Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою з вимогою про стягнення з Відповідачів - ТОВ «Ексім-Агро», [PERSON] суми заборгованості за договором позики у розмірі 295 000 грн. (двісті дев'яносто п'ять тисяч гривень). Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 20 березня 2009 року між [PERSON] та ТОВ «Ексім-Агро», в особі директора Глушенко О.Б. укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до якого Позикодавець передає Позичальнику позику у розмірі 330 000 грн. (триста тридцять тисяч гривень), а Позичальник зобов'язаний повернути суму позики у встановлений договором строк, а саме - 25 березня 2012 року. Також, 31 березня 2009 року між [PERSON] та ТОВ «Ексім-Агро» укладено додаткову угоду до договору безвідсоткової позики від 20 березня 2009 року, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди, що договір безвідсоткової позики від 20.03.2009 року є позикою. В обґрунтування позовних вимог, Позивач стверджує, що свої зобов'язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме перерахував на рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» грошові кошти у розмірі 330 000 грн. Забезпеченням виконання зобов'язань ТОВ «Ексім-Агро» договір поруки від 31.03.2009 р. укладений між [PERSON] та [PERSON]. Позивач вказує, що в рахунок погашення суми боргу за договором позики ТОВ «Ексім-Агро» здійснило два платежі: 23 липня 2010 року у розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень), та 6 березня 2012 року у розмірі 15 000 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень). Проте, станом на 29 листопада 2013 року Відповідач 1, Відповідач 2 , в порушення своїх договірних зобов'язань позику у повному обсязі не повернули. У зв'язку з наведеним, Позивач просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі - 295 000 грн. (двісті дев'яносто п'ять тисяч гривень). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з ТОВ «Ексім - Агро» та [PERSON] грошові кошти за договором безвідсоткової позики від 20 березня 2009 року (відповідно до додаткової угоди від 31 березня 2009 року сторони дійшли взаємної згоди вважати даний договір - позикою). Виконання зобов'язань Позивачем підтверджується квитанцією про переказ коштів на рахунок ТОВ «Ексім-Агро» у ПАТ КБ «Приват Банк». Позивач стверджує, що станом на 29 листопада 2013 року Відповідачі зобов'язання за вказаним договором позики не виконали, оскільки за весь період користування позикою Відповідачі сплатили лише 35 000 грн. Судом встановлено, що 20 березня 2009 року між Позивачем та ТОВ «Ексім - Агро» укладено договір позики. Також, в процесі дослідження доказів суд встановив, що ТОВ «Ексім-Агро» 23.03.2007 року та 09.02.2007 року були укладені договори поворотної фінансової допомоги, які передбачать сплату відсотків за користування ними (відповідно до умов додаткової угоди). Зі слів Позивача, ТОВ «Ексім-Агро» не виконав зобов'язання за вказаними договорами також. Згідно діючого законодавства, надання коштів на умовах повернення та сплати відсотків визначено ст. ст. 1046-1053 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1.2. додаткової угоди від 31.03.2009 року Позичальник зобов'язаний нарахувати та виплатити в момент повернення позики відсотки за весь період користування позикою у сумі, яка обраховується, виходячи з облікової ставки НБУ на момент повернення грошових коштів. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, суд дійшов висновку, що в розумінні параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України вказані договори поворотної фінансової допомоги, у тому числі договір безвідсоткової позики від 20 березня 2009 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Ексім - Агро», в особі директора Глушенко О.Б. є договорами позики. Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ч. ч. 1, 2 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Оскільки Відповідач 1, Відповідач 2 добровільно свої зобов'язання не виконують, суд вважає, що позовні вимоги Позивача слід задовольнити повністю.

Outcome: approved