Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у серпні 2013 року звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] в якому просив: стягнути солідарно з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 30 457 грн. 52 коп. за кредитним договором №DNH4KP20180672 від 28 грудня 2005 року; стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 700,00 грн. та стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 311 грн. 58 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з'явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання не з*явився та не надав суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Як встановлено судом, 28 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №DNH4KP20180672 від 28 грудня 2005 року, згідно якого 28 грудня 2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 437 гривень 19 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2007 року. 03 квітня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки №DNH4KP20180672-П від 03 квітня 2009 року, згідно з яким зобов'язання за вказаним кредитним договором №DNH4KP20180672 забезпечене порукою у розмірі 700,00 грн. Відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує. Не виконав своїх зобов'язань за договором поруки і поручитель [PERSON] [PERSON] порушив зобов'язання за кредитним договором № DNH4KP20180672 від 28 грудня 2005 року, в зв'язку з чим його заборгованість за кредитним договором перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 09 квітня 2013 року становить - 31 157 грн. 52 коп., яка складається : 3437 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; 10 708 грн. 06 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15 052 грн. 38 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 459 грн. 88 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON], [PERSON] порушив зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 ЦК України.

Outcome: approved