Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

06.07.2012 року ПАТ «Дельта Банк» ( далі банк ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-14958-211207 від 21.12.2007 року в розмірі 3564,46 грн. та сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 21.12.2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-14958-211207, відповідно до якого банк надав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти (відкрив відновлювальну відкличну кредитну лінію) в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку позичальника в розмірі 2000 грн., а останній зобов'язався вчасно повернути суму отриманого кредиту, а також вносити передбачену банківськими тарифами плату за користування кредитом та обслуговування кредиту (проценти, комісію), а в разі порушення умов договору сплатити передбачену тарифами неустойку (штраф). Проте [PERSON] умови договору в частині вчасного повернення кредиту виконував не належним чином в зв'язку з чим станом на 25.05.2012 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме заборгованість за кредитом в розмірі 3564,46 грн., з яких тіло кредиту – 1384,42 грн., заборгованість за відсотками – 854,28 грн., заборгованість за комісіями – 1325,76 грн., пеня – 283,32 грн. Враховуючи вказані обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану заборгованості за кредитним договором та сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ПАТ "Дельта Банк". Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, сплинув строк позовної давності для звернення до суду з вказаним цивільним позовом, що у відповідності до ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк". Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» (правонаступником якого є - ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений Договір №002-14958-211207 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки ( а.с. № 7-8). Відповідно до анкети позичальника, яка є невід'ємною частиною договору, строк дії картки - 1 рік ( а. с. № 10). Відповідно до п. 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» банк є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», яке набуло статусу юридичної особи з моменту внесення 14 лютого 2006 року запису до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 16). Відповідно до умов укладеного сторонами Договору: п.1.2 - Банк відкриває [PERSON] картковий рахунок № 26257901799553 в національній валюті України - гривні, випускає та надає їй платіжну карту, а також ПІН - код до картки; здійснює обслуговування держателя карти на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в додатку №1 до Договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками ; п 1.3 передбачено, що банк відкриває [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. п. 1.5 - кредитні кошти та власні кошти [PERSON] використовуються для розрахунків за товари, які придбаваються нею у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання [PERSON] своїх зобов'язань перед банком за Договором та вчинення інших операцій, передбачених Договором. п. 3.4 - Держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з Рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним Договором. Незважаючи на узгоджені сторонами умови при укладенні кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконує неналежним чином. Згідно наданого розрахунку ціни позову станом на 25.05.2012 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 002-14958-211207 від 21.12.2007 року становить 3564,46 грн., з яких тіло кредиту – 1384,42 грн., заборгованість за відсотками – 854,28 грн., заборгованість за комісіями – 1325,76 грн., пеня – 283,32 грн. ( а.с. 6 ). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ч. 2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином умови, узгоджені при укладенні кредитного договору та вимоги діючого законодавства щодо виконання зобов'язання, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідача в частині застосування судом норм закону щодо позовної давності, суд не може взяти до уваги за наступних підстав. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до умов укладеного сторонами Договору: п. 3.6 - Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обов’язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими обов’язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу обов’язкового мінімального платежу можуть включатися інші платежі. «Правилами здійснення операцій за картковими рахунками», затверджених головою Ради Директорів ТОВ «Комерційний банк «Дельта» 12 квітня 2007 року, передбачається наступне: 5.7. Термін повного погашення заборгованості до 15-го числа (включно) місяця, що слідує за місяцем закінчення строку дії Картки. 5.8. Погашення заборгованості за Рахунком з встановленою Кредитною лінією здійснюється: 5.8.1. шляхом внесення Держателем на Рахунок готівкових коштів; 5.8.2. шляхом безготівкового перерахування коштів на Рахунок. 5.9. Держатель зобов'язаний щомісячно до 15-го числа місяця, що слідує за місяцем виникнення заборгованості сплачувати обов'язковий мінімальний платіж (ОМП), який складається з платежу від суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць (розмір платежу визначається Тарифами Банку), нарахованих процентів за обслуговування кредитного залишку, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, у випадку його виникнення за попередній звітний місяць, всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати. Сума коштів, що підлягає погашенню, вказується у Виписці. п. 5.12 У разі, якщо прострочена заборгованість на Рахунку не була погашена до передостаннього дня місяця, наступного за місяцем виникнення простроченої заборгованості, строк надання Кредитної лінії, зазначений в Договорі, достроково припиняється, а Картка стає неактивною до моменту повного розрахунку Держателя за наявною заборгованістю перед Банком. Відповідно до наданого Банком розрахунку, у зв'язку із порушенням зобов'язань за договором, які відповідач не стала виконувати з 21.04.2009 року, станом на 25.05.2012 року позивач нарахував заборгованість в розмірі 3564,46 грн. З розрахунку вбачається, що останній платіж по рахунку відповідач здійснив 21.04.2009 року. Таким чином, оскільки свої зобов'язання по сплаті встановлених платежів відповідач не став виконувати з 21.04.2009 року, то відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, п. 3.6 договору та п. 5.12 Правил право звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у позивача виникло з 16 травня 2009 року, тобто після несплати відповідачем чергового обов’язкового мінімального платежу 15-го числа місяця, що слідує за місяцем виникнення заборгованості. Вищезазначена дата є початком перебігу позовної давності, тобто строку, у межах якого Банк має звернутись з позовом до суду за захистом свого порушеного цивільного права у судовому порядку. Таким чином вбачається, що трьохрічний строк, передбачений ст. 257 ЦК України для захисту Банком свого порушеного права шляхом звернення з позовом до суду, на момент звернення банку до суду з вказаним позовом – 06.07.2012 року, не закінчився. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 214,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved