Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

15.08.2012 року ПАТ «СК «Універсальна» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в порядку регресу у розмірі 9776,19 грн. При цьому позивач посилається на те, що 31 серпня 2010 року, у м.Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем марки «Тойота» ДЗН [NUMBER], під управлінням [PERSON] та автомобілем марки «БМВ», ДЗН [NUMBER], під управлінням [PERSON] внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 3-85996/2010 від 12.10.2010 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником пошкодженого автомобіля марки «БМВ» ДЗН [NUMBER], є громадянин [PERSON], який застрахував автомобіль згідно полісу № ВС/9375394. ПАТ «СК «Універсальна», на підставі страхового акту № 9410003821, виплатила страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 9776,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4035 від 04.04.2012 року. Тому, згідно положень ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993 Цивільного процесуального кодексу України, [PERSON] має відшкодувати ПАТ «СК «Універсальна», суму фактичних затрат, у розмірі 9776,19 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 17.01.13р. та 25.03.13р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2010 року між [PERSON]. та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» був укладений Поліс добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності №ВС/9375394. Вказане підтверджується Полісом добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності №ВС/9375394 від 31.08.2010 р. 31.09.2010 року о 14 год. 20 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] по вулиці Овідіопольська дорога в м.Одесі, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого, допустив зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER]. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказане підтверджується Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2010 року. Внаслідок ДТП автомобіль «БМВ» д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту яких складає 9776,19 грн. Вказане підтверджується Виновком № 14759 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди та аварійного сертифікату. За умовами договору страхування позивач взяв на себе зобов'язання виплатити страхове відшкодування при настанні страхового випадку. В тому числі за ризиком ДТП. Вказане підтверджується Полісом добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності №ВС/9375394. ПАТ «СК «Універсальна», визнала подію що мала місце 31.08.2010 року у м. Одеса, із застрахованим автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER], страховим випадком. У зв'язку із чим, ПАТ «СК «Універсальна», згідно платіжного доручення № 4035 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 9776 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 19 коп. Відповідно до вище вказаного [PERSON] має відшкодувати ПАТ «СК «Універсальна», суму фактичних затрат, у розмірі 9776 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 19 коп. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1188 ЦК України зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з п.п. 4, 5 Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. За таких підстав та за умови заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Outcome: approved