Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-10 00:00:00

У відповідності до позовної заяви, 25.04.2005 р. між сторонами був укладений договір, на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв’язку із порушенням відповідачем умов договору, станом на 20.09.2013 р. заборгованість склала 25045,50 грн., у т.ч. 4174,37 грн. – заборгованість за кредитом, 20871,13 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом. В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з аналогічних мотивів, подав заяву про зменшення позовних вимог, якою, у відповідь на заперечення відповідача визнав, що на підставі наказу Ярмолинецького районного суду №2н-10 від 28.01.2008 р. з відповідача було наказано стягнути 4174,37 грн. заборгованості за кредитом, 2130,76 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом. Відтак, в частині зазначених вимог позивач зменшив розмір позовних вимог, однак, у зв’язку із невиконанням відповідачем зобов’язання наполягає на стягненні відсотків 18740,37 грн., нарахованих з дати видачі наказу по дату звернення із позовом до суду. Відповідач позов заперечила з мотивів, зазначених у запереченні. Ствердила, що наказом Ярмолинецького районного суду у справі №2н-10/2008 р. вже були наказано стягнути заборгованість по вказаному договору в сумі 6305,13 грн., а у вказаному наказі не зазначено права банку продовжувати нараховувати проценти. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням зменшених позовних вимог. 25.04.2005 р. між позивачем (банк) та відповідачем (клієнт) був укладений договір №SAMDN12000002408069 про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної карти, згідно із яким на карту клієнта надається кредитний ліміт 5000 грн. на строк до 25.04.2007 р. включно із базовою кредитною ставкою 3% в місяць з щомісячним внесенням клієнтом на картрахунок коштів у сумі 7% від загальної суми використаних коштів. Цей платіж включає в себе проценти за звітний місяць і частину заборгованості по кредиту. На прострочену частину заборгованості по кредиту банк нараховує проценти виходячи з подвійної базової процентної ставки. Отримані від клієнта кошти банк передусім скеровує на погашення прострочених процентів, потім – процентів, потім – простроченої заборгованості по кредиту, потім – заборгованості по кредиту (п. 1.1). Дія договору припиняється в момент виконання клієнтом усіх обов’язків, передбачених договором (п. 9.3.). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, наданих розрахунків, кредит був наданий клієнту, однак, останній неналежно виконував свої зобов’язання по сплаті необхідних платежів. У зв’язку із цим, станом на 20.09.2013 р. заборгованість склала 25045,50 грн., у т.ч. 4174,37 грн. – заборгованість за кредитом, 20871,13 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідач правильність розрахунку не заперечував, доказів проведення інших проплат, ніж ті, які зазначені у розрахунку, суду не надавав. Водночас, посилання відповідача на вирішення судом питання щодо стягнення суми основного боргу та процентів станом на 2008 р. визнане позивачем та відповідає матеріалам справи. Так, на підставі наказу Ярмолинецького районного суду №2н-10 від 28.01.2008 р. з відповідача було наказано стягнути 4174,37 грн. заборгованості за кредитом, 2130,76 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом. Відтак, в частині зазначених вимог спір між сторонами був врегульований, а позивач підставно зменшив розмір позовних вимог. У зв’язку із невиконанням відповідачем зобов’язання, у т.ч. на виконання зазначеного наказу, підлягають стягненню відсотки в сумі 18740,37 грн., нараховані з дати видачі наказу по дату звернення із позовом до суду. Відповідач не заперечував правильності такого розрахунку, а заперечення щодо того, що в частині нарахування процентів за майбутні періоди у вказаному наказі суду нічого не зазначено, не заслуговують на увагу, оскільки станом на 2008 р. такі вимоги позивачем не заявлялись і не могли заявлятись при тому, що п. 1.1. договору передбачає нарахування процентів на суму коштів за весь час користування ними. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв’язку із задоволенням позовних вимог згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved