Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] 23 квітня 2013 року звернулися до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про виділення позивачам зі складу нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, припинивши право спільної часткової власності, в рівних частинах в натурі 44/100 частки, що дорівнює 58,44 кв.м., квартири [NUMBER] - [NUMBER], що по [ADDRESS] і яке складається із трьох кімнат жилою площею 32.6 кв.м.. а саме кімнат: 13.5 кв.м.. що в технічному паспорті визначена як квартира [NUMBER]; 9.6 кв.м., що в технічному паспорті визначена як квартира [NUMBER]; 9,5кв.м, що в технічному паспорті визначена як квартира " [NUMBER], та інших приміщень загального користування площею 25,84кв.м, (загалом 58,44 кв.м), що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстровано в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 від 09 грудня 2005 року належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частинах; визнати виділену (зі складу нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності) в натурі 44/100 частку квартири [NUMBER] - [NUMBER], що дорівнює 58,44кв.м за адресою [ADDRESS] квартири [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстроване в КП Київське міське бюро технічної -нзентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 за 09 грудня 2005 року належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частинах самостійним відокремленим об'єктом нерухомого майна, що становить 1/100 частки; визнати в рівних частинах за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право приватної власності на самостійний відокремлений об'єкт нерухомого майна що дорівнює 58,44 кв.м. та становить 1/100 частки квартири [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER] за адресою: [ADDRESS]; визнати 56/100 частки нерухомого майна до складу якої входить кв. [NUMBER], [NUMBER]. [NUMBER], [NUMBER] яке розташоване за адресою: [ADDRESS] у самостійний об'єкт нерухомого майна, припинивши право спільної часткової власності щодо виділеної в натурі частки 44/100, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]; розподілити частки Відповідачів 1,2,3,4, таким чином, щоб їх арифметична сума складала одиницю. 08 листопад 2013 року позивачами подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] зі складу нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, припинивши право спільної часткової власності, в рівних частинах в натурі 44/100 частки, що дорівнює 58,44 кв.м., квартири [NUMBER] - [NUMBER], що по [ADDRESS] і яке складається із трьох кімнат жилою площею 32.6 кв.м., а саме кімнат: 13.5 кв.м., що в технічному паспорті визначена як квартира [NUMBER]; 9.6 кв.м., що в технічному паспорті визначена як квартира [NUMBER]; 9,5 кв.м., що в технічному паспорті визначена як квартира [NUMBER], та інших приміщень загального користування площею 25,84 кв.м. (загалом 58,44 кв.м), що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстровано в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 від 09 грудня 2005 року належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частинах; визнати виділену в натурі 44/100 частку квартири [NUMBER] - [NUMBER], що дорівнює 58,44 кв.м., за адресою [ADDRESS] квартири [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстроване в КП Київське міське бюро технічної - інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 за 09 грудня 2005 року належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частинах самостійним відокремленим об'єктом нерухомого майна, що становить 1/1 (одну цілу) частки; визнати в рівних частинах за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право приватної власності на самостійний відокремлений об'єкт нерухомого майна що дорівнює 58,44 кв.м. та становить 1/1 (одну цілу) частки квартири [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER] за адресою: [ADDRESS]; визнати 56/100 частки нерухомого майна до складу якої входить кв. [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], яке розташоване за адресою: [ADDRESS], у самостійний об'єкт нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], припинивши право спільної часткової власності щодо виділеної в натурі частки 44/100, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]; розподілити частки відповідачів 1, 2, 3, 4, таким чином, щоб їх арифметична сума склала одиницю. Позивачі обґрунтовують свої вимоги тим, що сторони є співвласниками в рівних частинах спірних квартир, а саме позивачі є співвласниками в рівних частинах 44/100 частки квартири [NUMBER] - [NUMBER], що по [ADDRESS] загальна площа квартир складає 58,44кв.м і складається з 3 кімнат жилою площею 32,6кв.м та інших приміщень загального користування співвласників позивачів загальною площею 25,84 кв.м, співвласниками інших частин квартир [NUMBER]-[NUMBER] є відповідачі, а саме [PERSON], має у власності кімнату площею 9,1 кв.м., яка в технічному паспорті визначена як квартира № [NUMBER] і має загальну площу 16,18 кв.м., що є 12/100 частки спільного майна; [PERSON] має у власності кімнату площею 9,6 кв.м., яка в технічному паспорті визначена як квартира № [NUMBER] і має загальну площу 16,92 кв.м., що є 13/100 частки спільного майна; [PERSON] має у власності кімнату площею 9,6 кв.м., яка в технічному паспорті визначена як квартира № [NUMBER] і має загальну площу 17,01кв.м., що є 13/100 частки спільного майна; [PERSON] має у власності кімнату площею 13,8 кв.м., яка в технічному паспорті визначена як квартира № [NUMBER] і має загальну площу 23,74 кв.м., що є 18/100 частки спільного майна; у спільній власності Відповідачів 1,2,3,4 перебувають й інші приміщення загального користування, що загалом складає - 30,66 кв.м. Таким чином, Відповідачам 1,2,3,4 загалом належить 56/100 частки квартири, що складає загальної площі 72,76 кв.м. із якої жила площа складає 42,1 кв.м., інші приміщення загального користування 30,66 кв.м. Оскільки позивачі мають намір укласти договір купівлі - продажу належної нам частки та придбати окреме житло, звернулись з письмовою пропозицію до Відповідачів з приводу укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, але відповіді відповідачі не надали, в зв'язку з чим вважають, що відповідачами порушується їх право власності. Позивачі вважають, що виділ 44/100 частки в натурі є технічно можливим, при виділенні в натурі частки, що належить Позивачам, права інших власників квартири [NUMBER] - [NUMBER] не порушуються, право спільної часткової власності Відповідачів реально продовжує існувати, на підставі викладеного та в порядку 3, 15, 183, 358, 364, 367 ЦК України просили позов задовольнити. Позивач - [PERSON] та її представник підтримали заявлені вимоги, а також уточнили пункт 3 та 5 позовних вимог, а саме: визнати виділену в натурі 44/100 частку квартири [NUMBER] - [NUMBER], що дорівнює 58,44 кв.м., за адресою [ADDRESS] квартири [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстроване в КП Київське міське бюро технічної - інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 за 09 грудня 2005 року належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах самостійним відокремленим об'єктом нерухомого майна, що становить 1/1 (одну цілу) частки; визнати 56/100 частки нерухомого майна до складу якої входить кв. [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], яке розташоване за адресою: [ADDRESS], у самостійний об'єкт нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], припинивши право спільної часткової власності щодо виділеної в натурі частки 44/100, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надіслали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, а також позовні вимоги підтримують. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-і особи: Відділ приватизації Державнго житлового фонду Святошинського району надіслали до суду заяви, якими просять слухати справу за їх відсутності, а відповідачі визнали позов. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, досліджуючи надані докази, аналізуючи наведені обставини, оцінюючи їх в сукупності та співставленні, бере до уваги наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно розпорядження органу приватизації Святошинської районної ради у м. Києві [PERSON] передано в приватну спільну часткову власність квартиру в якій вона мешкає і знаходиться за адресою: [ADDRESS], кв. [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], 44/100ч; /[NUMBER]-[NUMBER]/ (а.с. 6), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 7-8). Відповідно до технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] квартири [NUMBER] - [NUMBER], що по [ADDRESS], загальна площа квартир складає 58,44кв.м і складається з 3 кімнат жилою площею 32,6кв.м та інших приміщень загального користування співвласників позивачів загальною площею 25,84кв.м, що складає 44/100 частин (а.с. 9-11). З інформаційної довідки Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 05.04.2013 КВ-2013 №6228 вказано, що згідно з даними Бюро, 44/300 частини квартири [NUMBER] - [NUMBER], що по [ADDRESS] на праві власності зареєстровані за [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до листа Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 11.09.2013 №1943 (И-2013) за [PERSON] проведена реєстрація права власності на 12/100 частки кв. [NUMBER]-[NUMBER], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.12.1997; за [PERSON] проведена реєстрація права власності на 13/100 частки кв. [NUMBER]-[NUMBER] (кв. [NUMBER]) на підставі договору дарування, посвідченого 28.01.1998; за [PERSON] проведена реєстрація права власності на 13/100 частки кв. [NUMBER]-[NUMBER] на підставі договору дарування, посвідченого 11.03.2001; за [PERSON] проведена реєстрація права власності на 19/100 частки кв. [NUMBER]-[NUMBER] (кв. [NUMBER]) на підставі договору дарування, посвідченого 04.12.2002 (а.с. 70). Відповідно до абзацу 1 ст. 41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Позивачами на адресу відповідачів направлено письмові пропозиції, щодо укладення договору про виділ у натурі частки позивачів із спільної частки, оскільки позивачі не мають змоги розпорядитися власністю на власний розсуд (а.с. 13-18), проте відповіді на пропозицію відповідачі не направили, чим позивачі вважають, порушено їх право на здійснення права власності. Положеннями ч. 1 ст. 361 ЦК України визначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або як можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимогу позивачів про виділення їм в натурі зі складу нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності квартири [NUMBER] - [NUMBER], що по [ADDRESS]. Згідно ч.3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У зв'язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню позовна вимога про припинення права спільної часткової власності позивачів на квартири [NUMBER] - [NUMBER], що по [ADDRESS], а також, щодо визнання виділену в натурі 44/100 частку квартири [NUMBER] - [NUMBER] самостійним відокремленим об'єктом нерухомого майна, що становить 1/1 (одну цілу) частки та визнання в рівних частинах за позивачами право приватної власності на самостійний відокремлений об'єкт нерухомого майна що дорівнює 58,44 кв.м. та становить 1/1 (одну цілу) частки квартири [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER] за адресою: [ADDRESS], а за відповідачами 56/100 частки нерухомого майна до складу якої входить кв. [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], яке розташоване за адресою: [ADDRESS], у самостійний об'єкт нерухомого майна. Підсумовуючи викладене, враховуючи, що між сторонами склався і тривалий час існує порядок користування спірними квартирами, який є доцільним і не потребує додаткових матеріальних витрат, зважаючи, що відповідачі не заперечують проти запропонованого розподілу квартир між сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, в зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Щодо позовної вимоги про розподіл часток відповідачів таким чином, щоб їх арифметична сума склала одиницю, суд вказує на безпідставність даної вимоги, оскільки в силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а позов відповідачами не пред'явлено, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог, які стосуються прав відповідачів. Положеннями ч. 1.ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Outcome: partial