Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] у листопаді 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та участі у її вихованні. В обгрунтування позовних вимог вказують, що вони є батьками [PERSON], яка перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] їх донька померла. У неї залишилася донька [PERSON], [INFO], яка є їх онукою. До смерті доньки онука тривалий час проживала та виховувалася вдома у позивачів. Проте, останнім часом відповідач - батько дитини, забрав її до себе і не дає позивачам бачитися з онукою та братии участь у її вихованні Сама ж онука виявляє повне бажання спілкуватися з ними, оскільки дід з бабою виховували її з раннього дитинства. Позивачі звернулися із вказаною проблемою до служби у справах дітей Пирятинської РДА, рішенням якої було визначено слідуючий порядок спілкування позивачів з онукою: щотижня з 17 год. пят'ниці до 12 год неділі по місцю їх проживання. Відповідач був ознайомлений з вказаним рішенням, проте відмовляється його виконувати. Просять усунути перешкоди у спілкуванні з [PERSON], [INFO], та у її вихованні. Визначити способом участі у вихованнні онуки, її перебування за місцем їх проживання, щотижня з 17 год. п'ятниці до 12 год неділі. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги уточнили, просять визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати його не чинити їй перешкод у спілкуванні з онукою [PERSON] в дні, встановлені органом опіки і піклування, визначивши час спілкування щоп'ятниці з 15 години до 12 години неділі. Пояснили, що в п'ятницю повинні раніше забирати онуку з дитсадка, так як записали її на заняття з вивчення іноземної мови, які починаються о 16 год. Відповідач [PERSON] з позовом згідний частково, пояснив, що не заперечує проти того, щоб позивачі забирали дитину в суботу, проти того, щоб позивачі спілкувалися із [PERSON] у неділю заперечує, пояснивши, що хоче більше часу у вихідні дні проводити з донькою. Представник служби у справах дітей Пирятинської райдержадміністрації просить позов задовольнити, пояснила, що підтримує вимоги позивачів про надання їм онуки на виховання в дні встановлені органом опіки і піклування з 15 год. п'ятниці, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON], яка тривалий час виховувалася та росла в сім'ї позивачів. Судом встановлено: Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідним дідом та бабою неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем (а.с.9,10). Дочка позивачів та мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ч.1 ст.257 Сімейного кодексу ( далі - СК ) України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Відповідно до ч.2 ст.257 цього ж кодексу батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Однак, сторони не можуть дійти згоди у вирішенні даного питання. Так, відповідач, не заперечуючи в цілому проти побачень позивачів з онукою, вважає достатнім для їх зустрічей одного вихідного дня в тиждень. Згідно ст.26 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України, а саме: Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (чч. 1, 2 ст. 159 СК України). Рішенням з питань захисту прав дитини при Пирятинській райдержадміністрації №15/1 від 25.10.2013 року було визначено слідуючий порядок спілкування позивачів з онукою: щотижня з 17 год. п'ятниці до 12 год неділі по місцю їх проживання (а.с.11). Проте, відповідач не погоджується виконувати рішення служби у справах дітей, мотивуючи необхідністю проводити більше часу з донькою у вихідні дні. Згідно ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору між батьками, іншими особами, які бажають приймати участь у вихованні дитини на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За життя доньки позивачі приймали участь у вихованні онуки, але після смерті доньки відповідач [PERSON]- батько дитини, вчиняє дії, які перешкоджають подальшому нормальному спілкуванню баби та діда з онукою, що має для позивачів велике значення після смерті доньки, у зв'язку із чим вони вимушені звернутися до суду для вирішення спірних питань щодо встановлення способу участі і спілкуванні та вихованні своєї онуки . Запропоновані службою у справах дітей Пирятинської райдержадміністрації умови щодо спілкування з дитиною позивачів є такими, що не ущемляють інтереси відповідача щодо виховання дитини. Згідно висновку психолога недостатність базового відчуття захищеності, довготривале перебування дитини в стані невизначеності щодо свого майбутнього порушує розвиток особистості як в інтелектуальній, так і в емоційно-вольовій сфері. Перебування в стані тривожності, невизначеності є перешкодою в русі до емоційної зрілості і повноцінного розвитку. Виходячи з викладеного, більш доцільним, на думку психолога, є прийняття рішення, яке б максимально враховувало бажання дитини щодо спілкування з членами родини, в якій вона донедавна проживала і виховувалася, що задовольнило б потреби дитини в емоційній стабільності. Таке рішення знизить ймовірність погіршення стану психічного здоров'я дівчинки та виникнення небажаних захворювань на соматичному рівні (а.с.7). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює на посаді психолога дитячого навчального закладу «Берізка», вихованкою якої є малолітня [PERSON]. До неї звернулися позивачі для визначення психологічного стану дівчинки і надання висновку в орган опіки і піклування. Нею було проведене психологічне обстеження [PERSON], у ході якого встановлено, що дівчинка хоче спілкуватися з дідусем та бабусею, в родині яких донедавна проживала та виховувалася, вона дуже переживає, що не бачиться та не спілкується з ними. Дитина переживає через ворожнечу між членами сім'ї і хоче, щоб вони примирилися. Вважає, що спілкування дитини з бабусею та дідусем є бажаним та необхідним. При цьому до рідного батька вона ставиться добре, сприймає його як близьку людину, відчуває його підтримку. Позивачі позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується характеристикою (а.с. 19,20). З пояснень допитаних судом свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] слідує, що [PERSON] з народження виховувалася у сім'ї позивачів, батько належної уваги не приділяв дитині. Після смерті дочки дід з бабою всіляко піклувалися про онуку, забирали до себе, купували їй дитячі речі. Дівчинка дуже прихильна до баби і діда, з якими виросла, та після переїзду до батька дуже сумує за ними. При розв'язанні спору суд враховує інтереси дитини, її вік, обставини її проживання, виховання та участі сторін у цьому. Заслухавши пояснення сторін, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані і позов підлягає задоволенню. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти спілкування дитини з позивачами щонеділі до 12 год як непереконливі та, на думку суду, не порушують його інтереси щодо повноцінного спілкування та виховання доньки протягом вихідних днів.

Outcome: approved