Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора. Позивач посилається на те, що 01 вересня 2008 року між ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» , в особі Філії «Центраьне Регіональне Управління» ВАТ «[PERSON] та кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №30-1025/08-А, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 29 150 (двадцять девять тисяч сто пятдесят ) гривень з оплатою по процентній ставці 16,4 % річних за користування кредитом. Відповідно п 3.2 Кредитного договору відповідач зобовязується повністю сплатити кредит до 31 серпня 2013 року. Відповідно до п 3.3 Кредитного договору відповідач зобовязується щомісячно , в термін з « 1» по « 10» число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за Кредитним ресурсами у розмірі 486 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п.4.7 Кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати Щомісячну комісійну винагороду за надання Кредитних ресурсів у розмірі 55 грн. 39 коп. Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення строків платежів. Сума заборгованості за Кредитним договором станом на 22.11.2013 року складає 132 788 (сто тридцять дві тисячі сімсот вісімдесят вісім) гривні 51 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 27 467 гривень 93 копійки; заборгованість по простроченим відсоткам 1 702 гривні 72 копійк; заборгованість по строковим відсоткам в сумі 271 гривня 52 копійки; заборгованість за нарахування щомісячною комісією 1 691 гривня 98 копійок; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії в сумі 101 654 гривні 36 копійок. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та надав детальні покази. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що сплачувала кредит по можливості кожний місяць. Оскільки у відповідача не було можливості сплачувати одну тисячу гривень кожного місяця, то вона сплачувала по 500 гривень. Вважає, що винна банку приблизно 12 тисяч гривень. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» , в особі Філії «Центраьне Регіональне Управління» ВАТ «[PERSON] та кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №30-1025/08-А, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 29 150 (двадцять девять тисяч сто пятдесят ) гривень з оплатою по процентній ставці 16,4 % річних за користування кредитом. Відповідно п 3.2 Кредитного договору відповідач зобовязується повністю сплатити кредит до 31 серпня 2013 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти в сумі сумі 29 150 (двадцять девять тисяч сто пятдесят ) гривень . За правилами ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. З копії наданого позивачем [PERSON] №30-1025/08-А від 01.08.2008 року слідує, що між сторонами було укладено саме кредитний договір. З [PERSON] слідує, що строк дії даного Кредитного договору з 01.08.2008 року по 31.08.2013 року. З матеріалів справи видно, що відповідач сплачувала кредит щомісяця певною сумою по мірі можливості (невеликими сумами). Це призвело до того, що відповідач фактично працювала на пеню: її платежі частково погашають тільки нараховану пеню, в той час як основна сума кредиту та відсотки за користування ним не погашаються, а, отже, банк продовжує нараховувати пеню за невиконання зобов'язань. Згідно з ч. 3 ст. 551 ДК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, і за наявності інших обставин, які мають значення. Отже, суд вважає, що сума пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту , відсоткам та комісії є значно більша ніж заборгованість за кредитним договором, тому вимогу позивача про стягнення пені в розмірі 101 654,36 грн. - слід задовольнити частково, а саме, в розмірі 5 000 гривень. Також відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесенні позивачем судові витрати в розмірі 1 327,89 грн. На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 192, 526, 530, 533, 549, 551, 589, 599, 610, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу,

Outcome: partial