Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивачі у жовтні 2011 року звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності на частину квартири, поділ майна, що є спільною сумісною власністю, стягнення суми. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачі з урахуванням уточнень, посилалися на те, що під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]О.) було придбано квартиру [ADDRESS] та побутове майно. Відповідачка [PERSON] ([PERSON]О.) звернулася з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на майно. Сторони при розгляді справи по суті свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та докази, які надані сторонами, вважає, що позовні вимоги та зустрічний позов не підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 20 лютого 2009 року відповідачкою [PERSON] ([PERSON]О.) до реєстрації шлюбу була придбана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був оформлений на відповідачку. 24 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]О.) було укладено шлюб у відділі РАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 206, який було розірвано 12 серпня 2011 року Індустріальним відділом ДРАЦС ДМУЮ, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 150. Після укладання шлюбу 20.08.2011 року, відповідачка [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб (серія 1-КИ № 203691), актовий запис № 452, виданого Дніпровським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Під час спільного проживання у придбаній квартирі було виконані ремонтні роботи та придбано майно, яке знаходилося в спільному користуванні. Уточнивши позовні вимоги позивачі зазначають, що інвентаризаційна вартість квартири [ADDRESS] після ремонту збільшилась на 30 000 грн., а ринкова вартість на 100 000 грн. Позивачка за зустрічним позовом зазначила, що 21 липня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON], була досягнута угода, щодо поділу сумісно нажитого майна під час шлюбу. Дана обставина підтверджується договором про розподіл майна, розпискою на двох аркушах, написаною власноруч [PERSON] Таким чином, [PERSON]О.([PERSON]О.) було отримано сумісно нажите майно на грошову суму в розмірі 13 107,00 грн., а відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] отримано майно на грошову суму 25 659,00 грн., тобто з різницею вартості майна в сумі 6 276,00 грн., однак належних доказів вартості зазначеного майна (фіскальні чеки, прибуткові касові ордери інші документи суворої звітності) відповідачкою [PERSON] ([PERSON]О.) суду не надано. Також відповідачкою не надані правовстановлюючі документи на гараж № 45 ряд 7 в автогаражному кооперативі «Лівобережний» по вул. Г. Захарченко, 17 в м. Дніпропетровську, право власності на даний гараж не оформлялося, відповідна реєстрація в органах МБТІ або Держреєстрації не здійснювалась, що у свою чергу, унеможливлює повно, обєктивно та всебічно дослідити історію придбання побутового майна, гаража та постановити рішення в частині задоволення зустрічного позову. Вимоги позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частину квартири, також не підлягають задоволенню, оскільки правовий режим спірної квартири не є спільною сумісною власністю подружжя, у розумінні ст. 60 СК України, ст. 16 Закону України «Про власність» та розяснень Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», так як квартира [ADDRESS] придбана у власність відповідачкою [PERSON] ([PERSON]О.) 20.02.2009 року до укладання шлюбу з [PERSON] (реєстрація шлюбу 24.04.2009 року). Вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на 1/15 частину квартири [ADDRESS] також не ґрунтуються на правових підставах набуття права власності на нерухоме майно, передбачених цивільним законодавством, суперечать розясненням Постанови ПВСУ № 20 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами) та Постанові ПВСУ № 7 від 07.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, регулюючого право власності громадян на житловий будинок» (зі змінами), оскільки при даних спірних правовідносинах позивач [PERSON] має право ставити вимоги про стягнення грошової компенсації суми, витраченої на ремонт квартири. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак вимоги сторін по справі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed