Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-03 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 1997 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1193. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, в зв'язку з тим, що сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на життя та сім'ю. На цьому ґрунті між ними часто виникають сварки, що призвело до розпаду сім'ї. Тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, тому сім'я фактично не існує і збереження шлюбу неможливе. В наступному просить поділити спільне майно нажите під час шлюбу, а саме: двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], яка надана у власність відповідачу [PERSON] на підставі рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 26.08.2005 року та належить останньому на праві приватної власності, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.12.2005 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 1997 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1193 (а.с.5). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають тривалий час, тому, у відповідності до ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] в даний час існує формально і шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 01.12.2005 року, виданого головою Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області [PERSON], на підставі рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області №100 від 26.08.2005 року, [PERSON] належить двокімнатна квартира загальною площею 61,3 м2, що знаходиться за адресою [ADDRESS].(а.с.7). Згідно ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки позивачка просить суд відступити від рівності часток подружжя і відповідач визнає позов, то суд вважає, що позов є обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved