Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-27 00:00:00

Представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до Республіканського позашкільного навчального закладу «Мала академія наук учнівської молоді АР Крим «Шукач», третя особа [PERSON], про скасування наказів Республіканського позашкільного навчального закладу «Мала академія наук учнівської молоді Автономної Республіки Крим «Шукач» про оголошення доган від 01.11.2012 року № 210-к, від 01.11.2012 року № 211-к, від 07.12.2012 року № 220-к, від 12.12.2012 року № 221-к, з мотиві викладених в позовній заяві. [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов в частині скасування наказу від 01.11.2012 року №210-к підтримали у повному обсязі. В решті наказів зазначили, що на час розгляду справи вони вже скасовані. Представник Республіканського позашкільного навчального закладу «Мала академія наук учнівської молоді АР Крим «Шукач» в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву згідно якої просить розглядати справу за його відсутності. Раніше в судових засідання пояснював, що дійсно накази від 01.11.2012 року № 211-к, від 07.12.2012 року № 220-к, від 12.12.2012 року № 221-к, вже скасовані, в решті з позовом не згоден та в його задоволенні просить відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та в його задоволенні просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, що з'явились в судове засідання, перевіривши їх доказами, які знаходяться в матеріалах справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями 3, 21, 43, 45 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Права людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] працював у Республіканському позашкільному навчальному закладі «Мала академія наук учнівської молоді Автономної Республіки Крим «Шукач». Наказами Республіканського позашкільного навчального закладу «Мала академія наук учнівської молоді Автономної Республіки Крим «Шукач» від 01.11.2012 року № 210-к, від 01.11.2012 року № 211-к, від 07.12.2012 року № 220-к, від 12.12.2012 року № 221-к, [PERSON] оголошені догани. Проте, як було встановлено в судовому засіданні накази від 01.11.2012 року № 211-к, від 07.12.2012 року № 220-к, від 12.12.2012 року № 221-к, вже скасовані Республіканським позашкільним навчальним закладом «Мала академія наук учнівської молоді Автономної Республіки Крим «Шукач». Дані обставини визнанні сторонами в судовому засіданні та не оспорювались. Зважаючи на те, що накази від 01.11.2012 року № 211-к, від 07.12.2012 року № 220-к, від 12.12.2012 року № 221-к, про оголошення доган [PERSON] вже скасовані, суд вважає, що в даній частині позовної заяви відсутній предмет спору, а отже в задоволенні вказаних вимог слід відмовити. Але наказ від 01.11.2012 року № 210-к не є скасованим, а отже в даній частині позов підлягає розгляду. Наказом Республіканського позашкільного навчального закладу «Мала академія наук учнівської молоді Автономної Республіки Крим «Шукач» від 01.11.2012 року № 210-к, позивачу оголошено догану у зв'язку із систематичним порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників. Підставою є пояснювальні [PERSON] та [PERSON], а також пояснювальна [PERSON] Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. В своєму позові [PERSON] вказує на те, що 28 жовтня 2012 року, проходили вибори до Верховної Ради України. Бажаючи виконати свій громадянський обов'язок, [PERSON] перебував на виборчій дільниці. Дане право гарантоване Конституцією України і є невід'ємним конституційним правом кожного громадянина. Адміністрація академії не сприяла реалізації даного права працівниками установи, що не видала відповідних наказів про правила та порядок реалізації зазначеного права працівниками в разі випадання робочого дня на день виборів, а фактично, за участь у виборах народних депутатів до Верховної Ради України , - позивачу було оголошено догану. 25 жовтня 2012 року з 15 годин до 19 годин, як виходить з доповідної [PERSON], в порушення Кодексу законів про працю України, у [PERSON] була відібрана пояснювальна і тим самим, не враховані пояснення позивача при винесенні догани, що є грубим порушенням порядку винесення дисциплінарних стягнень. Згідно до вимог ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення -в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до роз'яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року з подальшими змінами та доповненнями "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. [PERSON] та його представник в судовому засіданні просили поновити їм строк для звернення до суду, оскільки вважають, що він пропущений з поважних причин. Проте, як вбачається з матеріалів справи наказ Республіканського позашкільного навчального закладу «Мала академія наук учнівської молоді Автономної Республіки Крим «Шукач» № 210-к про оголошено догани [PERSON] винесено 01.11.2012 року. [PERSON] оскаржуючи вказаний наказ звертався до Центрального районного суду м. Сімферополя, проте ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 23 травня 2013 року провадження у справі було закрито. При цьому, як вбачається з самої ухвали про закриття провадження у справі, представник [PERSON] був присутній в судовому засіданні 23 травня 2013 року. Таким чином зважаючи на те, що до Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим [PERSON] звернувся лише 26 вересня 2013 року, що в свою чергу значно перевищує строк для звернення до суду для оскарження наказу, навіть з дати закриття провадження Центральним районним судом м. Сімферополя. Враховуючи, що реальних перешкод для своєчасного звернення до суду у позивача не було і встановлений законом строк позивач пропустив без поважних причин. У відповідності до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права і судом дослідженні зазначені обставини. Згідно вимог ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. З урахуванням викладеного не підлягають задоволенню вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: dismissed