Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що житловий будинок з земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу, засвідченого 31 липня 2013 нотаріусом Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської та витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач по справі є його колишньою невісткою. Шлюб між сином та невісткою розірваний 20 вересня 2012 року. Від шлюбу вони мають трьох дітей, а позивача онуків - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з матір'ю. Відповідач разом з дітьми 09 липня 2004 року були зареєстровані за вищевказаною адресою ще попереднім власником [PERSON], але фактично за даною адресою не проживають з серпня 2012 року. Реєстрація відповідача з дітьми в належному [PERSON] будинку породжує для позивача ряд негативних наслідків, зокрема вони враховуються в кількісний склад проживаючих в цьому будинку, відповідач не бере ніякої участі в утриманні будинку та сплаті комунальних платежів. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. Посилаючись на те, що реєстрація відповідача з дітьми в належному позивачу будинку створює перешкоди для повного розпорядження і користування власністю, просить визнати відповідача з неповнолітніми дітьми, такими, що втратили право користування житлом за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, обґрунтованих заперечень, заяви про визнання позову чи клопотання про відкладення розгляду справи не надала . Представник третьої особи органу опіки та піклування Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області заперечив проти задоволення позовних вимог в частині визнання малолітніх дітей таким, що втратили право користування житлом, вказуючи на ті обставини, що малолітні діти не можуть бути зняті з реєстрації без перепрописки їх до іншого житла, а вказані позовні вимоги порушують права дітей, чого в даному випадку вони допустити не можуть. Представник третьої особи Краснопільського районного сектору управління Державної міграційної служби в Сумській області, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій з позовом погодилася та просила суд розглянути справу без участі представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є власником будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS], що підтверджується договорами купівлі-продажу будинку та земельних ділянок та копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будинок та земельні ділянки (а.с. 10-18). Згідно свідоцтва про народження від 19 січня 1978 року серії [NUMBER] виданого райвідділом РАГС смт. Краснопілля, позивач записаний батьком [PERSON], [INFO] ( ас.19) Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 20 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з останнього аліменти на утримання дітей сторін (ас.20) [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується будинковою книгою для реєстрації громадян які проживають в даному будинку ( ас.23-26) . Згідно довідки № 2048 від 02 жовтня 2013 року виданої Краснопільською селищною радою, в житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] ( ас.9) Факт тривалого не проживання відповідача з дітьми в зазначеному будинку підтверджується наявними в матеріалах справи документами - рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 20 вересня 2012 року, де зазначено, що станом на день звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу, відповідач вже не проживала з сином позивача, а мешкала з іншим чоловіком та діти проживали з нею; копією постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів від 17.10.2012 року з супровідним листом, де адреса проживання відповідачки вказана [ADDRESS]; копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON], що підтверджує створення сином позивача нової родини (а.с.21,22,27) та показами свідків [PERSON] та [PERSON] В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла або законом. В п. 11 ППВСУ «№2 від 12.04.1985 р «Про деякі питання , що виникають в практиці застосування судоми Житлового кодексу України» передбачено, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання , втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання ( повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо.) Відповідно до абз.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду , свідоцтва про смерть. В п. 4 Декларації прав дитини передбачено, що дитині належить право на відповідне житло. Ст.3 Конвенції про права дитини зобов'язує в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами, першочергову увагу приділяти забезпеченню інтересів дитини. Оскільки дії відповідача щодо реєстрації в спірному будинку порушують право власності позивача, який не має можливості розпорядитися своїм майном та вимушений сплачувати витрати по утриманню будинку, відповідач добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку в будинку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житлом, за адресою [ADDRESS], а в частині визнання неповнолітніх дітей відповідачки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування даним житлом відмовити, оскільки відповідач постійного місця проживання фактично не має, а охорона прав дітей визначена, як стратегічний загальнонаціональний пріоритет.

Outcome: partial