Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 15.09.2013 року о 18 год. 10 хв. [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ-110206, державний номер [NUMBER], рухаючись в м. Запоріжжі по вул. Малиновського, навпроти будинку № 5-в, не втримав безпечну швидкість, внаслідок чого не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-217230, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. Внаслідок зіткнення автомобілі були механічно пошкоджені. Після ДТП відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 3 883981 від 15.09.2013 року. Згідно з постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2013 року [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, його визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосовано положення ст. 22 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження. Згідно зі звітом № 63/13 про оцінку автомобіля автотоварознавця ТОВ «Автогазпромсервис» Кудіна О.П. від 19.09.2013 року, розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в результаті ДТП пошкодженням автомобіля ВАЗ-217230 становить 8 992 грн. 28 коп. Крім того, за проведення дослідження згідно квитанції від 19.09.2013 року сплачено 650 грн. Також позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди, йому спричинена моральна шкода, оскільки він зазнав душевного стресу у зв'язку із пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за відсутністю автомобіля було порушено його звичний устрій життя та йому потрібно було докладати додаткових зусиль для організації життя, відсутність автомобіля ускладнила його сімейний побут, сам по собі факт ДТП, значні пошкодження автомобіля, сума витрат необхідна для його відновлення викликали душевні переживання, що посилюються небажанням відповідача добровільно відшкодувати йому завдану шкоду. Посилаючись на вищевказане, просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9 642 грн. 28 коп., 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі пропорційно задоволеним позовним вимогам. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про день, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.09.2013 року о 18 год. 10 хв., [PERSON] рухаючись в м. Запоріжжі по вул. Малиновського, навпроти будинку № 5-в, керуючий автомобілем ЗАЗ-110206, державний номер [NUMBER], не втримав безпечну швидкість внаслідок чого не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-217230, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого, створює підвищену небезпеку. При цьому загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди є: наявність шкоди, протиправність дій, причинний зв'язок між протиправними діями та спричиненою шкодою, вина особи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення № 333/428/13-п постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2013 року, [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в результаті якого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ-217230, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] До [PERSON] застосовано положення ст. 22 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, оголошено йому усне зауваження (а.с. 3). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із змісту названої статті вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, тобто формально зазначаються в тексті судового рішення словом «встановив» і перераховуються ті обставини, які суд бере за основу при задоволенні або відмові у задоволенні позовних вимог. Оскільки, постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2013 року по справі № 333/428/13-п про визнання винним в скоєнні адміністративного правопорушення [PERSON] набрала законної сили, суд приходить до висновку, що цією постановою встановлена вина [PERSON] у спричиненні шкоди [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП, що сталася 15.09.2013 року за вини відповідача, автомобіль ВАЗ-217230, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], пошкоджено. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у автомобіля позивача ВАЗ-217230, державний номер [NUMBER], пошкоджено передній бампер, ліва фара, переднє ліве крило (а.с. 4). Згідно зі звітом ТОВ «Автогазпромсервіс» про оцінку автомобіля № 63/13 від 19.09.2013 року, розмір матеріальної шкоди, який спричинений [PERSON], у результаті пошкодження його автомобіля складає 8 992 грн. 28 коп. (а.с. 6-24). 19.09.2013 року [PERSON] сплатив ТОВ «Автогазпромсервіс» вартість послуг по оцінці збитків, що підтверджується квитанцією № 7252.18.1 в сумі 650 грн. (а.с. 25) З урахуванням викладеного, оцінюючи докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода в розмірі 9 642 грн. 28 коп. заподіяна власнику автомобілю [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], між діями якого, а саме порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, тому відповідач [PERSON] повинен нести відповідальність за завдану [PERSON] шкоду джерелом підвищеної небезпеки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 9 642 грн. 28 коп. є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Суд вважає, що у зв'язку з винними діями [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, позивачу, окрім матеріальної шкоди, заподіяна моральна шкода. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з вищевикладеного, з огляду на докази надані позивачем стосовно спричинення моральної шкоди,

Outcome: partial