Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа Управління ДАІ Управління МВС України в Тернопільській області, про визнання права власності на транспортний засіб автомобіль марки «CITROEN», моделі «BERLINGO», державний номерний знак [NUMBER], який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги від 09.09.2013 року та 10.10.2013 року підтримали та, обгрунтовуючи їх, представник позивача [PERSON] пояснив, що 27 квітня 2012 року відповідач [PERSON] склав нотарільно посвідчену довіреність, відповідно до якої уповноважив [PERSON] (позивача), [PERSON], [PERSON] продати за ціну і на умовах на розсуд уповноважених, укласти договір страхування, міни, оренди або позички належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта автомобіля) автомобіль марки «CITROEN» моделі «BERLINGO», 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Крім того, 27 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено письмову угоду про купівлю-продаж автомобіля, згідно з якою [PERSON] продав [PERSON] вказаний транспортний засіб та передав його, а також ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В свою чергу, відповідачем складено письмову розписку про одержання ним від позивача 5900 доларів США за проданий автомобіль. На думку, представника позивача, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу зазначеного транспортного засобу, що вказує на те, що позивач став належним його власником. Просить визнати за позивачем право власності на автомобіль марки «CITROEN», моделі «BERLINGO», 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], зобов»язавши територіальний МРЕВ здійснити державну реєстрацію вказаного автомобіля за [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав із тих же підстав, які вказані позивачем та його представником у позові, уточненнях до нього, та їх поясненнях у судовому засіданні. Третя особа Управління ДАІ Управління МВС України в Тернопільській області в судове засідання не з»явилось, хоча належним чином повідомлялось про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВОС 070228, виданого 4-тим ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області 19 червня 2009 року, [PERSON] належить на праві власності автомобіль марки «CITROEN», моделі «BERLINGO», 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 27 квітня 2012 року [PERSON] довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON] продати за ціну і на умовах на розсуд уповноважених, укласти договір страхування, міни, оренди або позички автомобіля марки «CITROEN», моделі «BERLINGO», 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до угоди про купівлю-продаж автомобіля від 27 квітня 2012 року, продавець [PERSON] продав та передав покупцю [PERSON] належний йому автомобіль «CITROEN», моделі «BERLINGO», 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER], два комплекти ключів до цього автомобіля, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та нотаріальну посвідчену довіреність на право володіти, користуватись та розпоряджатись ним, а покупець [PERSON], в свою чергу, передав останньому гроші в сумі 47200 грн., еквівалентих 5900 доларів США. Згідно із ст.237, 244, 245 ЦК України, довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов»язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31 липня 2002 року №228. Транспортний засіб є спеціальним об'єктом права власності, який підлягає обов'язковій державній реєстрації на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, до яких відносяться документи, засвідчені підписом відповідної посадової особи, скріплені печаткою, визначені в п.8 Постанови КМУ від 07.09.1998 року № 1388 "Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів...", а саме: - довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; - договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; - копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; - довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; - акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; - митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; - договір фінансового лізингу. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та вимоги закону, якими передбачено окремий порядок переходу (набуття) права власності на транспортні засоби, суд вважає, що [PERSON], маючи тільки нотаріальну посвідчену довіреність на право вчиняти певні дії, не став належним власником автомобіля марки «CITROEN», моделі «BERLINGO», 1999 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Суд не бере до уваги представлену позивачем письмову угоду про купівлю-продаж автомобіля від 27 квітня 2012 року, оскільки така угода не відноситься до переліку документів, засвідчених підписом відповідної посадової особи, скріплених печаткою, визначених у п.8 Постанови КМУ від 07.09.1998 року № 1388 "Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів..." З огляду на вищевикладене суд вважає, що правових підстав для зобов»язання територіального МРЕВ здійснити державну реєстрацію вказаного автомобіля за [PERSON] немає. Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов представника позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON] до [PERSON], третя особа Управління ДАІ Управління МВС України в Тернопільській області, про визнання права власності на транспортний засіб до задоволення не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed