Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-19 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 19.11.2011 року у Київському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №529. Свої вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем склалося невдало. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на початку 2013 року сімейне життя у сторін не заладилось і в травні 2013 року позивач покинув сім'ю. Таким чином, з травня 2013 року подружжя не веде спільного господарства, не має спільного бюджету і проживає окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинені. На теперішній час позивач проживає та працює в країні Ізраїль. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про визнання позову, просила суд розглянути справу у її відсутність. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Постановою пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що 19.11.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Київському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №529. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачкою. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2013 року. Сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач проживає окремо від відповідачки в країні Ізраїль. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, те що сторони не проживають разом з травня 2013 року, принципову позицію позивача щодо розірвання шлюбу, визнання позову відповідачкою, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини. Обставин, які згідно вимог закону перешкоджають розірванню шлюбу у судовому порядку в позовному провадженні, не встановлено. Відповідно до частини 8 статті 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи бажання позивача залишити йому після розірвання шлюбу шлюбне прізвище - [PERSON], судом приймається такий вибір. Відповідно до положення частини 2 статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд не вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, оскільки позивачем не заявлялася дана вимога. Враховуючи наведене, на підставі частини 3 статті 105, частини 1 статті 110, статті 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved