Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов укладеного договору № DNQ0AN21680829 від 13.10.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) 13.10.2008 року отримав кредит у розмірі 127498.30 грн. на наступні цілі: 94126,15 грн. на купівлю автомобіля, 33372,15 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.10.2015 року. Посилаючись на статті 16, 526, 527, 530, 590, Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач зазначає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином. Позивач зазначає, що відповідач зобов'язання належним чином не виконав, тому на підставі ст.1050, ст.1054 ЦК України ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 25, 28, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави: автомобіль СНЕRY, модель Т11 ТIGGO, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що він передав представнику відповідача 09.10.2013 року заставлений ним автомобіль СНЕRY, модель Т11 ТIGGO, у зв'язку з чим просить відмовити позивачу в задоволенні позову та слухати справу за його відсутності. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що відповідач добровільно передав представнику Банку автомобіль та ключі від нього, у зв'язку з чим просить суд залишити позовні вимоги про вилучення у відповідача предмету застави автомобіля СНЕRY, модель Т11 ТIGGO та ключів від нього позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без розгляду. Позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави автомобіль СНЕRY, модель Т11 ТIGGO в рахунок погашення заборгованості перед банком підтримує, просить суд задовольнити в повному обсязі і слухати справу без його участі за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на такі підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 13.10.2008 року був укладений кредитний договір № DNQ0AN21680829, згідно з яким відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 94126,15 грн. на купівлю автомобіля, 33372,15 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.10.2015 року. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. Станом на 25.07.2013 року розмір заборгованості за кредитом становить 75 752, 53 грн., яка складається з наступного: - 55474,11 грн. - заборгованість за кредитом; - 10179,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3132,82 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 3120,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 3595,35 грн. - штраф (процентна складова). Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором застави рухомого майна, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем. Відповідач надав в заставу автомобіль СНЕRY, модель Т11 ТIGGO, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Умовами вказаного договору передбачено, що у випадку порушення заставодавцем / позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Відповідач зобов'язання за договором застави не виконав, але предмет застави передав представнику банку, про що свідчить копія акту від 09.10.2013 року, підписана відповідачем та представником банку Клипач Є.В., у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги позивача про вилучення у відповідача предмету застави автомобіля СНЕRY, модель Т11 ТIGGO та передати ключі від нього позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» слід залишити без розгляду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до змісту ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial