDRESS], укладений та нотаріально посвідчений не був. За таких обставин, суд вважає, що грошові кошти у розмірі 700,00 доларів, що еквівалентно 5595 грн. 10 коп. (за курсом НБУ станом на 10.09.2013 року 1 долар США складає 799,3000 грн.), які відповідач без достатньої правової підстави утримує, підлягають поверненню позивачу, а позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача завдатку у подвійному розмірі з вищенаведених підстав задоволенню не підлягають. Суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних за весь час прострочки повернення грошових коштів, якими позивачем було забезпечено укладання в подальшому договору купівлі-продажу кімнати, що складає 2 688,00 грн., та грошових коштів згідно встановленого індексу інфляції за весь період прострочки від суми простроченого платежу у розмірі 22 400,00 грн., оскільки положеннями статті 625 ЦПК України, на які в обґрунтування цих позовних вимог посилається позивач, передбачена відповідальність за порушення грошового зобов»язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків від простроченої суми. У даному випадку передані позивачем відповідачеві грошові кошти не є грошовим зобов»язанням відповідно до будь-якої існуючої між ними угоди, а вони є завдатком, переданими відповідачу на підтвердження зобов»язання по укладання договору купівлі-продажу кімнати. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь сплачених грошових коштів в рахунок погашення заборгованості відповідача по оплаті комунальних послуг в сумі 387 грн. 60 коп., оскільки позивачем не надано доказів понесення таких витрат. З наданої ним на підтвердження цих вимог квитанції від 03.04.2003 року платником зазначений [PERSON] Також, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у сумі 900,00 грн., сплачених ним для прискорення розлучення відповідача з [PERSON], оскільки позивачем не надано будь-яких доказів понесення ним таких витрат та того, що саме [PERSON] повинен їх відшкодувати. Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., оскільки ним не надано доказів заподіяння такої шкоди відповідачем і саме у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - понесені витрати по справі - сплачені судовий збір у розмірі 55 грн. 95 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial