Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-17 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду з вказаною позовною заявою та посилаючись на ряд укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна та пов'язані з цим рішення Миколаївської міської ради про присвоєння об'єктам нерухомості самостійних адрес, просив суд виділити в натурі частку із майна, нежитлового об'єкту в [ADDRESS], що є у спільній частковій власності. В подальшому позивач уточнив заявлені вимоги та посилаючись на те, що своїм ухиленням від нотаріального посвідчення договору про виділ частки нежитлового об'єкту, відповідач фактично не визнає право позивача на набуття у власність окремого об'єкта нерухомого майна, що може бути утворений в результаті виділу в натурі 821/1000 частки нежитлового об'єкту за адресою [ADDRESS], просив суд виділити 821/100 частки нежитлового об'єкту за вказаною адресою в окремий об'єкт нерухомого майна, а також визнати за ним право власності. В судове засідання сторони не з'явились, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши обставини справи у їх хронологічній послідовності суд встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 28.07.2005 року позивач придбав 24/100 часток нежитлових приміщень по [ADDRESS], а саме приміщення І поверху №2-1, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, 2-13, приміщення ІІ поверху № 2-15, 2-16, 2-17, 2-18, 2-19, 2-20, 2-21, 2-22, 2-23, 2-24, 2-25, 2-26, 2-27, 2-28, 2-29, 2-30, 2-31 в літ. А-3. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 28.10.2005 року №1936 приміщенням, що отримані у власність позивачем згідно договору купівлі-продажу від 28.07.2005 року присвоєно нову адресу: [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності від 02.02.2006 року. Згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року (посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано за №1259) позивач придбав нежитловий об'єкт по [ADDRESS], при цьому враховую досліджені вище обставини, приміщення за адресою [ADDRESS] не були предметом договору купівлі продажу від 26.04.2006 року, а є самостійним об'єктом. Реєстрація права власності позивача на підставі вказаного договору підтверджується копією витягу про відповідну реєстрацію у КП «ММБТІ» від 04.05.2006 року №6519255. На підставі договору купівлі-продажу від 07.08.2012 року позивач продав відповідачу 179/1000 часток спірного об'єкту, при цьому у власність відповідача перейшли приміщення №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8 на першому поверсі літ. А-3, загальною площею 199,8 кв.м. (що підтверджується відповідною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно) За рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 20.08.2012 року №847 приміщенням що було відчужено на користь відповідача присвоєно окрему адресу: [ADDRESS] (копія відповідного витягу наявна в матеріалах справи). Згідно наданої на запит суду довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 05.09.2013 року №8947448 нежитловий об'єкт за адресою [ADDRESS] перебуває у іпотеці, однак суд зазначає, що об'єкти по [ADDRESS], та по [ADDRESS] є самостійними, та наявність обтяження щодо об'єкту по [ADDRESS] не перешкоджає розгляду питання, пов'язаного з виділенням 821/1000 часток нежитлового об'єкта по [ADDRESS]. При цьому суд погоджується з думкою позивача про те, що внутрішнє перепланування приміщень будівлі літ. А (А-3) та знесення службових будівель та споруд, в контексті п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року не є самочинним будівництвом, а отже не перешкоджає вирішенню зазначеного питання про виділення 821/1000 часток нежитлового об'єкта по [ADDRESS], що підтверджується довідкою МБТІ.. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється, така особа набуває право власності на виділене майно. Відповідно до наданих позивачем пояснень відповідач ухиляється від укладення угоди про виділ в натурі 821/1000 часток нежитлового об'єкту в окремий об'єкт майна, а за такого суд приймає пояснення позивача про те, що такі дії відповідача свідчать про невизнання ним права позивача на набуття у власність окремого об'єкта нерухомого майна, що може бути утворений в результаті виділу в натурі 821/1000 частки нежитлового об'єкту за вказаною адресою. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. За викладених обставин та на підставі вказаних правових положень, виходячи з засад законності, виваженості та доцільності, проаналізувавши наявні в матеріалах справи технічні документи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність їх задоволення шляхом виділення ТОВ «Інком - Інвест» в натурі 821/1000 частин нежитлового об'єкту по [ADDRESS], в окремий об'єкт нерухомого майна, до складу якого входять: нежитлові приміщення в адміністративній будівлі лі. А-3, загальною площею 704,2кв. м.; трансформаторна літ. Ттр; ворота №4; огорожа №5; покриття І, та визнати за позивачем право власності на нежитловий об'єкт по [ADDRESS], до складу якого входять зазначені об'єкти.

Outcome: approved