Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Українська страхова компанія „Гарант-Авто" звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь страхового відшкодування в сумі 27 920,96 грн. в порядку регресу, яке було виплачене страхувальнику за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участю [PERSON], що є предметом позовних вимог. Представник позивача Дуля Ю.В. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача Дулі Ю.В. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами Закону України „Про акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008 року, 20.04.2011 року рішенням Загальних зборів акціонерів назву Відкритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" було змінено на Публічне акціонерне товариство „Українська страхова компанія „Гарант-Авто". (а.с. 39-52) Судом встановлено, що 19.04.2011 року о 10 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем „Форд", державний номерний знак [NUMBER], по проспекту Оболонському, в м. Києві, при перестроюванні ліворуч не надав дорогу автомобілю „Фольцваген", державний номерний знак [NUMBER], котрий рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в разі чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, легковий автомобіль „Фольцваген", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], отримав механічні пошкодження - переднього бамперу, передньої правої фари, переднього правого крила, переднього правого диску. (а.с. 19) За постановою Оболонського районного суду міста Києва від 03.06.2011 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень. (а.с. 20) Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як убачається з матеріалів справи, за страховим полісом № 19G-0373344 від 19.04.2011 року цивільно-правову відповідальність наземного транспорту, автомобіль „Фольцваген", державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], було застраховано Відкритим акціонерним товариством „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант". (а.с. 6-14, 15, 16) 20.04.2011 року [PERSON] звернувся до Відкритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" із заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який відбувся 19.04.2011 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля „Фольцваген", державний номерний знак [NUMBER], що є об'єктом страхування. (а.с. 17). Згідно страхового акту № 122126 від 10.06.2011 року, складеного на підставі звіту про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 232 від 24.05.2011 року, складеного ТОВ „Естімейт Плюс", вбачається, що матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля „Фольцваген", державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 77 410,96 грн. (а.с. 22-33, 34). На підставі вищезазначених документів Відкрите акціонерне товариство „Українська страхова компанія "Дженералі Гарант" здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 77 410,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 897 від 08.07.2011 року. (а.с.35). За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Разом з тим, згідно роз'яснень п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпезпеки", при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та дане положення кореспондується із статтею 1194 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що транспортний засіб „Форд", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано у ПрАТ „НФСК „Добробут" згідно Полісу АА № 1496450, ліміт відповідальності за яким становить 50 000,00 грн., з урахуванням безумовної франшизи у розмірі 510,00 грн. (а.с. 36) На виконання зобов'язання за Полісом АА № 1496450, страховиком ПрАТ „НФСК „Добробут" здійснено виплату страхового відшкодування на користь ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант" у розмірі 49 490,00 грн. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди, яку становить сума різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, що здійснено страховиком ПрАТ „НФСК „Добробут", яку позивачем заявлено у розмірі 27 920,96 грн., що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в порядку регресу за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, згідно вимог статті 1194 Цивільного кодексу України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Гарант-Авто" до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 279 грн. 21 коп., що підтверджується платіжним дорученням про його оплату. Враховуючи наведене та

Outcome: approved