Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 14.10.2012 року помер її чоловік [PERSON], у зв’язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину вона прийняла, оскільки проживала постійно з ним . До складу спадкового майна ввійшло два автомобілі ЗАЗ ТF-698К та ВАЗ-21104, які були зареєстровані на спадкодавця. Однак оформити належним чином свої спадкові права вона не може, так як оригінал правовстановлюючого документу – свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ВАЗ-21104 був втрачений і відновити його не можливо. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати за нею право власності на вказані транспортні засоби. Ухвалою суду від 27.11.2013 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача залучено Путивльське МРЕВ. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що нотаріально вона не може оформити свої спадкові права на автомобіль із втраченим свідоцтвом про реєстрацію. При цьому спадщину вона прийняла, оскільки проживала разом із чоловіком на момент смерті. Більше ніхто спадшину не прийняв, дорослі діти проживають окремо. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Представник третьої особи про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим розгляд справи провести без його участі за наявними доказами. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2012 року помер чоловік позивачки [PERSON], який проживав на день своєї смерті разом з позивачкою в м. Буринь, вул. Постишева,53, Сумської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина [PERSON] – позивачка по справі, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, про відмову від неї. Вказані обставини підтверджуються як показами позивачки, так і копією її паспорта, свідоцтвом про смерть серії І-БП №132407, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГИ №309939, будинковою книгою, довідкою виконавчого комітету Буринської міської ради (а.с.4,5,19-25), а також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. До складу спадкового майна ввійшов транспортний засіб – автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, який на праві приватної власності належав [PERSON], що підтверджується обліковою картою приватного транспортного засобу Путивльського МРЕВ, звітом про оцінку транспортного засобу, (а.с.13-18) Судом встановлено, що спадкодавцем за життя було втрачено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а дублікат отримати позивачка не спроможна, у зв’язку зі смертю спадкодавця. Відсутність оригіналу даного правовстановлюючого документу унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення спадщини, оскільки відповідно до п.4.15. Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Разом з тим, статтею ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 70 ч.1 СК України встановлено, що у разі поділу такого майна, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, враховуючи відсутність будь-яких раніше укладених домовленостей з приводу вказаного майна, суд вважає його спільною сумісною власністю подружжя, а тому позивачка має право на його рівну частину, тобто половину. Крім цього, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Приймаючи до уваги, що позивачка у зв’язку з втратою правовстановлюючого документа на транспортний засіб ВАЗ -21104 державний номерний знак [NUMBER], не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом його нотаріального оформлення, суд вважає, що її вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню. Однак суд не погоджується з вимогами позивачки про визнання за нею права власності і на автомобіль [NUMBER] 2011 року випуску, що також був зареєстрований за на спадкодавцем. Як вбачається з положень ст.ст.3,15 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і зазначені категорії справи розглядаються судами в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз’яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Враховуючи, що в позивачки наявні всі умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль [NUMBER] і це її право ніким не оспорюються, суд вважає, що в цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial