Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

Позивач,посилаючись на те, що у його власності перебував кінь,однак внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,що сталася з вини відповідача кінь загинув,тому просив суд стягнути з останнього грошові кошти за завдану йому матеріальну та моральну шкоду. В ході розгляду справи було встановлено,що автомобіль [PERSON] - ВАЗ 2105 д.р.н. [NUMBER] був на момент скоєння ДТП забезпеченим,тобто між [PERSON] та ВАТ НАСК «ОРАНТА» 25 жовтня 2012 року був укладений Поліс(Договір) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,а тому позивачем було заявлене та задоволене судом клопотання про заміну неналежного відповідача - [PERSON] на належного - ВАТ НАСК «ОРАНТА». В судовому засіданні позивач [PERSON] з"явився,позовні вимоги підтримав,при цьому пояснив суду,що 08 листопада 2012 року біля 17 год.на автодорозі Овруч-Малин-Кочерів він керував гужовою повозкою, в цей час водій автомобіля ВАЗ 2105 д.р.н.[NUMBER] [PERSON](як стало відомо пізніше) не вибрав допустиму швидкість руху,в зв»язку з цим допустив зіткнення з керованою ним гужовою повозкою,внаслідок чого загинув його власний кінь,а тому просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 8000,00 грн.за завдану матеріальну шкоду та 2000,00 грн. за задані моральні страждання,а всього - 10 000,00 грн. Представник відповідача - ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з"явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, з позовними вимогами не погодився. Треті особи на стороні позивача: [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали Вислухавши пояснення сторін по справі,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено,що Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.12.2012 року,справа №620/2862/12 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.за те,що він керуючи автомобілем ВАЗ 2105 н. з. [NUMBER], допустив зіткнення з гужовою повозкою. У відповідності до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На даний час згадана вище Постанова суду вступила в законну силу,штраф [PERSON] сплатив,що підтверджує визнання ним вини у скоєному. Частиною 1ст.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі-Закон)встановлено: - страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни,які уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; -страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог,встановле- них цим Законом та Законом України "Про страхування"; -потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров»ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; - особи, відповідальність яких застрахована- страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; - забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Судом встановлено,що відповідно до Полісу обов- зкового страхування цивільної- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 9552083 від 25.10.2012 року (ВАТ HACK «Оранта»Г, транспортний засіб ВАЗ 2105 н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП був забезпеченим, а як встановлено Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.12.2012, [PERSON] керував ним правомірно і таким чином його цивільна-правова відповідальність була застрахована. Згідно ст.З Закону, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум. зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду), заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це зокрема шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Межі страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну потерпілого визначені ст 9 Закону та встановлено в Полісі № АВ 9552083 від 25.10.2012 року - 50 000,00 гривень. Враховуючи вищенаведені норми права та те, що цивільно- правова відповідальність [PERSON]була застрахована, матеріальну шкоду завдану майну Позивача (потерпілого) внаслідок ДТП, повинен відшкодовувати страховик (ВАТ НА Страхова компанія «Оранта») в межах не більш ніж 50 000,00 гривень. Відповідно до наданих позивачем доказів(а.с.27,35) він дійсно був власником коня віком 6-ти років,вартість якого складає 8000,00 грн.,тобто завдана ДТП шкода і становить зазначену суму. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вартість страхового відшкодування згідно вимоги позивача (потерпілого) не перевищує максимального розміру страхового відшкодування, а отже є підстави щодо стягнення з Відповідача матеріальної шкоди. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" позивач повинен зазначити у чому саме полягає ця шкода,якими саме неправомірними діями завдана така шкода. Така ж норма визначена ст. 119 ЦПК України,згідно якої у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Згідно з п. 5 Згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України,відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати,чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини що мають значення для вирішення спору. Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь- які належні та допустимі докази того, що Позивач переніс значні психічні та фізичні страждання, вимога про стягнення з ВАТ НАСК «ОРАНТА» моральної шкоди є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню." На підставі викладеного,

Outcome: partial