Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

В жовтні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який в подальшому уточнила та просила про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому, що спільне життя з відповідачем не склалося, та про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред’явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час шлюб носить формальний характер, а тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім’ї неможливі. Позивач у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1356, свідоцтво про шлюб І-ФП № 032118. Шлюб у позивача первинний, від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на теперішній час проживають разом з позивачем, знаходяться на її утриманні та вихованні. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне домогосподарство не ведеться. Відповідач є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дітей не надає. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім’ї та унеможливлює примирення сторін. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дітей, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення їх розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюється статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім’я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Разом з тим,

Outcome: partial