Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач ПАТ „[PERSON] Аваль” звернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] про стягнення з них солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором 11622,90 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.. В обгрунтування позову посилається на те, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору №014/0014/82/40869 від 27.07.2007 року - фізична особа [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 20400 грн. на термін до 26.07.2017 року. Відповідно до умов та положень кредитного договору відповідачка зобов'язувався забезпечити повернення одержаного кредиту на умовах, передбачених кредитним договором та місячно сплачувати відсотки за користування кредитом не пізніше 15 числа кожного місяця. Відповідачка протягом дії кредитного договору систематично порушувала його умови. На день заявлення даного позову загальна сума заборгованості складає 11622,90 грн., в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором - 8738,83 грн..; сума нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом - 841,11 грн.; сума пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредитних коштів - 2042,96 грн.. В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором 27.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0014/82/40869/1, між позивачем та [PERSON] договір поруки №014/0014/82/40869/2, між позивачем та [PERSON] договір поруки №014/0014/82/40869/3 . За даними договорами поруки поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язаннях основного боржника , які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань . Відповідно до вимог ЦК України та умов кредитного договору відповідачам було направлено листи - попередження з вимогою виконати зобов'язання за кредитним договором, однак дана вимога залишилася без задоволення, а тому виникла необхідність звернутись до суду із вказаною вимогою. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, обгрунтував його вищенаведеним. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, не подали суду заяву із проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, хоча в установленому порядку повідомлялися про розгляд справи, а тому судом допущено заочний розгляд справи. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №014/0014/82/40869 від 27.07.2007 року - фізична особа [PERSON] отримала в Заставнівському відділенні Чернівецької обласної дирекції ВАТ - [PERSON] Аваль" кредитні кошти в сумі 20400 грн. на термін до 26.07.2017 року. Відповідно до умов та положень кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов'язувалася забезпечити повернення одержаного кредиту на умовах, передбачених кредитним договором та місячно сплачувати відсотки за користування кредитом не пізніше 15 числа кожного місяця. Відповідачка протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови. На день заявлення даного позову загальна сума заборгованості складає 11622,90 грн., в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором - 8738,83 грн..; сума нарахованих і несплачених відсотків за користування кредитом - 841,11 грн.; сума пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредитних коштів - 2042,96 грн.. В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором 27.07.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 014/0014/82/40869/1, між позивачем та [PERSON] договір поруки №014/0014/82/40869/2, між позивачем та [PERSON] договір поруки №014/0014/82/40869/3 . За даними договорами поруки поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язаннях основного боржника , які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобов'язань. Строк дії договору 10 років. Згідно довідки банку щодо розрахунку заборгованості відповідачка періодично не виконувала умови договору, не вносить кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, що мало місце в квітні, травні, червні, липні цього року. Відповідно до п.5.5. Кредитного договору позичальник зобов"язаний достроково здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені у Договорі, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору, кошти мають бути повернуті спротягом 30 календарних днів з часу надіслання на адресу позичальника листа-повідомлення. Встановлено, що 19.09.2013 року відповідачам направлялись листи-попередження (претензії) про виконання взятих на себе зобов"язань по кредитному договору та договорам поруки. В добровільному порядку відповідачі відмовляються виконувати взяті на себе зобов"язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов та положень п.5.1 кредитного договору відповідачка зобов'язувалася забезпечити повернення одержаного кредиту на умовах, передбачених кредитним договором та місячно сплачувати відсотки за користування кредитом не пізніше 15 числа кожного місяця. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З ч.2 ст.536 ЦК України вбачається, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved