Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Першої Львівської державної нотаріальної контори в якому просить звільнення майна з-під обтяжень, заборони та арешту квартиру [ADDRESS] (запис №1, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстровано: 05.07.2005 року за №2154214, реєстратором: Перша Львівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: кримінальна справа, 144-5903, 16.06.2005р. [PERSON], об'єкт обтяження: квартира за адресою [ADDRESS]). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її права власності порушені, у зв'язку з накладенням обтяження вона не може отримати документи про прийняття спадщини після смерті своєї матері, а також не може розпоряджатися своєю власністю, яку отримала в порядку спадкування. Спадщину вона прийняла, але розпоряджатись нею не може, бо на квартиру неправомірно та безпідставно накладено заборону і запис про це внесено до Єдиного державного реєстру. В судове засідання позивач не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просить позов задовольнити повністю. Відповідач Головне управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Львівська державна нотаріальна контора будучи належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, явку представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати справу у їх відсутності згідно ст.169,224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 19 серпня 2002 року зареєстрованого в реєстрі за №3416 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], спадкоємицею після смерті якої є [PERSON]. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до ст.2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч.2 ст.19 зазначеного Закону державна реєстрація обтяжень, здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно з положенням п.67 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень»затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; договір, укладений у порядку, встановленому законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; закон, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Судом встановлено, що 05 липня 2005 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна здійснено запис за № 2154214 про заборону відчуження квартири [ADDRESS], згідно якого по кримінальній справі №144-5902 слідчим в ОВС СУ УМВСУ у Львівській області [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS], а згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, арешт на вищевказану квартиру, накладено тим же слідчим, однак по кримінальній справі №144-5903. Так, в Єдиному реєстрі заборон відчудження об"єктів нерухомого майна на даний час безпідставно існує запис №1, тип обтяження : заборона на нерухоме майно, зареєстроване 05.07.2005р. 13:39:28 за №2154214, реєстратором Перша Львівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: кримінальна справа, 144-5903, 16.06.2005р, [PERSON], об"єкт обтяжень квартира [ADDRESS]. Дані кримінальні справи, згідно даних наданих Галицьким районним судом м.Львова розглянуті, а відтак підстав для заборони відчуження квартири [ADDRESS] відсутні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону. Як зазначено у ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності,власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право. Згідно ст.655 ЦК України,за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно(товар) у власність другій стороні (покупцеві),а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно(товар) у сплатити за нього певну грошову суму. Право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом(ст.334 ЦК України). Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась17.07.1997р. відповідно до ЗУ "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції"закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти,користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Крім того, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За наведених обставин, заявлені позовні вимоги підставні, грунтуються на законі, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та в силу ст.386,392 ЦК України права позивачки підлягає судовому захисту шляхом звільнити з під арешту дане майно- квартиру [ADDRESS]

Outcome: approved