Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 16 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Староіржавецькій сільській Раді Оржицького району Полтавської області Української РСР, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] на протязі тринадцяти років перебуває за кордоном на заробітках, у серпні 2013року приїхавши в чергову відпустку додому дізнався, що [PERSON] через суд оформила право власності на ? частину придбаної ним квартири та хоче проживати без нього. Відповідачка знаходиться на повному його утриманні так як ніде останні 20 років не працює. В зв'язку з цим він з серпня 2013року з [PERSON] припинив шлюбні стосунки та перестав вести спільне господарство, спільне майно поділили добровільно. Примирення з відповідачкою не можливе. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд шлюб розірвати. В судове засіданні позивач не з'явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти розірвання шлюбу, просила суд надати термін на примирення. Вислухавши думку відповідачки, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Староіржавецькій сільській Раді Оржицького району Полтавської області Української РСР, актовий запис № 15. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач на протязі тринадцяти років перебуває за кордоном на заробітках за період відсутності позивача [PERSON] в судовому порядку визнала за собою право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. яка придбана у період шлюбу і є спільним майном подружжя, зазначені обставини підтверджуються рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2013року та не підлягають доказуванню при розгляді даної справи у відповідності до ст. 61 ЦПК України. Доводи відповідачки, щодо примирення з позивачем спростовуються її ж поясненнями наданими в судовому засіданні, згідно яких під час нетривалої відпустки позивача та проживання з ним однією сім'ю відносини між ними погіршились, домовитись самостійно у вирішенні своїх конфліктів вони не змогли, тому [PERSON] неодноразово зверталась в органи внутрішніх справ з заявами. Крім того позивач на даний час перебуває за кордоном, найближчим часом приїздити в Україну не збирається, що унеможливлює примирення між сторонами. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Суд вважає, що за таких обставин позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, проживають окремо вже понад 13 років, примирення між сторонами та збереження сім'ї не можливе, спільне господарство не ведуть, дії відповідачки направленні тільки на затягування процесу, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України. Судові витрати на користь позивачки стягнути з відповідача у сумі 114.70грн..

Outcome: approved