Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визначити частку кожного із співвласників - її, [PERSON], померлої [INFO] року, [PERSON], померлої [INFO] року та [PERSON], померлого [INFO] року, в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири [ADDRESS] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, рівною та як 1/4 частку, а також визнати за нею право власності на 3/4 частин вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вказаної квартири, яку прийняли її дочка - [PERSON] та чоловік - [PERSON], позаяк проживали разом з нею в зазначеній квартирі до моменту її смерті та продовжили в ній проживати і після її смерті. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті також відкрилась спадщина на належну їй частку зазначеної квартири, яку прийняв її батько - [PERSON], позаяк проживав разом з нею в зазначеній квартирі до моменту її смерті та продовжив у ній проживати і після її смерті. [INFO] року [PERSON] помер. Однак, згідно Заповіту від 21.03.2005 року, [PERSON] зробив наступне розпорядження на випадок своєї смерті, а саме заповів їй все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належали йому на час посвідчення заповіту, а також майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті. З метою прийняття спадщини вона звернулась до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], однак отримала відмову через невизначеність часток у спадщині та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутися до суду. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання також надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позов визнає частково, а саме в частині визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, позивачу, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.9-10). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.19). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки в зазначеній квартирі. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодав цем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON], будучи дочкою [PERSON], та [PERSON], будучи чоловіком [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як на день відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не заявили про відмову від неї (а.с.11). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.20). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки в зазначеній квартирі, яку прийняв її батько - [PERSON], позаяк на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не заявив про відмову від неї (а.с.12). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.21). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки в зазначеній квартирі. Згідно Заповіту від 21.03.2005 року, [PERSON] зробив наступне розпорядження на випадок своєї смерті, а саме заповів позивачу все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належали йому на час посвідчення заповіту, а також майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті (а.с.22). Позивач звернулась до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], однак отримала відмову через невизначеність часток у спадщині та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с.8). Отже, розглядаючи вимоги про визначення частки кожного із співвласників у вказаній квартирі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. У зв'язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками - позивачем, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/4 її частки, відтак ця частина позовних вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 3/4 частки вказаної квартири в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла вказану вище спадщину, що відкрилась після смерті її діда, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном та у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не заявила про відмову від цієї спадщини. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved