Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-01 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач придбала будинок із спорудами у [PERSON], на підставі договору купівлі продажу, який розташований по вул..Садовій № 4 у селі Ілічівське Першотравневого району Донецької області. Її земельна ділянка граничить із земельною ділянкою відповідача. Відповідно до розписки( а.с.107) 20.01.1999 року, на той час власник нерухомого майна [PERSON] і відповідач [PERSON] узгодили будівництво споруд, а саме літньої кухні,гаражу і сараю на земельній ділянці [PERSON] . На даний час позивачка, як власник придбаного будинку, вважає, що споруди, розташовані на земельній ділянці [PERSON], перешкоджають їй у користуванні її збудованими спорудами на своїй земельній ділянці, тому позивач звернулася до суду із позовом « Про усунення перешкод у користуванні власністю і знос самовільно збудованих споруд на території відповідача». У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] просять усунути перешкоди у користуванні власністю в вигляді домоволодінням № 4 « А» по вул. Садовій, які створила їй відповідачка самовільно збудованими спорудами на своїй земельній ділянці. Зобов,язати відповідачку за власний кошт знести самовільно збудовані споруди на її земельній ділянці. Стягнути з відповідачки на її користь понесені судові витрати у сумі 230 грн.( а.с.90). Відповідач та її представник за дорученням [PERSON] позов не визнали та вважають, що у задоволенні позову необхідно відмовити на підставі того, що позивач згідно діючого законодавства не є власником земельної ділянки на якій розташований будинок який вона придбала, але не зареєструвала право власності як того вимагає законодавство. Згідно витягу з реєстру будинок, який придбала позивач, а саме № 4 по вул. Садовій, фактично належить відповідачці. Крім того будинок зареєстрований на підставі рішення Іллічівської сільської ради за № 74 від 10.11.2010 року, яке скасовано рішенням Першотравневого районного суду і залишено без змін апеляційним адміністративним судом Донецької області. Тобто, позивачка на день звернення до суду не є власником ні будинку ні земельної ділянки, а тому звертатися з позовом до суду у неї немає підстав, тим паче про знесення споруд, які розташовані не на її земельній ділянці. Суд вислухавши сторони, представників, дослідивши матеріали наданні сторонами у судовому засіданні, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав: Згідно до ст.11 ч.2, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 61 ЦПК України,обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно договору купівлі продажу, позивачка 20.11.2009 року придбала будинок № 4 по вул. Садовій у селі Ілічівське Першотравневого району, по сусідству з відповідачем. (а.с.117). Як з,ясувалося у суді, будинок під №4 по вул.,Садовій належить відповідачу. При вивченні схеми розташування земельних ділянок сторін, у судовому засіданні (а.с.108), сторони не заперечують розташування межі, що свідчить,що відповідач [PERSON], збудувала споруди на своїй земельній ділянці ( 107,108). Згідно довідки архівного відділу ( а.с.138, 139, 140) позивачка [PERSON] придбала будинок № 4 «А», під будівництво якого земельна ділянка взагалі не виділялася, хоча у електронний реєстр будинок був внесений 11.11.2009 року, на підставі договору дарування № 31 від 15.08.1983 року гр..[PERSON] Згідно свідоцтва на право власності ( а.с.157,158) будинок № 4-А по вул..Садовій у селі Іллічівське Першотравневого району Донецької області, зареєстровано 08.02.2011 року, за [PERSON]В.( позивачкою), на підставі рішення № 74 від 10.11.2010 року Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області. Але, відповідно до постанови Першотравневого районного суду від 20.12.2012 року (а.с.8- 21), рішення Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області № 36\\7-72 від 15.06.2011 року, «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON]- визнано протиправним та скасовано. Рішення Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області № 74 від 10 листопада 2010 року « Про впорядкування нумерації та присвоєння юридичної адреси будівлям сільської ради в частині : « 2.Оформлення [PERSON] право власності на домоволодіння з господарськими приміщеннями, яке розташоване за адресою: Донецька область, Першотравневий район с.Іллічівське, вул.. Садова, 4 А. Доручити Першотравневому БТІ підготувати документи … для видачі свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння з послідуючою його обовязковою державною реєстрацією» - визнати протиправним та скасувати.»(а.с.8-21) Прийняті рішення судом залишені в силі постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 року (а.с22-26). На виконання рішення суду, свідоцтва про права власності яке визнане протиправним забрано у позивача відділом БТІ, про що підтвердила сама позивач у судовому засіданні і на час розгляду справи у неї відсутні документи про право власності. Також, на виконання рішень суду Іллічівська сільська рада прийняла своє рішення від 20.02.2013 року № 6\\27-480 (а.с.145.) Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Але, позивач не довела, що порушені її права як власника, бо правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку, у позивача відсутні. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Але, позивач не довела у суді, що вона є власником, а навпаки, у суді встановлено, що позивач на період звернення до суду і на час розгляду справи не є власником нерухомого майна та земельної ділянки, а тому і підстав - вимагати, у позивача відсутні. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 3662,75 грн., за сплату юридичної допомоги.

Outcome: approved