Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28 лютого 2012 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» було укладено договір банківського строкового вкладу № 26306010415423, відповідно до п.1.6. якого та ощадної книжки від 28.02.2012 року вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 228 386,72 грн. строком зберігання до 28.05.2012 року з процентною ставкою 14,75% річних. 28.05.2012 року строк розміщення нею коштів на депозитному рахунку відповідно до п.1.3. договору закінчився, проте вона не змогла отримати у банку належні за договором суму вкладу та нараховані відсотки. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті вкладу в розмірі 228386,72 грн., та нарахованих процентів у сумі 13386,72 грн. та понесені судові витрати по справі в сумі 2283,88 грн. Позивач та її представник позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити у повному обсязі. До суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, 28.02.2012 року між позивачем та ПАТ «[PERSON] Дніпро» був укладений договір банківського строкового вкладу № 26306010415423 «Універсальний», відповідно до п.1.3., 1.4., 1.6. якого та ощадної книжки від 28.02.2012 року позивач передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 215000 грн. строком зберігання до 28.05.2012 року з процентною ставкою 14,75 % річних з виплатою нарахованих відсотків в кінці строку. За п.3.1.3 договору банк зобов»язаний сплачувати вкладнику проценти за вкладом, повернути суму вкладу у розмірі, порядку т на умовах, встановлених цим Договором. Відповідно до п.3.4.2. договору вкладник має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів в порядку і на умовах, встановлених цим договором. Судом встановлено, що після закінчення 28.05.2012 року строку розміщення позивачкою коштів на депозитному рахунку відповідачем не були виплачені позивачу належні їй за договором сума вкладу та нараховані відсотки. Відповідно до висновку № 1394-13 від 08.08.2013 року судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені [PERSON] в графі «підпис» з боку вкладника та в графі «Підпис вкладника» в договорі банківського строкового вкладу «Універсальний» № 26306010415423 від 28.02.2012 року, а також підпис в графі «Клієнт» в ощадкнижці № 60743 від 28.02.2012 року виконаний самою [PERSON]. Доводи відповідача, викладені в попередньому засіданні стосовно того, що договір строкового банківського вкладу позивачем не укладався, не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновком судової почеркознавчої експертизи № 1394-13 від 08.08.2013 року, оскільки справжність печатки банку в договорі не оспорювалась. Зважаючи на невиконання відповідачем умов зазначеного договору строкового банківського вкладу, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь суми вкладу у розмірі 215 000,00 грн. та 14,75 річних в сумі 13386,72 грн. підлягають задоволенню, а всього підлягають стягненню з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 228386,72 грн. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2283,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved