Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом до відповідача, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому народилася їх спільна дитина. На даний час вони припинили фактичні шлюбні стосунки, відповідач проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні, а він не надає матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та кошти на її утримання в сумі 500 грн. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснивши, що у зв’язку з погіршенням відносин вони з відповідачем близько шести місяців проживають окремо. Дитина мешкає з нею, а відповідач належної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вона навчається отримуючи соціальну допомогу на дитину, але коштів на утримання дитини не вистачає. Просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він працює, без офіційного працевлаштування в м. Києві експедитором, отримує дохід близько 2000 грн. При цьому згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі визначеному позивачкою, але необхідність утримання аліментів і на користь дружини заперечив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судовому засіданні встановлено, що сторони з 25.08.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину: доньку [PERSON] [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки та батьком якої є відповідач, який проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується показами сторін, довідкою виконавчого комітету Буринської міської ради, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів які необхідно стягувати з відповідача на утримання дитини, суд приймаючи до уваги його матеріальне становище, те що він працює і матеріальне становище дитини та позивачки, а також стан їх здоров’я. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до п.2 та п.4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання вона має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом відповідач працює, інших утриманців немає, фізично здоровий, а позивачка отримує соціальну допомогу на утримання дитини близько 850 грн. на місяць, а також стипендію, у зв’язку з чим її загальний дохід на місяць становить близько 1400 грн, що на думку суду є недостатнім для утримання як дитини так і забезпечення належних умов для матері, з якою дитина мешкає. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач може надавати таку допомогу позивачці, але в розмірі 250 грн., у зв’язку з чим в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial