Jurisdiction: civil
Date: 2013-08-07 00:00:00

До Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшло подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції [PERSON], погоджене в.о. начальника відділу ДВС [PERSON] про тимчасове відкладення боржнику [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань в Україні. Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №38321637 з виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] боргів на користь Управління Пенсійного фонду України. За час перебування виконавчого провадження у відділі ДВС кошти на користь стягувача боржником не сплачуються тому боржник ухиляється від виконання своїх обовязків в Україні, при цьому боржник є громадянином [PERSON] Узбекистан і тривалий час за місцем проживання відсутній. Старший державний виконавець Савченко М.В. в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити, оскільки у [PERSON] є невиконане зобовязання в Україні, що, на його думку, є підставою для відкладення їй у праві виїзду за межі України. Заслухавши пояснення старшого державного виконавця Савченка М.В, дослідивши матеріали справи та матеріали зведеного виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року №606-XVI державний виконань у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладений на нього рішенням, звертатися до суду за встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.22 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22 вересня 2011 року №3773-VI виїзд та вїзд з/та в Україну іноземця та особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобовязань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України або тимчасово обмежується право виїзду з України. Як встановлено, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] боргів на користь Управління Пенсійного фонду України, що підтверджується постановами про відкриття виконавчих проваджень №37352854 від 03 квітня 2013 року про стягнення 170 грн., №38529791 від 20 червня 2013 року про стягнення 1748 грн. 58 коп. та №38583876 від 01 липня 2013 року про стягнення 384 грн. 55 коп. Останнім відомим місцем реєстрації та проживання боржника було с. Юхнове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою з Новгород-Сіверського РС УДМС України в Чернігівській області від 12 липня 2013 року та довідкою Горбівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 23 липня 2013 року. За вказаною адресою боржник була зареєстрована у період з 30 липня по 30 жовтня 2011 року. Також відповідно до акту державного виконавця від 23 липня 2013 року [PERSON] за останнім відомим її місцем проживання відсутня, майно, яке б належало їй на праві власності і на яке можна було б звернути стягнення, не встановлено. Таким чином, факти невиконання [PERSON] своїх зобовязань та її відсутності за останнім відомим місцем проживання є встановленими. Поряд з цим, обовязковою умовою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України, є встановлення факту його ухилення від виконання зобовязань, яке виходячи з аналізу п. 18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, має полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обовязків. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України\~ наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. При цьому особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Як вбачається, в матеріалах справи та у зведеному виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] заборгованості, відсутні будь-які дані про ухилення останньої від виконання своїх зобовязань, при цьому самого лише факту невиконання боржником своїх зобов'язань та його відсутності за останнім відомим місцем проживання недостатньо для підтвердження його ухилення від виконання зобовязань. За таких обставин, зважаючи на відсутність достатніх доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника [PERSON] від виконання своїх зобовязань, суд вважає, що підстави для тимчасового відкладення останній у праві виїзду за межі України, до виконання нею своїх зобовязань в Україні, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed