Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] працювала в [PERSON] «УДП» з 2008 року. На підставі наказу [PERSON] «УДП» № 161 від 29.07.2013 року була звільнена з роботи з 01.08.2013 року, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. В день звільнення їй не виплачена заробітна плата в сумі 20669,77 грн., в зв’язку з чим вона звернулася до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] «УДП» невиплачену суму та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечував проти стягнення суми заборгованості відповідно довідки про заборгованість, і за час затримки розрахунку відповідно до діючого законодавства. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Позивачка [PERSON] на підставі наказу № 161 від 29.07.2013 року була звільнена з роботи з 01.08.2013 року, згідно п.1 ст..36 КЗпП України за згодою сторін. Відповідно довідки РКВ-1339 від 08.10.2013 року, заборгованість по заробітній платі звільненого працівника [PERSON] «УДП» [PERSON], станом на 08.10.2013 року, складає 18219,82 грн. Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні позивача з роботи у зв'язку із звільненням відповідачем зазначена грошова винагорода йому виплачена не була. Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення. Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»від 08 лютого 1995 року № 100 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв’язку з затримкою розрахунку при звільненні він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно із ч.2,п.8 ч.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р .нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. З матеріалів справи вбачається, що за червень 2013 року, та липень 2013 року (повні два місяці, що передували звільненню) заробітна плата позивача становила: травень - 2930,91 гривень, червень – 2978,70 грн., на місяць його дохід у цей період становив 5909,61 грн.(2930,91+2978,70). Середньоденна заробітна плата позивача склала 173 грн. 81 коп. (5909,61:34 робочих днів червень 2013р. липень 2013 р). У серпні 2013 року було 21 роб. днів, у вересні 21 робочий днів, у жовтні 6 роб. днів. Всього з дня звільнення по день ухвалення рішення було 48 робочих днів, які включаються у розрахунок при визначені розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку з 01.08.2013 року по 08.10.2013р. мав складати 8342 грн. 88 коп. (48 роб. дн. х 173 грн.81 коп.). Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 8342 грн. 88 коп. при цьому, відповідач має нарахувати і утримати із зазначеної суми прибутковій податок та інші обов’язкові платежі (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 265 гривень 63 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі встановленого,

Outcome: partial