Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Гусятинського району і просить визнати за нею право власності на 2/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Крогулець по вул.Шкільна,29 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], 10.08.2005 року та матері [PERSON], 05.11.2008 року. Позивач вказала, що вищезазначений будинок належав на праві власності, як колишній колгоспний двір, в рівних частинах її, чоловіку [PERSON], дочці [PERSON], сину [PERSON] та померлим - батьку [PERSON], матері [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина на належну їм частину будинковолодіння, що знаходиться в с.Крогулець по вул.Шкільна,29 Гусятинського району Тернопільської області, яку позивач прийняла у встановленому законом порядку, як спадкоємець першої черги по закону. Сестра позивача [PERSON] від спадкування своєї частки після смерті батьків відмовилася, а тому, позивачка вважає, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавців по закону та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що нотаріальною конторою її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, позивач просить задовольнити її вимоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в попередньому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивача по справі, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в с.Крогулець по вул.Шкільна,29 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 469 від 10.12.2013 року. Як видно із копії свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 612136 виданого 11 липня 1968 року [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області дівоче прізвище позивачки [PERSON] [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії VІІІ-УР № 598216 виданого 22 травня 1971 року [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON]. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Крогулець по вул.Шкільна,29 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності в рівних частинах вищевказаним особам по 1/6 частині кожному. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 05 квітня 2013 року . 10 серпня 2005 року помер [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ИД № 012218, виданого 11 серпня 2005 року [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 10, 05 листопада 2008 року померла [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ИД № 078266, виданого 06 листопада 2008 року [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 17. Після їх смерті відкрилася спадщина на належні частини спірного будинковолодіння, що знаходиться в с.Крогулець по вул.Шкільна,29 Гусятинського району Тернопільської області, спадкоємцями першої черги за законом їх майна в рівних частках є діти спадкодавців [PERSON] та [PERSON] На час їх смерті у вищезазначеному будинку проживала та була зареєстрована спадкоємець [PERSON], що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Гусятинського району № 471 від 10.12.2013 року, що свідчить про те, що вона прийняла спадщину після смерті батьків, а тому вважається такою, що прийняла спадщину фактично вступивши у володіння спадковим майном. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином позивач набула право на спадкування після смерті батька [PERSON], матері [PERSON] на спірний будинок. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як вбачається із заяв [PERSON], яка є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], 10.08.2005 року та матері [PERSON], 05.11.2008 року, перша відмовилася від спадкування спірного майна, не вчиняла жодних дій щодо прийняття обовязкової частки в спадщині, а тому вважається такою, що не прийняла обовязкову частину в спадщині після померлих батьків. Отже, єдиним спадкоємцем 2/6 частки спірного будинковолодіння померлих [PERSON], [PERSON] за законом є позивач [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вказаної частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Крогулець по вул.Шкільна,29, Гусятинського району Тернопільської області після смерті спадкодавців за заканом не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Крогулець по вул.Шкільна,29, Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10 серпня 2005 року та смерті [PERSON], померлої 05 листопада 2008 року. На підставі наведеного, ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved