Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача, заборгованість по кредиту в сумі 153 742,86 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 22.02.2008 р. між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №108, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 96000 грн. під 17,5 % річних, строком на 10 років, з остаточним терміном поверненням кредиту 21.02.2021 р. включно. В зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань, у відповідача виникла прострочена заборгованість за кредитом, відсоткам, пені, комісійним у вищевказаній сумі, яка станом на 18.11.2013 р. в добровільному порядку ним не погашена. Представник позивача - ПАТ "Державний ощадний банк України" будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на розгляд справи не з'явився, звернувшись з заявою (вх.№7524 від 09.12.2013 р.), в якій просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач - [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав, про причини неявки не повідомив. Суд, з врахуванням неявки в судове засідання всіх належним чином повідомлених відповідачів, від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, згоди позивача на заочний розгляд, прийняв рішення про прийняття заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідача), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені факти: · 22.02.2008 р. між кредитором - ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір №108, згідно п. 1.1,1.2 розділу І якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 96000 грн. під 17,5 % річних, на строк 10 років, на споживчі цілі, а позичальник, відповідно до п. 1.5 розділу І цього договору зобов'язався щомісячно до 22 числа місяця, наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 800 грн. та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості (кредитний договір №108 від 22.02.2008 р., графік погашення кредиту та відсотків згідно кредитного договору); · при укладенні договору, сторони - кредитор ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальник [PERSON] в особливих положеннях договору (розділ 7 п.7.8) домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України до 3-х років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі комісійних винагород, пені), що передбачені умовами договору (кредитний договір №108 від 22.02.2008 р.); · 22.02.2008 р. позивач, надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 96 000 грн. (п.1.1 розділу І кредитного договору №108 від 22.02.2008 р., заява на видачу готівки від 22.02.2008 р.); · 01.11.2008 р. сторонами внесено зміни до п.1.1 договору №108, згідно якого, проценти за користування кредитом збільшено до 18,5 % річних (додатковий договір до кредитного договору №108 від 22.02.2008 р.) · в зв'язку з не належним виконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань та порушення ним з 26.02.2009р. п.п. 1.5 розділу І кредитного договору, у останнього станом на 18.11.2013 р. утворилася заборгованість за кредитним договором яка згідно формули розрахунку НП=Зк*Д*Пд , Р*100% де Зк - залишок суми кредиту на день обчислення відсотків; Д- кількість днів за які здійснюється обчислення; Пд- розмір відсотків за договором кредиту; Р- кількість днів у році, яка складає 153 742,86 грн., з них: - 40 800,00 грн. - залишок стандартної заборгованості - 44 800,00 грн. - сума простроченої заборгованості - 32 444,30 грн. - сума прострочених відсотків - 33 558,56 грн. - сума пені - 2 140,00 грн. - сума несплачених комісійних, яка станом на день розгляду справи в суді, відповідачем не погашена (довідка про наявність заборгованості позичальника, згідно кредитного договору №108 від 22.02.2008 р.); · умова дострокового повернення кредиту узгоджена сторонами в п. 4.2.2 розділу 4 договору, відповідно до якого при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентам, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором, стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. · з 22.02.2008 р. по 26.01.2009 р. відповідач щомісячно виконував кредитні зобов'язання, після чого: - в період з 26.02.2009р. по 01.01.2011р. повністю перестав виконувати зобов'язання щодо погашення кредиту, а 01.01.2011р. здійснив останній платіж по ньому в сумі 800 грн.; - в період з 26.02.2009р. по 01.10.2013р. не належним чином виконував зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом, - в періоди з 26.02.2009р. по 31.03.2009р., з 01.01.2010р. по 01.07.2010р., та у липні, вересні 2012р. повністю припиняв виплату процентів, а 01.10.2012р. по 01.10.2013р. продовжив здійснювати їх регулярне щомісячне погашення, в значно меншій сумі, без погашення виниклої заборгованості; - в період з 26.02.2009р. по 18.11.2013р. не належним чином виконував зобов'язання по сплаті комісії, а 01.04.2010р. повністю перестав здійснювати платежі по ній (довідка про наявність заборгованості позичальника, згідно кредитного договору №108 від 22.02.2008 р.); · 24.09.2013р. за вих.. № 1718 ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я відповідача направлена вимога про дострокове повернення кредиту, в якій роз'яснено про обов'язок в 30-денний строк з дня отримання вимоги повернути грошові кошти, та в разі її не виконання - можливість звернення до суду з відповідним позовом (вимога №1718 від 24.09.2013р., рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ); · 07.06.2011р. ВАТ "Державний ощадний банк України" реорганізовано у ПАТ "Державний ощадний банк України" (наказ №112 від 03.03.2011р., зміни до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України"); Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 1049,1050, 1054 ЦК України, якими встановлено, обов'язок позичальника повернути позикодавцеві кредит, сплатити проценти у розмірі та умовах, встановлених договором та неустойку відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України; ст. ст. 549, 551 ЦК України згідно яких розмір неустойки, процентів може бути встановлений договором, ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі його порушення настають наслідки встановлені договором або законом, зокрема у виді сплати неустойки, та кредитним договором: - п. п.1.7 - черговість виконання позичальником грошових зобов'язань за договором, при надходженні від позичальника коштів на рахунок погашення кредиту та сплати процентів за користування ним,- п. 1.14 розділу 1, згідно якого за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди, - за обслуговування кредиту в розмірі 0,05% але не менше 5 грн., щомісячно, п.п 5.2 розділу 5, відповідно до якого за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту, та сплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення; п. 6.2 розділу 6, згідно з яким спори за цим договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів вирішуються в судовому порядку; п. 7.8 розділу 7 про те що сторони домовилися про збільшення строків позовної давності до 3-х років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі сплати процентів, комісійних винагород, пені); п. 4.2.2 розділу 4, відповідно до якого при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором, стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Крім того, суд керується ч.1, 3 ст. 264 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується та п.31 Постанови Пленуму ВС України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р., згідно якого суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. В зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності сторони ц спорі. Згідно до п. 1.5 розділу І договору, позичальник зобов'язався щомісячно до 22 числа місяця, наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 800 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності по кожному черговому платежу починається з моменту порушення строку його погашення. З наданого представником позивача і дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості відповідача, вбачається, що заборгованість по кредиту виникла в період з 26.02.2009р. р. по 18.11.2013р. року. В січні 2011р. відповідач здійснив оплату по кредиту в сумі 800 грн. За таких обставин, суд вважає доведеним вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним свого боргу (часткове погашення заборгованості по кредиту 01.01.2011р.) та переривання перебігу строку позовної давності, новий період якої необхідно обчислювати з 01.01.2011р. З позовом про стягнення заборгованості з відповідача позивач звернувся 21.11.2013р., тобто, в межах трирічного строку позовної давності, а тому вимоги останнього про стягнення простроченої та стандартної заборгованості по кредиту, відсотках підлягають повному задоволенню, в сумі 118 044 30 грн.. Щодо вимог про стягнення пені, нарахованої в період з 26.02.2009р. по 01.11.2013р. та комісії з 01.04.2010р. по 01.11.2013р., то суд вважає їх підлягаючими частковому задоволенню, в межах строків позовної давності: - пені в сумі 29 676,16 грн. за період з 21.11.2010 р. по 21.11.2013 р. - комісії в сумі 1968,80 грн. за період з 21.11.2010 р. по 21.11.2013 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених вимог. Ставка судового збору з 01.01.2013 р. складає 1% ціни позову, але не менше 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати.

Outcome: partial