Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи, про визнання права власності, посилаючись на те, що в період шлюбу його дружині як працівнику освіти була виділена земельна ділянка площею 025 га по [ADDRESS] під будівництво житлового будинку, на якій в 1968 році позивач та його дружина збудували житловий будинок. [INFO] його дружина [PERSON] померла. Після її смерті позивач не оформив спадщину, оскільки був не обізнаний. В березні 2012 року йому стало відомо, про те, що вказаний будинок належить колгоспному двору, головою якого є його померла дружина [PERSON] на праві особистої власності. Однак, позивач вказує, що Виконавчий комітет Хмельницької районної ради народних депутатів помилково зазначив в свідоцтві, що будинок належить колгоспному двору, головою якого є його померла дружина, оскільки вказаний будинок був збудований ним та його дружиною, що і стало причиною на звернення до суду. Тому позивач просить визнати недійсним запис «колгоспний двір» в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] від 17.01.1989р., видане виконавчим комітетом Хмельницької районної ради народних депутатів, та визнати право власності на даний житловий будинок за ним. До участі в справі було залучено третю особу Пашковецьку сільську раду. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду також не надходило. Представник Пашковецької сільської ради подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, та протии задоволення позову не заперечує. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що в період шлюбу дружині позивача як працівнику освіти була виділена земельна ділянка площею 025 га по [ADDRESS] під будівництво житлового будинку, на якій в 1968 році позивач та його дружина збудували житловий будинок. [INFO] його дружина [PERSON] померла, після смерті якої в березні 2012 року позивачу стало відомо, про те, що вказаний будинок належить колгоспному двору, головою якого є його померла дружина [PERSON] на праві особистої власності, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями представника позивача. Однак, помилка в свідоцтві про право особистої власності на даний будинок не дає йому можливості оформити своє право власності на вказаний будинок. Тому, виходячи із вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки він є обґрунтованим та таким що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved