Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що він знаходився в трудових відносинах з ТДВ «Узинський цукровий комбінат» з 07 квітня2011 року по 27 квітня 2012 року начальником цеху КВПтаА у відповідності до наказу 26-к від 08.04.2011 року та наказу №31 від 15.04.2011 року. 24 квітня 2012 він був звільнений з роботи за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України у відповідності до наказу 25-к від 24.04.2012 року. Але йому при звільнені не сплатили заборгованість по зарплаті. Заборгованість на день його звільнення складала 3866,88 грн. З ним не був проведено розрахунок за період з 1 січня по 24 квітня = 114 днів. Середня зарплата 33,92 грн. 114 днів х 33,92 грн.= 3866,88 грн. Після звільнення 25 травня 2012 р. він став на облік у Великомихайлівский центр занятості та йому була розпочата виплата допомоги по безробіттю. Протягом року він звертався до відповідача з проханням сплатити йому гроші, але відповідач постійно йому обіцяв це зробити, але виплата відкладалась. В березні 2013 року він звернувся з рекомендованим листом, який відповідач отримав 15 березня 2013 року, але залишив листа без відповіді. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити його вимоги в повному обсязі, та стягнути з відповідача (немайнову) моральну шкоду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Справа неодноразово призначалась к слуханню, але відповідач надавши свої заперечення через пошту в судове засідання не з*явився, та не надав пояснення о причинах неявки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що згідно наказу, він знаходився в трудових відносинах з ТДВ «Узинський цукровий комбінат» з 07 квітня 2011 року по 27 квітня 2012 року та був начальником цеху КВПтаА у відповідності до наказу 26-к від 08.04.2011 року та наказу №31 від 15.04.2011 року. 24 квітня 2012 він був звільнений з роботи за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України у відповідності до наказу 25-к від 24.04.2012 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок згідно вимогам ст.116 КЗпП України. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, які повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення. Як встановлено, в день звільнення розрахунок по заборгованості з заробітної плати позивачу не був сплачений, до теперішнього часу заборгованість по заробітній не сплачена. У відповідності до ст..117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у ст..116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа або організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки за весь час фактичного розрахунку. У відповідності до п.21 Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року при визначені середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМ України від 08.12.1995 р. №100 (з наступними змінами та доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді кола середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров*я, та призначення пенсії. Відповідач самостійно визначив середньоденну заробітну плату своєю довідкою і спору про її розмір не має. Таким чином на час подачі позовної заяви за весь час затримки на день фактичного розрахунку буде становити: з 25 квітня 2012 р. по 14 травня 2013 р. 385 днів х 33,92 грн. = 13059, 20 грн. Крім того, позивач вказує на те, що невиплата йому заробітної плати протягом тривалого часу призвела до втрати нормальних життєвих звязків та вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах тощо) яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається або уповноважений ним орган, незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 229,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved