Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, я кому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.08.2011 року державним нотаріусом П'ятої донецької державної нотаріальної контори за № 3-1406, зареєстрованого в КП БТІ м. Донецька 09.09.2011 року за № 564, вона є власником 60/100 частин двокімнатної квартири [ADDRESS]. 14.09.2011 року в житловому приміщенні позивача був зареєстрований відповідач, який тимчасово в ньому проживав близько року. З того часу відповідач добровільно залишив житлове приміщення, в квартирі не проживає і особистих речей не має, витрат з її утримання не несе. Добровільно з реєстраційного обліку відповідач не знявся, тому позивач змушена звертатися до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючи на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд зі згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в порядку заочного провадження. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16.08.2011 року державним нотаріусом П'ятої донецької державної нотаріальної контори за № 3-1406, зареєстрованого в КП БТІ м. Донецька 09.09.2011 року за № 564, є власником 60/100 частин двокімнатної квартири [ADDRESS], що складає одну кімнату, житловою площею 15,8 кв.м. Згідно довідки ЖЕД № 4 КП «Керуюча компанія Куйбишевського району м Донецька» станом на 11.12.2013 року в кімнаті позивача, житловою площею 15,8 кв.м, в квартирі [ADDRESS], з 14.09.2012 року зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що з грудня 2012 року відповідач в квартирі не проживає і особистих речей не має, що підтверджується актом начальника ЖЕД № 4 КП «Керуюча компанія Куйбишевського району м Донецька» від 11.12.2013 року, складеним за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що в кімнаті позивача з листопада 2011 року до грудня 2012 року проживав молодий чоловік. Після чого, він залишив кімнату і особистих речей в ній не має, його місце проживання з грудня 2012 року сусідам не відоме. Суд не має сумнівів щодо достовірності та правдивості показань свідків, оскільки їх зацікавленість в результаті розгляду справи не встановлено, повідомлені ними факти є логічними та послідовними. Доказів щодо існування поважних причин відсутності відповідача в житловому приміщенні понад один рік в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved