Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду в якій просить визнати батьком дитини [PERSON] - [PERSON], внести зміни до актового запису та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона почала зустрічатися з відповідачем по справі з весни 2012 року, після чого від нього завагітніла. [INFO] вона народила сина [PERSON], при цьому відповідач в добровільному порядку відмовився подати заяву про визнання батьківства. Позивач зазначає, що дитина на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а також надали уточнення до позовної заяви щодо внесення змін до актового запису № 5 про народження дитини відносно відомостей щодо батьківства, та надали доповнення позовних вимог в частині стягнення вартості проведеної молекулярно-генетичної експертизи в сумі 4240,92 грн., комісії банку за перерахування коштів на рахунок відповідної установи - 42,41 грн. та автотранспортних витрат в сумі 199,98 грн. Відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме: не заперечує лише в частині визнання його батьком малолітнього [PERSON] та заперечує проти позову в частині стягнення з нього судових витрат. Щодо позовних вимог про внесення змін до актового запису та в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини він не надав ніяких пояснень та заперечень. Представник третьої особи - відділу ДРАЦС реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції не заперечує проти позову, з урахуванням уточнених позовних вимог. Представник третьої особи - Мирівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надали суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при цьому в заяві зазначено, що проти позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши сторін, представників позивача та третьої особи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень, провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини вказаний «[PERSON]», тобто за вказівкою матері [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 239 [PERSON], який є відповідачем у даній справі, може бути батьком дитини [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 %. До матеріалів справи також додано електрофореграми продуктів амплікації за локусами ( Додаток 1 до висновку експерта № 239-2013), таблицю розрахунку ймовірності батьківства (Додаток 2). Згідно з ч.1 ст. 128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяв батьків, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] щодо встановлення батьківства. Крім того, у порядку ст. 217 ЦПК України, суд вважає за необхідне зобов'язати Державний відділ реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області внести зміни до актового запису № 5 про народження дитини, без зміни прізвища дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує на те, що резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства (материнства) має містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Отже, відповідно до діючого законодавства орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний внести відповідні зміни на підставі рішення суду. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька, або в твердій грошові сумі і виплачуються щомісячно. Дитина - син [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою за вих. № 841 від 11.06.2013 р., виданною виконкомом Мирівської сільської ради. Відповідач, як батько дитини - сина [PERSON], зобов'язаний утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вiдповiдно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на те, що відповідач ухиляється від обов'язків по утриманню дитини, то суд знаходить необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого під час подання позову до суду судового збору в розмірі 229,40 грн. Крім того стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати з надання юридичної допомоги в сумі 200 грн., витрати пов'язані з проведенням судово-медичної експертизи в сумі 4483,31 грн., оскільки їх сплата та відшкодування передбачені ст. 79, 88, 133 ЦПК України, що підтверджено відповідними квитанціями доданими до матеріалів справи. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved