Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-27 00:00:00

Позивачка у вересні 2013 року звернулася до суду із зазначеним позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 15.09.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відносини між сторонами не склалися та 02 червня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованням дитини не займається, ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2009 року з відповідача було стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивачка та її адвокат позов підтримали, на його задоволенні наполягали. Відповідач в судове засідання не з'явися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та її адвоката суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник відділу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши позивачку та її адвоката, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що з 15 вересня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. 02 червня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, про що було видане свідоцтво про розірвання шлюбу ВРАЦС Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 36. Рішенням Покровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2009 року з відповідача було стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Проте, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів та відкриття виконавчого провадження, та до теперішнього часу відповідач жодного разу не надав матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно довідки № 45/СО 221 від 06.09.2013 року, Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування відносно відповідача, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. На даний час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Виконавчим комітетом Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради затверджено висновок органу опіки та піклування Амур - Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до доньки [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження умов проживання від 03.10.2013 року за місцем проживання матері дитини, для неповнолітньої [PERSON] створено всі необхідні умови для проживання та повноцінного його розвитку. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не надавав йому будь-якої матеріальної допомоги. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. З огляду на ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тих випадках, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 20), «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.п.15, 16 дані роз'яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки.. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність передбачених пп. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] і вважає за необхідне вимоги задовольнити.

Outcome: approved