Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

[PERSON] у липні 2013 року звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Пирятина в особі виконавчого комітету [PERSON] міської ради Полтавської області, [PERSON], [PERSON] районної спілки споживчих товариств Полтавської облспоживспілки Укоопспілки про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником магазину, що знаходиться у м. Пирятині Полтавської області по вул. Леніна, 34, на другому поверсі і становить 20/100 частин майнового комплексу колишньої [PERSON] райспоживспілки. На час придбання приміщення магазину складалось з торгового залу площею 93,7 кв м (№12), коридору площею 10,6 кв м (№13), кабінету площею 28,8 кв м (№14); коридору площею 2,7 кв м (№15); кабінету площею 9,8 кв м (№16) а всього площею 145,6 кв м, а також торгового залу площею 130,1 кв м (№ 14); складу площею 21,9 кв м (№ 15); сходів площею 21,6 кв м (№ 16); складу площею 23,4 кв м (№17); складу площею 46,6 кв м (№18); сходів площею 18,4 кв м (№19) загальною площею 262,0 кв м. Згодом без рішення [PERSON] міської ради та іншої необхідної документації позивач провів реконструкцію магазину зі збільшенням площі до 419,3 кв м. Проведеним обстеженням інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Полтавській області порушень будівельних норм при здійсненні перебудови магазину позивачем не виявлено. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 3 квітня 2012 року визнано за позивачем право власності на перебудований магазин, загальною площею 419,3 кв.м., що становить 20/100 частин майнового комплексу [PERSON] районної спілки споживчих товариств, що розташований у м. Пирятині Полтавської області по вул. Леніна, 34. Відповідачу [PERSON] належить на праві власності 8/100 часток майнового комплексу за цією ж адресою. Проте, зареєструвати своє право власності на магазин згідно рішення суду позивач не має можливості. Оскільки рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 27.04.2011 №148 визнано за [PERSON] районною спілкою споживчих товариств право власності у цілому на приміщення, зокрема магазин-кафе площею 127,2 кв.м., що знаходиться по вул. Леніна,34 м. Пирятина Полтавської області. На підставі вказаного рішення 10.05.2011 виконавчий комітет [PERSON] міської ради видав [PERSON] районній спілці споживчих товариств Свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. Вважає, що вказане рішення порушує його права як власника нерухомого майна. Виконавчий комітет без відома та згоди позивача та іншого співвласника [PERSON] визнав право власності на нежилі приміщення за [PERSON] районною спілкою споживчих товариств в цілому ( без визначення частки) за тією ж адресою по вул. Леніна,34 м. Пирятина Полтавської області. У звязку з тим, що право власності на все приміщення у цілому за вказаною адресою визнано за одним із трьох його співвласників, реєстраційна служба не може зареєструвати право власності на належну позивачу частку. На звернення до виконавчого комітету [PERSON] міської ради про скасування рішення виконкому від 27.04.2011, позивач отримав немотивовану відмову, з якою не може погодитися. Просить виділити йому в натурі магазин загальною площею 419,3, що складало 20/100 частин майнового комплексу, розташованого по вул. Леніна, 34 м. Пирятина Полтавської області, згідно технічного паспорту на громадський будинок, виготовленого 10.11.2011 КП «Лубенське МБТІ» , у цілому. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Доповнив свої позовні вимоги та просив зобовязати виконавчий комітет [PERSON] міської ради присвоїти магазину окрему адресу. Представник відповідача - виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивач без дозволу інспекції ДАБК провів реконструкцію приміщення магазину зі збільшенням торгової площі. Після визнання у судовому порядку права власності на реконструйоване приміщення магазину, позивач не ввів його в експлуатацію відповідно до вимог законодавства та не сплатив пайову участь у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на виконання ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та представник [PERSON] районної спілки споживчих товариств Полтавської облспоживспілки Укоопспілки [PERSON] у судовому засіданні позов визнали. Погодилися, що позивач як власник магазину у приміщенні по вул. Леніна, 34 м. Пирятина повинен мати можливість зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку, що можливо шляхом визначення за кожним обєктом нерухомості співвласників майнового комплексу окремого адресного номеру. Представник Реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що реєстраційна служба не має можливості позасудовим порядком провести реєстрацію права власності позивача на належний йому магазин по вул. Леніна, 34 м. Пирятина, оскільки за вказаною адресою вже зареєстрований власник цілої частки майнового комплексу - [PERSON] районна спілка споживчих товариств Полтавської облспоживспілки. Ухвалою суду від 16.10.2013 провадження у справі в частині вимог позивача про зобовязання виконавчого комітету [PERSON] міської ради присвоїти магазину адресу закрито. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини: [PERSON] є власником магазину, що знаходиться у м. Пирятині Полтавської області по вул. Леніна, 34, на другому поверсі, і який становить 20/100 частин майнового комплексу [PERSON] райспоживспілки. Магазин був придбаний ним у [PERSON] районної спілки споживчих товариств Полтавської облспоживспілки Укоопспілки на підставі нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу від 19.08.2003 року та право власності на який посвідчується витягом про право власності на нерухоме майно (а.с.5,6) На час придбання приміщення магазину складалось з торгового залу площею 93,7 кв м (№12), коридору площею 10,6 кв м (№13), кабінету площею 28,8 кв м (№14); коридору площею 2,7 кв м (№15); кабінету площею 9,8 кв м (№16) а всього площею 145,6 кв м, а також торгового залу площею 130,1 кв м (№ 14); складу площею 21,9 кв м (№ 15); сходів площею 21,6 кв м (№ 16); складу площею 23,4 кв м (№17); складу площею 46,6 кв м (№18); сходів площею 18,4 кв м (№19) загальною площею 262,0 кв м. (а.с.9-12). Невдовзі без рішення [PERSON] міської ради та іншої необхідної документації позивач провів реконструкцію магазину зі збільшенням площі до 419,3 кв м. Проведеним обстеженням інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Полтавській області порушень будівельних норм при здійсненні перебудови магазину позивачем не виявлено. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 3 квітня 2012 року визнано за позивачем право власності на перебудований магазин, загальною площею 419,3 кв.м., що становить 20/100 частин майнового комплексу [PERSON] районної спілки споживчих товариств у м. Пирятині Полтавської області по вул. Леніна, 34 (а.с.7). Відповідачу [PERSON] належить на праві власності 8/100 часток майнового комплексу за цією ж адресою (а.с.8). Проте, зареєструвати своє право власності у Реєстраційній службі [PERSON] РУЮ на магазин згідно вказаного рішення суду позивач не має можливості, так як рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 27.04.2011 №148 визнано за [PERSON] районною спілкою споживчих товариств право власності у цілому на приміщення, зокрема магазин-кафе площею 127,2 кв.м., що знаходиться по вул. Леніна,34 м. Пирятина Полтавської області (а.с.19) На підставі вказаного рішення 10.05.2011 виконавчий комітет [PERSON] міської ради видав [PERSON] районній спілці споживчих товариств Свідоцтво про право власності на магазин-кафе площею 127,2 кв.м. по вул. Леніна,3 4 м. Пирятина Полтавської області (а.с15). Позивач звернувся до [PERSON] міської ради із заявою про часткове скасування вказаного рішення, як такого, що порушує його права як власника нерухомого майна по вул. Леніна, 34 м. Пирятина Полтавської області, оскільки виконавчий комітет без відома та згоди позивача визнав право власності на нежилі приміщення за [PERSON] районною спілкою споживчих товариств в цілому ( без визначення частки) за тією ж адресою. (а.с.16). На звернення до виконавчого комітету [PERSON] міської ради про скасування рішення виконкому [PERSON] міської ради від 27.04.2011, позивач отримав відмову (а.с.17). У звязку з тим, що право власності на все приміщення за вказаною адресою визнано за одним із трьох співвласників, реєстраційна служба не може зареєструвати право власності на належну позивачу частку у майновому комплексі. У ході розгляду справи позивач звернувся до виконавчого комітету [PERSON] міської ради із заявою про присвоєння окремої адреси його магазину. Листом від 15.10.2013 на його звернення [PERSON] міська рада повідомила, що для позитивного вирішення питання позивач повинен здати магазин в експлуатацію та на виконання вимог ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної документації» сплатити пайову участь у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури (а.с.38). Відповідно до статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що частка майна позивача у майновому комплексі, що розташований по вул. Леніна,34 м. Пирятина Полтавської області була виділена в натурі і складала 20/100 від його частини. Позивач набув право власності на виділену частку та зареєстрував його у встановленому законом порядку. Згодом позивач провів реконструкцію магазину зі збільшенням площі до 419,3 кв м. та оформив право власності на нього у судовому порядку. При цьому розмір виділеної частки позивача у майновому комплексі не змінився. Таким чином, суд вважає, що між сторонами у справі, зокрема співвласниками часток у майновому комплексі, що розташований по вул. Леніна,34 м. Пирятина Полтавської області, немає спору щодо виділення частки із майна у спільній частковій власності. Їх частки виділені у натурі, і право спільної часткової власності припинено. Немає підстав також для виділення частки позивача у майні як цілого, оскільки у спірному майновому комплексі не можуть бути зареєстровані за однією адресою одночасно дві частки, що дорівнюють 1. Натомість, на думку суду, права позивача як власника магазину, розташованого у майновому комплексі по вул. Леніна,34 м. Пирятина Полтавської області порушені прийняттям рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 27.04.2011 №148, за яким визнано за [PERSON] районною спілкою споживчих товариств право власності у цілому на приміщення, зокрема магазин-кафе площею 127,2 кв.м. по вул. Леніна,34 м. Пирятина Полтавської області. У звязку з цим позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на належний йому магазин за вказаною адресою. Сам позивач вказує саме про незгоду з даним рішенням органу місцевого самоврядування та рішенням щодо присвоєння окремого адресного номеру будинку, у якому знаходиться магазин, що свідчить про існування між сторонами спору, що розглядається у порядку адміністративного судочинства. На підставі викладеного та ст.ст. 356,364 ЦК України,

Outcome: dismissed