Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

У квітні 2013 року позивач ПАТ „Плюс Банк звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 207 409,45 гривень та відшкодувати понесені судові витрати у сумі 2074,09 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що 26.09.2008 року між ВАТ «Плюс Банк», назву якого змінено на ПАТ „Ідея Банк, та [PERSON] укладений кредитний договір № 871.70012, відповідно до якого остання отримала кредит для придбання транспортного засобу у розмірі 14 838,0 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення 26.09.2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і відповідач 26.09.2008р. уклали договір застави транспортного засобу (надалі договір застави). Згідно з цим договором застави відповідач надав в заставу автомобіль „CHERY ELARA A 21, легковий седан В, 2008 року випуску, № кузова/шасі: Y6DDC14B38D082617-LVVDC14B38D082617, реєстраційний номер: BE 2055 АО, що належить на праві власності [PERSON], з оціночною вартістю предмета застави в розмірі 74 270,0 гривень. В позові позивач вказував, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 22.04.2013 відповідач має заборгованість в сумі 25 592,95 дол.США, що еквівалентно 207 409,45 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість, позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 207 409,45 грн. та судові витрати у сумі 2074,09 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В серпні 2013 року відповідачка звернулася із зустрічною позовною заявою, в якій просила розірвати кредитний договір № 871.70012, укладений 26.09.2008 року між нею та позивачем. В обгрунтування вимог посилалася на те, що починаючи з жовтня 2010 року позивач не виконує умови кредитного договору, а тому на підставі ч. 2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано в разі істотного порушення договору. Істотним порушенням, на її думку, є порушення позивачем договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обидва позови обєднані в одне провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Після оголошення судом перерви, з метою витребування розгорнутого розрахунку заборгованості та направлення позивачу зустрічного позову, представник позивача не зявився до суду, однак надав розгорнутий розрахунок заборгованості, а позовні вимоги зменшив до 51 727,31 грн. суму боргу за договором кредиту. Представник позивача в письмовій заяві зазначив, що підтримує зменшений позов в повному обсязі, однак своє ставлення щодо заявленого зустрічного позову не висловив. Відповідачка в судовому засіданні підтримала зустрічний позов з підстав викладених у позові, а первісний позов не визнала. Після оголошеної перерви позивачка до суду не зявлялася, однак направила для участі у справі свого представника. Представник позивача первісні позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити у звязку з тим, що позивач пропустив строки звернення до суду з позовом про стягнення суми заборгованості при цьому вважала, що Банк вже звертався до Івано-Франківського міського суду з позовом про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на предмет застави-автомобілю. Рішенням суду від 02.06.2010 року, який набрав законної чинності 13.06.2010 року, було звернуто стягнення на предмет застави - спірний автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором станом на 02.06.2010 року у сумі 119 163,18 гривень та стягнуті судові витрати, а отже з цього часу почався перебіг строку позовної давності про стягнення усієї суми кредиту та відсотків. Вислухавши пояснення відповідача та його представника та дослідивши докази по справі, суд вважає первісний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а вимоги зустрічного позову не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.09.2008 року між ВАТ «Плюс Банк», назву якої змінено на ПАТ „Ідея Банк, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 871.70012, відповідно до якого остання отримала кредит для придбання транспортного засобу у розмірі 14 838,00 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення до 26.09.2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і відповідач 26.09.2008 р. уклали договір застави транспортного засобу (надалі договір застави). Згідно з цим договором застави відповідач надав в заставу автомобіль „CHERY ELARA A 21, легковий седан В, 2008 року випуску, № кузова/шасі: Y6DDC14B38D082617-LVVDC14B38D082617, реєстраційний номер: BE 2055 АО, що належить на праві власності [PERSON], з оціночною вартістю предмета застави в розмірі 74270,0 гривень. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.06.2010 року позов ПАТ „Плюс Банк до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави був задоволений. Звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором № 871.70012 від 26.09.2008, укладеним між сторонами, станом на 02.06.2010 року, в сумі 119 163,18 гривень на предмет застави- транспортний засіб марки „CHERY ELARA A 21, легковий седан В, 2008 року випуску, № кузова/шасі: Y6DDC14B38D082617-LVVDC14B38D082617, реєстраційний номер: BE 2055 АО, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу з публічних торгів. Також з [PERSON] стягнуті судовий збір у розмірі 1191 грн. 63коп. та 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В первісному позові, позивач не врахував вартість проданого автомобілю, а тому зменшив позовні вимоги при слуханні справи. Згідно з його останнім розрахунком, станом на 07.11.2013 року заборгованість за договором кредиту складає 51 727,31 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно зі ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається пунктом 9.1 Кредитного договору оговорений строк дії договору: договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного повернення сторонами усіх їхніх зобовязань, тобто до 26.09.2015 року. Відповідачкою до цього часу належним чином не виконані зобовязання за договором. Відсутнє повне реальне виконання зобовязання відповідачкою, що свідчить про відсутність припинення договірних правовідносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання нею грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасну сплату кредиту. У відповідності до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано повністю боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до ст.526, 599 ЦК України. Згідно зі ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Згідно з п. 7.2 Кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту більше, ніж 60 днів банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,5% від простроченої суми кредиту за кожен день прострочки. Таким чином, є цілком обґрунтованим стягнення пені, нарахованої у зв'язку із неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з наданим позивачем останнім розрахунком сума заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 07.11.2013 року становить 51 727,31грн., з яких: тіло кредиту- 6387,87грн., прострочене тіло - 7328,88грн., нараховані відсотки - 13563,17 грн., пеня- 24 447,39 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Однак, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком, виходячи з того, що пеня у сумі 24 447,39 грн. нарахована більше ніж за 1 рік, а тому суд зменшує пеню до 17741,65 грн. у відповідності до норм ст. 258 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тому суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість в розмірі 32 299,05грн., з яких: тіло кредиту- 6387,87 грн., відсотки- 7328,88 грн., пеня- 17741,65грн. та штраф 840,65грн. При цьому вимога позивача про стягнення пені у сумі 24447,39грн. є занадто завищена та не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Суд, також не погоджується з думкою відповідача щодо пропуску строку позовної давності, оскільки термін дії кредитного договору встановлений до 26.09.2015 року, а відповідачка перестала виконувати зобовязання починаючи, з 26.01.2011 року, що підтверджує розрахунок заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом 14.06.2013р., а тому у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності суд вважає за необхідне відмовити. Що стосується зустрічних позовних вимог про розірвання кредитного договору № 871.70012, укладеного 26.09.2008р. між ВАТ «Плюс Банк», назву якої змінено на ПАТ „Ідея Банк, та [PERSON], суд знаходить їх такими, що не підлягають задоволенню. Пунктом 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК. Оскільки [PERSON] не довела порушення договору позивачем, а тому у задоволенні зустрічного позову відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 229,40 гривень. У звязку із відмовою у задоволенні зустрічного позову на підставі ст..88 ЦПК України відмовити у стягненні судового збору 114,70 грн.

Outcome: partial