Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

04.09.2013р. ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту наданого на картковий рахунок. В судове засідання представник позивача не прибув, натомість ПАТ «[PERSON] та кредит» на адресу суду направило заяву, в якій просить суд розглянути дану справу за відсутності свого представника. Позовні вимоги банк підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» від імені якого діє філія «Прикарпатське регіональне управління» ПАТ «[PERSON] та Кредит», заборгованість за договором про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту №017-018452/12-00938-вкл-к від 07.07.2012 року в розмірі 31179 грн.15 коп., а також 311 грн. 79 коп. сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з’явився, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином в установленому законом порядку, про що свідчить поштова розписка, яка долучена до матеріалів справи, про причини неявки чи про слухання справи в його відсутність суд не проінформував. Сторони, які беруть участь у справі, зобов’язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З письмової згоди позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з’ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2012 року [PERSON] «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] уклали договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії у формі овердрафту №017-018452/12-00938-вкл-к на підставі якого банк надав позичальнику кошти в сумі 15000 грн. 00 коп. в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договором. Факт видачі кредитних коштів підтверджується випискою по картковому рахунку позичальника, який є в матеріалах справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З’ясовано також, що в порушення прийнятих на себе зобов’язань відповідач не сплачує щомісячних внесків на погашення заборгованості, крім того не платить відсотки за користування кредитом. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач порушив вимоги 3.2.,3.6., 4.1.,4.3.,4.4.,6.1. кредитного договору, а саме не проводить погашення заборгованості та інших платежів по кредитному договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов’язань за кредитним договором. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, сплачені судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved