overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування позову вказав, що [INFO] померла [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала в с.Кмитів Коростишівського району. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. В належній [PERSON] 1/2 частині житлового будинку на день її смерті та протягом 6-ти місяців був зареєстрований та проживав її син (батько позивача) - [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], але не встиг оформити документи, оскільки [INFO] помер. Позивач являється сином померлого [PERSON], тому у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON], але отримав відмову, оскільки відсутні документи про право власності спадкодавця на частину житлового будинку, так як [PERSON] за життя не оформила правовстановлюючих документів на будинок, а тому позивач не має змоги оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Кмитівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, відповідача, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та про можливість ухвалення рішення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.331,328,1216,1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

15.07.2013 р. до суду заявлено цей позов, вимоги якого мотивовано тим, що 27.05.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KP32860017, за яким відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 1428 грн. 70 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при порушенні забов'язання за кредитним договором відповідач станом на 02.07.2013р. має заборгованість - 23094 грн. 10 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги задовільнити. (а.с.43). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв хоча повідомлення про час та місце розгляду справи відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України вручено йому належним чином (а.с.а.с.38, 42). З урахуванням позицій позивача, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Достовірно доведено, що відповідно до кредитного договору № DNH4KP32860017 від 27.05.2006 року, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (кредитор) та [PERSON] (позичальник), відповідачу (позичальнику) був наданий кредит в сумі 1428 грн. 70 коп шляхом встановлення відповідного ліміту кредитування зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25,08% річних, проте зобов'язання не виконує в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 23094 грн. 10 коп. Спірні правовідносини регламентуються: - ст.ст. 525, 526,530,554 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків; - ст.625 ЦК України , за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки; Оскільки, [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 23094 грн. 10 коп., чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та відсотків за користування ним, то необхідно стягнути з позичальника на користь позивача заборгованість за кредитом; 230,94 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить установити факт належності їй трудової книжки колгоспника [NUMBER] виданої 15 лютого 1979 року на ім'я (мовою оригінала) «[PERSON], [INFO]». В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що після досягнення 55 років у [INFO] вона звернулась до Управління пенсійного фонду України в Біловодському районі з заявою про призначення пенсії за віком. При розгляді її документів було виявлено, що зроблений запис в її трудовій книжці не відповідає її фактичним даним, а саме: на сторінці 1 трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 15.02.1979 року, вказано рік народження [INFO]. Відповідно до її паспортних даних, сторінка 1 паспорту серії [NUMBER], виданого Біловодським РС УДМС України у Луганській області 03.08.2013 року, та свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Біловодським райЗАГС 09.09.1958р., її дата народження [INFO]. Вона не може зробити виправлення помилки на підприємстві, яке видало трудову книжку, оскільки воно ліквідоване. Заявник в судове засідання не з'явилася. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за її відсутності без застосування звукотехнічного засобу. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. Представник зацікавленої особи відділу РАЦС Біловодського РУЮ в судове засідання не з'явилась. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за її відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. Представник зацікавленої особи управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, проти доводів позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 статті 256 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як видно з ксерокопії Паспорту громадянина України Серії [NUMBER] дійсне прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON], дата народження [INFO], місце - смт.Біловодськ Луганської області, російською мовою [PERSON], [INFO] рождения, место рождения пгт.Беловодск Луганской области (а.с.4). Свідоцтвом про народження встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], яке видане 9 жовтня 1963 року (а.с.5). Відповідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] виданої 15 лютого 1979 року, дата народження заявника вказана [INFO] (а.с.6). Таким чином судом було встановлено, що дійсна дата народження заявника [INFO]. Однак дата народження заявника в трудовій книжці колгоспника записана невірно як « [INFO]». За вказаних обставин, суд вважає що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню, та вважає за можливе встановити факт належності правовстановлюючих документів - трудової книжки колгоспника [NUMBER] виданої 15 лютого 1979 року на ім'я (мовою оригінала) «[PERSON], [INFO]» - заявнику [PERSON], [INFO] народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути у її відсутність, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він позов визнав в повному обсязі, і просив його задовольнити. У відповідності до ст. 197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач є батьком [PERSON], позов визнав, інших дітей та інших осіб на утриманні у нього не має, позов також підтверджується копіями правовстановлюючих документів: копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4), копією паспорта (а.с. 2), довідкою про знаходження дитини на утриманні позивачки (а.с. 6). На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок. Згідно викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач не повернув кредитні кошти. Відповідно до укладеного договору просять звернути стягнення за рахунок заставленого майна. Враховуючи складність рішення суд вважає необхідним оголосити вступну та резолютивну частину рішення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітніх дітей сина - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO], ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час та стягувати в подальшому на утримання дитини в розмірі 1/2 від частини усіх його доходів щомісячно, але не менш як 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала суду телефонограму, в якій просить розглядати справу за її відсутності та вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але в судовому засіданні було заслухано аудіо диск з його допитом, який був здійснений Цюрупинським районним судом Херсонської області 02.09.2013 року, згідно даних якого відповідач позов визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Судом встановлено, що сторони знаходяться в юридичному шлюбі, але на даний час спільно не проживають, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що витікає зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.12.2006 року виданого відділом РАЦС Генічеського районного управління юстиції, та доньку - [PERSON], [INFO], що витікає зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Цюрупинського районного управління юстиції в Херсонської області. Враховуючи, що відповідач, має певний дохід, вимоги позову визнав суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви та до досягнення дітьми віку повноліття, відповідно до положень ч. 3 ст. 181, ст. 182, ст. 183 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

В позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області 18 жовтня 2008 року, актовий запис № 40. Від даного шлюбу cторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу є те, що з серпня 2013 року позивачка та відповідач не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, тому що за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, окрім дитини. Вони не бажають бути разом, живуть кожен своїм життям і не переймаються проблемами іншого. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області 18 жовтня 2008 року, актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, окрім дитини, вони не бажають бути разом, живуть кожен своїм життям і не переймаються проблемами іншого. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 292, 296 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. На підставу своїх вимог посилається на те, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менш як 30% від прожиткового мінімуму, щомісячно. До початку судового засідання позивачка, до суду подала заяву в якій позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. До початку судового засідання відповідач до суду подав заяву в якій позов визнав повністю та просив суд справу слухати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає до задоволення, крім того суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 лютого 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем у виконкомі Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 2. Від спільного життя з відповідачем у них неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя не склалося по причині несумісності характерів. Шлюб існує лише формально, стосунки припинені з грудня 2010р. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши письмові заяви, в яких прохають розглядати справу у їх відсутність, наполягають на задоволенні позову, на примирення не згодні, прохають шлюб розірвати. Позивач прохає після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - "[PERSON]". Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 лютого 1991 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу у виконкомі Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області того ж дня зроблено запис за № 2. Від спільного сімейного життя у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час як припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, сторони не мають наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю додаткового строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заяви відповідають дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що вона є власником частини житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Гоголя 16 відповідно до договору купівлі - продажу, який було зареєстровано в Південно - Українській Товарній Біржі « Славутич» та ОП ЗМБТІ від 04.12.1997 року. [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Теперішнє місце проживання відповідача їй невідоме. Просить суд усунути перешкоди в здійсненні права власності на частину будинку, шляхом визнання [PERSON] таким , що втратив право проживання в вищезазначеному будинку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач не мешкає в вищезазначеному будинку понад рік. Відповідач у судове засідання не з'явився , повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 244 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власники, які мають підстави передбачити можливість порушення їхніх прав власності іншою особою, можуть звернутись до суду з вимогою про виконання певних дій для усунення таких порушень. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійснені ними права володіння та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування таким житлом у зв'язку з відсутністю без поважних обставин понад один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач вже тривалий час не проживає за вказаною адресою. Відповідно довідки квартального комітету від 1.07.2013 року [PERSON] за даною адресою зареєстрований, але не проживає. Таким чином судом встановлено , що відповідач в вищезазначеній частині не проживає понад рік , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що він в 1990 році переніс геморогичний інсульт. Тривалий час лікувався. Спочатку, зважаючи на важкий стан здоров'я та стійку втрату працездатності була встановлена перша група інвалідності, згодом була встановлена 2 група інвалідності. При плановому перегляді МСЕК був госпіталізований в психіатричне відділення лікарні, де проходив курс лікування з 21.11.1998 року по 22.12.1998 року. Після курсу лікування був виписаний з діагнозом - наслідки перенесеного гемологічного інсульту, помірно виражений психоорганічний синдром та інше, з направленням під нагляд лікаря - психіатра. Кожного року [PERSON] проходе курс стаціонарного лікування в неврологічному відділенні міської лікарні. З травня 2011 року стан здоров'я [PERSON] різко погіршився та після чергового огляду лікар порадив звернутися до суду для визнання [PERSON] недієздатною особою. В судовому засіданні [PERSON] просила задовольнити заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи - ради опіки і піклування підтримала заяву і пояснила, що рада вважає доцільним визнати фізичну особу недієздатною. Судом як докази досліджені документи, надані заявником, висновок експертизи. Суд приходить до наступного: [PERSON] в 1990 році переніс геморогичний інсульт. Тривалий час лікувався. Спочатку, зважаючи на важкий стан здоров'я та стійку втрату працездатності була встановлена перша група інвалідності, згодом була встановлена 2 група інвалідності. При плановому перегляді МСЕК був госпіталізований в психіатричне відділення лікарні, де проходив курс лікування з 21.11.1998 року по 22.12.1998 року. Після курсу лікування був виписаний з діагнозом - наслідки перенесеного гемологічного інсульту, помірно виражений психоорганічний синдром та інше, з направленням під нагляд лікаря - психіатра. Кожного року [PERSON] проходе курс стаціонарного лікування в неврологічному відділенні міської лікарні. За ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок стійкого хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку психіатричної експертизи, [PERSON] має стійкий хронічний психічний розлад у вигляді сосудистої деменції. Він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Тому є підстави для визнання [PERSON] недієздатною особою. За ч.1 ст..60 ЦК України суд встановлює опіку над особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Але заявник [PERSON] не надала до суду висновок органа опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. Тому суд вважає, що заяву необхідно задовольнити частково. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-15 00:00:00

Оскільки складання рішення в повному обсязі потребує часу, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 218 ЦПК України, в даному судовому засіданні оголошує вступну та резолютивну його частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 21 жовтня 2013 року.

Outcome: dismissed