Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Яворівського районного суду Львівської області суду з заявою і просить постановити рішення про визнання недійсним заповіту свого батька - [PERSON], укладеного 10 березня 2010 року на користь відповідача [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 17 лютого 2012 року помер його батько - [PERSON] про що свідчить свідоцтво про його смерть. Після смерті батька залишилося спадкове майно і він являється спадкоємцем за законом першої черги на все спадкове майно покійного батька, в звязку з чим, він звернувся з відповідною заявою до Яворівської державної нотаріальної контори. Але при зверненні в нотаріальну контору, йому стало відомо про те, що ще за життя, його батько залишив заповітне розпорядження і все своє майно заповів [PERSON]. Йому невідома особа відповідача [PERSON] і він не може зрозуміти, при яких обставинах той отримав від його покійного батька згадане заповітне розпорядження і наскільки цей заповіт відповідає вимогам закону. Ще за життя батька, він постійно спілкувався з батьком, підтримував з ним тісні взаємовідносини і батько ніколи не говорив про своє заповітне розпорядження. Батько не мав наміру заповідати будь-кому із сторонніх осіб належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. Оскаржуваний заповіт не підписаний його покійним батьком, а підписаний іншою особою. Вважає, що за життя, батько не мав жодних фізичних вад, які б не дозволяли йому власноручно підписати будь-які документи. 2 В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, дав пояснення аналогічні викладеним у заяві, просить позов задоволити в повному обємі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні теж підтримав вимоги позивача [PERSON] та додатково пояснив, що покійний [PERSON] не мав за життя фізичних вад, які б не дозволяли йому власноручно підписати будь-який документ. Також покійний [PERSON] не мав наміру заповідати будь-кому належну йому на праві власності квартиру у місті Яворові Львівської області і про цей факт свідчать написані ним власноручно заяви до нотаріуса Яворівської державної нотаріальної контори [PERSON] по спадковій справі за спадкуванням по заповіту покійної дружини [PERSON] - [PERSON], в яких [PERSON] просить нотаріуса обєктивно розглянути питання спадщини і вказує на те, що у нього є син - [PERSON] і онук [PERSON], які будуть проживати з ним у згаданій квартирі. Зазначені заяви датовані 16 серпня 2011 року. Крім цього, на підтвердження можливості власноручно поставити свій підпис, ще за життя, в саме 04 серпня 2008 року та 01 серпня 2011 року, [PERSON] власноручно підписував договори про соціальне обслуговування з Яворівським районним територіальним центром соціального обслуговування, а 17 серпня 2011 року, він також власноручно підписав заяву до Яворівського районного суду про видачу йому копію рішення суду. Теж просить задоволити позовні вимоги позивача [PERSON] в повному обємі. Відповідач [PERSON], явку якого суд визнав обовязковою, в судовому засіданні позовних вимог не визнав та суду пояснив, що з [PERSON] він познайомився під час його сповіді в селі Страдч Яворівського району Львівської області. Ще за життя, [PERSON] неодноразово приїжджав до нього додому і просив позичити йому грошей, які він йому давав. Весною 2010 року, [PERSON] привіз до місця його проживання заповітне розпорядження на свою квартиру в місті Яворові Львівської області. Особисто він, в квартирі [PERSON] в місті Яворові, жодного разу не був. Заповітне розпорядження покійного [PERSON] вважає законним, оскільки це воля покійного. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не зявився, але направив до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, з винесенням рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, громадянин [PERSON] народився 13 листопада 1971 року в місті Яворові Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про народження в Яворівському райбюро ЗАГСу зроблено запис за №217. Батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 26 грудня 1977 року підтверджує факт розірвання шлюбу між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON], про що в Яворівському райбюро ЗАГСу Львівської області, зроблено запис за №151. 3 Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, громадянин [PERSON], [INFO] і громадянка [PERSON], [INFO], одружились 10 жовтня 1981 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження у Яворівському відділенні ЗАГСу Львівської області, зроблено відповідний запис за №105. З копії свідоцтва про право власності на квартиру від 03 травня 1993 року вбачається, що квартира в місті Яворові по вулиці Д.Галицького, 4/16 Львівської області, дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про смерть, [PERSON] померла 18 вересня 2007 року в місті Яворові Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть у Яворівському відділі РАЦСу Львівської області зроблено відповідний запис за №119. З копії заповіту від 10 березня 2010 року вбачається, що [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO], на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: належну йому квартиру №16 по вулиці Данила Галицького в будинку №4 в місті Яворові Львівської області, заповідає [PERSON]. Оскільки [PERSON] через фізичні вади не може власноручно підписати заповіт, на його прохання, за його дорученням і в його присутності, текст заповіту, згідно ст.207 ЦК України, підписано [PERSON], який проживає в [INFO]. Заповіт підписано у присутності свідків: [PERSON], який проживає в [INFO] та [PERSON], яка проживає в [INFO] та посвідчено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за №100. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 17 лютого 2012 року в місті Яворові Львівської області, про що в Книзі реєстрації смертей у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського управління юстиції Львівської області зроблено відповідний актовий запис за №21. У довідці №38 від 18 лютого 2012 року про причину смерті [PERSON] зазначається, що причиною його смерті був наростаючий хронічний кардіосклероз. Дані медичної картки від 12 березня 2008 року та медичний висновок від 06 квітня 2011 року вказують на відсутність у [PERSON] фізичних вад повязаних з відсутністю кінцівок, зору, слуху чи порушення мови. З повідомлення Яворівської центральної районної лікарні Львівської області від 06 листопада 2012 року за №1096 вбачається, що [PERSON] у грудні 2009 року та протягом січня-квітня 2010 року не звертався за медичною допомогою з переломом чи вивихом руки. Крім того зазначено, що 11 березня 2010 року, [PERSON] звертався за медичною допомогою до лікарів кардіолога та терапевта. З повідомлення Новояворівської районної лікарні №1 Яворівського району Львівської області від 13 листопада 2012 року за №995 вбачається, що в грудні 2009 року та протягом січня, лютого, березня, квітня 2010 року, [PERSON] не звертався за медичною допомогою в лікарню з приводу перелому чи вивиху руки. 4 В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що [PERSON] власноручно писав заяви до Яворівської державної нотаріальної контори, власноручно підписував квитанції на оплату комунальних послуг та договір на соціальне обслуговування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що вона працювала у Яворівському районному територіальному центрі соціального обслуговування і як соціальний працівник, доглядала відповідно до договору [PERSON], так як він хворів на простатит, знаходився в урологічному стаціонарі на лікуванні, але проблем з руками чи їх рухливістю не мав. [PERSON] церкви не відвідував, оскільки до релігії ставився упереджено. Періодично його навідував син - [PERSON], з яким у нього були добрі відносини, а інших відвідувачів, в тому числі [PERSON] вона не бачила. У розмовах з нею, покійний [PERSON] не раз згадував про те, що має намір залишити свою квартиру синові. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що проживає у [INFO], тобто у одному будинку з покійним [PERSON] Ще за час життя [PERSON], його неодноразово навідував син - [PERSON], який допомагав батькові та привозив продукти. Відносини покійного з сином були хороші, [PERSON] висловлював бажання залишити синові свою квартиру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що вона, як соціальний робітник Яворівського районного територіального центру соціального обслуговування, здійснювала догляд за [PERSON] з серпня 2008 року по квітень 2010 року. Двічі на тиждень, вона приходила до [PERSON], який їй розповідав про свій намір після смерті залишити квартиру своєму синові, з яким підтримував добрі відносини. На той період часу, [PERSON] не мав жодних проблем чи вивихом правої чи лівої руки, був грамотною і освіченою людиною, проте не релігійною. Наскільки вона може згадати, 10 березня 2010 року, вона була в квартирі [PERSON], який з квартири не виходив, так як скаржився на болі у серці і збирався наступного дня зайти до лікаря. [PERSON] вона жодного разу у покійного [PERSON] не бачила і з ним не знайома. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що є невісткою покійного [PERSON] та дружиною позивача [PERSON], з яким часто навідувала батька. Стан здоровя [PERSON] був задовільний, жодних проблем для самостійного підписання заповіту у покійного не було. Допитаний як свідок [PERSON] в судовому засіданні додатково дав показання про те, що він часто навідував свого батька, допомагав батькові матеріально грошима та продуктами харчування, допомагав з його лікуванням, оскільки батько хворів на простатит та мав проблеми з серцем, але жодного разу батько не мав переломів чи вивихів рук. Про [PERSON] батько йому ніколи не розповідав і не згадував, самого [PERSON] він жодного разу не бачив і особисто не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що покійний [PERSON] був товаришем її чоловіка і попросив її через чоловіка прийти 10 березня 2010 року, приблизно на 15.00-16.00 годину до нотаріуса для посвідчення заповіту, так як у [PERSON] була травмована рука. Заповіт у нотаріуса, замість [PERSON], підписувала інша особа, якої вона не знає, а вона, як свідок при цьому, теж поставила у заповіті свій підпис. 5 Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що він особисто знав покійного [PERSON]. з яким вони при зустрічі віталися за руку і [PERSON] попросив його прийти до пошти, а згодом вони пішли до нотаріуса для посвідчення заповіту, бо у [PERSON] була перемотана рука. Свідок [PERSON], який підписав заповіт замість покійного [PERSON], в судові засідання не зявився, оскільки знаходиться за межами України. З копії реєстру №1 для реєстрації нотаріальних дій на 2010 рік вбачається, що в реєстрі вчинення нотаріальних дій відсутній реєстраційний номер посвідчення заповіту покійного [PERSON] В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу [PERSON], який посвідчив заповіт [PERSON] на належну йому квартиру [ADDRESS] помер 17 квітня 2010 року в селищі Немирів Яворівського району Львівської області. Відповідно до частини 4 статті 207 Цивільного кодексу України, якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Частиною 1 статті 236 Цивільного кодексу України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до частини 2 статті 1257 Цивільного кодексу України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відсутність волевиявлення заповідача [PERSON] та невідповідність оскаржуваного заповіту його волі, вказують на наявність підстав для визнання заповіту [PERSON] від 10 березня 2010 року, яким він заповів [PERSON] квартиру №16 по вулиці Данила Галицького в будинку №4 в місті Яворові Львівської області та який посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №100, недійсним.

Outcome: approved