Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До суду з названим позовом звернулося ПАТ КБ „ПриватБанк", посилаючись на те, що 10 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № К3ХRFВ02860211, відповідно до якого останній у ПАТ КБ „ПриватБанк" отримав кредит в сумі 2399 грн., з розрахунку 5.04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит щомісячно для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інші витрати. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 26 вересня 2013 року виникла заборгованість в сумі 28893 гривні 89 копійок, в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 1929,20 грн., сума заборгованості за відсотками - 10537,74 грн., сума заборгованості за комісією - 338,01 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14236,85 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та (процентна складова) - 1352,09 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 28893,89 грн. та судовий збір у розмірі 288,94 грн. В судове засідання представник позивача не прибув. Позивач направив до суду клопотання, в якому просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати у відсутність їх представника. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності, скільки остання сплата по даному кредиту позивачем була проведена 5 листопада 2007 року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 лютого 2007 року відповідачу позивачем було надано споживчий кредит в сумі 2399 грн., з розрахунку 5.04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном остаточного погашення не пізніше 10.02.2008 року, що підтверджується копією умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка") (Стандарт) (а.с. 8-15), копією заяви (а.с. 7) та поясненнями відповідача, який у судовому засіданні визнав, що отримував вищевказану суму кредиту. Відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені в заяві повертати кредит щомісячно частками у розмірі не менше як 277,46 грн. з 1 по 4 число включно кожного місяця, що підтверджується копією заяви (а.с. 7). Позивач мотивуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача коштів в сумі 28893.89 грн., а саме: сума заборгованості за тілом кредиту - 1929,20 грн., сума заборгованості за відсотками - 10537,74 грн., сума заборгованості за комісією - 338,01 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14236,85 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та (процентна складова) - 1352,09 грн., не надав суду виписку з особового рахунку позичальника за даним договором, а судом даних обставин не встановлено. В судовому засіданні відповідач та його представник, не визнаючи суму позовних вимог, зазначили, що останню сплату заборгованість по даному кредиту [PERSON] здійснив 5 листопада 2007 року у сумі 500 грн., а суми зазначені у довідці від 06.12.2013 року за 2010 рік він не сплачував. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів. Згідно вимог ст. ст. 58, 59 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог і заперечень. Суд не бере до уваги доказів, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Позивач обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення з відповідача коштів в сумі 28893,89 грн. укладеним між ними то відповідачем договором про надання банківських послуг, який складається з заяви позичальника б/№ від 10.02.2007 року та Умов і Правил надання банківських послуг. Проте, на підтвердження даної заборгованості позивачем не було надано до суду виписки з особового рахунку позичальника за даним договором. Враховуючи заперечення відповідача, який не визнає цивільний позов, заперечує щодо дат погашення кредиту та його розміру, суд ухвалою від 23 грудня 2013 року (а. с. 55) зобов'язав ПАТ КБ „Приватбанк" надати оригінали документів, згідно яких [PERSON] були внесені кошти до банку 09.04.2010 року, 04.06.2010 року та 10.09.2010 року та виписку з особового рахунку позичальника за даним договором. Проте, ПАТ КБ „ПриватБанк" не надав суду оригіналів вказаних документів. Представник ПАТ КБ „ПриватБанк" також в жодне судове засідання не прибув, про причини ненадання вказаних документів суду представник позивача суд не повідомив. За таких обставин суд не приймає в якості належного доказу розрахунок заборгованості. Приймаючи до уваги те, що позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження факту дійсної заборгованості відповідачем, подав лише розрахунок заборгованості за даним договором, за яким неможливо встановити дійсний розмір заборгованості по кредиту та інші нараховані заборгованості (по процентах, пені, та комісії), та враховуючи, що позивачем до позовної заяви не додано і на вищевказану ухвалу суду про витребування доказів не надано оригінали документів, згідно яких [PERSON] були внесені кошти до банку 09.04.2010 року, 04.06.2010 року та 10.09.2010 року виписки з особового рахунку позичальника за даним договором - суд приходить до висновку, що факт дійсної заборгованості в установленому порядку доведений не був, що в подальшому унеможливлює встановити наявність інших заборгованостей (по процентам, комісії та пені), тому у задоволенні позову ПАТ КБ „ПриватБанк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, по процентах, комісії і штрафу слід відмовити. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed