Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-01 00:00:00

У червні 2012 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що на земельній ділянці площею 1108 кв.м. за адресою м. Запоріжжя, вул.. Черняховського, 85 знаходиться домоволодіння, до складу якого входять два житлові будинки: літ. А з житловою прибудовою літ. А-1 і літ. Б. Житловий будинок літ. А з житловою прибудовою літ. А-1 танадвірними будівлями і спорудами належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам: [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожній. Житловий будинок літ. Б збудований пізніше, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] До будівництва позивачами будинку літ. Б [PERSON] та [PERSON] провели поділ житлового будинку літ. А в натурі на дві ізольовані квартири, визначили порядок користування земельною ділянкою. Надалі [PERSON] і [PERSON] приватизували виділені їм земельні ділянки. [PERSON] отримала у власність: земельну ділянку по вул. Черняховського, 85 площею 0,0459 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,0086 га для садівництва. За згоди [PERSON] позивачі на належній [PERSON] на праві власності земельній ділянці збудували житловий будинок літ. Б з надвірними спорудами, службову прибудову літ. Б. Згідно Розпорядження Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради №1449р від 13.10.2009р. визнано право власності на житловий будинок літ. Б за позивачами. На підставі вказаного розпорядження 02.11.2009р. управління житлового господарства Запорізької міської ради видало свідоцтво про право власності серії САС №373397 на житловий будинок літ. Б, згідно з яким [PERSON] і [PERSON] набули кожний право власності на ? частину будинку літ. Б. Свідоцтво про право власності зареєстровано в ЗМБТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.11.2009р. за №28711133. Внаслідок виникнення домоволодіння і набуття ними права власності на частину домоволодіння змінилися частки співвласників житлового будинку літ. А [PERSON] і [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2012р. визначені реальні частки у домоволодіння за адресою м. Запоріжжя, вул. Черняховського, 85, а саме: [PERSON] 20/100 частин домоволодіння, [PERSON] 35/100 частин домоволодіння, [PERSON] 45/200 частин домоволодіння і [PERSON] 45/200 частин домоволодіння. [PERSON], яка дозволила позивачам збудувати житловий будинок на належній їй на праві власності земельній ділянці, не погоджується виділити позивачам частку земельної ділянки для обслуговування належного позивачам житлового будинку. Посилаючись на положення ч.1, ч.4 ст. 120 Земельного Кодексу України, позивачі вказують, що у звязку з набуттям ними права власності на 45/100 частин домоволодіння за кожним, їм за законом у власність переходить і відповідна частка земельної ділянки, яка підлягає виділу в натурі в ізольовану земельну ділянку з присвоєнням окремого кадастрового номера. Земельна ділянка, яка підлягає поділу, становить 0,0545 га. На частку позивачів у домоволодінні приходиться 0.037730 га земельної ділянки, [PERSON] на її частку у домоволодінні приходиться 0.016769 га земельної ділянки. З урахуванням викладеного, результатів судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, позивачі просять встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0545 га за адресою м. Запоріжжя, вул. Черняховського, 85, яка зареєстрована за [PERSON], за яким згідно варіанту, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи №1742 від 26.11.2012р.: виділити [PERSON] і [PERSON] земельну ділянку S-3 та S-4 загальною площею 0.03533 га для будівництва і обслуговування житлового будинку літ. Б та визнати за ними право спільної часткової власності на виділену земельну ділянку; виділити [PERSON] земельну ділянку S-2 площею 0,01437 га для будівництва і обслуговування належної їй частки житлового будинку літ. А та визнати, що вказана земельна ділянка належить [PERSON] на праві особистої приватної власності; виділити [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у спільне користування земельну ділянку S-1 площею 0,0048 га та визнати за ними право спільної часткової власності на цю земельну ділянку. В судовому засіданні позивачі, їх представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, судові витрати у справі позивачі просили покласти на них. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала. Третя особа [PERSON] проти позову заперечувала, вказуючи на те, що вимоги позову не ґрунтуються на вимогах закону, крім того, [PERSON] створює перешкоди у користуванні належною її земельною ділянкою, а у разі поділу земельної ділянки між сторонами у справі її право буде порушуватися і позивачами у справі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі ст. 3 ЦПК Україникожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, а відтак власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Судом встановлено, що за адресою м. Запоріжжя, вул. Черняховського, 85, знаходиться житловий будинок літ. А з житловою прибудовою літ. А-1 та надвірними будівлями і спорудами, який належить на праві власності двом співвласникам: [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожній. [PERSON] та [PERSON] провели поділ житлового будинку літ. А в натурі на дві ізольовані квартири, визначили порядок користування земельною ділянкою, приватизували виділені їм земельні ділянки. Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Рішенням Запорізької міської ради № 39/43 від 25.02.2009р. [PERSON] було передано у власність земельну ділянку по вул. Черняховського, 85 для садівництва (державний акт на право власності земельну ділянку від 03.06.2009 року серії ЯЖ № 452626, загальна площа 0,0086 га), а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (державний акт на право власності на земельну ділянку від 03.06.2009 року серії ЯЖ № 452620, загальна площа 0,0459 га). Тим же рішенням Запорізької міської ради [PERSON] було передано у власність земельну ділянку по вул. Черняховського, 85 для ведення садівництва (державний акт на право власності земельну ділянку від 04.06.2009 року серії ЯЖ № 452630, загальна площа 0,0075 га), а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (державний акт на право власності на земельну ділянку від 04.06.2009 року серії ЯЖ № 452619, загальна площа 0,0541 га). Згідно пояснень сторін у справі, за згоди [PERSON] позивачі на належній [PERSON] на праві власності земельній ділянці збудували житловий будинок літ. Б з надвірними спорудами, службову прибудову літ. Б, на який набули права власності у встановленому законом порядку. Згідно Розпорядження Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради №1449р від 13.10.2009р. [PERSON] і [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок літ. Б, службову прибудову літ.б. (а.с.16). На підставі вказаного розпорядження 02.11.2009р. управління житлового господарства Запорізької міської ради видало свідоцтво про право власності серії САС №373397 на житловий будинок літ. Б, згідно з яким [PERSON] і [PERSON] набули кожний право власності на ? частину будинку літ. Б (а.с.17). Право власності позивачів на вказаний будинок зареєстроване ОП ЗМБТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.11.2009р. за №28711133 (а.с.18). Згідно зі ст.375 ЦК України, на яку посилаються позивачі, власник земельної ділянки має право в тому числі дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам, що відповідно до ст. 413 ЦК України є підставою для виникнення права користування чужою земельною ділянкою для забудови. Відповідно до ст. 415 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Підстави набуття і зміст права користування чужою земельною ділянкою для для забудови врегульовані також ст. 102-1 ЗК України. Посилаючись на ст. 375 ЦК України щодо підстав будівництва житлового будинку літ. Б на земельній ділянці [PERSON], позивачі не надали документ на підтвердження такого договору між власником земельної ділянки [PERSON] і позивачами у справі. Позивачі, посилаючись на положення ст.120 ЗК України, вважають, що з переходом права власності на обєкт нерухомості будинок літ. Б, до них перейшло і право власності на земельну ділянку. При цьому вважають, що розмір ділянки має визначатися відповідно до частки у домоволодінні, на яку вони набули право власності. Після 31.12.2001 року, у зв'язку з вступом 01.01.2002 року в законну силу нового\~ Земельного кодексу України\~ (ЗК України 2001 року),\~ \~ право\~ \~ власності на земельну ділянку\~ \~ або її частину могло переходити відповідно до\~ ст. 120 ЗК України, тобто на підставі цивільно-правових угод. Відповідно до ч.1\~ ст. 120 ЗК України\~ (в редакції, чинній на час набуття позивачами права власності на житловий будинок літ. Б) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Частина 4 цієї статті встановлювала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до змін, внесених з 01.01.2010р. до ст. 120 ЗК України Законом України №1702-VI від 05.11.2009р. Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю, ч.1 ст. 120 ЗК України викладена в новій редакції, відповідно до якої у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.4 ст. 120 Земельного кодексу Україниу разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно статті 377 ЦК України, з якою узгоджується стаття 120 Земельного Кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Позивачі набули право власності на житловий будинок літ. Б не внаслідок переходу права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовою угодою. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2012р. визначені реальні (фактичні) частки у домоволодінні за адресою м. Запоріжжя, вул. Черняховського, 85, а саме, визначено, що [PERSON] належить 20/100 часток, [PERSON] належить 35/100 часток, [PERSON] і [PERSON] належить по 45/200 часток кожному (а.с.19). Таким чином, доводи позову, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2012р. позивачі кожний набули права власності на 45/200 часток у домоволодінні за адресою м. Запоріжжя, вул. Черняховського, 85, не відповідають дійсності, оскільки вказаним рішенням лише визначені частки у домоволодінні. Крім того, власник спірної земельної ділянки [PERSON] під час судового розгляду справи заявила, що вона повністю визнає даний позов і не заперечує, щоб позивачі оформили право власності на частину її земельної ділянки, що дає підстави для висновку про відсутність спору між сторонами у справі. З урахуванням викладеного позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed