Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 26 листопада 2013 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В позовній заяві позивач зазначила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.10.2012 року та від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені в вересня 2013 року. Вважає, що оскільки відповідач працездатний та працевлаштований він може надавати грошову допомогу на її утримання. У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила суд задовольнити позовну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, також через канцелярію суду подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач 20 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 724. Позивач та відповідач мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №463566, видане Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 13 листопада 2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а ч. 6 вказаної статті передбачено право на утримання дружини, з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу. Слід зазначити, що ч. 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи пояснення відповідача щодо офіційного його працевлаштування та отримання ним щомісячно доходу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у частці від заробітку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з огляду на те, що дитина проживає разом з позивачкою, позивач потребує матеріальної допомоги, приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved