Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

У провадженні Октябрського районного суду м.Полтави знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та дружини без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування, яка судом залишена без розгляду в зв»язку повторною неявкою без поважних причин до суду позивачки [PERSON] З зустрічним позовом до Октябрського районного сдуу м.Полтави звернулася [PERSON] та просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Вказані позови були судом об»єднані в одне провадження. В позову [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України у зв'язку з її смертю відкрилась спадщина на належне їй майно, квартиру [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила. За вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Бабуся мала двох синів: її, позивачки, батька [PERSON] та [PERSON]. На час смерті [PERSON] її, позивачки, батька [PERSON] не було серед живих - він помер [INFO] Той факт, що вона, позивачка, являюсь рідною донькою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Копії вказаних документів надано суду. Позивачка зазначає , що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За вказаних вимог закону спадкоємцями після померлої [INFO] [PERSON] являлись вона, позивачка по справі, [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до чинного законодавства спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка, у шестимісячний термін звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] до Першої Полтавської державної нотаріальної контори, що підтверджується відповідною заявою. [PERSON] постійно проживав зі [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується відповідною довідкою ЖЕО № 2 м. Полтави, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. У відповідності до Закону вона, позивачка, та [PERSON] набули право в порядку спадкування кожен по 1/2 частині спадкового майна, яке складається з 2-х кімнатної квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі договору міни від 05.07.1994 року посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори за реєстром № 5-3816, який зареєстрований у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 121 за № 16599 06.07.1994 року. Жоден зі спадкоємців не отримував свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] помер [PERSON]. На належне йому майно, у тому числі і 54 частину квартири [ADDRESS], заповіту він не залишив. Позивачка вважає, , що вона , як його рідна племінниця, являється єдиною спадкоємицею за законом п'ятої черги, оскільки зазначені [PERSON] [PERSON] та [PERSON] ніколи не спілкувались з покійним [PERSON], не підтримували з ним ніяких стосунків, не звернулись з заявою про прийняття спадщини у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін, а отже вважаються такими, що не прийняли спадщину. Той факт, що вона, позивачка, являється його рідною племінницею підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження на [PERSON] та [PERSON] у яких їх батьком вказаний [PERSON], її, позивачки , свідоцтвом про народження та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Як єдина родичка померлого [PERSON] вона, позивачка, отримала довідку про причину смерті до форми № 106/0 № 39, яка видається для поховання, свідоцтво про поховання № 021854 від 17.07.2012 року, свідоцтво про смерть та здійснила його поховання, що підтверджується рахунком - замовленням № 56190 від 17.07.2012 року. Бажаючи прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], вона, позивачка, подала відповідну заяву до Першої Полтавської державної нотаріальної контори, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась [PERSON], яка останні місяці життя [PERSON] проживала з ним у спадковій квартирі. На даний час [PERSON] продовжує проживати у [ADDRESS] без законних на те підстав і перешкоджає їй, позивачці, користуватися спадковим майном. Такі дії відповідачки [PERSON] порушують права позивачки на користування та розпорядження спадковим майном, що змусили її звернутись до суду. Позивачка [PERSON] просила усунути перешкоди їй , [PERSON], з боку [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом її виселення з займаної квартири. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. З позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Вказаний позов також було об»єднано в одне провадження з двома первинними позовами. Позивач [PERSON] зазначив у позові що 25 травня 2013 р. він отримав поштою копію заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування, копію документів, наданих до заяви, як доказ по справі, та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави про відкриття провадження по цивільній справі. Із зазначених документів він, позивач, дізнався, що його батько [PERSON], який постійно проживав у м. Полтава, помер [INFO] Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири за адресою : [ADDRESS]. Як вбачається з отриманих документів, спадкоємцями першої черги спадкування залишилися він, як син померлого, та [PERSON], яка є його дружиною. В установлений законодавством України строк для подання з спадщини він звернутися не міг у зв'язку з тим, що він взагалі не знав, що батьки розірвали шлюб, йому було 6 років. Батько пішов із сім"ї і спілкувався. Позивач [PERSON] навіть не знав де він проживає. Про те, йому також ніхто не повідомляв, хоча і [PERSON],яка проживала з ним з 2007р., знала про існування сина та адресу проживання, і [PERSON] племінниця померлого , також знала про нього. Цей факт викладено і у заяві [PERSON] , де вказано, що « від, першого померлого є син - [PERSON], але жодних відомостей про його теперішнє місце перебування не відомо хоча у заяві зазначено його, позивача , адресу /.родинні стосунки між сином та батьком перестали існувати після розлучення батьків);. Позивач вказує, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО траві 2008 р. № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», поважними причинами для надання додаткового строку на прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] вважає той факт, що він не знав про смерть батька, є об'єктивною підставою для надання йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки ці обставини не залежали від його волі та його дій. Позивач [PERSON] просив постановити рішення, яким надати йому додатковий строк достатній для звернення до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав та просив його задовольнити [PERSON] з позовом [PERSON] погодилася. Відповідачка [PERSON] повторно до суду не з»явилася, будучи належним чином повідомленою, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки [PERSON] Відповідачка [PERSON] до суду не з»явилася, будучи повідомленою про дату слухання справи, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права і взаємовідносини сторін. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовів [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України у зв'язку з її смертю відкрилась спадщина на належне їй майно, квартиру [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила. За вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкодавиця [PERSON] мала двох синів: батька позивачки [PERSON] -[PERSON] та батька позивача [PERSON]- [PERSON]. На час смерті [PERSON] [PERSON] не було серед живих - він помер [INFO] Той факт, що позивачка, являється рідною донькою [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Копії вказаних документів надано суду. За вимогами ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За вказаних вимог закону спадкоємцями після померлої [INFO] [PERSON] Іванівни являлись , позивачка по справі, [PERSON] та [PERSON]. За вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 3 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. На вказану вимогу закону , позивачка, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] до Першої Полтавської державної нотаріальної контори, що підтверджується відповідною заявою. [PERSON] постійно проживав зі [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується відповідною довідкою ЖЕО № 2 м. Полтави, а отже вважається таким, що прийняв спадщину. За ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За вказаних вимог закону , позивачка [PERSON], та [PERSON] набули право в порядку спадкування кожен по 34 частині спадкового майна, яке складається з 2-х кімнатної квартири [ADDRESS]. Вказана квартира належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі договору міни від 05.07.1994 року посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори за реєстром № 5-3816, який зареєстрований у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 121 за № 16599 06.07.1994 року. Жоден зі спадкоємців не отримував свідоцтва про право на спадщину за законом. В даний час в спірній квартирі проживаю [PERSON] без відповідних документів та прав на спадкову квартиру, своїм проживанням перешкоджає спадкоємцям розпорядитися спадковим майном. [INFO] помер [PERSON]. Позивач [PERSON], дізнався, що його батько [PERSON], який постійно проживав у м. Полтава, помер [INFO]лише після отримання повідомлення та копії позову з Октябрського райсуду м.Полтави . Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири за адресою : [ADDRESS]. Як вбачається з отриманих документів, спадкоємцями першої черги спадкування залишилися позивач , як син померлого, та [PERSON], яка є його дружиною. В установлений законодавством України строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач [PERSON] звернутися не міг у зв'язку з тим, що він взагалі не знав, що батько помер. Коли батьки розірвали шлюб, йому було лише 6 років. Батько пішов із сім»ї і ніколи з ними не спілкувався. Позивач [PERSON] навіть не знав де проживає батько . Про те, що батько помер йому також ніхто не повідомляв, хоча і [PERSON],яка проживала з ним з 2007 p., знала про існування сина та адресу проживання, і [PERSON] племінниця померлого, також знала про сина. Цей факт викладено і у заяві [PERSON] , де вказано, що « від, першого шлюбу у померлого є син - [PERSON], але жодних відомостей про його теперішнє місце перебування не відомо хоча у заяві зазначено , позивача , адресу / родинні стосунки між сином та батьком перестали існувати після розлучення батьків/. Згідно ч. З ст. 1272 ІЦС України суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 траві 2008 р. № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», поважними причинами для надання додаткового строку на прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає що той факт, що позивач [PERSON] не знав про смерть батька, є об'єктивною підставою для надання йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки ці обставини не залежали від його волі та його дій. При таких обставинах суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки [PERSON] та вимог позивача [PERSON] Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи в їх сукупності.

Outcome: approved