Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-18 00:00:00

Позивачи, які є подружжям, звернулись до суду із позовом, в обгрунтування якого зазначили, що домовились із відповідачем про придбання будинку №23 по вул. Толстого в м.Свердовську за 90000 гривень. 06.04.2013 року позивачі передали [PERSON] 10000 грн. авансу, про що отримали розписку на імя [PERSON], решту грошей домовились віддати при посвідченні договору купівлі-продажу у нотаріуса. Після вселення до будинку позивачі почали роботи ремонт і помітили значні недоліки придбаного будинку, внаслідок чого відмовились від договору і просять суд стягнути з відповідача сплачену суму авансу. В подальшому доповнили позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмрі 500 грн. Позивачі у судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивачів наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання з'явився, надав письмові заперечення проти задоволення позову, в яких зазначив, що предмет договору купівлі-продажу належить його матері [PERSON], [INFO]. Оскільки остання не може самостійно здійснювати рукописні тексти, розписка про отримання завдатку за її дорученням була написана відповідачем. При укладенні угоди позивачі знали про всі недоліки будинку. [PERSON] особисто обстежив будинок і запропонував дружині його придбати. Розписка про отримання саме завдатку, а не авансу, була написана відповідачем під диктовку позивачів, останні також знали, що у сусідньому подвір'ї здійснюється прийом металобрухту. Вислухавши пояснення представника позивача, позивачів, відповідача, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 14.04.2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис за №130(а.с.6). Сторони не заперечують, що між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] існувала домовленість щодо придбання останнім житлового будинку №23 по вул. Толстого в м.Свердовську. Як вбачається з розписки [PERSON], він отримав завдаток в сумі 10000,00 грн. від [PERSON] за будинок по вул.Толстого, 23, який він їй продає. Завдаток було отримано відповідачем за усним дорученням та в присутності його матері [PERSON], яка є власником будинку на підставі свідоцтва №36 про право приватної власності на житловий будинок, виданого Свердловською міськрадою 22.01.1998 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що грошові кошти в сумі 10000,00 грн. за житловий будинок були отримані нею від сина, [PERSON] Свідок [PERSON], яка є дружиною відповідача, пояснила, що на початку квітня в її присутності було досягнуто домоленість між позивачами та [PERSON] щодо придбання належного останній житлового будинку. Після отримання завдатку в розмірі 10000,00 грн. позивачів пустили проживати і здійснювати ремонт у будинку по вул. Толстого, 23. Позивачі знали про недоліки будинку, від нотаріального договору купівлі-продажу ухилилися, прожили в будинку майже чотири місяці. Відповідно до ч. 1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Угоду між сторонами про купівлю-продаж будинку не можна вважати і попереднім договором, оскільки за ч. 1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, тобто при купівлі-продажу нерухомого майна це письмова форма, яка потребує нотаріального посвідчення. Оскільки сторони порушили вимоги щодо форми правочину, він не є укладеним, тому сума, сплачена на забезпечення виконання майбутнього зобов'язання, є авансом. Так як зобов'язання з купівлі-продажу житлового будинку між сторонами не виникло, аванс підлягає поверненню. Окрім того, у зв'язку із відсутністю договору, грошові кошти в сумі 10000,00 грн., які було передано відповідачу [PERSON], підлягають стягненню з [PERSON] саме на її користь, так як відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Із цих підстав у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволенню не пділягають, а позов [PERSON] має бути задоволений, на користь останньої також підлягає стягненню з відповідача половина суми сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу, розмір яких не перевищує суму компенсації, встановлену ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". На підставі ст.ст. 570,635,657 ЦК України,

Outcome: partial