Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Позов мотивований тим, що відповідно до ордеру № 3655 від 29 грудня 1995 року, виданого виконавчим комітетом Хмільницької міської ради, Вінницької області на підставі рішення виконкому від 28 грудня 1995 року № 270 їй на сім'ю із чотирьох чоловік надано двох кімнатну квартиру [ADDRESS]. До складу сім'ї входила позивач, її чоловік [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що чоловік [PERSON] на протязі тривалого часу вживав спиртними напоями, не працював, матеріально сім'ю не забезпечував їхній шлюб 30 листопада 2005 року було розірвано. З вересня 2012 року по даний час відповідач [PERSON] в квартирі без поважних причин не проживав, не цікавиться нею. Квартирну плату та комунальні платежі не сплачує, не приймає участі в ремонті квартири та її утримані. Тобто не виконує жодних обов'язків, передбаченних ст. 64 ЖК України для члена сім'ї наймача. Його особистих речей в квартирі не має. Квартира не приватизована. Позивачка за власні кошти зробила в квартирі індивідуальне опалення, замінила два вікна на метало пластикові, встановила склопакет на балконі квартири. Відповідач в цьому жодної участі не приймав. Відповідно до положення, ст.ст. 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти позову заперечував, та пояснив, що дійсно проживає в [ADDRESS]. В 1995 році він та його сім'я отримали дане житло і він був внесений в ордер. Ордер який дав право на заняття зазначеної житлової площі. В силу життєвих обставин він був вимушений з позивачкою розлучитися в 2005 році, однак він продовжував проживати в зазначеній квартирі. В силу нестерпних умов спільного проживання, перебуваючи на інвалідності, він з метою уникнення сварок і скандалів в сім'ї, що відображалося на його стані здоров'я, він був вимушений тимчасово перейти проживати на квартиру по вул. Таращанській, що у м. Хмільнику, Вінницької області. Сприймавши змогу неодноразово потрапити в квартиру звертався в органи внутрішніх справ, оскільки не міг потрапити в зазначену квартиру, внаслідок зміни замка. Крім зазначеної квартири іншої житлової площі він не має. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного: Відповідно до ордеру № 3655 від 29 грудня 1995 року, виданого виконавчим комітетом Хмільницької міської ради, Вінницької області на підставі рішення виконкому від 28 грудня 1995 року № 270 їй на сім'ю із чотирьох чоловік надано двох кімнатну квартиру [ADDRESS] До складу сім'ї входила позивач, її чоловік [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON], [INFO]. Згідно копії рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 квітня 2005 року справа № 2-515/2005 р. та копією свідоцтва про розірвання шлюб серії [NUMBER] виданого 30 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області підтверджується, що шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припиненні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її рідним братом, та який являється на даний час інвалідом ІІ групи. Знаючи про те, що він залишив сім'ю, вона під час пошуків виявила його на залізничному вокзалі. Разом з ним зверталися до [PERSON] з метою вселення його в квартиру вона заперечувала, сказавши йому "звідки взявся туди і йди". Після втручання інспекторів ДІМ остання віддала йому його зимові речі. Самовільно потрапити до квартири він не міг у зв'язку із зміною замка. Частково дані обставини стверджує свідок [PERSON] підтвердивши, що він проводив заміну замка оскільки даний замок був пошкоджений ззовні, і він в цей день бачив [PERSON] біля будинку. Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що суд може визнати особу, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з поважних причин не мешкає в спірній квартирі, лише тому, що йому чинилися перешкоди. Указаного висновку суд дійшов на підставі досліджених у судовому засіданні доказів. Так в судовому засіданні відповідач пояснив суду, що він неодноразово намагався потрапити до квартири, в якій він зареєстрований, однак його туди не впустили. В квартирі поміняні замки. У тому ж судовому засіданні позивачка визнала повідомлений відповідачем факт та показала суду, що вона дійсно перешкоджає відповідачу проживати в будинку, оскільки він зловживає спиртними напоями, не працює, та матеріально сім'ю не забезпечує. Таким чином, твердження відповідача про те, що він із поважних причин не мешкав у квартирі [ADDRESS] через те, що йому чинилися перешкоди, визнані позивачкою в судовому засіданні, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Також, факт вчинення перешкод відповідачу в користування квартирою підтверджується висновком про результати звернення громадян до Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області, з якого слідує, що відповідач 15 травня 2013 року прийшовши до квартири де він раніше проживав спільно з колишньою дружиною, виявив, що замок вхідних дверей змінено., зачекавши на вулиці на свою колишню дружину [PERSON], та при зустрічі остяння категорично відмовилася пускати його до квартири. На підставі викладеного, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed