Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 25 червня 2009 року, реєстраційний номер 1550 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить їй на праві власності, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та нею був укладений Кредитний договір № ML-705/104/2008, відповідно до умов якого вона отримала кредит в розмірі 108 000 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 22 січня 2025 року. Крім того, 22 січня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № РML-705/104/2008, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку відповідачу нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. 25 квітня 2013 року вона отримала з Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Акт опису та арешту майна від 23 квітня 2013 року, після чого ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та узнала, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого 25 червня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого нотаріусом запропоновано звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого виконавчий напис у разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Такої вимоги від банку вона не отримувала. В порушення вимог п. 288 Інструкції виконавчий напис вчинений нотаріусом на білому аркуші папіру ф. А-4, а не на спеціальному бланку. Окрім того, на думку позивача, нотаріус не мав документів, достатніх для підтвердження безспірності заборгованості. Позивач також зазначає, що строк виконання основного зобов'язання встановлено - 22 січня 2025 року, проте виконавчий напис видано до сплину строку основного зобов'язання, що є порушенням п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції від 15 червня 2009 року. Також є необґрунтованими та такими, що суперечать Декрету «Про державне мито» дії нотаріуса стосовно стягнення витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 2352 грн.94 коп. Зміст виконавчого напису не відповідає вимогам ст. 89 ЗУ «Про нотаріат». Представник позивача [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що виконавчий напис вчинено нею відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справи. Судом встановлено, що 22 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-705/104/2008, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 108 000 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 22 січня 2025 року та сплатою відсотків у розмірі 4,49% річних+FIRD, де FIRD - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою відсотків після закінчення строку дії депозитного договору. Крім того, 22 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РML-705/104/2008 , відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку відповідачу нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. 25 червня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис на договорі іпотеки від 22 січня 2008 року, яким запропоновано звернути стягнення на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку. Статтями 34, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса і якщо з дня виникнення права на вимогу минуло не більше трьох років. За п. 288 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5(далі за текстом Інструкція) виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість (нотаріально посвідчені угоди, опротестований вексель та ін.). Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку. Відповідно до п.п. 284 та 286 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. Такими документами, згідно Переліку, є нотаріально посвідчена угода, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому, згідно п.1 цього Переліку для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до положень п. 283 Інструкції вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Таким чином, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь - яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача про звернення стягнення на предмет застави з підписом боржника про його отримання. Доказів щодо отримання нотаріусом з боку кредитора такого документу, суду не надано. Нотаріусом в письмових запереченнях зазначено про знищення документів, на підставі яких вчинялась нотаріальна дія, у зв'язку з закінченням строку їх зберігання згідно з наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, проте відповідного акту про їх знищення нотаріусом суду не надано. Крім того, як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання вище зазначеного виконавчого напису, прострочення зобов'язання станом на 25 червня 2009 року встановлено нотаріусом виключно на підставі витягу з особових рахунків боржника. Тобто, у порушення вимог Переліку до заяви не був поданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. У зв'язку з відсутністю у вказаному витязі достатньої інформації щодо розрахунку суми, яка підлягає стягненню, його не можна визнати документом, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов'язання. Окрім цього, виконавчий напис, який прикріплений до договору іпотеки на окремому аркуші, вчинений нотаріусом не на спеціальному бланку нотаріального документу, що є грубим порушенням п. 288 Інструкції. Відповідно до п. 5 Інструкції нотаріальні дії, виконані без використання спеціального бланку, є нечинними. За п.п. О п.3 ст. 3 Декрету України «Про державне мито» за вчинення виконавчих написів нотаріусами справляється державне мито, що складає 1 відсоток суми, що стягується, або 1 відсоток вартості майна, яке підлягає витребуванню, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -51 грн. і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -1700 грн. Тобто, нотаріусом безпідставно було стягнуто з [PERSON] витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису, в розмірі 2352 грн. 94 коп. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] від 25 червня 2009 року, таким що не підлягає виконанню через недодержання нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність вимоги, та вчинення виконавчого напису без використання спеціального бланку нотаріального документу. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved