Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

[PERSON] 03.01.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача суми 72900,00 грн., посилаючись на те, що між сторонами було укладено договір про надання юридичної допомоги від 29.03.2007 року; предметом договору було визначено надання консультацій, роз»ясень, підготовка документів (позови, клопотання), представництво інтересів [PERSON] адвокатом [PERSON] в суді по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, ? частину незавершеного будівництвом дачного будинку, ? частину гаражу, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на частку майна у порядку спадкування за законом. За домовленістю сторін було погоджено розмір та порядок оплати за юридичну допомогу (послуги), згідно яких [PERSON] повинен сплатити 1000,00 грн. за юридичну допомогу до вирішення цивільного спору (авансова сума), яка була ним сплачена, також він (відповідач) сплачував фактичні витрати, що складали 400,00 грн. за кожне судове засідання. Крім того, з відповідачем було погоджено та визначено у договорі, що у разі позитивного (для відповідача) кінцевого результату розгляду справи, [PERSON] повинен був сплатити на користь позивачки після закінчення судових процесів на протязі одного місяця гонорар у розмірі 9000,00 доларів США, що становить на дату звернення до суду з даним позовом (за курсом НБУ 8,10 грн. за 1 долар США) 72900,00 грн. Справа №2-163/2008 розглядалась Дарницьким районним судом м. Києва, рішенням суду першої інстанції від 24.12.2008 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено; 27.05.2009 року Апеляційний суд м. Києва, де позивачка також брала участь, як адвокат [PERSON] згідно договору від 29.03.2007 року, залишив рішення суду першої інстанції без змін; 21.12.2009 року Верховний Суд України також залишив рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції без змін. Вважаючи, що позивачкою були виконані усі зобов»язання за договором, проте, відповідачем по теперішній час не виконуються зобов»язання щодо сплати суми гонорару у розмірі 9000,00 доларів США (в еквіваленті - 72900,00 грн.), на неодноразові звернення позивачки щодо сплати суми гонорару відповідач не реагує, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити - з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких заяв-клопотань від нього не надходило. Судом відповідно до положень ст.224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 29.03.2007 року між [PERSON] (відповідачем) та адвокатом [PERSON] (позивачкою) було укладено Договір про юридичну допомогу; предметом зазначеного Договору було визначено - надання консультацій і роз»ясень з питань поточного законодавства України; підготовка документів, які подаються до суду (позови, клопотання); надання письмових запитів, консультацій, довідок та інших документів з правових питань; досудове врегулювання цивільних спорів, представництво інтересів Замовника в судах (розділ 1 Договору) - а.с.7-8. Розділом 3 Договору було визначено розмір та порядок оплати, згідно якого: «договірна ціна за юридичну допомогу становить 1000,00 грн. до вирішення цивільного спору, суд 1 день - 400,00 грн.; кошти сплачені за юридичну допомогу, не повертаються; в разі позитивного вирішення цивільного спору на користь Замовника, останній сплачує адвокату, що є невід»ємною частиною даного Договору, гонорар у сумі 9000,00 доларів США на протязі 1 місяця (31 днів)». Згідно розділу 6 Договору - договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до вирішення цивільного спору (а.с.8). Як вбачається з наданих позивачкою копій судових рішень, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2008 року у цивільній справі №2-163/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, ? частину незавершеного будівництвом дачного будинку, ? частину гаражу, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на частку майна у порядку спадкування за законом - в задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю (а.с.9-17); ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.05.2009 року апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2008 року залишено без змін (а.с.18-21); ухвалою Верховного Суду України від 21.12.2009 року у даній справі касаційну скаргу [PERSON] також відхилено, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2008 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27.05.2009 року залишено без змін (а.с.22-24). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Позивачкою [PERSON] позов пред»явлено з посиланням на положення ст.901, 903 ЦК України (Глава 63. Послуги. Загальні положення). Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другом сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов»язання. Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як стверджує позивачка [PERSON], відповідачем [PERSON] були належним чином виконані умови договору про юридичну допомогу від 29.03.2007 року в частині оплати послуг адвоката (позивачки) - за надані юридичні послуги за весь час судового розгляду справи (в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій); предметом спору у даній справі є оплата відповідачем суми гонорару у розмірі 9000 доларів США, залежно від кінцевого результату виконання договору доручення (за умови), визначених фактично сторонами попередньо під час укладення договору від 29.03.2007 року. Позивачка [PERSON] згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2607/10 від 27.05.2004 року має таке право відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с.6). Згідно ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об»єднання) зобов»язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов»язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст.30 зазначеного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивачка [PERSON] не заперечує про те, що за кінцевим результатом судового розгляду зазначеної позивачкою цивільної справи, яка не визначена умовами Договору про юридичну допомогу від 29.03.2007 року, сторонами не складалось акту приймання-передачі виконаної роботи (наданої послуги), тощо. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки не доведені в судовому засіданні достатніми доказами, тому в задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

Outcome: dismissed