overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 17 квітня 1992 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у сторін останнім часом погіршилось, відповідач має важкий характер, вчиняє сварки, піднімає на дружину руку. Позивач неодноразово просила відповідача змінити свою поведінку та ставлення до неї, але відповідач належних висновків не зробив. Сторони фактично проживають окремо. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], що зареєстрований 17 квітня 1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис №116. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 1992 року між [PERSON] та зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськвиконкому Київської області зроблено відповідний актовий запис № 116. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви сторони від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, фактично подружні стосунки не підтримують та проживають окремо, підставою для розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, відповідач має важкий характер, вчиняє сварки, піднімає руку на позивача. Позивач неодноразово просила відповідача змінити поведінку, але відповідач належних висновків не зробив. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є всі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Заявник, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій вказала, що заяву підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності. Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області письмовою заявою просить розглянути справу у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечує. В обґрунтування заявлених вимог заявник, [PERSON] зазначила, що в жовтні 2013р. звернулась до УПФУ в Ренійському районі для оформлення права на достроковий вихід на пенсію. Однак, їй було відмовлено в оформленні пенсії, оскільки під час огляду наданих документів спеціаліст УПФУ в Ренійському районі виявила, що прізвище у трудовій книжці та прізвище у свідоцтві про укладання шлюбу не відповідають запису прізвища у свідоцтві про народження. У зв'язку із цим заявник була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним заявлені вимоги задовольнити. Відповідно до п.6ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В трудовій книжці, яка заповнена 29 липня 1977 р. та у трудовій книжці, яка заповнена 16 лютого 1985р. прізвище заявника вказано як «[PERSON]» - російською мовою; у свідоцтві про укладання шлюбу, серії [NUMBER], дошлюбне прізвище заявника вказано як «[PERSON]» - російською мовою, а у свідоцтві про народження заявника її прізвище вказано, як «[PERSON]» - російською мовою. Через вказану невідповідність прізвищ у документах, заявник [PERSON] не має можливості скористатись своїм правом призначення пенсії. Факт належності заявнику [PERSON] заповненої 29 липня 1977 р. трудової книжки та трудової книжки, яка заповнена 16 лютого 1985р. підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], свідоцтвом про укладання шлюбу, серії [NUMBER] та паспортними даними громадянки України - [PERSON], серії [NUMBER]. Встановити належність трудових книжок за місцем їх видачі є неможливим у зв'язку з тим, що вже не існує установ, в яких заявник працювала. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини за законом. Ухвалою суду від 19 листопада 2013 року справу прийнято до провадження судді Гуденко О.А. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла двоюрідна сестра позивачки - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді грошових вкладів, які знаходяться в ПАТ «Державний ощадний банк України». При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено за пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в у зв'язку з сімейними та фінансовими обставинами. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а іншим чином спір вирішити неможливо, позивачка просила суд задовольнити позов і визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, роти задоволення позовних вимог не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді грошових вкладів, які знаходяться в ПАТ «Державний ощадний банк України». 23 жовтня 2007 року [PERSON], яка є спадкоємицею за заповітом померлої [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, розміром 5,15 гектарів, що знаходиться в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 44/7, 25 червня 2001 року на [PERSON] складено заповідальне розпорядження на всі грошові рахунки, які відкриті в відділенні № 10014/079 в ТВБВ № 10014//084 на ім'я [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, у зв'язку з важким станом здоровя та фінансовим становищем, суд вважає, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області від 10 травня 2005 року за [PERSON] було визнано право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS], власником іншої ? частки будинку є [PERSON]. В 2003 році [PERSON] почала проживати в ? частці спірного житлового будинку, а інша ? частка будинку була зруйнована і не придатна для користування, оскільки дах, вікна, двері, підлога було розібрано, а стіни завалені. З часу проживання у [ADDRESS] ніколи не надходило будь-яких рахунків зі сплати за комунальні послуги на ім'я [PERSON], а також ніякої кореспонденції на її ім'я. [PERSON] має намір приватизувати ? частку спірного житлового будинку та з приводу цього зверталась з заявою до відповідної установи, але їй було відмовлено в приватизації землі, оскільки існування зареєстрованої належної ? частки будинку іншому власнику і відсутність її власника є підставою для відмови, у зв'язку з чим звернулась до суду із позовом та просить припинити право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.1954 року у зв'язку із знищенням вказаного майна; скасувати державну реєстрацію на ? частку житлового будинку [ADDRESS], яка належить [PERSON]. Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовну заяву не визнав та просив суд відмовити в її задоволення за необгрунтованістю. Третя особа - представник Алчевської реєстраційної служби Алчевського МУЮ у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.31). Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки КП «АБТІ» від 31.08.2005 року (а.с.6) житловий будинок [ADDRESS] належить - ? частка [PERSON], на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області по справі № 2-1954/2005 року від 10 травня 2005 року (а.с.5), а інша ? частка - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ворошиловською державною нотаріальною конторою 08.05.1954 року за № 4435/2. Судом було встановлено, що [PERSON] не мешкає у своїй ? частці житлового будинку [ADDRESS] з 1993 року, місце її знаходження не відомо, внаслідок чого належна їй ? частка будинку зруйнована. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. У відповідності до наданих інвентаризаційних даних частка житлового будинку [ADDRESS] з 1993 року на плану будинку відсутня, та у зв'язку із зносом частини будинку змінилась загальна та житлова площа. Загальна площа складає 86,70 кв.м., а житлова - 46,10 кв.м. Згідно ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], наполягаючи на стягненні з відповідача аліментних платежів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому просить стягнути аліменти з відповідача. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідач [PERSON] у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], зазначений батьком /а.с.5/. Довідкою №2335 від 25.11.2013 року, виданою Виконавчим комітетом Фащівської селищної ради Луганської області, підтверджується той факт, що [PERSON], дійсно має на своєму утриманні неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з наступних підстав: позивачка народилася [INFO] року та є дочкою відповідача по справі. Відповідач сплачував аліменти на користь позивачки до досягнення останньою 18 річного віку. на даний час позивачка навчається в Червоноградському професійнолму гірничо будівельному ліцеї, строк навчання до 30.06.2014 року. Вона потребує матеріальної допомоги від відповідача у зв'язку з навчанням, а саме проїзд, харчування потрібно кошти на одяг. На підставі наведеного позивачка просить суд стягувати з відповідача 700 грн. щомісячно на період навчання. В судове засідання позивач не прибула та подала заяву , що позов підтримує, просить його задовольнити та змінила позовні вимоги в частині стягнення 1/4 всіх видів доходів в обґрунтування навела обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до довідки № 4638 від 14.10.2013 року вбачається, що [PERSON] навчається в Червоноградському професійнолму гірничо будівельному ліцеї, строк навчання до 30.06.2014 року Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до пояснень позивачки, а також показів відповідача останній має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання. Згідно ст. 193 Сімейного Кодексу України батько зобов'язаний сплачувати кошти на утримання дитини на час її навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд до відповідача [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з наступних підстав : 26.12.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі . Від даного шлюбу в них є неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. З початку подружнього життя вони проживали добре, згодом між ними часто почали виникати сварки і непорозуміння, бійки . Вони з відповідачем є людьми з різними інтересами, різними поглядами на життя. На даний час вони проживають окремо. За таких обставин вважає, що надалі продовжувати шлюбні відносини не варто, примирення між ними неможливе, їхня сім»я фактично розпалась та шлюб між ними зберігати недоцільно, а тому просить суд його розірвати. В судове засідання позивач не прибула, однак подала заяву , що позов підтримує, просить позов задовольнити, слухати справу у її відсутності, не заперечує відносно заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи, однак подав заяву та просить позов задовольнити . Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття і примирюватися не бажають, сторони припинили подружні відносини, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім"ї, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 жовтня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Має спільного з відповідачкою сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з різними поглядами, сімейне життя у подружжя не склалося. Негативна поведінка зі сторони відповідачки призвела до відсутності взаємоповаги в сім*ї. Вважає, що шлюб існує лише формально та збереженню не підлягає. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи аналогічні наведеним у позовній заяві. В зв'язку з не явкою відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі про що написав відповідну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталась. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 27 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №1669. Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Вислухавши пояснення позивача з'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12 грудня 1991 року відділом запису актів громадського стану Старобільського райвиконкому Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем за актовим записом № 238. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів. Сімейні відносини припинені понад 20 років потому. Майнового спору не мають. Відповідач через органи РАЦС відмовляється розривати шлюб. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У попереднє судове засідання відповідач не з'явилася, надала суду заяву, якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 1991 року, який зареєстрований відділом запису актів громадського стану Старобільського райвиконкому Луганської області за актовим записом № 238. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved