Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-16 00:00:00

В липні 2013 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на майно. Позивач вказує на те, що 16 листопада 2006 року між ЗАТ ОТП Банк та [PERSON] укладено кредитний договір № 400/1248/06/1. Згідно договору Банк надав [PERSON] овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту в сумі 6300 грн. 00 коп. зі сплатою 26,00 % (за користування простроченим кредитом у розмірі 36,00 %) річних. 27 січня 2012 року між ПАТ ОТП Банк, який є правонаступником ЗАТ ОТП Банк, та ТОВ ОТП Факторинг Україна укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, у звязку з чим, станом на 31 травня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 919 грн. 98 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610-612, 615, 651, 1054, 1055 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на користь Банку 919 грн. 98 коп. боргу та стягнути сплачені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2006 року між ЗАТ ОТП Банк та [PERSON] укладено кредитний договір № 400/1248/06/1. Згідно договору Банк надав [PERSON] овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту в сумі 6300 грн. 00 коп. зі сплатою 26,00 % річних. Згідно п. 4.1.2 кредитного договору за користування простроченим кредитом позичальник зобовязався сплатити Банку відсотки за користування кредиту у розмірі 36,00 % річних. 27 січня 2012 року між ПАТ ОТП Банк, який є правонаступником ЗАТ ОТП Банк, та ТОВ ОТП Факторинг Україна укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно п.1.1 кредитного договору позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату і сплатити відповідну плату за користування кредитом. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 31 травня 2013 року існує заборгованість перед Банком в сумі 919 грн. 98 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 651 грн. 87 коп., заборгованості по сплаті процентів 268 грн. 11 коп. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд вважає, що позов Банку на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 610, 611, 625, 1050 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved