Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-29 00:00:00

[PERSON], [PERSON] у своєму позові посилаються на те, що 01.09.2010 року на особисте прохання відповідача [PERSON] дали йому в борг суму 500 Євро, які він зобов’язався повернути їм до 01.05.2011 року. Свої зобов’язання щодо повернення грошей, а також сам факт їх позики відповідач підтвердив власноручно написаною розпискою. Після закінчення строку повернення боргу відповідач не повернув суму боргу. На їх неодноразові вимоги повернути гроші, відповідач не реагує, пояснюючи, що у нього немає коштів для повернення боргу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, вони вимагають від нього сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми. Просять стягнути з відповідача на їх користь: 5891,16 грн. боргу згідно боргової розписки пропорційно по 1/2 частині на користь кожної із позивачок, а також судові витрати в сумі 229,40 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1000 гривень, 24 гривні сплачених на рахунок Управління статистики в Сокирянському районі за отримання довідки-розрахунку та 40 гривень, які були сплачені за отримання довідки про курс валют. Позивачі в судове засідання не з’явилися, однак подали до суду заяву, якою повністю підтримують позовні вимоги та просять розглянути справу без їх присутності. Всі витрати по справі просять стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу без його присутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 01.09.2010 року позивачі позичили відповідачу [PERSON] суму 500 Євро, які він зобов’язався повернути їм до 01.05.2011 року. В зазначений в розписці термін відповідач суму боргу не повернув, на їх неодноразові звертання не реагує, тобто він порушив перед ними свої зобов’язання, які випливають із договору позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. На підставі ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно довідки Сокирянської філії Чернівецького управління ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 31.08.2010 року 100 Євро становить 1000,0336 грн., тому сума боргу по розписці від 01.09.2010 року складає – 5000,17 гривень. Згідно довідки з управління статистики у Сокирянському районі №669 від 17.07.2013 року сума боргу [PERSON] у розмірі 5000,17 гривень (500 Євро) з урахуванням суми індексації – 465,98 гривень та 3% річних за вказаний період – 425,01 гривень, всього складає – 5891,16 гривень. Таким чином, позовні вимоги в зазначеному позивачами розмірі є обґрунтованими і підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача [PERSON] судових витрат та витрат на правову допомогу. На підставі ст. ст. 526, 530, 625, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved