Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Незалежна Страхова Компанія" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсацію здійснених страхових виплат в сумі 8720,65 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 27.11.2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], яким в момент дорожньо-транспортної пригоди керувала [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2007 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вище вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення пункту 10.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зіткнення автомобілю «Шевроле» заподіяно шкоду на загальну суму 8523,05 грн. Між ВАТ СК «Правекс-Страхування» та [PERSON] 19.12.2005 року укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу серії ТЗЛ № 493857, згідно з сертифікатом якого об'єктом страхування став автомобіль «Шевроле», державний номер [NUMBER], особа допущена до керування [PERSON]. Таким чином, у результаті дорожньо-транспортної пригоди настав страховий випадок. Договором, укладеним між ВАТ СК «Правекс-Страхування» та [PERSON], дорожньо-транспортна пригода відноситься до переліку страхових випадків. ВАТ СК «Правекс-Страхування» виплатила страхувальнику, [PERSON] страхове відшкодування в сумі 8400,65 грн. Вартість незалежної автотоварознавчої експертизи по визначенню збитку застрахованого автомобіля складає 320,00 грн. А тому позивач позивач, посилаючись на статтю 27 Закону України «Про страхування» просить стягнути з відповідача компенсацію здійснених виплат, як особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Ухвалою Кіровського районного суд м. Кіровограда від 18.11.2013 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ЗАТ ФГ «Страхові традиції», оскільки в судовому засіданні з'ясовано, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспорної пригоди була застрахована ЗАТ ФГ "Страхові традиції", про що свідчить поліс № ВС 7145285, а рішення в справі може вплинути на права та обов'язки страховика (а.с. 181). В судовому засіданні представник позивача не з'явився, подав до суду заяви (вх. № 29396 від 16.07.2013 року; вх. № 35377 від 05.09.2013 року; вх. № 46153 від 05.11.2013 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судових засіданнях 20.08.2013 року та 03.12.2013 року заперечмв проти задоволення позовних вимог, висловив сумнів у доданих до позову копій документів, а також посилався на те, що на час дорожньо-транспорної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована, а тому він не повинен відповідати за позовом. В судове засідання, призначене на 26.12.2013 року відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 189). До суду надійшла заява відповідача (вх. № 54115 від 10.12.2013 року) з додатковими запереченнями по суті спору (а.с. 192). Представник третьої особи, ЗАТ ФГ «Страхові традиції», в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, проте судова повістка в даній справі повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 194). Причини неявки суду не повідомлено. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Страхова Компанія «Правекс-Страхування» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу, серії ТЗЛ № 493857 від 19.12.2005 року (далі - договір страхування, а.с. 36-37). Відповідно до підпункту 1.1. витягу з статуту Відкритого акціонерного товариства «Незалежна Страхова Компанія», відкрите акціонерне товариство «Незалежна Страхова Компанія», далі (АТ) є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Страхової компанії «Правекс-Страхування» та діє відповідно до чинного законодавства України та установчих документів АТ (а.с. 76). Згідно підпункту 1.1. договору страхування, предметом цього договору є страхування страховиком транспортних засобі, що належать страхувальнику, визначених в сертифікатах до цього договору. Сертифікати є невід'ємною складовою частиною цього договору страхування. Відповідно до сертифіката до договору добровільного страхування транспортного засобу, наданого у заставу № 493857-2 від 11.12.2006 року, об'єктом страхування є транспортний засіб марки «Шевроле», модель «Авео», реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску (а.с. 38). Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 10.12.2007 року зареєстровано у м. Києві, що 27.11.2007 року по вул. Т. Шевченка - Комінтерна сталася дорожньо-транспортна пригода за участі Шевроле, номерний знак [NUMBER], водієм якого є [PERSON], та Ніссан, номерний знак [NUMBER], водієм якого є [PERSON] (а.с. 40). При цьому, автомобіль Шевроле номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с. 41) Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2007 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50,00 грн. (а.с. 44). За розпорядженням на оплату страхового відшкодування від 23.01.2008 року (а.с. 67), здійснено оплату страхового відшкодування в сумі 8484,65 грн., про що свідчить платіжне доручення № 469 від 28.01.2008 року (а.с. 70), а також оплату за проведену експертизу (а.с. 45-48, 57-60) в сумі 320,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 8454 від 12.12.2007 року (а.с. 71). Судом встановлено, що цивільна відповідальність відповідача, [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, про що свідчить поліс № ВС/7145285 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ЗАТ ФГ «Страхові Традиції», строк дії якого становить з 15.05.2007 року по 14.05.2008 року (а.с. 123). За приписом статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктами 9.1., 9.3. статті 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих становить 51000,00 грн. Згідно пункту 2 поліса № ВС/7145285 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю складає 51000,00 грн., за шкоду заподіяну майну 25500,00 грн. Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з положеннями статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як роз'яснено в пункті 16 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. З урахуванням того, що між [PERSON] та ЗАТ ФГ «Страхові Традиції» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, згідно якого страховики взяли на себе обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної транспортним засобом страхувальника життю, здоров'ю та майну третіх осіб, того, що суми по відшкодуванню страхових виплат, які заявляє позивач до стягнення становлять у межах ліміту відповідальності та те, що суд позбавлений самостійно проводити заміну неналежного відповідача чи залучати співвідповідача до участі у справі, а позивачем таке клопотання не заявлялось, відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем, тому суд вважає, що у позові Відкритого акціонерного товариства «Незалежна Страхова Компанія», до [PERSON], про компенсацію страхового відшкодування слід відмовити. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України та покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed