Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належною йому квартирою [ADDRESS] в м. Кривому Розі, визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеною квартирою, виселити їх без надання іншого житлового приміщення та зобов'язати Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Саксаганському РВ КМУ зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він придбав зазначену квартиру на прилюдних торгах по реалізації арештованого нерухомого майна. Відповідачі зареєстровані у квартирі, хоча протягом декількох років у ній не проживають, їх речей в квартирі немає, встановити місце знаходження чи перебування відповідачів він не має можливості, на відповідачів продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушений сплачувати він. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі, кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, підтвердила викладені в позовній заяві обставини та показала, що є сусідкою позивача, відповідачів у квартирі взагалі ніколи не бачила. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача, відповідачів ніколи не бачила, квартира постійно продається. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, квартира [ADDRESS] в м. Кривому Розі, належить позивачу на підставі Свідоцтва від 15.08.2013 року (а.с.6-8). Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.9). Судом на підставі показань свідків установлено, що відповідачі в зазначеній квартирі не проживають. Крім того, факт не проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] в м. Кривому Розі підтверджується актом від 16.08.2013 року, складеним мешканцями будинку №1 (а.с.10). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідачі добровільно залишили зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняв, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутні без поважних причин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відтак позов у частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог про зобов'язання Сектора громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб при Саксаганському РВ КМУ зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, позаяк суд не наділений повноваженнями щодо зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку, позаяк відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Стосовно частини позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження належною йому квартирою та виселення відповідачів, то такі вимоги задоволенню також не підлягають, позаяк, судом установлено, що відповідачі в зазначеній квартирі не проживають, відтак перешкод у здійснення позивачем права користування належною йому квартирою не спричиняють. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial