Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який 11 липня 2012 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, коли вона перебувала у відрядженні, відповідач, доглядаючи дитину, передав її невідомим особам і до цього часу не повернув, у зв'язку з чим вона зверталась до правоохоронних органів із заявою про розшук дитини, що було залишено працівниками цих органів поза увагою, тому просить суд встановити місце проживання дитини разом з нею та визначити спосіб участі відповідача у спілкуванні та вихованні дитини наступним чином: систематичні побачення з дитиною, виходячи з графіку роботи відповідача 2 рази на неділю та в день народження дитини з 12 години до 18 години за участю її чи її матері. Представник позивача надала судові письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та на заочне рішення згодна. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, сторони з 12 серпня 2006 року по 11 липня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.9, 11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). У своєму позові позивач зазначила про те, що дитина проживає окремо від неї. Отже, розглядаючи вимоги про визначення місця проживання дитини разом з позивачем, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як убачається з характеристики [PERSON] та відповідача, дитина має про задовільний стан та прихильність до обох батьків, більше - до батька, який також характеризується позитивно (а.с.14-16). Проте, відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Отже суд, ураховуючи вік дитини, яка є малолітньою та відсутність виключних обставин, які б указували на неможливість проживання дитини окремо від позивача, вважає, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з позивачем є обґрунтованими. Що ж до вимог про встановлення способу участі відповідача у спілкуванні та вихованні дитини шляхом систематичних побачень з дитиною, виходячи з графіку його роботи 2 рази на неділю та в день народження дитини з 12 години до 18 години за участю позивача чи її матері, то суд уважає такі вимоги необґрунтованими, позаяк позивач не надала судові графіку роботи відповідача та не зазначила періоду часу, в який відповідач може відвідувати дитину в такі дні, а також не вказала місця відвідування відповідачем дитини в день її народження, позовних вимог в цій частині не уточнила і відповідних клопотань судові не заявила, а відтак у їх задоволенні слід відмовити. Отже, зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial