Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до ВАТ «Содовий завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку після звільнення у розмірі 26429, 44 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював у відповідача з 21 лютого 1994 року по 11 червня 1998 року. При розрахунку йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 1103 грн. 12 коп. Судовим Наказом Слов’янського міськрайонного суду №243/2770/13-ц, №2/н/243/596/2013 від 01.04.2013 року з відповідача була стягнута зазначена заборгованість по заробітній платі. Позивач вважає, що відповідач повинен виплатити на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.06.1998 року по 1.12.2013 року в сумі 26429 грн. 44 коп. Крім того, незаконними діями відповідача йому була завдана суттєва моральна шкода, яка виразилась у несправедливому до нього відношенні відповідача. Порушення відповідачем його трудових прав привели до втрати його налагоджених і нормальних життєвих зв’язків, через що він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя та своєї родини. Завдану йому відповідачем моральну шкоду він оцінює в 2000 грн. У судове засідання позивач не з’явився, але надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить судове засідання провести без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про місце та час судового засідання належним чином був повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, тобто провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши надані докази, приходить до переконання, що даний позов підлягає частковому задоволенню. Так в суді з вірогідністю встановлено, що [PERSON] працював у відповідача з 21 лютого 1994 року по 11 червня 1998 року. На час звільнення відповідач заборгував [PERSON] заробітну плату в сумі 1103 грн. 12 грн., чим порушив вимоги ст. 115 КЗпП України, про своєчасну сплату заробітної платні. Ця обставина визнається відповідачем, що підтверджується наданою довідкою про заборгованість і судовим Наказом Слов’янського міськрайонного суду №243/2770/13-ц, №2/н/243/596/2013 від 01.04.2013 року. Відповідно до ст. 116 ч. 1 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Стягнення заборгованості із заробітної плати було здійснено за судовим Наказом Слов’янського міськрайонного суду від 01.04.2013 року, однак фактичне розрахування не здійснено. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абзаців 5,6,7,9,10 пункту 2.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення ст. 233 КЗпП України у взаємозв’язку з положеннями статей 117,2371 цього кодексу – у трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у ст. 2371 КЗпП України. Спір про відшкодування звільненому працівнику моральної шкоди, завданої затримкою розрахунку при звільненні, є трудовим спором. Строки звернення до суду за відшкодуванням моральної шкоди в зазначеній статті (2371) не встановлено. Конституційний Суд України вважає, що в аспекті конституційного звернення визначені Цивільним кодексом України і КЗпП України підстави та порядок відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди слід розглядати у нерозривному зв'язку з положеннями статті 233 Кодексу, у яких встановлено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, зокрема тримісячний строк, який розпочинається з дня, коли працівник дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права. Звільнений працівник, якому з вини власника або уповноваженого ним органу несвоєчасно виплатили належні при звільненні суми, має право вимагати відшкодування завданої при цьому моральної шкоди. А тому, Конституційний Суд України, вище зазначеним рішенням вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 2371 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Хоча рішенням суду від 01.04.2013 року з відповідача було стягнуто заборгованість із заробітної плати, однак фактично зазначена сума не сплачена позивачу, а тому в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач по теперішній час фактично з позивачем при звільненні не розрахувався. Розраховуючи суму середнього заробітку, позивач по даній цивільній справі, виходив з вимог постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та довідки наданої відповідачем № 70-2533 від 4.03.2013 року, згідно якої, середня заробітна плата позивача складала 151 грн. 51 коп., а середньоденна таким чином складає 7,58 грн.(151,51 грн. : 20 дні). За період з9.11.2001 року по 1.12.2013 року, кількість робочих днів становить 3712. З 12.06.1998 р. по 31.12.1998 р. – 132 робочих днів; З 01.01.1999 р. по 31.12.2012 р. – 3360 робочих днів; З 01.01.2013 р. по 1.12.2013 р. – 220 робочих днів; Тобто за період затримки розрахунку при звільненні , відповідно до приписів ст. 117 КЗпП України відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток в розмірі 26429 грн. 44 коп. 7,358 грн. х3712 дн .= 26429 грн. 44 коп. Окрім того позивач просить стягнути моральну шкоду. Така шкода відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодовується в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач посилається на те, що він втратив налагоджені і нормальні життєві зв’язки, через що був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя та своєї родини. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлений позивачем розмір завданої моральної шкоди не відповідає характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача. А тому на думку суду розмір моральної шкоди має складати 1000 грн.. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 229 грн. 40 грн. на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial