Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, збільшивши позовні вимоги, просить зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у вихованні дитини та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO] та встановити наступний графік зустрічей з сином: перші та треті вихідні місяця з 17.00 години ( після відвідування дитячого садка) в п'ятницю до 08.30 годин понеділка з поверненням дитини до дитячого садка; решта вихідних з п'ятниці 17.00 години після відвідування дитячого садка до неділі 12.00. години з поверненням дитини до місця проживання; під час роботи відповідача у нічні зміни: з 17.00. години ( після дитячого садка ) до 08.30 години ранку з поверненням дитини до дитячого садка; один місяць на рік - на оздоровлення ( 15 днів влітку, 15 днів взимку); святкові дні розділити на половину. Свій позов мотивує тим, що 16 червня 2008 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від якого народився син, [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося і за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 30 серпня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Ще під час перебування у шлюбі відповідачка чинила йому перешкоди у вихованні дитини, безпідставно відмовляла у проханнях про зустрічі з сином, про можливість піклування про нього. Він неодноразово намагався врегулювати це питання мирним шляхом, звертався до відповідачки з проханнями не чинити перешкод у спілкуванні з сином, адже для хлопчика спілкування з батьком є надзвичайно важливим. Має бажання бачитися зі своїм сином, приймати активну участь у його житті. Після марних спроб вирішити питання про виховання дитини шляхом домовленостей, звернувся з заявою до служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації. Розпорядженням Дрогобицької районної державної адміністрації вирішено наступне: матері [PERSON] не чинити перешкод батькові [PERSON] в особистому спілкування з дитиною, [PERSON], та участі у його вихованні; надати можливість батькові [PERSON] спілкуватися з сином, а саме: - щосуботи забирати дитину о 08.00 год. до смт. Меденичі та повертати о 20.00 год. до місця проживання дитини; - один раз на місяць (друга субота місяця) забирати дитину до смт. Меденичі в суботу о 10.00 год. та повертати в неділю о 17.00 год. до м. Дрогобич за місцем проживання дитини. Вважає, що, встановлений Дрогобицькою районною державною адміністрацією, графік зустрічей з дитиною є недосконалим, складений з порушенням його прав та прав дитини. Даний графік систематично порушується відповідачкою, яка на власний розсуд розпоряджається дитиною, тим самим порушує його право на виховання дитини та участь у повноцінному розвитку та оздоровленні сина. Так як робота відповідачки пов'язана з працею у нічні зміни, вона не має достатньо часу для повноцінного піклування про дитину. Окрім нього з дитиною хочуть бачитися також бабуся і прабабуся, з якими він проживає, а встановлений графік зустрічей залишає дуже мало часу для такого спілкування. У судовому засіданні позивач підтримав позов, з мотивів, викладених у позовній заяві. Додатково вказав, що відповідачка вдруге змінила місце проживання, дитячий садочок, який відвідує дитина, знаходиться далеко від дому, а тому створює незручності. Оскільки відповідачка працює в нічні зміни, то вона не має можливості вчасно відводити та забирати сина з дитячого садка. Вважає, що термін, визначений розпорядженням районної адміністрації, є надто малим і не дасть змоги повноцінно приймати участь у вихованні сина. Оскільки відповідачка відмовляється в інші дні залишати з ним дитину, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Вказав на те, що батько має намір надавати дитині як матеріальну, так і моральну, і фізичну підтримки. Якщо сторони порозуміються між собою, то виховання дитини обома батьками буде йти їй на користь та сприяти нормальному розвитку. Те, що у позивача хворе серце, не може зашкодити нормальному розвитку дитини, а навпаки, позитивні емоції підуть хворому на користь. Просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовних вимог не визнала з підстав, зазначених у запереченні на позов. Вказала, що визначений позивачу термін для виховання та спілкування з сином є достатнім і збільшувати його немає потреби. Вона дійсно працює інколи у нічну зміну, однак на такий випадок до неї приїжджає бабця дитини або дядько і допомагають їй. У дитячий садок вона привозить дитину вчасно і претензій з боку вихователів немає. Ніколи не забороняла позивачу та його батькам бачитись та спілкуватися з сином, а тому його вимоги про усунення перешкод є надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Крім цього, позивач хворіє сам, а тому невідомо як це відобразиться на дитині. Особисто приділяє синові багато часу і займається з ним. Не заперечує, щоб дідусь та бабуся провідували внука у неї вдома. Не заперечила щодо спілкування дитини з батьком, однак не бажає, щоб дитина проживала з чужою людиною, а саме з жінкою, з якою має намір одружитись позивач Просить відмовити у задоволені позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Послався на письмові заперечення проти позову. Зазначив, що позивач має намір створити нову сім»ю, а тому це може негативно вплинути на розвиток дитини. Крім цього, позивач не бажає належно утримувати дитину і, окрім сплачених аліментів, іншої допомоги відповідачці не надає. Вказав, що дитина часто хворіє і постійно потребує додаткових витрат. Просить відмовити у задоволені позовних вимог. Представник третьої особи Коник Р.С. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог поклався на думку суду. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] та його батьком записаний [PERSON], мама [PERSON]. З рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 30.08.2012 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення вступило в законну силу 10.09.2012 року. Відповідно до розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації № 473 від 04.10.2012 року встановлено наступне: матері [PERSON] не чинити перешкод батькові [PERSON] в особистому спілкування з дитиною, [PERSON], та участі у його вихованні; надати можливість батькові [PERSON] спілкуватися з сином, а саме: - щосуботи забирати дитину о 08.00 год. до смт. Меденичі та повертати о 20.00 год. до місця проживання дитини; один раз на місяць (друга субота місяця) забирати дитину до смт. Меденичі в суботу о 10.00 год. та повертати в неділю о 17.00 год. до м. Дрогобич за місцем проживання дитини З характеристик на позивача [PERSON] вбачається, що останній за місцем праці в ДНЗ «Меденицький професійний ліцей» та за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. З довідки МОЗ України серії ЛВА - 1 № 385454 вбачається, що [PERSON], [INFO], являється інвалідом третьої групи з дитинства. З характеристики ПАТ «Українсько-Російське спільне підприємство «ЛАКМА» вбачається, що [PERSON] за місцем праці характеризується виключно з позитивної сторони. З довідки № 1931 від 11.10.2013 року, виданої Меденицькою селищною радою» видно, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані у [ADDRESS]. Як вбачається зі змісту ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини Відповідно до п.73 Постанови кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 „Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаних із захистом прав дитини" у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву з відповідними документами. Згідно з п.74 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м.Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Згідно ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до ст. ст. 157, 159 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини; якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частково задовольняючи позовні вимоги в частині визначення позивачу днів для зустрічей з дитиною, суд виходив з того, що між сторонами дійсно існує спір з приводу прийняття участі батька у спілкуванні з дитиною, у зв'язку з чим є необхідність у визначенні способу участі батька у вихованні сина, визначенні періодичності та систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо, місце та час їхнього спілкування. Суд урахував позитивне ставлення позивача до сина , бажання спілкуватися з ним та займатися вихованням, його ставлення до своїх обов'язків як батька. Таким чином, суд вважає встановленим те, що відповідачка чинить перешкоди батьку у спілкуванні з сином, а термін, наданий позивачу для побачень з сином, є надто коротким і такий слід збільшити.

Outcome: dismissed