Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

19.09.2013 р. ПАТ “Банк “Фінанси та Кредит” звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 12.06.2007р. між Банком « фінанси і кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитно лінії № 1126 рv 17-07 на позичальнику кредитні кошти в сумі 28980грн. дол.. США в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками встановленими договорами. Позичальник зобов»язується повністю повернути кредитні ресурси передбачені договором до 07.06.2022р., та починаючи з грудня 2008р. позичальник зобов»язаний щомісячно погашати суму основного боргу в сумі 178,89грн. дол.. СШ А. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по відсотковій ставці 15% річних. Відповідно до п.4.6.кредитного договору банком використано право зміни розміру відсоткової ставки та починаючи з 01.09.2008р. процентна ставка за користування кредитними ресурсами становить 16% річних. В забезпечення виконання зобов’язання,що випливають з умов договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1126 рv 17-07 від 12.06.2007р. між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір іпотеки, посвідчений 18.06.2007р. приватним нотаріусом Надвірнянського РНО [PERSON]В за реєстровим № 2327, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою м. Надвірна вул.. Б.Хмельницього № 70 та земельна ділянка, що знаходиться в м.Надвірна по вул.. Б.Хмельницькогобуд.70, площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Однак відповідач порушив умови кредитного договору та допустив заборгованість а саме – сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 18783,68дол.США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 150134,68грн - сума простроченої заборгованості по основному боргу -7678,93дол. США, що в еквівалентні до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 61377грн. 69коп. - сума строкової заборгованості за відсотками 435, 16 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 3478, 23 грн. - сума простроченої заборгованості завідсотками - 2 801.27дол. США ,що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 22390,52 грн. - пеня – 228924, 23 грн. Загальний розмір заборгованості по договору становить 466305, 35грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просить стягнути з позичальника [PERSON] на користь ПАТ»Фінанси та кредит» в особі філії « Прикарпатське регіональне управління» заборгованість за договором про відкритття відновлювальної кредитної лінії « 1126 рv 17-07 від 12.06.2007р. в еквіваленті до національної валюти за національним курсом НБУ в розмірі 466305.35 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки – домоволодіння , що знаходиться в м. Надвірна по вул. Б. Хмельницького № 70, земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Надвірна по вул. Б. Хмельницького №70, способом реалізації предмету іпотеки визначити – реалізацію шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною, вставленою нарівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимог не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач, пояснивши суду, що дійсно 12.06.207р. між Банком « Фінанси і кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитно лінії № 1126 ру 17-07 на підставі якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 28980,00дол.. США в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, з оплатою за процентними ставками встановленими договорами в термін до 07.06.2022р.. Не заперечує факт заборгованості, яка склалася в [PERSON] в зв»язку з тяжким матеріальним становищем. Однак не погоджується із сумою заборгованості, оскільки банк не попередивши [PERSON] збільшив відсоткову ставку без дотримання умов договору, зокрема письмовим повідомленням про збільшення відсоткової ставки. А також стверджує, всупереч вимог ч.1ст. 35 Закону України «Про іпотеку» письмової вимоги про наявність заборгованості та усунення порушень [PERSON] не отримував . Крім того не погоджується із сумою нарахованої пені, розмір якої є надто значним із простроченою заборгованістю. Тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та підтверджено документально, що 12.06.2007р. між Банком « фінанси і кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитно лінії № 1126 рv 17-07 на позичальнику кредитні кошти в сумі 28980грн. дол.. США в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками встановленими договорами в термін до 07.06.2022р. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по відсотковій ставці 15% річних. Відповідно до п.4.6.кредитного договору банком використано право зміни розміру відсоткової ставки та починаючи з 01.09.2008р. процентна ставка за користування кредитними ресурсами становить 16% річних.(а.с.) В забезпечення виконання зобов’язання,що випливають з умов договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1126 рv 17-07 від 12.06.2007р. між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір іпотеки, посвідчений 18.06.2007р. приватним нотаріусом Надвірнянського РНО [PERSON]В за реєстровим № 2327, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою м. Надвірна вул.. Б.Хмельницього № 70 та земельна ділянка, що знаходиться в м.Надвірна по вул.. Б.Хмельницькогобуд.70, площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.(а.с.) Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено ,що згідно п. 4.6. кредитного договору у випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку позичкового капіталу чи інших показників, що характеризують кон»юнктуру фінансових ринків відсоткова ставка за користування кредитними ресурсами підлягає зміні за вимогою банку. Тому банком використано вказане право зміни розміру відсоткової ставки та починаючи з 01.09.2008р. процента ставка за користування кредитними ресурсами становить 16 % річних. Відповідно до ч.3 п.28 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»від 30.03.2012р., при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Договором чітко передбачена процедура збільшення процентної ставки. Згідно п.4.6 кредитного договору, банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір відсоткової ставки за користування кредитом у випадках, вказаних в Договорі., попередивши про це письмово позичальника не менше ніж за 5 днів. При цьому у випадку незгоди позичальника зі зміною величини відсоткової ставки позичальник зобов»язаний сповістити про це банк протягом 3 днів з моменту одержання повідомлення банку про зміну відсоткової ставки і повернути отримані кошти і сплатити відсотки по колишній ставці до настання терміну вступу в силу нової відсоткової ставки, зазначеної в повідомленні банку. При не повідомленні позичальником банку про свою незгоду із зміною величини відсоткової ставки протягом трьох днів з моменту одержання відповідного повідомлення нова величина відсоткової ставки вважається прийнятою позичальником і набирає законної сили з моменту зазначеного в повідомленні. (а.с.) Таким чином, якщо збільшений розмір відсоткової ставки набрав чинності з 01.09.2008р., то відповідно до умов договору, Банк повинен був надіслати [PERSON]В, повідомлення про таке збільшення протягом 5 днів.. З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що позивач перш ніж змінювати проценти за користування кредитом, повинен був завчасно повідомити позивача про збільшення процентної ставки, в матеріалах справи відсутні докази (поштове повідомлення, тощо) щодо отримання позивачем повідомлення банку про збільшення процентної ставки. На думку суду, за відсутності доказів отримання відповідачем повідомлення банку про зміну розміру процентної ставки, була порушена процедура зміни відсоткової ставки за кредитним договором. Належним повідомленням боржника щодо підвищення процентної ставки за кредитом є спосіб визначений сторонами в договорі. На підтвердження доведеності цього факту, за аналогією закону, слід використовувати положення ЦПК щодо процедури направлення повісток і повідомлення. В судовому засіданні позивачем не надано доказів на підтвердження вищенаведених обставни. Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. В матеріалах справи наявні вимоги банку датовані 06.03.2013р.та 04.06.2013р., однак відомостей про відправку позивачем ( опис вкладення у поштове відправлення і повідомлення про вручення даної вимоги ) та отримання відповідачем даної вимоги суду не надано.. Виходячи з викладеного, та враховуючи положення діючого законодавства, суд прийшов до висновку що позивачем не доведено набуття ним права звернення стягнення на предмет іпотеки тому, позов позивача не підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 611, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», та

Outcome: dismissed