overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

15.11.2013 р. позивач звернулась в суд з позовом в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS]. Підставою позову явилось те, що 05.06.2000 року між [PERSON] та нею було укладено договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку який зареєстрований Первомайською філією Універсальної біржі «Південь» за № 221, а не нотаріально. Хоча всі умови договору ними були виконані, та вказаний житловий будинок був зареєстрований за нею на праві власності в Первомайському МБТІ, але зараз вона позбавлена можливості подальшого оформлення вказаного домоволодіння. Крім того, [PERSON] помер, а його спадкоємцем є донька [PERSON], яка ніяких претензій до будинку немає. У судове засідання позивач не з'явилась, а її представник надала заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, а позов підтримує і просить його задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із договору купівлі-продажу нерухомого майна № 221 від 05.06.2000 року видно, що на Первомайській філії Універсальної біржі «Південь» було укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого перший продав другій належний йому жилий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS]. Це також підтверджено копією технічного паспорту на вказаний будинок, в якому власником вказано позивачку та копією державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22.06.2000 року Софіївською сільською радою із якого видно, що власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] являється [PERSON]. Таким чином, так як ст.47 ч.2 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а друга сторона ухилилась від нотаріального оформлення угоди, суд в праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною, а враховуючи вищевикладене суд знаходить, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 242, 227 ч.1, 224 ЦК України ( в редакції 1963 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

29.11.2013 р. позивач звернувся в суд з позовом в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS]. Підставою позову явилось те, що 22.12.1998 року між [PERSON] та ним було укладено договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку який зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 3683, а не нотаріально. Хоча всі умови договору ними були виконані, та вказаний житловий будинок був зареєстрований за ним на праві власності в Первомайському МБТІ, але зараз він позбавлений можливості подальшого оформлення вказаного домоволодіння. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а позов підтримує і просить його задовольнити. [PERSON] надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Первомайська філія Південної товарної біржі надала заяву з проханням слухати справу у відсутність представника, а рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3683 від 22.12.1998 року видно, що на Первомайській філії Південної Товарної Біржі було укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого перший продав другому належний йому жилий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], це також підтверджено копією технічного паспорту на вказаний будинок, в якому власником вказаний позивач, та копією паспорту останнього із якого видно, що він зареєстрований у спірному будинку з 31.08.1999 року. Таким чином, так як ст.47 ч.2 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а друга сторона ухилилась від нотаріального оформлення угоди, суд в праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною, а враховуючи вищевикладене суд знаходить, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 242, 227 ч.1, 224 ЦК України ( в редакції 1963 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

11 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.01.2011 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні відносини припинили. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №11 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом № 140 (а.с. 4). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180,181,183,191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10 грудня 2010 року відповідач взяв в неї в борг 3000 доларів США, які зобов'язався повернути до 1 червня 2011 року. Однак до теперішнього часу відповідач своє зобов'язання не виконав, борг не повернув, а тому позивачка просить стягнути з відповідача 3000 доларів США боргу за договором позики, що складає 23979 грн. та 1000 доларів США пені за прострочення виконання зобов'язання, що складає 7993 грн. Відповідач позов визнав повністю. Оскільки відповідач повністю визнав позов, при цьому визнання позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб, то суд вважає можливим винести рішення без дослідження доказів по справі у порядку, що передбачений ч.4 ст.174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем, 02 березня 2013 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Разом з відповідачем не проживають з 09 липня 2013 року, так як втратили один до одного всі теплі почуття, які тримають чоловіка та жінку разом. Тому позивач прохає суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач до суд надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала розглядати справу в порядку заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 02 березня 2013 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 187 (а.с. 6). Судом встановлено, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо з 09 липня 2013 року. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 115,00 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він зареєстрував шлюб з відповідачем, 27 квітня 2012 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Разом з відповідачем не проживають приблизно два місяця, так як втратили один до одного всі теплі почуття, які тримають чоловіка та жінку разом. Тому позивач прохає суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до суд надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала розглядати справу в порядку заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином, причини не явки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 27 квітня 2012 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Гресівської селищної ради м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, актовий запис № 22 (а.с. 6). Судом встановлено, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо приблизно з липня 2013 року. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 114,70 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2010 року. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Інших дітей на утриманні відповідач не має. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася. Суду надана заява з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Суду надана заява з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2010 року, актовий запис № 698 /а.с.5/. Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначений відповідач /а.с.6/. Судом встановлено, відповідач на утриманні інших осіб не має і аліменти нікому не сплачує, стан його здоров'я задовільний. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище і стан здоров'я, а також матеріальне становище і стан здоров'я дитини, відсутність у відповідача інших утриманців і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 19 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір /держмито/ на користь держави у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою і просить постановити рішення, яким встановити, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] року, і прізвище та ім"я якої у свідоцтві про його народження записано неправильно, [PERSON] замість [PERSON]. В заяві [PERSON] посилається на ті обставини, що [INFO] року померла його мати, [PERSON]. Після смерті матері залишилось певне майно, що належало його матері на праві приватної власності в с. делієві Галицького району. Заповіт від іменіматері не складався і не посвідчувався. В даний час бажає оформити свої права на спадкове майно після смерті матері, однак перешкодою до цього є те, що ім"я та прізвище матері в різних документах зазначено по різному. А саме, у свідоцтві про його народження вона зазначена [PERSON], замість [PERSON]. Тому встановити факт родинних відносин іншим шляхом, крім судового порядку заявник не може. Заявник [PERSON] подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, а також у заяві зазначив, що підтримує заявлені вимоги і просить задовольнити з викладених у заяві підстав. Представник Деліївської сільської ради також подав до суду письмову заяву, із змісту якої вбачається, що не заперечує відносно заявлених вимог заявника, справу просить розглядати у відсутності представника Деліївської сільської ради. Дослідивши представлені доводи заявника та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати заявника, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть. Заповіт від імені матері не складався та не посвідчувався. Після смерті [PERSON] залишилось певне майно на праві приватної власності, що знаходиться в с. Делієві Галицького району. В даний час заявник бажає оформити свої права на спадкове майно після смерті матері, але перешкодою до цього є те, що у свідоцтві про його народження мати зазначена [PERSON], а у всіх інших документах її ім"я та прізвище зазначено [PERSON]. Тому встановити факт родинних відносин іншим шляхом, крім судового порядку заявник не може. Деліївська сільська рада щодо встановлення факту родинних відносин заявника не заперечує, про що свідчить письмова заява. Згідно ст. 256 ЦПК України належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 317, 319, 392, 1233,1258 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши в обґрунтування позову, що шлюб між ними зареєстрований 18.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, Донецької області, актовий запис №270. Від вказано шлюбу сторони дітей не мають. Сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого склалися неприязні стосунки, втрачено почуття любові та поваги. З 2008 року спільне господарство між ними не ведеться. Вважає, що їхній шлюб остаточно розпався та відновлення шлюбних відносин не можливе. Просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу та винести рішення у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином за його останнім відомими місцем проживання: [ADDRESS], шляхом оголошення до газети «Донбасс-Неділя», що свідчить про належне повідомлення останнього про день слухання справи у відповідності до вимог ст.74 ч.9 ЦПК України, що надає суду можливість розглядати справу у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та виходячи з встановлених обставин по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18.07.2006 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, Донецької області, актовий запис №270, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини тривалий час, зберігати дану сім`ю позивач не бажає. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки позивач вважає, що примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.07.2005 року виконавчим комітетом Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. В позовній заяві зазначає, що від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на її вихованні та утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач програв в азартні ігри спільно нажите майно та не бажає припинити цю пагубну звичку, не приймає участі у веденні господарства, вирішення усіх побутових питань переклав на позивачку. У зв'язку з цим у сторін виникають постійні скандали, що травмує їхнього сина. Сторони втратили взаєморозуміння та повагу. Позивачка вважає, що збереження сім'ї суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 30 липня 2005 року в селі Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 30 липня 2005 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 серпня 2006 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, дитина проживає з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Неповнолітнього сина, приймаючи до уваги його інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved