Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

18 червня 2013 року Комунальне підприємство «Житлове підприємство «Городок» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території за період з березня 2010 року по 31 серпня 2012 року в розмірі 666 грн. 80 коп. та судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., посилаючись на ті обставини, що відповідачі проживають в [ADDRESS] і є споживачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території, однак оплату в повному обсязі не проводили, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість, яку й просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку. 26 лютого 2013 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу з боржників [PERSON] та [PERSON], але ухвалою від 31 травня 2013 року судовий наказ від 08 травня 2013 року щодо стягнення з відповідачів заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території було скасовано. Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2013 року позов Комунального підприємства «Житлове підприємство «Городок» до [PERSON]. [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON]. [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства «Житлове підприємство «Городок» (далі - КП «Житлове підприємство «Городок», Комунальне підприємство) заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 666 грн. 80 коп., судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., а всього стягнуто 896 грн. 20 коп. З вказаним рішенням не погодилась відповідачка [PERSON] та подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити КП «Житлове підприємство «Городок» в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів скарги апелянт зазначила, що рішенням суду стягнута заборгованість за березень 2010 року, яка за цей місяць вже стягнута іншим судовим рішенням, а тому заборгованість за вказаний місяць судами стягнута двічі. Також апелянт посилається на договір про надання послуг по обслуговуванню житлового фонду Шахтарської міської ради від 10 травня 2011 року, який не має відношення до суми заборгованості за 2010 рік. В той же час між позивачем та відповідачами не було укладено жодного договору про надання відповідних послуг, а тому вони не несуть ніякої відповідальності по сплаті будь-яких послуг перед КП «Житлове підприємство «Городок». Окрім цього, суд не прийняв до уваги заперечення відповідачів про те, що ними за власні кошти проведено ремонт ванної кімнати, вартість якого позивач пообіцяв компенсувати, однак цього не зробив. У відповідності до діючого законодавства організація, яка надає послуги повинна надавати їх своєчасно та відповідної якості. Будь-яких документальних підтверджень виконання своїх обов'язків за період, за який стягується сума боргу, позивач суду не надав. Також суд безпідставно стягнув І 14 грн. судового збору, який був сплачений за подання заяви про видачу судового наказу, який було скасовано. В судовому засіданні відповідачка [PERSON], яка представляє свої інтереси та інтереси [PERSON] за довіреністю, доводи апеляційної скарги підтримала та просила скаргу задовольнити. Представник КП «Житлове підприємство «Городок» Терещенко Н.Б. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін, як законне і обґрунтоване. В письмовій заяві [PERSON] просив розглянути справу у його відсутності і апеляційну скаргу підтримав (а.с. 127). Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступних підстав. Як зазначено в ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, відповідно до положень п. п. 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Частиною 2 ст. 309 ЦПК України передбачено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення привело до неправильного вирішення справи. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності і несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані в якості членів сім'ї [PERSON] та [PERSON] Позивач є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, споживачами яких є відповідачі. Відповідно до довідки КП «ЖП «Городок», по особистому рахунку [PERSON] заборгованість по оплаті зазначених послуг з 01 березня 2010 року до 01 вересня 2012 року складає 666,80 грн. З відповідачів рішенням суду стягнуто заборгованість за вказані послуги за інший період в сумі 1 403,66 грн. Задовольняючи позовні вимоги Комунального підприємства щодо стягнення заборгованості за період з 01 березня 2010 року до 01 вересня 2012 року в сумі 666,80 грн., суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог. Однак повністю погодитись з таким висновком суду не можна. Як вбачається з копії рішення апеляційного суду Донецької області від 01 березня 2012 року, яке набуло чинності, з відповідачки [PERSON] на користь КП «ЖП «Городок» стягнута заборгованість з утримання будинку і прибудинкової території за період з травня 2007 року по березень 2010 року включно, у розмірі 1403 грн. 66 коп., та з розрахунку виключено стягнення оплати за ці послуги за березень і квітень 2007 року (а.с.139 - 141, 142). Оскільки рішення суду набуло чинності, то з розрахунку заборгованості за комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території слід виключити вартість послуг за березень 2010 року, яка складає 66 грн. 68 коп., і вже була стягнута за іншим судовим рішенням. Тому, заборгованість за вказані послуги за період з 1 квітня 2010 року по 31 серпня 2012 року підлягає стягненню остаточно в сумі 600,12 грн. (666,80 грн. - 66,68 грн.) Інші доводи апеляційної скарги апеляційної скарги щодо несплати боргу за комунальні послуги у зв'язку із тим, що відповідачами за власні кошти самостійно було зроблено ремонт ванної кімнати квартири, підлягають відхиленню, оскільки за рішенням суду такий ремонт було зроблено за інший період стягнення (в 2007 - 2008 роках), а з позовними вимогами про зарахування суми цих витрат відповідачі до суду не звертались. Твердження апелянта про неякісне надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території апеляційний суд відхиляє, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього, відповідачі суду не надали. Також апеляційний суд відхиляє, як безпідставні, і доводи відповідачки [PERSON] щодо відсутності договору про надання відповідних послуг, укладеного між сторонами, а тому відповідачі не несуть ніякої відповідальності по сплаті будь-яких послуг перед КП «Житлове підприємство «Городок». Як, вбачається з матеріалів справи, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання цих послуг, а обов'язок укласти відповідний договір лежить на відповідачах, як споживачів послуг, що прямо передбачено п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875- IV. За приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 цього ж Закону споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати житлово - комунальні послуги. Твердження апелянта щодо помилкового стягнення судом судового збору в сумі 229,40 грн. є хибним, оскільки позивачем понесені ці витрати - 114,70 грн. за видачу судового наказу, який скасовано, але вказана сума зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву, а потім доплачено 114,70 грн. за подачу позову, заявленого до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги, що й передбачено ч.2 ст.99 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 09 липня 2011 року № 3674-VI. Ці витрати підтверджуються документально та підлягають стягненню з відповідачів, в мінімальному розмірі, передбаченому вказаним Законом (а.с.1, 6, 147). Доводи відповідачки про помилкове посилання суду на ст.151 ЖК України не є підставою для скасування рішення суду і відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Враховуючи, що при ухваленні рішення, суд допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України, підлягає зміні в частині розміру стягнення та слід стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства «Житлове підприємство «Городок» заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 1 квітня 2010 року по 31 серпня 2012 року включно в сумі 600,12 грн., частково задовольнивши апеляційну скаргу відповідачки. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Outcome: partial