Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку, починаючи з 03.09.2013 року до закінчення навчання. Також позивачка просить стягнути аліменти на своє утримання у розмірі мінімального прожиткового мінімуму до зняття з обліку по інвалідності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем до 03.09.2013 року. Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти потребують матеріальної допомоги та відповідач має можливість її надавати, оскільки офіційно працевлаштований. Також позивачка зазначила, що є інвалідом 3 групи та не працює. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги по мотивах, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, вважав можливим сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на дружину. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 14.10.2000 року зареєстрували шлюб, про що було видане свідоцтво про одруження сері 1-АП № 092373. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії 1-АП № 185824 та серії 1-АП № 051615. Отже судом встановлено, що діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні, що також не спростовувалося сторонами у судовому засіданні. Правовідносини сторін регулюються статтями 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також згідно з ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Разом з тим, позивачем не надано доказів ухилення відповідача від сплати аліментів саме з 03.09.2013 року. Таким чином, оцінивши докази, враховуючи заявлені вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей, часткове визнання позову відповідачем, його матеріальне становище, те, що він є працездатним, офіційно працевлаштований, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання дітей – [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.10.2013 року і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів ну утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько дітей, зобов’язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то суд приходить до наступних висновків. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії КР-12 № 010289, [PERSON] має третю групу інвалідності та причиною інвалідності є загальне захворювання. Протипоказаний тяжкий труд. Згідно з пенсійного посвідчення № [NUMBER] позивачка отримує пенсію по інвалідності. Згідно з довідкою УПФУ в Сімферопольському районі від 12.12.2013 року, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності з грудня 2013 року у розмірі 949 грн. Згідно з ч.4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч.2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Згідно з ч.2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.12 року за № 5515-VI прожитий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2013 році особи, які втратили працездатність становить: з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року – 894 грн.; з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року 949 грн. Таким чином, оцінивши докази, враховуючи те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти та те, що позивачка отримує мінімальний прожитковий мінімум, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 229,40 грн. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial