Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду цим з позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить ? частина будинку по [ADDRESS]. Рішенням суду від 02.04.2009р. їй було виділено нерухоме майно в натурі у власність, серед якого сарай «И» та сарай «К», незважаючи на що відповідачами вчиняються дії, спрямовані на порушення права користування належним позивачці майном. У зв'язку з порушенням відповідачами права користування та розпорядження власним майном, позивачка просила суд зобов'язати їх усунути перешкоди у користуванні та володінні сараями «И», «К», зняти замки, звільнити сараї від майна, а територію - від собаки, надавши безперешкодний доступ до зазначених приміщень. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги ти просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала. Позивачка та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивачка являється власником ? частини будинку [ADDRESS] що підтверджується копією договору дарування від 01.12.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі №6328, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2005р., копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.12.2005р., копією технічного паспорта (реєстраційний номер 3151722). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.04.2009р. було розділено житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] між [PERSON]. та [PERSON], [PERSON] [PERSON], зокрема, виділено коридор 1-1 площею 4,5кв.м., кухня - 1-2 площею 7,5кв.м., житлова кімната площею 17.1кв.м., кухня 2-2 площею 5,9кв.м., веранда ІІ, вбиральня «Е», сарай «И», сарай «К», погреб «Б», ? огорожі, ? покриття, що складає 41/100 вартості будинку. 14.08.2013р. рішення набрало чинності. Позивачка, звертаючись до суду з цим позовом, зазначила, що відповідачі перешкоджають їй користуватись належним на праві власності майном, а саме: вчиняють дії, спрямовані на порушення права користування майном: вказані сараї замкнуті, доступу для позивачки до них немає, біля приміщень знаходиться належна відповідачам собака, останні користуються вказаним майном без дозволу власника - зберігають там своє майно. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, власник майна як позивач, не зобов'язаний доводити неправомірність дій відповідача - він має довести факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном. З матеріалів по заяві [PERSON] №5605, наданих Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області на запит суду, вбачається наступне. 10.12.2013р. позивачка зверталась до Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області з заявою про вжиття передбачених законом заходів для припинення протиправного використання громадянами [PERSON] та [PERSON] належних їй будівель - сараїв «И», «К» та зобов'язання зняти замки, звільнити сараї від майна, а територію від собаки. Згідно висновку від 12.12.2013р. за результатами розгляду матеріалів ЖЄО №8874 від 10.12.2013р. встановлено, що гр. [PERSON] та [PERSON] від дачі письмових пояснень відмовились згідно ст.63 Конституції України. Вважаючи розглянутою заяву [PERSON], останній було рекомендовано з даного приводу звернутись до суду у порядку цивільного судочинства. Зазначені обставини встановлені при проведенні перевірки за заявою [PERSON] щодо прийняття мір до співвласників [PERSON] та [PERSON], які перешкоджають їй користуватись майном, належним їй на праві власності та підтверджуються відповідним висновком. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд приходить до висновку про доведеність позивачкою факту порушення її права користування та розпорядження власними сараями «И» та «К», що розташовані по [ADDRESS] з боку відповідачів, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved