Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнення, позивач посилається на те, що 26.09.2012 року вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO], 1/3 частину квартири [ADDRESS] та в установленому законом порядку зареєструвала за собою право власності на вказану частину квартири. 2/3 частини цієї квартири успадкувала мати [PERSON] - [PERSON] В липні 2012 року [PERSON] змінила замки на вхідних дверях квартири, відмовилась надати їй дублікат ключів від дверей, чим позбавила її можливості проживати та користуватися належною їй частиною в квартирі, на пропозицію сплатити грошову компенсацію за частину квартири, відмовилась. До теперішнього часу між позивачкою та відповідачкою не досягнуто угоди про порядок спільного користування квартирою, відповідно до висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1683/1684-13 від 15.10.2013 року виділити 1/3 частку квартири за вказаною адресою неможливо, тому позивач згодна на виплату їй відповідачкою грошової компенсації за належну їй частку у розмірі 104 175 грн. 00 коп. Позивач просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за належну їй частку квартири у розмірі 104 175 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги з урахуванням уточнення підтримали. В судовому засіданні представник відповідача не заперечувала проти наявності у позивачки права власності на 1/3 частину спірної квартири, проте позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість. Вислухавши осіб, які з»явилися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно до ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб»єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особа, юридичні особи, держава, територіальні громади. У відповідності до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.2, 3 ст. 364 ЦК України якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію припиняється з дня її отримання. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 15.08.2011 року Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2012 року, виданого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, позивач успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS]. На підставі вказаного свідоцтва позивачка зареєструвала за собою право власності на зазначену частину квартири, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 16.10.202 року та технічним паспортом на квартиру. Власником 2/3 частин цієї квартири є мати [PERSON] - [PERSON], яка успадкувала їх в порядку спадкування за законом. Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира знаходиться в житловому будинку літ.А-9 і складається з: 1-коридор, площею 7,2 кв.м., 2-ванна, площею 2,7 кв.м., 3-туалет, площею 1,4 кв.м., 4-кухня, площею 7,3 кв.м., 5 - житлова, площею 15,5 кв.м., 6-житлова, площею 12,7 кв.м., 7 - кладова, площею 0,4 кв.м., 8-кладова, площею 0,3 кв.м., 9-кладова, площею 0,4 кв.м., І-лоджія, площею 2,0 кв.м., загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існує спір про порядок користування вказаною квартирою. В липні 2012 року [PERSON] змінила замки на вхідних дверях квартири, ключ від вхідних дверей квартири позивачці наданий не був, що не заперечувалося в судовому засіданні представником відповідача. В зв»язку з зазначеним позивачка не має можливості проживати та користуватися належною їй частиною в спірній квартирі. Зважаючи на викладене, позивач звернулася до суду з позовом про виділення їй в натурі 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Разом з цим, відповідно до Висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1683/1684-13 від 15.10.2013 року, складеного на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.06.2013 року, виділити в натурі 1/3 частку в квартирі [ADDRESS], неможливо, ринкова вартість квартири складає 312 524 грн., тому відповідно вартість 1/3 частини квартири складає 104 175 грн. 00 коп. Зважаючи на те, що виділ в натурі належної позивачці частки в спірній квартирі відповідно до висновку експертизи є неможливим, вона має право на одержання від співвласника квартири [PERSON] грошової компенсації вартості її частки в сумі 104 175 грн. 00 коп., тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача відповідачем суду не надано. Суд вважає, що доводи відповідача про те, що вона ніяким чином не порушує права позивача як співвласника квартири спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами, а зокрема тим, що відповідачем змінений замок на вхідних дверях спірної квартири, ключ від якого позивачці нею не наданий, що позбавляє її права користування квартирою. Крім того, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог і доводи відповідача про її знаходження у тяжкому матеріальному стані і неможливості в зв»язку з цим сплатити позивачці вартість 1/3 частини квартири. Відповідно до ст.79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачені нею витрати на проведення судової експертизи в сумі 2350 грн. 08 коп., та сплачений нею судовий збір в сумі 1041 грн. 75 коп. грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved