Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він на підставі договору дарування від 03.10.2008 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Макіївка, вул. Паркова, б. 61. У зазначеній квартирі зареєстрована також [PERSON], яка з серпня 2010 року за місцем реєстрації не мешкає та її місце знаходження йому не відомо. У квартирі за зазначеною адресою особистих речей та документів відповідача не має, обов’язки по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг вона не виконує. На підставі викладеного просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: м. Макіївка, вул. Паркова, б. 61. Позивач [PERSON] у судове зсідання не з’явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. /а.с. 28/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явилась за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, а саме відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України /а.с. 58-60/. Представник третьої особи – Центрально-Міського районного сектору в м. Макіївці ГУДМС України в Донецькій області у судове засідання не з’явився, про день та час розгляду справи Центрально-Міський районний сектор у м. Макіївці ГУДМС України в Донецькій області повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив можливим справу розглянути на підставі наявних доказів у відсутність відповідачів, які не з’явились, та ухвалити заочне рішення, проти чого в своїй заяві не заперечував позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так в судовому засіданні судовому було встановлено, відповідно до договору дарування 2/3 частини житлового будинку від 03.10.2008 року, копія якого долучена до матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником 2/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: м. Макіївка, вул. Паркова, б. 61 /а.с. 5/. Крім того, власником іншої 1/3 частини вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі продажу від 28.12.2009 року є [PERSON], що підтверджено Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 14955150 від 19.12.2013 року /а.с. 65/ Відповідно до копії домової книги та довідки про склад сім’ї виданої КСОН «Колорит», у будинку, що розташований за адресою: м. Макіївка, вул. Паркова, б. 61 зареєстрована відповідачка [PERSON] /а.с. 14-19/ З актів про не проживання від 12.01.2013 року, 11.02.2013 року, 11.03.2013 року, 15.04.2013 року, 12.05.2013 року та 13.06.2013 року, складених [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та затвердженого КСОН «Колорит» вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], б. 61 /а.с. 8-13/. З листа Центрально-Міського РО Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області № 1-2/17085 від 18.12.2013 року та вимоги Головного управління МВС України в Донецькій області від 13.12.2013 року вбачається, що відповідачка [PERSON] в розшуку та місцях позбавлення волі не перебуває /а.с. 53, 55/. Згідно повідомлення КУ «Психіатрична лікарня № 1 м. Макіївка» № 1681/1 від 18.12.2013 року вбачається, що відповідач [PERSON] на обліку у лікаря психіатра не перебуває та за наданням стаціонарної або амбулаторної медичної допомоги не зверталась /а.с. 67/. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 і ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 58 ч.ч. 1, 3 ЦПК України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки позивачем не було надано суду належних доказів щодо не проживання відповідачки в спірному житловому приміщенні понад один рік, так як з наданих суду актів про не проживання відповідача у спірному житловому приміщення не вбачається, що відповідачка не проживає у спірному житловому будинку з 2010 року, як було зазначено позивачем у позовній заяві, так як в актах про не проживання графи «нами встановлено, що громадянка [PERSON], [INFO] дійсно фактично не проживає за вищезазначеним адресом з і по наступний час», не заповнені і встановити час з якого відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні не представляється можливим. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed