overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Сторони у судове засідання не явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суду. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, зазначивши, що рішенням Ренійського районного суду Одеської області (ухвалено заочно) від 22 серпня 2013р. було задоволено його позовні вимоги до [PERSON], а саме, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 120, що не мають дітей. Вищевказане судове рішення після винесення судом ухвали про залишення заяви відповідачки про перегляд заочного рішення без розгляду - залишено без змін. При зверненні до суду із позовною заявою, [PERSON], серед інших позовних вимог, просив суд (в разі задоволення позову) змінити відповідачці після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». На заявлених позовних вимогах [PERSON] наполягав, від них не відмовлявся. Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, щодо них не заперечувала. При ухваленні судового рішення за позовом [PERSON], судом в резолютивній його частині було зазначено, що позовні вимоги позивача задоволені, однак вимога щодо прізвища відповідачки вирішена не була. У зв'язку із цим, в даний час виникла необхідність у зверненні [PERSON] із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині позовних вимог, щодо яких не було ухвалено рішення суду від 22.08.2013р. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у т.ч. якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вже зазначалося вище, 22.08.2013р. Ренійським районним судом було ухвалено рішення у цивільній справі № 510/1060/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними 12.11.2011р. При ухваленні рішення судом не були враховані вимоги позивача щодо прізвища відповідачки після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У наданому суду позові позивач просив після розірвання шлюбу з відповідачкою змінити їй її шлюбне прізвище на дошлюбне - «[PERSON]», сама відповідачка щодо цього не заперечувала. На підставі вищевказаних положень законодавства, з метою недопущення обмеження особистих прав сторін, суд задовольняє вимоги [PERSON] щодо прізвища відповідачки після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 5977,93 грн., посилаючись на те, що відповідач порушив взяті на себе згідно кредитного договору зобов'язання щодо своєчасного погашення боргу щомісячними платежами, а тому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. У судовому засіданні представник позивача вказані вимоги підтримав з мотивів викладених у позові і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча своєчасно повідомлявся про час і місце судового розгляду, відтак, за згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до укладеного кредитного договору № ТЕХRFО00460599 від 13 січня 2008 року позивач надав відповідачу строковий кредит у розмірі 1535,73 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,12 % на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту. [PERSON] погодився з умовами надання кредиту фізичним особам, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення та базовою процентною ставкою за вказаним кредитом і розміром щомісячної комісії, що ствердив своїм підписом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальника) грошові кошти, або інші речі , визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання процентів від суми позики. (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Станом на 13 листопада 2013 року відповідач заборгував позивачу 5 977, 93 грн., борг складається з наступного : · 1 280, 00 грн. - заборгованість за кредитом; · 1, 60 грн. - заборгованість з процентів за користування кредитом; · 3 935, 48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; · 500 грн. - штраф (фіксована частина) ; · 260, 85 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, у даному випадку має місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з нього заборгованості у вказаній сумі та понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 18.02.2008 року відповідач [PERSON] уклав з ним кредитний договір №? 006-21992-180208 і отримав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Оскільки умови договору кредиту відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 2615 гривень 59 копійок та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 18.02.2008 року відповідач [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта" (тепер - публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") договір №? 006-21992-180208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого він отримав кредитну лінію з лімітом 3000 гривень. На теперішній час відповідач умов договору не виконує належним чином. Згідно розрахунку борг [PERSON] за кредитним договором станом на 25.12.2012 року становить 2615 гривень 59 копійок, з яких: тіло кредиту - 935 гривень 72 копійки; заборгованість за відсотками - 181 гривня 78 копійок; заборгованість за комісіями - 1498 гривень 09 копійок. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 229 гривень 40 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором №? 006-21992-180208 від 18.02.2008 року у загальній сумі 2615 гривень 59 копійок та 229 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке б вона хотіла прийняти у спадщину, але зробити цього не може, оскільки нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, оскільки на день смерті матері проживала разом з нею і вважала себе такою, що прийняла спадщину. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадкового майна. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Шевченківської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відстуність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [INFO] [PERSON] Позивачка протягом шести місяців, як це передбачено діючим законодавством, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна з поважних причин, оскільки на день смерті матері проживала разом з нею і вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в інтересах [PERSON]., в якій зазначає, що [PERSON]. народився [INFO]. Його матір?ю була [PERSON]. При видачі свідоцтва про його народження з невідомих причин прізвище матері записано як [PERSON] замість [PERSON], а ім'я [PERSON] замість [PERSON]. [INFO] його мати померла. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке б він хотів прийняти у спадщину, але зробити цього не може через відсутність документів, підтверджуючих родинні відносини між ним та померлою. Просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та його померлою матір?ю. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з?явився, подавши письмову заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON]. Зазначений факт підтверджується поясненнями заявника, письмовими показами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та іншими матеріалами справи. Встановлення факту необхідно для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Бериславської міської ради про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, яка розташована в [ADDRESS]. Звернувшись з заявою про прийняття спадщини до нотаріальною контори, було відмовлено, в зв'язку з пропущенням строку звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Просила визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON], тривалістю в шість місяців. Представник Бериславської міської ради у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причина неявки суду ненадана. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Відповідно до 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216,1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачка [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбу, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис №117 (а.с. 4). Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивачка спадщину не прийняла. Позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з зв'язку з юридичною необізнаністю, що було підтверджено в судовому засіданні, тому зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим призначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки позивачкою пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON], зареєстрований 29.10.2011 року Мирненською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №11, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Шлюб з відповідачем зареєстровано 29.10.2011 року виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №11. Шлюб перший. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем, відповідач не приймає участі у його вихованні та утриманні. Спільне життя у них не склалося по причині психологічної несумісності. Шлюбні відносини між ними припинені. Разом не проживають з лютого 2013 року. Причиною розпаду сім'ї послужили ті обставини, що вони перестали розуміти одне одного, втратили почуття поваги та кохання. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе, сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судовому засіданні позивач на позові наполягає та просить задовольнити в повному обсязі. Адвокат відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, адвоката відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29.10.2010 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб Мирненською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №11, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] року, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач хоче розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач проти цього не заперечує, що свідчить про відсутність у сторін по справі бажання зберегти сім'ю, тому суд вважає, що сім'я сторін по справі розпалась безповоротно і не може бути відновлена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

22 листопада 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами, що зареєстрований 03 вересня 1994 року Одноробівською Першою сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 7. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначила, що 03.09.1994 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сварки з приводу чого переросли в неприязні стосунки, в зв'язку з чим вирішили жити окремо. На даний час позивач вже має іншу сім'ю, в якій виховують спільну дитину. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач позов підтримала, просила його задовольнити, оскільки не має наміру на примирення з відповідачем. Просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 03 вересня 1994 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 03.09.1994 року Одноробівською Першою сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 7. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

29.11.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові і поваги один до одного. На примирення не згоден. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої просить ухвалити по справі заочне рішення, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вважає за можливим розглянути справу по суті у відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2000 року, про що свідчить свідоцтво про одруження. Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачем. Спору щодо місця проживання дитини не мають. Спору про розділ майна на час вирішення справи не мають. З моменту подачі позову по теперішній час сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки причини, за якими позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, родина існує формально тому що сімейні відносини дружина та чоловік не підтримують, спільного господарства не ведуть, інших інтересів між ними немає, збереження родини стало неможливим. Оскільки спір про розірвання шлюбу вирішений на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

в грудні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять ухвалити рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що вони є власниками та проживають в кватирі [ADDRESS]. Попередні власники квартири - відповідачі по справі в квартирі не проживають, однак добровільно знятися з реєстрації не бажають. За таких обставин вони змушені звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення такі ж, як викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснили, що відповідачі більше п'яти років не проживають у квартирі. Однією з умов договору купівлі-продажу квартири було те, що відповідачі мали знятися з реєстрації, однак вони цього не зробили. Просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачів, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. Цю квартиру вони купили у відповідачів в 2008 році, що стверджується копією договору купівлі-продажу від 18 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Пунктом 11 Договору передбачено, що продавці зобов'язуються звільнити квартиру від особистих речей і забезпечити зняття з реєстраційного обліку будь-яких осіб, які проживали у цій квартирі. На виконання умов договору відповідачі квартиру звільнили, передали позивачам технічний паспорт на квартиру, однак з реєстраційного обліку не знялися. Згідно актів №13 від 19.09.2012 року, №63 від 07.11.2012 року, №488 від 03.09.2013 року ЛКП «Збоїща-408» від колишні власники квартири [ADDRESS] після продажу квартири у вказаній квартирі не проживають, місце їх перебування не відоме. У відповідності до ч. 1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі не є співвласниками спірного помешкання, згоди на їх проживання позивачі не надавали, вони без поважних причин більше п'яти років не проживають в квартирі по [ADDRESS], а тому втратили право на користування даною квартирою.

Outcome: approved