Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олеся» про розірвання договору оренди землі, посилаючись при цьому на наступні обставини. 23 червня 2005 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди землі, згідно умов якого вона передала відповідачеві належну земельну ділянку площею 7,98 га на території Корсунської селищної ради в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років із сплатою 999,08 гривень щорічно до 31 грудня поточного року. Але за 2010 рік орендна плата не сплачена до теперішнього часу. Відповідач пояснив, що ніби то договір вважається розірваним на підставі укладеної угоди. Тому позивачка просить договір оренди землі, підписаний нею і відповідачем 23.06.2005 року розірвати. В судове засідання позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позові. Відповідач не заперечував проти задоволення заявлених вимог. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23 червня 2006 року між сторонами по справі - позивачем та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Олеся» був укладений договір оренди землі (надалі Договір), згідно з яким позивач - орендодавець, передав відповідачу - орендарю в оренду (в строкове платне користування) строком на 10 років належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 7,98 га рілля, яка розташована на території Корсунської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований у Єнакіївському міському відділі Донецької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" (а.с. 5-6). Частина 1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, Законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частина 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ст. 24 Закону України « Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. 20 вересня 2012 року позивачка зверталася до відповідача з письмовою заявою у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди землі, а саме ухиляння від сплати орендної плати за 2010-2012 роки. Частина 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. В судовому засіданні з'ясовано, що умови договору оренди відповідачем не виконані, а отже вимога позивача про розірвання договору підлягає задоволенню.

Outcome: approved