Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-09 00:00:00

У відповідності до позовної заяви, сестра баби позивача – [PERSON] померла 16.02.2013 р., заповівши у заповіті, посвідченому 22.07.2005 р. частину свого майна – земельну ділянку та майновий пай - позивачу. Оскільки з 2005 р. і до смерті [PERSON] проживала з позивачем однією сім’єю, мали спільний бюджет, позивач вважала, що прийняла спадщину в силу ст. 1268 ЦК України. Однак, звернувшись 17.10.2013 р. до нотаріуса позивач довідалась, що [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою – в с. Нове Село, вул. Леніна, 124 і лише фактично проживала з позивачем в смт. Ярмолинці. В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги підтримали із зазначених у заяві мотивів. Відповідач позов визнав з підстав, зазначених у довідці №664 від 09.12.2013 р. Просив розглянути справу у відсутності свого представника. Третя особа [PERSON] позов визнала, підтвердивши викладені у позовній заяві обставини та ствердивши, що додатковою причиною пропуску позивачем строку на спадкування було захворювання її чоловіка – батька позивача. Ствердила про відсутність у неї претензій щодо спадщини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з’явився, заявою від 10.12.2013 р. повідомив про відсутність у нього претензій на спадкове майно, зазначене у заповіті на ім’я його сестри. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з’явився, пояснень по справі не надав, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. [PERSON] померла 16.02.2013 р. у віці 84 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть І-БВ№203665 від 20.02.2013 р.. У відповідності до довідки №663 від 09.12.2013 р. вона проживала у с. Ясенівка із сестрою [PERSON], дітей у неї не було, вона проживала одиноко. Позивач та третя особа [PERSON] стверджують, що [PERSON] є матір’ю [PERSON] та бабцею позивача, підтверджуючи це свідоцтвом про народження ЯГ№305018 від 30.08.1957 р. свідоцтвом про народження позивача ІІ-БВ№368485 від 06.05.1985 р., свідоцтвом про шлюб 1-БВ№039770 від 23.11.2007 р. Заповітом, посвідченим секретарем виконкому Томашівської сільської ради 22.07.2005 р., [PERSON] заповіла державний акт на право приватної власності на землю серія Р-2№884114 та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), видане Ясенівською сільською радою 26.05.2001 р. ХМЯР№010949 [PERSON]. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 17.10.2013 р., вбачається, що жоден зі спадкоємців не звернувся із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]. Інші спадкоємці [PERSON] (за законом): [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо належності спадщини на вказане майно позивачу. [PERSON] не подавав заперечень щодо позовних вимог. Позивач посилається на те, що вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, але їй у цьому було відмовлено, враховуючи пропуск встановленого законом строку на прийняття спадщини. Зазначене підтверджується листом приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу від 17.10.2013 р.. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину, на що звернуто увагу в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Така ж позиція відображена і в п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Посилання позивача на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини знаходять підтвердження у матеріалах справи. Зокрема, [PERSON] фактично проживала із позивачем в смт. Ярмолинці, вул. Гагаріна, 9, вела з нею спільне господарство, однак, не була зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою Томашівської сільської ради №858 від 21.10.2013 р., а була зареєстрована у [INFO] разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Томашівської сільської ради №857 від 21.10.2013 р.. Зазначене підтверджує посилання позивача на те, що внаслідок відсутності інформації про місце реєстрації спадкодавця, вона вважала, що прийняла спадщину проживаючи разом із нею однією сім’єю. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом, зокрема, у ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Таким чином, позов слід задовольнити, у зв’язку із чим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати – сплачений позивачем судовий збір в сумі 114,70 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved