Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського районного суду із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку №26 по вул.Піщаній в с.Глинки Рівненського р-ну Рівненської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 06.12.2004 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, набули житловий будинок №26 по вул.Піщаній в с.Глинки Рівненського району Рівненської області. Вважає житловий будинок спільним майном подружжя, який належить їм на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частку в зазначеному будинку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця є позивач та їхня єдина дочка - [PERSON], яка спадщину не прийняла, з відповідною заявою до Рівненської районної державної нотаріальної контори не зверталась, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради. Позивач постійно проживала з чоловіком на момент відкриття спадщини, тому вважається такою, що її прийняла. В оформленні свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено нотаріусом, в зв"язку з тим, що будинок №26 по вул.Піщаній в с.Глинки Рівненського району Рівненської області не був зареєстрований в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позову та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що чоловік позивача [PERSON] помер 06.12.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-АП №274502 від 06.12.2004р. Про факт перебування у шлюбі позивача і померлого спадкодавця свідчить свідоцтво про одруження серія ІІ-УР №019729 від 12.05.1963р. На виконання ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 15.08.2013р. Рівненською районною державною нотаріальною конторою було надано інформацію, що спадкова справа щодо майна померлого 06.12.2004р. [PERSON] Рівненською районною державною нотаріальною конторою не заводилася, інформація про наявність заповіту відсутня. Як вбачається з довідки №876 від 16.07.2013 року, виданої [PERSON] сільською радою, згідно погосподарської книги №2 (2001-2005рр.), особовий рахунок №254, будинок №26 по вул.Піщаній в с.Глинки Рівненського району рахується за померлим [PERSON]. Свідок [PERSON] - дочка спадкодавця [PERSON] в суді пояснила, що спадщину пілся нього не прийняла, вказала, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем. Згідно довідки №872 від 16.07.2013 року, виданої [PERSON] сільською радою, позивач [PERSON] дійсно до дня смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO], де проживає і зареєстрована на даний час. Судом встановлено відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, крім позивача, після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 06.12.2004 року. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З урахуванням тієї обставини, що 1/2 частина житлового будинку за №26 по вул.Піщана в с.Глинки Рівненського району належить [PERSON], як частина спільного сумісного майна подружжя, то на даний час спадщина складається із 1/2 частини будинковолодіння що рахувалося за спадкодавцем [PERSON] як спільна сумісна власність подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У суду не виникло сумніву, що позивач правомірно володіє вказаним житловим будинком. Її право на цей житловий будинок ніким не оспорюється, але відсутній правовстановлюючий документ, тому спадкоємиця позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право сумісної власності на 1/2 житлового будинку та право власності в порядку спадкування на житловий будинок в с.Глинки по вул.Піщаній,26 Рівненського району Рівненської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.1261, 1268, 1267 ЦК України, ст.ст.60, 70 СК України,

Outcome: approved