Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-24 00:00:00

[PERSON] 19 березня 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Ленінський РВ м. Дніпропетровська ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про виселення, усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2013 року позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків, які ним було усунуто 11 квітня 2013 року. Позивач в своєму позові, а у ході судового засідання його представник, посилалися на те, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 7 червня 2012 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На даний час в квартирі проживає та зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою КЖЕП № 22 від 18 березня 2013 року. Відповідач не бажає добровільно звільнити помешкання та перешкоджає доступу техніка до належної позивачу квартири для проведення замірів з метою виготовлення технічної документації на квартиру з метою подальшої реєстрації права власності. Крім того, [PERSON], живучи у квартирі позивача, має заборгованість по квартирній платі станом на 1 березня 2013 року у розмірі 1 300 грн. та подачу тепла і гарячої води станом на 1 вересня 2013 року у розмірі 4 864 грн. 27 коп. Позивач у своєму позові, а у ході судового засідання його представник, просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користуванні квартирою [ADDRESS] виселити відповідача з цієї квартири, усунути позивачу перешкоди в користуванні спірною квартирою та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] Відповідач та його представник у ході судового засідання у задоволенні позову просили суд відмовити, посилаючись на те, що [PERSON] був вселений в квартиру та зареєстрований в ній на постійне проживання з дозволу колишнього власника квартири - матері відповідача [PERSON], а тому він має право на користування спірною квартирою. На теперішній час постійно в ній проживає разом зі своєю родиною. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 7 червня 2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року було залишено без змін (а.с. 6-7), за [PERSON] визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-11). Відповідно до довідки КЖЕП № 22 р/р 609 від 18 березня 2013 року [PERSON] з 14 квітня 2006 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Листом № 16756 від 17 грудня 2012 року [PERSON] було повідомлено про неможливість виконання замовлення обстеження квартири для проведення технічної інвентаризації у зв'язку з тим, що не було надано доступу для обстеження квартири (а.с. 15). Ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 7 червня 2012 року встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS], право власності на яку визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом (а.с. 8-11). Крім того, на підставі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, за згодою колишнього власника квартири [ADDRESS] [PERSON] 14 квітня 2006 року в квартиру, як члена сім'ї власника цієї квартири, було вселено і зареєстровано за її адресою [PERSON], який станом на 18 березня 2013 року проживає за спірною адресою, що підтверджується довідкою КЖЕП № 22 р/р 609 від 18 березня 2013 року (а.с. 13). Разом з тим, право члена сім'ї на користування жилим приміщенням є похідним правом від права власності на житло певної особи. У зв'язку з тим, що [PERSON] через свою смерть втратила право власності на спірну квартиру, відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою як член сім'ї померлого власника.

Outcome: partial