Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

В проваджені Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа - П'ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка в позовній заяві та її представник в ході судового засідання посилалися на те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом померлого [INFO] [PERSON]. Із заявою про прийняття спадщини вона звернулася до державної нотаріальної контори вчасно, але не мала можливості відповідним чином оформити спадщину у зв'язку із відсутністю документів. Просила суд визнати її такою, що прийняла спадщину після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] та визнати за нею право власності на 1/3 домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON]. Відповідачі - в судові засідання не з'являлися , про час та місце судових засідань були повідомлені належним чином, шляхом судових викликів та оголошенням у газеті «Вісті Придніпров'я ». Про причини своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача і позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кіровським відділом записів актів громадянського стану м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 198. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] була власником 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1998 року, яке було видано на підставі рішення виконавчого комітету Кіровського міськвиконкому № 987 від 30.12.1997 року. Після її смерті фактично прийняли спадщину її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується заявою від [INFO] поданою [PERSON] в якій сказано, що окрім неї прийняли спадщину ще [PERSON] та [PERSON], які її юридично не оформили та довідкою з адресного бюро від 16.06.1999 року, яка підтверджує, що [PERSON] проживав та був прописаний в даному домоволодінні. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті спадщину прийняв його син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23.04.1998 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.11.1998 року, видане відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] є його донька [PERSON], факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження від 03.11.1970 року, про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 3992. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. 21.03.1992 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Після чого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Позивачкою було у строк подано заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька до державної нотаріальної контори. У зв'язку із тим, що в неї відсутні документи щодо прийняття її батьком спадку після смерті його матері і вони знаходяться у відповідачів, позивачка не змогла оформити спадщину у нотаріальній конторі. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Нормами ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За час свого життя [PERSON] прийняв спадщину, оскільки він фактично вступив в управління та володіння майном, а саме 1/3 частиною домоволодіння [ADDRESS], яка належала [PERSON]. Отже, суд вважає, що позивачка юридично прийняла спадщину від свого батька, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved